"Ти, баране! Ну й нафіга ти заліз на мою територію?! Ідіот... Не люблю цю процедуру, але сам собі винен", - бурчав Вася. В моргу, де він працював уже двадцять років, зараз було сім мерців. Вася витягнув одного з холодильника і, схоже, говорив саме до нього. Небіжчик мовчав. Зрештою, нічого дивного. Та у Васі, здається, не було жодних ілюзій - перед ним лежав начеб-то злочинець, якого слід суворо покарати. "До ночі ти не дотягнеш, придурок!" - просичав начальник трупів. Так його називали санітари, що підвозили свіжих мертв'яків з лікарень, але Вася, перш за все, був для них пунктом обміну ліків, крові, інколи і органів. У нього шукали те, що у дефіциті. Якщо вже трупар не міг дістати чогось, то й не шукай, однаково не знайдеш. Ніхто цього не знав, та у начальника трупів найбільше було запасів крові. Проте, навіть, якби хтось і довідався, що з того? Всі в курсі, що Вася нею торгує, вимінює, позичає. Звісно, він не тримав її тут, у трупарні, просто час від часу дзвонив до якогось лікаря-боржника і йому привозили належну кількість червоної рідини потрібної групи. Було відомо також, що трупар не раз виручав у безнадійних випадках медиків. Про один такий узагалі розповідали легенди. Сталося це чотири роки тому. Для дочки головного лікаря сьомої лікарні Вася якимось незбагненним чином дістав потрібне серце та, більше того, ще й кров рідкісної групи. Зрештою, не відмовляв він і звичайним лікарям, чи й санітарам у скрутну мить.\nДля своєї справи Вася обрав найспокійніший час дня - шосту вечора. Всі стоять у корках, повертаючись додому, "швидкі" теж позастрягали, тож рух почнеться не раніше, ніж за годину. Він запхав тіло на місце у камеру, з якої війнуло крижаним повітрям, і пішов перевірити чи замкнені двері. Ото було б видовище, якби хтось застукав його за цим заняттям. Потому неспішно і акуратно натягнув чорний водолазний костюм, тонкі шкіряні рукавички, ще й прилаштував на голові мотоциклетний закритий кевларовий шолом із забралом з темного склопластика. Взявши в праву руку якийсь загорнутий у ганчірку довгий предмет, а в ліву - величеньку торбу, Вася знову рушив до кімнати з трупами. Спочатку обережно витяг зі шмаття те причандалля, котре виявилось лампою, що її приніс один знайомий лікар. Дружина цього ескулапа мала солярій і, звісно, лампи для нього, щоб міняти перегорілі. Лікареві конче була потрібна кров, Вася здогадувався, що не для лікарні. Він завжди відслідковував такі несподівані пекучі потреби у крові, боячись і, водночас, сподіваючись з'яви своїх поблизу. Та виявилось, що лікар просто підзаробив на боці, виходжуючи підстреленого бандита поза лікарнею. Лампа для солярію коштувала дорого, але Вася отримав її майже задурно, певно, халтурка знайомому медику у пораненого гангстера виплачувалась з головою.\nУникаючи дивитись на скляну трубку, начальник трупів обережно, наче якусь бомбу з годинниковим механізмом, увімкнув її і підійшов до холодильника. Тут він завагався. Однією рукою годі було відімкнути дверцята й витягнути тіло. Озирнувшись, він вмить здогадався де і як прилаштувати лампу, вимкнув її та повернувся до своєї кімнати, щоб взяти скотч. Надійно прикріпивши довгого циліндра, він виявив, що шнур не дістає до розетки... Тихо лаючись, Вася змонтував кріплення у іншому місці, але тепер лампа знаходилась задалеко від потрібної камери. І тут він почав нервувати, що траплялось рідко. Видовжувача в нього не було, а між іншим невпинно текли хвилина за хвилиною... Можна збігати у магазин електротоварів за кілька кварталів, та Вася з наростаючою панікою второпав, що не встигне до його закриття.\nПеред ним замаячила єдина можлива альтернатива, він у відчаї вирішив ризикнути. "Не вперше, - вмовляв сам себе, - вдалося чотири рази, і цього разу все буде добре". Однаково, йому стало пекельно страшно, та часу залишалось обмаль. Добре хоч, що він завбачливо, про всяк випадок, наростив силу до найбільшої з можливих, бо зараз нічого іншого, як бій з молодим дужим суперником, уже не залишилось. І виглядає на те, що той зараз голодний, значить, не надто сильний. Ще кілька секунд він зважував, чи увімкнути вбивче світло, щоб ворогові було важче. Та тоді доведеться самому залишатись у костюмі, який завадить швидко рухатись, а опіки можуть лише посилити силу опору і лють суперника, отож він вирішив вже непотрібну скляну трубку винести геть й переодягтись у зручніший одяг. Хутко натягнув на себе якесь біле дрантя, котре нагадувало кімоно для дзюдо, щоправда, без пояса та із замком-"блискавкою" - з досвіду знав, що такі як він, не люблять дивитись на біле, бо той колір подразнює їхню чутливу сітківку, тому цьому хлопцеві доведеться часто кліпати, а у смертельному бою жодною дрібницею на свою користь не варто нехтувати. Годинник показував шосту тридцять чотири, не можна більше гаяти ані хвилини. Вася залетів до трупарні, випорпав з торби кілок та молот і рішуче підійшов до холодильника.\nОдного побіжного погляду на обличчя трупа йому вистачило, аби впевнитись: битва буде запеклою. На нього невідривно дивились сталевого кольору хижі очі, очі безжального вбивці. За мить ворог уже висів на стелі, нагадуючи велетенського павука, готовий будь-якої миті до нападу. Він уже зрозумів, що цього чоловіка не вдалось одурити, тож доведеться його вбити. Але, схоже, що раптово воскреслий зовсім не уявляв з ким має справу і невимовно здивувався, коли, кинувшись на жертву, промазав. Навіть голодний, він рухався спритніше, ніж звичайна людина, й ніхто раніше не міг протистояти отій неприродній швидкості. Помітивши такий промовистий подив, Вася посміхнувся і тут же суперник зауважив це: з-під криво загнутої уверх губи виступило гостре, занадто довге ікло. Перед ним був його брат. І збирався його вбити. Він розгублено придивлявся до Васі, не вірив своїм очам, вишукуючи інших ознак, та з жахом впевнювався у прикрій правді. Тим часом трупар не дав оговтатись супернику й атакував. Здавалося, ще мить і йому б вдалося загнати вістря патика у потрібне місце, але ожилий труп в останній момент рвонув на підлогу, відчайдушно вивертаючись з-під удару, а Вася лише черконув осиковим кілком по шкірі, прооравши глибоку подряпину між двох ребер. Краї рани розійшлися, проте кров не виступала, жодна краплина не покотилась, тож начальник трупів переконався, що ворог довгенько голодував і скоро втомиться.\n- Ти сидів на дієті? - єхидно промовив до молодшого.\n- Навіщо ти це робиш?! - запитав той у свою чергу.\n- Скільки ти не їв? Тиждень, десять днів? - кружляючи у розгонистому, вбивчо-швидкому танку довкола ворога, шипів старий.\n- Чому ти хочеш мене вбити?! Ти ж такий, як я!\nВася залишив без відповіді його запитання, продовжуючи свою справу. Суперник зробив помилку, але встиг ухилитися, та старий помітив, що той слабшає. За кілька хвилин трупар добив його, отримуючи в свою адресу прокльони. Коли агонія вщухла - тіло померло вдруге й по-справжньому, Вася знеможено опустився на підлогу. Вся напруга льодяною водою стекла спиною, сила десь поділась, він просто лежав, заплющивши очі, не думаючи, не відчуваючи, і в той момент мало відрізнявся від трупа поруч. За якийсь час кволі думки заворушились у свідомості, він страшенно хотів їсти. Поповзом, важко дихаючи, трупар дістався до кімнати. Тремтячими ослаблими руками набрав номер і завмер, слухаючи довгі ниючі гудки. Нарешті трубка відгукнулась, неслухняними губами Вася промовив кілька слів, вислухав відповідь й вирушив похитуючись до дверей, де, вже геть виснажений, притулився плечем до стіни, відчиняючи непіддатливий замок. Він боявся впасти, напружуючи останні сили, просто стояв, прихилившись до одвірка, і перечікував тягучі хвилини. Нарешті почув кроки та енергійний стукіт. Вася прочинив двері лише трохи, заглянув у шпарину, простягнув руку, безмовно взяв у здивованого постачальника згорток й зачинив їх у того перед носом. Далі знеможено сповз стінкою на підлогу, нетерпляче розриваючи папір, аби дістатися до вмісту пакуночка. Він жадібно висмоктав все, що було, вивільнив усі три пакети від запоморочливо смачної, солонуватої юшки та тихо полежав, радісно відчуваючи, як до нього повертаються сили, припиняється гидкий дрож у м'язах, відкочується млосна слабкість.\nІ тут знову постукали. Вася гарячково схопився, прибираючи сліди свого недавнього бенкету, а думки перелякано шугали в голові. Та, коли невдовзі він відчиняв обшарпані двері, то видавався зовсім спокійним, навіть байдужим. Відвідувачів виявилось двоє: чоловік й жінка. Кремезний товстун назвався слідчим, він привів елегантну даму на ідентифікацію тіла. Трупар вже бачив цього здорованя і тут же впізнав його, а от жінку з безумними запалими очима, всю в чорному - від капелюшка із піднятою густою вуаллю, рукавичок та у пальто аж по п'яти, уздрів вперше. Вести їх до кімнати з небіжчиком, у якого з грудей стирчав осиковий кілок, не мало сенсу, тож його рішення було майже миттєвим. Він жестом вказав обом на двері, пропускаючи уперед, і ті кілька кроків, які ступив слідчий, стали останніми в його житті. Несподівано легко його бичача шия хруснула і Вася відпустив важкезне тіло. Він навіть не встиг здивуватись, не побачивши попереду другої жертви, як отримав неймовірної сили удар по голові й за мить був спеленаний наче немовля. Насилу розліплюючи очі, Вася зауважив поряд тонкі гарні ноги у чорних панчохах і не повірив у власну безпомічність, рвонувся з пут, та це нічого не дало... Жінка стояла поруч і чекала, коли він отямиться, побачила, що трупар сіпається, недбало кинула пальто на стіл й промовила:\n- Срібний шнур, козел. Можеш пручатися скільки влізе, але жоден вампір такого не порве. Де він? - вона рвучко нахилилась, наближаючи майже впритул своє обличчя.\n- Хто? - прохрипів начальник трупів, чудово уявляючи про кого питає ця відьма.\nЧорні, як безодня нічного неба, очі затягували, запитували, допитували, витрушували всю пам'ять, палили душу. Останнім несвідомим зусиллям Вася спробував бодай примружитись, сховатись від нестерпної муки, закритись від двох безжальних диких вогнів, та марно. Він розповів усе, не зміг приховати нічого, звивався, наче смажений живцем на пательні вугор, але хижі величезні очиська пропікали наскрізь, не відпускали цілу вічність. Коли вона почула, що трупар убив молодшого, знавіснілий крик видерся з її вуст, Вася врешті розпружився, вислизнувши з-під влади невмолимих, шматуючих душу очей, однак, тільки мить тривав її розпач. Потім скажений погляд хльоснув начальника трупів такою пекельною ненавистю, що він й незчувся, як опинився біля холодильника. Жінка легко мов пір'їнку пронесла його кілька метрів і щосили гепнула ним об підлогу. Ребра не витримали. Він лежав, зрощуючи поламані кістки, злостячись, що доводиться витрачати стільки сил на це заняття, але іншого виходу не було. Між тим ота чорна гадюка впевнилась в смерті молодого вампіра і розвернулась усім тілом до безпомічного Васі. Начальник трупів прочитав свій вирок у темних, збурених гнівом очах.\n- В мене є дуже дорога річ, - тихо промовив трупар\n- Хочеш відкупитися, - люто прошипіла відьма.\n- Хочу. Вона варта цього.\nВася був впевнений, знав точно, що не виторгує у неї своє життя, адже він убив її сина (їхня схожість впадала у вічі). Та насправді й не мав ніякого скарбу, аби відкупитись, але дозволити так просто і безкарно себе вбити?!\n- Що за річ?\n- Розв'яжи мене.\n- Ага, зараз, - глузливо промовила вона і несподівано видала чарівну усмішку. Вася помітив гострі ікла і його пройняв дрож. Вона була не лише відьмою, а вампірки вирізнялися більшою спритністю, ніж представники сильної статі. Трупар знав, що насправді у бою важливіша швидкість, зовсім не сила, тому, навіть, якщо вона його звільнить, він однаково нічого не вдіє проти цієї чортиці.\n- Ти ж нічим не ризикуєш, розв'яжи…\n- Я можу і так взнати, що ти пропонуєш. Зараз гляну у твої очі - ти мені сам все розкажеш.\n- Ти витратила забагато сили, щоб допитати мене про нього, - він мотнув головою у бік понівеченого трупа, - більше нічого не довідаєшся.\nВідьма зацідила носаком черевичка йому просто у голову. Коли він прийшов до тями, то побачив чорні очі навпроти і ледве встиг, та, головне, що спромігся все ж таки поставити заслін. Це її ще більше розлютило, Вася вгадав: вона уже не могла впоратись з його захистом, тож начальник трупів отримав зайву хвилину життя.\n- Я проб'ю твоє серце тим самим кілком, яким ти убив його, але забиватиму повільно. Хвилина за хвилиною заганятиму по сантиметру, по міліметру, - дивлячись у вічі, тихо муркотіла відьма.\n- Давай, - твердо промовив вампір, не відводячи погляду, - тільки часу в тебе обмаль, сюди везуть чергового мерця.\n- Ні, - він утомлено примружив очі, - через хвилин п'ять будуть тут.\nЖінка метнулась до сина, завдала його тіло собі на плече і заквапилась до дверей. Вася зрозумів, що вона не хоче залишати труп тут, певно понесла його до машини, тож за хвилю повернеться і пощади не буде. Звиваючись як хробак, він доповз до столу, став навколішки, підтягнув підборіддя до товстого кабеля, що зміївся від лампи, зубами взяв штепсель й рушив до розетки. Через силу долаючи нещасні два метри, трупар думав про одне: аби вистачило довжини шнура. Він встиг саме вчасно. Відьма повернулась, коли Вася поцілив нарешті і увімкнув безжальне, майже сонячне світло. Вона осліпла зразу, зойк тваринного жаху затопив весь простір невеликого приміщення, пухирі розповзались шкірою, скоро в повітрі завис тяжкий сморід паленого. Замотуючись у брудний, схожий на витерту ганчірку килим, ховаючись від убивчих променів, трупар знеможено подумав, що й цього разу він зумів вижити. Вася зачекав добрих три хвилини, поки його страшна гостя перетвориться на купку попелу, аж тоді метнув своє тіло на те місце, де мав би звисати кабель. Скло дзвінко гримнулось на підлогу: лампа вже нічим не могла зашкодити своєму господареві. Відпльовуючись від пороху, він звільнився від килима, надсадно закашлявся, аж дух перехопило.\nКоли Вася, потерпаючи від страху, що у відчинені двері хто-небудь зайде, нарешті перепиляв уламком скла тонкий срібний шнур, то вже знав, що робитиме. Йому було шкода залишати насиджене місце, де все так добре влаштовано: є постійний доступ до їжі, не треба виходити по ночах на небезпечні полювання, живеш собі у благодатній темряві, а світло, неприємне, але безпечне, можна вмикати лише тоді, коли приходять санітари з небіжчиком чи родичі за тілами. Та Вася розумів, що події цього дня матимуть наслідки. І справа не тільки в тому, що будуть шукати слідчого, жінку й трупа, ні, все значно складніше. Хто знає, чи услід за тою відьмою не прийде невідомий месник, хто зна', чи пощастить йому в такому випадку знову…\nТрупар зібрався хутко, чимала торба напхана вщерть чекала на підлозі, він завжди був готовий до втечі і не сподівався, що назавжди залишиться тут. Зрештою, останні два роки його обсідали думки про зміну житла, адже начальник трупів засидівся на одному місці. Траплялось, санітари піджартовували, що не знають, як житимуть без нього, коли Вася піде на пенсію. Як не крути, а згідно паспорта йому скоро виповниться шістдесят, хоч насправді - більше, значно більше. Він підійшов до купки попелу і вишпортав з неї ключі з ледь оплавленими пластиковими головками, рештки відьми спустив в унітаз, тіло слідчого роздягнув й запхав у камеру на місце молодого вампіра, одяг запакував у великий лантух для сміття, поприбирав у кімнатах, залишилось одне. Погортавши сторінки записничка, Вася знайшов потрібний номер і подзвонив. Коли йому підвезли свіжі запаси крові, ніхто б не здогадався, що відбувалось у цій кімнаті годину тому. Начальник трупів впустив постачальника до моргу, перевірив своє замовлення, підтвердив, що розрахунок повний й попрощався з ним. Два пакети він випив відразу, аби відновити втрачені сили, решту запакував до торби. Трупар присів «на дорожку» на хвилю, біля його ніг лежали пакунки зі сміттям та спортивна сумка; сумно оглядаючи своє господарство, він зауважив на стіні комара. Вася не полінувався і прибив його. Не терпів навіть таких нікчемних конкурентів.\nПрихопивши речі й не озираючись більше на свої ситі та спокійні двадцять років, він рушив до самотнього автомобіля неподалік. Звичайно, у чужому нічному місті його, колишнього принца, спадкоємця трону Окрона, а тепер безпритульного вигнанця, ніхто не чекає. Так, доведеться здобувати собі їжу неприємним для землян способом, але не його провина, що за ним кілька сот років тому не повернувся друг, котрий наполіг заховатись на цій планеті й так палко обіцяв підняти повстання проти узурпатора Калона і повернути трон законному володарю. Колись його високість Озер, а тепер - просто Вася, не міг знати, що його товариш навіть не дістався до Окрона, миттєво загинувши у сліпучому полум'ї вибуху підбитого космічного корабля-розвідника. Та він давно вже не сподівався на повернення, зрештою, тутешня їжа смачніша, ніж окронівська, і, крім того, вона ще й продовжує життя, адже на своїй планеті він би давно помер.\nПерші кілька десятків років вигнанець вперто намагався знайти шлях до втечі з нерідної планети. У літературі землян він натрапив на історії про вампірів, тож окронці, вочевидь, навідувались сюди. Однак, шукати своїх серед мільйонів людей було зовсім непросто, ті кровососи, яких йому пощастило знайти, виявились інфікованими аборигенами… Згодом він зрозумів, що лише незначна кількість вкушених тубільців стає вампірами. Тільки деякі гинули від першого укусу, мабуть, це були люди із слабким серцем чи імунітетом, більшість виживала і залишалась у цілком доброму стані. Лише один з його кількох сотень дослідів закінчився зараженням людини й перетворенням її на вампіра.\nТоді, багато років тому, Озер жив у замку в Трансільванії. Слуги постачали йому дівчат та молодих жінок, гадаючи, що він з черговою жертвою розважається, а потім вимагає нову живу забавку, убиваючи набридлу. Звісно, він не заперечував такий моторошний поголос про свою поведінку, зрештою, не надто дивну для вельможі того жорстокого часу, сам же поводився з полонянками якомога гуманніше. Приносив їм вино, печене м'ясо, овочі й фрукти, забороняючи будь-кому заходити на верхній поверх замку, де знаходилась замкнена кімната. У просторому приміщенні за перегородкою були обладнані виходок з хитромудро влаштованою трубою, що вела до вигрібної ями, і великі, видовбані з каменю ночви з діркою, котру можна заткнути корком, а, постукавши по металевій рурці над ванною, через годину спостерігати, як з неї текла тепла вода, аби скупатись. Щоправда, забиті забобонні селючки з другої вигоди майже не користали. Дівчата спали на м'якому пишному ложі, хоч і прикуті довгими ланцюгами, та, щоб металеві браслети не натирали ніжні зап'ястки, їх обшито оксамитом. Лише раз на тиждень, гнаний наростаючим голодом, Озер придушував нажахану жертву подушкою до втрати свідомості й ласував свіжою теплою кров'ю. Зрідка траплялися такі здорові, як налиті соком рум'яні яблучка, що витримували півроку, декотрі - місяць-два, інші - тиждень, але всі вони були приречені.\nТільки одного разу окронець наштовхнувся на справжній опір. Ця дівчина жила в замку зо два тижні, однієї ночі він тихо підійшов до ліжка, яким не погордувала б і принцеса, хоч на ньому зараз спала звичайна селянка. Нестерпний голод привів його сюди, руки звично стискали подушку, але жертва раптом виявилась надзвичайно спритною. Він нічого не розумів, адже перший укус кілька днів тому не вимагав якихось надзвичайних зусиль. Піймати її, закуту у важкі ланцюги, але вертку як білка, він так і не зміг тієї ночі. Спантеличений більше, ніж розлючений, Озер вирішив повернутись вранці, а сам вискочив з кімнати й на сходах йому випадково нагодилась служниця, помічниця куховарки. Затуливши їй рота, він затягнув її спочатку на заборонений поверх, а потім - до кімнати, де заходився жадібно смоктати кров нещасної, що так невчасно вешталась поночі замком. Уже ситий, з непритомною жінкою у залізних обіймах, вампір зауважив дві палаючі жарини, що невідривно слідкували за ним. Відрухово він випустив служницю і, коли її тіло з глухим стуком впало на підлогу, окронець побачив настільки швидкий, що аж ледь вловимий рух закутої дівчини, а далі з німим зачудуванням спостерігав, як вона жадібно, невміло, через це ще й розриваючи горло жертві, пила, сьорбаючи, захлинаючись від поспіху, пульсуючу рідину. Ошелешений Озер не знав, що робити, однак за нього все вирішило вранішнє сонце. Він ненавидів оте безжальне світило, промені якого були надто палючими у порівнянні з м'якою лагідністю сяйва рідної зорі. Утікаючи з Окрону, принц не міг знати, що затримається тут надовго, та й часу на проведення більш ретельної, отже, довготривалої процедури адаптації тіла до умов чужинської планети не вистачило. Тому він не був ідеально пристосованим до життя на Землі і, як виявилось, інфіковані аборигени також потерпали від сонячного світла.\nДикий вереск пролунав у замку на світанні, збудивши геть усіх: і Озера, котрий покинув вночі дівчину та пішов спати, не постановивши, що робитиме далі, і слуг, які перелякано позривались на ноги, заметушились, але не наважились бігти до горішнього поверху. Коли вампір увірвався до кімнати, полонянка уже не нагадувала людину. Сліпа безтямна палаюча істота вищала й ревла, металась у ланцюгах; за якусь хвилину від неї не залишилось майже нічого. Вражений Озер остовпів, все ж його власна опірність до прямих променів сонця виявилась значно вищою, ніж у заражених тубільців. Шкіра прибульця з Окрону витримувала близько п'яти хвилин і лише потім починала злегка червоніти та пекти. Справді небезпечним було перебування на сонці впродовж чверті години із незахищеними руками й головою, тому Озер, вирушаючи кудись вдень, завше натягав крислатого капелюха та шкіряні рукавички.\nОтак, пригадуючи свої перші десятиліття життя тут, він виїхав з міста. Окронець планував доїхати до столиці десь за чотири-п'ять годин і зупинитися у мотелі на околиці. Декілька днів, може, зо три тижні піде на посольство з візою, в нього є запасні паспорти на різні прізвища, а далі - у літак та "salut, la libre!" Дорогою він звільнив багажник від трупа, виволікши його у лісок при трасі. Машину залишив далеко від мотелю, у якихось робітничих кварталах передмістя, завтра доведеться орендувати іншу, щоб вільно підготуватись до від'їзду. Ще й не світало, як він зайняв номер на двох, попередивши заспану реєстраторку, що не бажає ніяких підселень, бо заплатив повну ціну за кімнату на цілий тиждень. Та трохи похмуро, але без хамства, запевнила його, що тут такого не практикують, тож він може спокійно користуватись своїм номером. У кімнаті, вікна якої виходили на північ, Озер щільно затулив штори й повалився на ліжко, котре несподівано виявилось і міцним, і зручним.\nСірий ранок пізньої осені якнайкраще відповідав його планам, ненависне сонце ховали важкі сизі хмари. Він спокійно винайняв машину і поїхав до посольства, де довелось довго чекати. Ховаючись від дощу у невеликому, застиглому у сутінках кафе, окронець замовив каву дебелій офіціантці з прокуреним голосом і знічев'я глянув на єдиного, крім нього самого, відвідувача. Від несподіванки у нього аж подих перехопило. Вигнанець, що так довго шукав своїх на цій загубленій у просторі планеті, нарешті зустрів співвітчизника. Вихор думок і емоцій мало не змусив принца зробити дурницю, кинувшись на шию окронцю, але вже за декілька секунд він охолов. Незнайомець тим часом теж потайки кидав зацікавлені погляди у його бік. Озер жестом запросив його за свій стіл і той наблизився, трохи невпевнено та боязко, тож вигнанець уже не сумнівався: перед ним був живоїд. На рідній планеті цю тему не обговорювали навіть пошепки. Таке рідкісне і вельми непристойне збочення викликало різкий осуд, тому-то незнайомий окронець виглядав стривоженим, хоча й розумів, що його візаві, швидше за все, привела сюди та ж вульгарна пристрасть.\n- Сідайте, прошу вас, - припросив ще раз Озер. - Мене звуть Корен.\n- Я - Лігам. Приємно зустріти свого так далеко від дому.\n- Так, я теж радий. Що чувати на Окроні? Знаєте, я уже багато років не був вдома…\n- О, співчуваю, Корене.\nВони старанно уникали пояснення справжніх причин свого перебування тут, тому Озер вигадав, що займається дослідженням аборигенів, а Лігам представив себе таким собі надміру допитливим туристом, котрий не може втратити нагоду завітати на віддалену і маловивчену планету. Помалу вигнанець випитав у співвітчизника про цікаві для себе подробиці теперішнього життя рідної планети. Виявилось, що зникнення принца - єдиного спадкоємця одного з двох царюючих родів, припинило вічні суперечки про владу. Ось уже кілька століть трон успадковували наступники клану володарів Парі. Лігам вибовкав, як він дістався на Землю, коли за ним прибуде шлюпка, щоб повернутись на власний корабель. Його співрозмовник був настільки люб'язний, з такою непідробною увагою слухав, що окронця аж занесло від втіхи: він вихвалявся своїм багатством, могутнім і славетним родом, наближеністю до правителя. Озер слухав це патякання з величезною цікавістю, запитаннями легенько підштовхуючи наївного шукача пригод у потрібному напрямку, а всередині невпинно росла могутня хвиля радості. Він повернеться додому.\nПринц чудово знався на анатомії представників своєї раси, тому знешкодити Лігама було неважко. Ідучи назирці за ним, він розплутував у голові нескінченний вузол запитань. Як зустріне рідна планета спадкоємця другого царського роду? Звісно, він легко доведе, що він той самий Озер, але хтось обов'язково запитає, чому наступник клану Дако й досі живий… А коли рада аскерів допитуватиме, то неодмінно витягне з нього правду про живоїдство і про Лігама. Доведеться розпочинати боротьбу за владу, хоч закон на його боці, адже правителі роду Парі панували кілька століть, тож тепер черга за його кланом. Та чи окронці терпітимуть кровожера на троні? Ще й убивцю? А що робити з його залежністю від тутешньої їжі? Викрасти звідси кілька десятків тубільців і вивезти на Окрон? Чи потім відправити сюди таємну експедицію за людьми для розмноження?\nВін стояв і дивився, як невеликий човник забирає Лігама. Дивні почуття роздирали його навпіл. Розум наказував бігти, боротись, та ноги наче приросли до землі. Його єдина нагода, остання надія відлітала додому. Окрон і далі житиме спокійно під владою єдиного царського роду, а йому треба у посольство. Він розвернувся й, не оглядаючись на цятку у сірому небі, побрів геть, тягнучи ноги, мов старий дід.\n- Отже, він не хотів повертатись?\n- Прагнув цього понад усе. Але залишився там.\n- Чому, як ви думаєте, Лігаме?\n- Певно, надто звик до місцевої їжі, - ховаючи від володаря очі, відповів найкращий нишпорка Окрона.\n- Ну що ж, він дав нам спокій. Не будемо й ми ускладнювати йому життя.\nПромовистим жестом цар повідомив, що аудієнцію закінчено. Вклонившись, окронець попрямував до виходу.\n- Лігаме, - зупинив його владний голос, - документи на вашу винагороду нині ж принесуть вам додому.\n- Дякую, володарю, - ще нижче схилився той, вправно маскуючи свою радість.\nОтже, найкраща яхта "Ісен", на борту якої він щойно повернувся на Окрон, чудово впоравшись з таємним завданням правителя, тепер його власність. І ніщо не завадить йому повернутися на Землю за кількома десятками землян.\nВін не питав мене ні чого я прийшов, ні чому обрав саме його печеру, навкруги ж їх он скільки. Просто вказав на місце біля вогнища. Мінливі тіні танцювали на стінах, я бачив чіткий профіль - хижий, з великим носом-дзьобом.\n- Ти шукав мене...\nВін промовив це ствердно, не запитально, не повертаючи голови. Потім підкинув гілку у вогонь і продовжив:\n- Ти знайшов, але я не зможу допомогти. Хочеш, залишайся, а ні, то йди. Якщо завтра ти будеш ще тут, доведеться зі мною доглядати за отарою.\nЯ знітився, мені вже не здавалось, що вартувало до нього приходити. Батька я боявся, але цей, що влягається спати в іншому кутку печери, зовсім чужий. Крім того, вони ж вороги. Тому я втік саме сюди, до єдиної істоти, котра наважилась повстати проти встановленого порядку, щоб переконатись: отець правий, бо віра моя похитнулась... Ще довго тої ночі мене мучили тривожні думки, та нарешті я заснув.\nОднак, ранок, радісний і погожий, викурив залишки вчорашнього похмурого настрою. Отара була чималою, а я нічого не вмів, але вчитель з нього нівроку. Два собацюри допомагали нам випасати овечок, я виявився тямущим учнем, та за всі ці роки він жодного разу не підбадьорив мене добрим словом. Ми робили сир, міняли його в селах на все, що потрібно: хліб, сандалі, глиняний посуд, одежину. Проте ніколи я не бачив, щоб він продав кому-небудь хоча б найгірше ягнятко. А коли я спитав чому, він відповів: "Заріжуть".\n- А хіба ти не для того їх вирощуєш?\n- Навіщо ж тоді?\n- Я їх не вирощую, просто живу поруч.\n- А якщо отара стане завеликою?\n- Скільки років ти зі мною?\n- Хіба вона виросла за цей час? Вовки збирають данину, смерть теж знаходить старих і хворих.\nЯ замовк на якийсь час, обдумуючи сказане.\nПід час бурі вівці перелякано тулились до нього, у наймерзеннішу погоду він йшов збирати загублених, та не виявляв ані крихти ніжності, без жалю зарізав одну, коли її покалічив дикий звір, що ледве встиг забратися від пащек наших псів, котрі кинулись захищати, проте трохи не встигли. Тоді і ми, і собаки побенкетували, але такі випадки траплялись нечасто, а він не різав овечок просто, щоб поласувати м'ясом. Одного разу я не витримав і знову запитав:\n- Для чого тобі потрібна отара? Ти хочеш розбагатіти?\n- Ти розумієш, з ким говориш. Невже важко обійтися без дурних запитань? Чи справді вважаєш, що мені бракує кількох монет?\n- Вибач... Але ж ти не любиш їх, а не віддаси жодної, наче скнара?\n- Що тобі відомо про це?\nМоторошно було дивитися у його чорні очі, гордовита сила і шал неприборканої свободи горіли диким полум'ям в жахаючій безодні, та я витримав отой погляд.\n- Ти схожий на нього.\n- Та ні, не дуже, - не вартувало прикидатись, буцім не розумію, що він говорить про батька.\n- Як він колись вимучив мене своєю вимогливою любов'ю. Хоч це і намарно, все ж мушу попередити: він від тебе багато зажадає, - його голос несподівано зламався, зробився жалібним, такого мені ще не доводилось спостерігати.\nДивний погляд став відповіддю на моє запитання, у ньому я помітив суміш цікавості, подиву і презирства, ніби-то він вздрів отруйного павука, котрий чомусь атакує того, хто може легко розчавити його, тупнувши сандалією.\nЯ жив поряд з ним уже більше п'яти років, коли мені наснився батько і вигляд у нього був поганий. Моє серце стиснулось. Старий, зовсім сивий, тільки погляд сірих очей той же, що й колись: суворий. Потім грізний вираз раптом зм'як, він плакав, а я стояв як стовп, не знаючи, чим зарадити, як заспокоїти.\n- Повернись, ти потрібен мені, - просив він.\n"Ось так. Пора мені йти", - прийшло рішення вранці. Я зібрав свої речі в торбину, пастух мовчки поклав на камінь біля мене кусень хліба і сир, загорнутий у шматинку, та й вийшов, не озиваючись. Я намагався наздогнати його, треба ж попрощатись. Однак, він різким рухом розвернувся назустріч і я, глянувши у бризкаючі люттю очі, зупинився, наче налетів на стіну. Він постояв, схиливши голову, потім зміряв мене своїм повним зневаги поглядом й зронив:\n- Я заріжу тебе, коли твоя смерть зволікатиме, - помовчав хвилю, ніби щось зважуючи, і промовив, - Він колись зупинив ніж в руці батька, що вже опускався на шию сина, але цього разу буде інакше.\nОстовпівши з розкритим ротом, я так і не зміг видушити з себе ані звуку на оту його прощальну, зовсім незрозумілу, промову.\nКоли я прийшов додому, сил більше не залишилось. Я ледве пересував ноги, запилюжені і стерті до крові, бо ремінчики стареньких сандалій не витримали довгої дороги, боліла спина, немилосердне сонце проколювало своїми розпеченими променями простір. Я не побачив втіхи в очах батька, хоч він і посміхався. Якась внутрішня мука ховалась в його погляді, серце знову стиснулось від поганого передчуття. І треба ж як сталося: мій товариш з попередніх п'яти з хвостиком років мав рацію.\nБатько почав вимагати від мене такого, що я був приголомшений.\n- Отче, але чому?!\n- Зрозумій, коли ти перейдеш через оті випробування, то зможеш мені допомогти; ти ж не дарма навчався пасти отару. Він - непоганий вчитель, - батько знехотя визнав неприємний для себе факт.\n- Так це ти підштовхнув мене втекти до нього?!\nПрикра здогадка дошкульно муляла, виявляється, він вкотре змусив мене зробити щось. Я ж думав, що то мій перший вчинок вільного чоловіка, а не хлопчика, який покірно виконує волю отця.\nРозбурхані думки безладно вирували, мозок не міг впоратись з отим божевільним завданням. Як він сміє вимагати від мене таке? Раптом я зауважив страшний біль в його очах і сльози, що котились, западаючи в зморшки. Усі ці довгі роки подалі від нього, живучи поруч з його ворогом, я думав, що завдав багато страждань своєю втечею, та хіба ж я знав силу батьківської муки, коли син повстає, відрізаючи все, що було досі, і йде геть.\n- Ти хочеш покарати мене за те, що я злигався з ним й довго не повертався?\n- Невже ти бажаєш мені такої долі?\n- Можеш обирати, але, якщо підеш іншим шляхом, то...\nТут я побачив жахливе видиво. Горіли міста та разом з ними їхні мешканці, чорне від диму небо, здавалось, зараз впаде, діти волали так, що я не витримав й закричав: "Зупини це!"\n- А якщо я погоджусь, то цього не буде?\n- Буде, але не всюди і не завжди. Світ вціліє.\n- Отже, ти обрав їх, а не мене.\n- Вони теж мої діти...\n"Мені уже однаково... Зрештою, яка різниця - зараз чи потім. І яка різниця - на хресті чи від хвороби у старості".\n- Хай буде воля твоя...\n"Яке ж все-таки безжальне сонце він створив". Думки приходили нізвідки та йшли невідь куди, зовсім непов'язані одна з іншою, але кожна - чітка і ясна. "Дивно, відчуваю біль, та мені байдуже". Коротке забуття не подарувало полегшення, навпаки, воно повнилось огидними маревами. Коли я прийшов до тями, то наважився на один непотрібний, безглуздий рух. Я підніс голову. Виявилось, недарма. У поле зору потрапив знайомий хижий профіль з орлиним носом. Він виглядав цілком природно в римських обладунках, навіть велично, зі списом у руці та коротким мечем біля стегна. Нарешті він подивився мені у вічі:\n- Ти обрав рабство...\nЗі здивуванням я відчув нове джерело болю у своєму тілі, не вистачило сили тримати голову. Опускаючи її, я помітив спис, що стирчав з мого боку...


Які елементи автомобіля потребують постійного догляду, особливо змащування | Аспекти - найважливіші сфери життя в Україні і світі\nНавіть у сучасних автомобілях є чимало речей, які потребують особливої уваги, інформує Ukr.Media.\nУ зимовий період експлуатації з’являються окремі агрегати та вузли, які потребують додаткового змащення. Це треба робити обов’язково, якщо немає бажання зустрічатися з додатковими проблемами, а найголовніше — дорогим ремонтом.\nЗ кожним новим роком замки в автомобілях (чомусь) роблять складнішими. З одного боку, це добре. Але з іншого боку, такі замки постійно страждають від морозу. Достатньо лише невеликої кількості води, щоб автомобіліст не зміг потрапити всередину своєї «ластівки» вранці. Для того, щоб подібного не трапилося, рекомендується змастити замки та запірні механізми відповідною змазкою.\nДверний ущільнювач — дуже важливий елемент конструкції автомобіля. Без нього в салон буде проникати пил, бруд та волога. Крім того, ущільнювач виконує ще й важливу звукоізоляційну функцію. Дуже часто вони приходять в непридатність саме в зимовий період. Тому ще до настання серйозних морозів рекомендується обробити їх силіконовою змазкою.\nДверні петлі — це також надзвичайно важливий елемент, який потребує особливого догляду в зимовий час. Мало хто замислюється, однак саме в холодну пору року в цьому місці може початися процес корозії. Для того, щоб з петлями надалі не було ніяких проблем, слід гарненько змазати їх звичайним багатоцільовим мастилом. Це дозволить не тільки заощадити на ремонті, а також запобігти неприємному скрипу і скреготу.\nЯк і багато інших місць кузова, люк бензобака схильний до корозії. Тому зайвим не буде періодично покривати всі рухомі елементи його конструкції складом WD-40. Також рекомендується змащувати важкодоступні місця для того, щоб там не з’являлася іржа, яка надалі може піти по всьому кузову.\nНаправляючі бічного скла\nНарешті, не варто забувати ще і про таке місце. Звичайно, бічне скло автомобіля відкриваються рідко, більше того, досить складно собі уявити ситуацію, навіщо подібна дія може знадобитися взимку. Однак, все це (як не дивно) ще одна переконлива причина гарненько все змастити. Особливо, якщо не хочеться зіткнутися з ще однією непередбаченою проблемою.\nЕлектричний кросовер BMW матиме «розумне» лобове скло


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Політичне банкрутство? | Korrespondent.net\nЯк міністр-новачок може «перекрити повітря» Україні\nЯ не є виборцем Зе-команди, тож і не можу поскаржитись на невиправдані сподівання. Нічого позитивного, відверто кажучи, від них і не чекала. Але масштабній профнепридатності усіх цих «слуг народу» не втомлююся дивуватись. І зараз знову здивував новий «зелений» (в усіх розуміннях) політик – міністр інфраструктури Криклій.\nУ свіженькому інтерв’ю для РБК-Україна (https://www.rbc.ua/rus/news/vladislav-krikliy-storony-avakova-vliyaniya-1572778912.html) новопризначений міністр хотів зробити акценти на темах доріг та інфраструктури. Акцент у дорогах зробив на їх майбутній європейськості. А ось акцент міністра в інфраструктурі – це, виявляється, «аеропорти в кожному обласному центрі», які на президентських перегонах активно обіцяв українцям Володимир Зеленський.\nЯ не дивуюся некомпетентності Зеленського – він щиро у ній зізнається, сприраючись на свій прямий мандат від народу. Але ж міністрів він нам обіцяв – високопрофесійних фахівців! А бачимо повне чергове дилетантство. Аеропорти мають бути в ключових містах, де є економічна та географічна логіка, а не через кожні 100 кілометрів. Чому б нашому міністру хоч би для «лікбезу» не послухати, наприклад, експертів?\nНаприклад, про недоцільність аеропортів у сусідніх Миколаєві й Херсоні, про логіку розвитку ХАБу на базі аеропорту Бориспіль, про рецепти «осучаснення» української авіації та виведення її на світовий рівень (https://www.unian.net/economics/transport/10707921-prezident-aviakompanii-mau-evgeniy-dyhne-ya-znayu-rabotu-kompanii-kak-partner-so-storony-aeroporta-i-znayu-kak-passazhir-mnogie-voprosy-v-kompanii-resheny-ne-v-polzu-komforta-passazhira.html?fbclid=IwAR3gGcPdl2RM_23lo2tLZ-1XYUncntA7oqJIv5Ee8NVp1DGNCGvfFsgBXR8%20(https://www.unian.net/economics/transport/10707921-prezident-aviakompanii-mau-evgeniy-dyhne-ya-znayu-rabotu-kompanii-kak-partner-so-storony-aeroporta-i-znayu-kak-passazhir-mnogie-voprosy-v-kompanii-resheny-ne-v-polzu-komforta-passazhira.html?fbclid=IwAR3gGcPdl2RM_23lo2tLZ-1XYUncntA7oqJIv5Ee8NVp1DGNCGvfFsgBXR8)).\nНатомість міністр Криклій не лише не бажає заповнювати власні прогалини знань й компетенцій у питаннях інфраструктури, але ще й неабияк дискредитує Кабмін, Зе-команду і в цілому – державу Україну. Адже популістські заяви на кшталт обіцянок банкрутства для національного авіаперевізника – це не просто обмовка молодого дилетанта. Це дискредитація держави та її падіння в міжнародних рейтингах у зону «червоних» (а не «зелених»! країн).\nБо чим насправді є національний авіаперевізник в будь-якій державі? Це її експортний бренд, обличчя країни у всіх країнах, куди він здійснює перельоти, туристичний і транспортний медіатор! Це як Люфтганза в Німеччнині, як Ейр Франс у Франції… До речі, якщо пан міністр коли-небудь літав літаками Ейр Франс, то він знає, що авіапарк Міжнародних авіаліній України в рази новіший, сучасніший та надійніший. А якщо не літав – то не завадило б переконатись, перш ніж «перекривати повітря», хейтити та «банкротувати» потужне підприємство – актив України, внутрішнього інвестора, «білого» платника податків та одного з найбільших роботодавців країни.\nЧи знає «реформатор» Владислав Криклій, що такі національні компанії як МАУ сприймаються у світі на одному рівні із дипломатичними представництвами країни, оскільки є носіями української ідентичності? Банкрутити своїми словами та діями такий актив –це те ж саме, що банкрутувати державу!\nЯкої оцінки заслуговує міністр-неофіт, який дозволяє собі настільки легковажно спілкуватись з підприємством реальної економіки? Оцінку повинні дати не лише експерти галузі, а й представники політичної сили, яка привела до посади не професійного міністра.На подібні заяви Криклія мали б заернути увагу у Кабміні, й на Банковій… Бо краще провести очищення і «роботу над помилками» самим, аніж дочекатись, коли із країни, почувши слова Криклія, підуть інвестори, фінансисти, страховики та лізингодавці, коли буде спровокована нова хвиля трудової міграції людей через невпевненість в завтрашньому дні.\nНе варто дозволяти собі такий «дурний тон», як погрози й знецінення національних активів. Це не додає капіталізації, впливу і репутації – ані на словах, ані на ділі.\nНасправді, простіше й дешевше для всіх було б визнати політичне банкрутство самого такого міністра. Пане Прем’єре! Відправте свого ініціативного колегу кудись на «почесне підвищення»! Бажано куди-небудь, де він розумівся б на темах, які заявляє і коментує публічно.


proWomanToday.ru » Здоров'я » Гінекологія » Хірургічні методи лікування аденоміозу матки - кардинальний підхід\nАденоміоз матки - дуже поширене захворювання, яке в одних жінок не викликає взагалі ніяких симптомів, а іншим істотно ускладнює життя. Для його лікування може бути використано хірургічне втручання або медикаментозна терапія.\nХірургічні методи лікування аденоміозу матки кращі при дуже сильних симптомах аденоміозу, з якими не вдається впоратися іншими методами.\nНа протяг більш, ніж одного століття гістеректомія залишалася основним способом діагностики та лікування аденоміозу матки. Вагінальна гістеректомія переважніше абдомінальної (перша здійснюється через піхву, друга - через розріз в черевній порожнині), оскільки вона більш безпечна, і процес відновлення після такої операції йде значно швидше.\nОднак рішення на користь того чи іншого виду гістеректомії може бути прийняте не тільки на підставі медичних показань і міркувань безпеки, а й виходячи з досвіду хірурга, який буде проводити операцію.\nУ ході порівняльного аналізу декількох сотень випадків проведення вагінальної гістеректомії у пацієнток з лейоміомою матки і аденомізом, виявилося, що гістеректомія, призначена для лікування аденоміозу, пов'язана з підвищеним ризиком пошкодження сечового міхура. Крововтрати при хірургічному лікуванні обох захворювань приблизно однакові.\nТочна причина, по якій існує підвищена ймовірність пошкодити сечовий міхур невідома, але ймовірно це пов'язано з тим, що при аденомиозе буває важче виявити ті чи інші структури репродуктивної системи: у більшості випадків невдала вагінальна гістеректомія пов'язана з глибоким проростанням ендометріальною тканини за межі внутрішньої оболонки стінки матки. Лапароскопія істотно полегшує проведення операції, і знижує ризик пошкодження сечового міхура.\nГоворячи про консервативному хірургічному лікуванні аденоміозу матки, необхідно враховувати відмінності між двома основними формами цього порушення: дифузний аденоміоз, при якому захворювання вражає миометрий більш-менш рівномірно, і аденоми, або фокальний аденоміоз, для якого характерні локальні проростання тканини ендометрію в міометрій. Є також деякі підтипи цих форм аденоміозу, про особливості лікування яких ми поговоримо нижче.\nКонсервативне хірургічне лікування стало можливим завдяки сучасним методам медичної візуалізації. Воно підходить не всім пацієнткам, але багатьом жінкам з його допомогою вдається позбутися симптомів аденоміозу Аденоміоз: симптоми - чого чекати від організму?\n, не вдаючись до гістеректомії.\nСимптоматичний поверхневий аденоміоз зазвичай цілком вражає верхні шари міометрія. Аналіз результатів ультразвукового дослідження та магнітно-резонансної томографії (МРТ) багатьох пацієнток показав, що дифузний аденоміоз, як правило, найсильніше вражає задню стінку матки.\nДля лікування поверхневого аденомиоза може бути використана трансцервікальну коагуляція, або резекція, ендометрію. Невдало закінчується 8-10% таких операцій (про невдачу кажуть, зазвичай, якщо після операції зберігаються симптоми аденоміозу, настає погіршення, або виникають серйозні ускладнення).\nУ ході аналізу 305 випадків абляції було виявлено, що близько 75% пацієнток, яким через невдалу абляції ендометрія потрібно гістеректомія - це жінки, яким абляція була призначена для лікування аденоміозу матки. Схожі результати дало ще одне дослідження: в семи з восьми випадків у жінок, яким була потрібна гістеректомія, був аденоміоз та досвід невдалої абляції ендометрія.\nАвтори обох досліджень відзначають, що повторна поява симптомів і, особливо, необхідність проведення гістеректомії корелює з тим, наскільки глибоко в міометрій проросла тканину ендометрію.\nЛікарі вважають, що в багатьох випадках наслідки невдалої абляції ендометрія можуть бути усунені за допомогою лікувальної гистероскопии. У 26 жінок, чиї історії хвороби вивчалися в ході аналізу випадків хірургічного лікування аденоміозу, після абляції ендометрія з'явилися нестерпні болі, з якими не вдавалося впоратися за допомогою анальгетиків, кровотеча і асимптоматична гематометра (накопичення крові в матці).\nУ всіх цих випадках гістероскопія дала чудові результати - аменорея і сильні болі в нижній частині живота пройшли, і більшої частини пацієнток вдалося уникнути гістеректомії. Фахівці, що проводили дослідження, прийшли до висновку, що якщо ще пару десятиліть тому гістеректомія при аденомиозе була практично неминуча, то сьогодні поверхневий аденоміоз можна успішно лікувати за допомогою гістероскопії і новітніх методів абляції ендометрія.\nЗ іншого боку, при глибокому проростанні тканин ендометрію (більше, ніж на 2.5 см) у разі невдалої абляції ендометрія Абляція ендометрія - альтернатива вискоблювання зазвичай доводиться вдаватися до гістеректомії. Для того, щоб визначити ступінь ураження міометрія і вибрати найбільш підходящий вид хірургічного втручання, може бути використана МРТ або ультразвук високого дозволу - одні з найефективніших діагностичних методів при аденомиозе матки.\nНещодавно були опубліковані результати невеликого дослідження, в ході якого вивчалося застосування лапароскопічної перев'язки маткових артерій (ЛПМА) у 20 жінок з глибоким аденомиозом. Через шість місяців після проведення операції 15% пацієнток оцінили результати ЛПМА як задовільні, але 45% пацієнток були незадоволені результатами операції.\nНизький ступінь задоволеності серед пацієнток з великою ймовірністю говорить про те, що цей вид операції не підходить для лікування глибокого аденомиоза, хоча дослідження в цьому напрямку все ж будуть продовжуватися.\nВ рамках іншого дослідження вчені проаналізували 44 випадки, коли жінки з глибоким дифузним аденомиозом Дифузний аденоміоз - часте захворювання жінок хотіли уникнути гістеректомії, і лікарі пробували використовувати для їх лікування консервативну хірургію. В ході операцій здійснювалося поздовжнє розсічення матки, видалення найбільш уражених ділянок передньої і задньої стінки матки, після чого залишилися тканини зшивалися.\nПісля операції у значної частини пацієнток зникли болі в нижній частині живота під час менструації, і у всіх 44 жінок пройшла анемія, викликана менорагією Менорагія (гиперменорея) - надмірна втрата крові (Дуже рясні менструальні кровотечі). Через деякий час після операції дві пацієнтки завагітніли: в однієї з них була нормальна вагітність, в іншої - інтерстиціальна трубна вагітність.\nКонсервативна хірургія може бути використана при лікуванні глибокого дифузного аденомиоза як альтернатива гістеректомії.\nНайбільш підходящим консервативним хірургічним методом лікування аденоміоми матки є лапаротомія, однак її проведення може бути ускладнене, оскільки хірургу, що використовує цей вид хірургічного втручання, вкрай складно виявити ураження міометрія і визначити глибину інфільтрації тканин. Аденоміоми можуть проростати в області, розташовані близько до маткових труб або великим кровоносних судинах.\nКрім того, в самих аденоміоми може перебувати багато кровоносних судин. Часто перед операцією проводиться медикаментозне лікування агоністами гонадотропін-рилізинг гормону.\nГрупа вчених досліджувала випадки проведення операцій з поперечним розрізом черевної стінки, що дозволяє хірургові краще бачити матку, проводити пальпацію, і видаляти уражені аденомиозом тканини. У порівнянні з традиційно застосовувалася для лікування аденоміозу лапаротомією при використанні поперечного розрізу ризик перфорації матки знизився з 40% до 17%.\nВ іншому дослідженні брали участь 26 пацієнток з аденоміомой- всі вони хотіли після видалення аденоміоми зберегти репродуктивну функцію. Повне видалення аденоміоми було можливо лише в десяти випадках, а у шістнадцяти пацієнток вийшло лише частково видалити аденоми.\nТим не менш, операція у всіх випадках призвела до значного полегшення таких симптомів аденоміозу, як дисменорея (сильні болі і спазми під час менструацій) і менорагія. Трьом пацієнткам вдалося завагітніти, без серйозних проблем виносити і народити дітей.\nУ трьох інших пацієнток було відзначено повторна поява симптомів аденоміозу, в середньому, через 50 місяців після операції.\nУ медичній літературі описуються і випадки лапароскопічного видалення аденоми у пацієнтів з хронічними болями в тазовій області, незважаючи на те, що визначити точне місцезнаходження аденоми за допомогою лапароскопії може бути досить складно. У деяких випадках для діагностики та визначення місцезнаходження аденоми використовувалася МРТ, після чого проводилася лапароскопія.\nВ одному дослідженні в семи з десяти описаних випадків була успішно використана лапароскопічна коагуляція - пацієнткам видалили аденоміоми матки, після чого багато симптоми зникли або стали значно менш вираженими. В інших трьох випадках однієї пацієнтці провели видалення аденоміоми через розріз черевної стінки, інший знадобилася гістеректомія, а третя пацієнтка відмовилася від подальшого лікування.\nВ іншому дослідженні для виявлення аденоми застосовувалася Гідросонографія, після чого їх успішно видаляли за допомогою лапароскопії.\nМедикаментозне лікування аденоміозу матки - «м'яка» методика\nЯк лікують аденоміоз матки: методи терпить\nГістеректомія (видалення матки) - страшна необхідність\nАденоміоз тіла матки - серйозна проблема\nАденоміоз - уникайте постійних стресів\nАденоміоз - діагностика ендометріоідного поразки матки\nЧи можна при аденомиозе завагітніти - безпліддя стає вироком?


Ставка на вітчизняне вугілля, шахтарів та електроенергію ~ www.pravdatut.ua 25 лютого\n25 лютого 21:00\nДавно пора 418 0\nНе бачу сенсу 162\nОбмежити імпорт вугілля та електроенергії в Україну. Таке доручення Володимир Зеленський дав Міністру енергетики Олексію Оржелю. Свою позицію пояснив тим, що працювати з країнами, які не хочуть пускати Україну на свої ринки, не логічно. Тож, ставку потрібно робити на вітчизняному вугіллі, наших шахтарях і електроенергії. Більше ...\nОбговорювати питання імпорту можна тільки в тому разі, якщо у нас той чи інший продукт не добувають.


Чого не можна робити при запуску двигуна у мороз: найпоширеніші помилки майже усіх водіїв - Радіо Максимум\nЗима приносить водіям низку звичних труднощів: доводиться витрачати час на відкопування, очищення та прогрівання авто. Але цим незручності не закінчуються, якщо ще й двигун не заводиться на холоді. Тож розповідаємо, як правильно завести машину в мороз та уникнути найпоширеніших помилок при запуску.\nДосвідчені водії знають, що за будь-яких обставин головне – не поспішати. Саме сумбурні і непродумані кроки призводять до негативних результатів, як при підготовці до поїздки, так і безпосередньо в дорозі. Але навіть найдосвідченіші не завжди правильно діють при запуску автомобіля і поняття не мають про деякі фактори, що впливають на його працездатність.\nІ ще: Як не буксувати в снігу: дієві поради екстремального водіння на слизькій дорозі\nЗапускати двигун вміють всі водії. Але зовсім інше питання, що мало хто знає, як це робити правильно, без шкоди для агрегатів. І особливо, якщо йдеться про експлуатацію автомобіля у морозну пору року. Тож розповідаємо про 4 найпоширеніші помилки практично усіх автолюбителів, заводячи машину взимку.\nДо запуску двигуна варто візуально оглянути автомобіль. Наприклад, не зайвим буде заглянути під капот – важливо переконатися, чи не залізли туди погрітися бездомні коти, поки машина була теплою. Такі ситуації трапляються дуже часто.\nВодії сучасних авто не звикли затримувати ключ запалювання в положенні ON – вони що влітку, що взимку відразу ж переходять до запуску стартера. І якщо в жарку пору року це не так критично, то в холодну – робити так точно не варто.\nЯк правильно. Вставивши ключ в замок запалювання, не треба відразу заводити машину. Слід повернути ключ на одну поділку і витримати паузу у декілька секунд. За цей час бортова система спокійно перейде на штатний режим роботи і запустить бензонасос, який почне підтягувати паливо.\nЗатримай ключ запалювання у положенні ON\nНе забувай про педаль зчеплення\nІнша поширена помилка властива власникам автомобілів на механіці, які запускають стартер, не витиснувши зчеплення. Ще в автошколах навчають заводити двигун, "від'єднавши" коробку передач від силової установки. Адже в іншому випадку навантаження на стартер значно зростає – йому доводиться обертати, крім колінвала мотора, ще й, грубо кажучи, ведучі колеса авто.\nЯк правильно. Механіка – натиснути на педаль зчеплення до кінця і не відпускати, поставивши важіль коробки передач на нейтральне положення. Після запуску двигуна педаль зчеплення потрібно плавно відпустити. Автомат – перед увімкненням запалювання натиснути на педаль гальма.\nВитискай зчеплення перед запуском двигуна\nБільшість автолюбителів, коли розуміють, що стартер не хоче "схоплювати", роблять безліч безуспішних спроб запустити двигун, заливаючи тим самим свічки.\nЯк правильно. Якщо не вдається завестися з першого разу, не продовжуй "мучити" стартер. Ключ запалювання в положенні "старт" можна утримувати максимум 10 секунд. Зроби хвилинну паузу і спробуй знову. Якщо на четвертий або п'ятий підхід результату немає, витягуй ключ і приступай до пошуку причини.\nЧим довше, тим гірше\nДопустимо, двигун запустився без будь-яких нарікань. І можна вже акуратно рушати, але ж ні – водій вичікує ще 10-15 хвилин. Він переконаний: взимку двигуну обов'язково потрібно дати попрацювати на холостих, але це помилка.\nЯк правильно. Коли машина завелася, не витрачай багато часу на прогрів двигуна. Досить пари хвилин, щоб всі вузли і механізми були готові до руху. А ось накрутка холостих обертів підвищує навантаження на двигун.\nНе витрачай багато часу на прогрів двигуна


Що являє собою пил? :: Сто тисяч "чому". Чомучка. Відповіді на дитячі питання\nЩО ТАКЕ ПИЛ І ЗВІДКИ ВОНА БЕРЕТЬСЯ?\nПилом називають тверді частинки розміром від 0,01 до 10 мікронів. Порошинки розміром менше 5-10 мкм постійно плавають у повітрі, частки від 10 до 50 мкм осідають поступово, а більш великі практично відразу осаджуються.\nПил буває сама різна. Пил потрапляє в атмосферу при спалюванні твердого пального, багатого зольными речовинами, при переробці мінеральних речовин. Здатна вона утворюватися і в результаті природних процесів - таких, як виверження вулканів або вивітрювання скель, а також в результаті сільськогосподарської діяльності людини. Під час посухи над полями вирують пилові бурі, а над пустелями піднімається піщаний пил.\nПил всюдисуща. Вона просочується крізь найменші щілини і отвори. Вона є всюди: в печері, де ніколи не ступала нога людини, в квартирі, мешканці якої надовго поїхали, в літаку, мчащемся над хмарами, і навіть високо над землею, у стратосфері.\nДрібні кристалики солі утворюють пил над океанами. Але її кількість мізерно мало в порівнянні з тією пиловий масою, яка виникає на суші. Над океаном атмосфера забруднена порохом в 10 разів менше, ніж над материками.\nДомашня пил містить шерсть і лупа домашніх тварин, фрагменти пір'я, частинки комах, волосся і шкіри людини, суперечки цвілевих грибів, нейлон, скловолокно, пісок, частки тканин і паперу, найдрібніші фрагменти матеріалів, з яких зроблені стіни, меблі та предмети побуту.\nПил любить подорожувати, і їй це легко вдається. Її частинки дуже маленькі і надзвичайно легкі. Вони переносяться вітром на величезні відстані, так що в шарі пилу, який осів на ваш стіл, можна знайти піщинки Сахари, крихти пірамід, вулканів попіл, спори південноамериканських рослин, частинки шерсті кенгуру, мармурові порошинки античних руїн, пилок французьких лілій і навіть космічну пил з тих самих «запорошених стежок далеких планет», про яких співали ваші бабусі і дідусі, коли були молодими.\nПил не так вже нешкідлива, як це може здатися, тому з нею треба постійно боротися.\nПо-перше, основну (до 80%!) і найбільш шкідливу частину домашнього пилу становлять мікроскопічні пилові кліщі. Вони влаштувалися в житлах людини давно, потрапили в них з пухом і пір'ям птахів, а деякі види - з продуктами сільського господарства. Домашній кліщ не кусається і сам по собі не небезпечний для людини. Проблему представляють відходи його життєдіяльності - екскременти, які нерідко викликають сильну алергію. Кожен кліщ щодня виділяє близько 20 частинок екскрементів.\nОсобливо люблять пилові кліщі мешкати в постелях, оскільки там повно біологічного пилу, що утворюється з слущившихся лусочок шкіри. У двоспальним ліжка можна нарахувати близько 2 мільйонів кліщиків.\nПо-друге, порошинки здатні накопичувати на своїй поверхні будь-які речовини, в тому числі і шкідливі, тому в домашнього пилу можна знайти практично половину таблиці Менделєєва і більше 100 органічних сполук, що викликають невиліковні хвороби.\nПо-третє, крім шкідливих домішок, на порох повно бактерій (вони не переміщуються в повітрі вільно, а подорожують на пилових частинках). Один наперсток домашнього пилу містить 5 000 000 мікробів. Після загибелі мікроорганізмів вивільняються бактеріальні ендотоксини, які також можуть викликати алергію. Для бактерій це нормальні продукти метаболізму, а для людей і великих тварин вони отруйні.\nЗа добу житель великого міста «пропускає» через свої легені до 6 млрд. порошинок, які вмістилися б у двох столових ложках.\nПил заважає робити деталі для мікроелектроніки і високоточних приладів. На подібних виробництвах з нею борються не на життя, а на смерть.\nВауу!! піду шукати на своєму столі шерсть кенгуру і пісок з Сахари!!))\nОсь це так!!


Командувач ОС пояснив, що означає “червоний” режим у зоні проведення операції – Нова Каховка Online\nКомандувач ОС пояснив, що означає “червоний” режим у зоні проведення операції\nadmin Червень 12, 2018 17:42\nТимчасові обмеження для населення на території проведення операції Об’єднаних сил можуть запроваджуватися для збереження життя громадян. Режим найвищого рівня – “Червоний”. Про це в інтерв’ю УНН розповів командувач Об’єднаних сил Сергій Наєв.\n“Особливий порядок в певних районах або населених пунктах запроваджується за моїм рішенням для збереження життя і здоров’я громадян, або для проведення спеціальних заходів. Наприклад, під час активізації бойових дій у конкретному районі, або для переміщення підрозділів”, – розповів Наєв.\n“За таких умов оголошується режим “Червоний”, за яким в’їзд-виїзд можуть здійснювати тільки особи та транспортні засоби Об’єднаних сил. Про видачу населенню будь-яких перепусток мова взагалі не йде. Під час оголошення “Жовтого” режиму лише посилюються заходи контролю за переміщенням громадян та транспортних засобів”, – пояснив командувач.\nЯк повідомив командувач ОС, “Червоний” режим оголошували декілька разів в зв’язку з виконанням завдань за призначенням підрозділів ОС. Зокрема, йдеться про Авдіївку, КПВВ “Майорськ” та інші.\nНагадаємо, 30 квітня формат АТО на Донбасі змінився на операцію Об’єднаних сил.\nShare the post "Командувач ОС пояснив, що означає “червоний” режим у зоні проведення операції"\nАктуально 8857 Військо 1539 Суспільство 15171 Україна 6879


Види спостережень у природі. Спостереження в природі класифікуються залежно від: а) тривалості (епізодичні, або короткочасні, і тривалі спостереження за розвитком, змінами об'єктів); б) дидактичної мети (первинні, повторні, заключні, порівняльні; в) способу організації (колективні та індивідуальні, планові і позапланові).\nЕпізодичні, або короткочасні, спостереження — це спостереження за тими об'єктами, явищами природи, які тривають недовго (веселка, злива тощо), або ж ті, до яких діти не можуть повертатися часто, (розглядання їжачка, черепахи, яких на короткий час приносять у дитячий садок). Частіше в дитячому садку мають місце тривалі спостереження, в яких простежуються, наприклад, основні фази розвитку рослини в період цвітіння.\nПервинні спостереження мають на меті створити перше уявлення про найбільш характерні властивості об'єкта, дати дітям цілісне враження, яке повинно доповнюватися, закріплюватися, уточнюватися: Наприклад, після першого спостереження за рослиною мати-й-мачухи, яке проводиться у сонячну погоду, коли її квітки відкриті, слід провести повторне спостереження у похмуру, погоду, коли квітки закриті, пониклі, наче сумують за сонцем, пояснити дітям, що ця рослина — живий барометр, по ній можна визначати погоду.\nІ етап — підготовчий. Мета його — викликати у дітей інтерес до об'єкта спостереження. Для цього використовується коротка бесіда, в якій з'ясовується, що діти вже знають про об'єкт спостереження, що дізнаються нового. Інколи для підготовки до сприймання об'єкта доцільно показати ілюстрацію або подивитися діафільм. Така робота з дітьми проводиться за день-два до початку спостереження.\nІІ етап — початок спостереження. На цьому етапі важливо підтримати у дітей інтерес до об'єкта спостереження, зосередити їх увагу. З цією метою в групах молодшого дошкільного віку використовують сюрпризність появи об'єкта, несподіваність.\nIII етап — основний, найтриваліший за часом. На початку спостереження 1—2 хв слід надати дітям для мовчазного сприймання, щоб сформувався цілісний образ. Слово вихователя може бути націлене на сприймання естетичного вигляду об'єкта: «Подивіться, який він гарненький». Подальший розгляд об'єкта включає аналіз його особливостей та пристосування до навколишнього середовища, спільні ознаки з іншими об'єктами, взаємозв'язки з ними, з людиною тощо. В результаті проведення цього етапу у дітей повинні сформуватися точні уявлення про об'єкти природи.\nIV етап — заключний. Мета його — підведення підсумків, закріплення тих нових знань, яких набули діти в процесі спостереження. В ході цього етапу важливо оцінити пізнавальну активність дітей.\nПрийоми активізації пізнавальної діяльності дітей у процесі спостереження. Основним методичним прийомом керівництва сприйманням дітей у процесі спостереження є запитання. Продумати і сформулювати запитання до наступного спостереження — найвідповідальніший момент у підготовці до спостереження. Правильно підібрані запитання повинні бути тією логічною драбинкою, якою рухається думка дитини. Кожне запитання повинно містити конкретну думку, доступну розумінню дітей, у ньому має бути враховано і їх попередній досвід. Запитання повинні спонукати дошкільників до активного сприймання, засвоєння нового, максимально активізувати діяльність дитини.\n1. Підготовка ґрунту до посіву (перекопування, розпушування) — виконується дітьми старшої групи.\nФорми організації праці дітей у природі. У дитячому садку використовуються: доручення, чергування, колективна праця. Доступною формою в дитячому садку є доручення. їх поділяють на види за складністю завдань (прості і складні), за тривалістю виконання (короткочасні і тривалі), за способом організації дітей (індивідуальні і групові).\nДослід визначається як спосіб матеріального впливу людини на об'єкт з метою вивчення цього об'єкта, пізнання його властивостей. Структура дослідів має багато спільного із спостереженнями.\nДо словесних методів відносяться розповідь вихователя, читання дитячої природознавчої літератури, бесіди про природу.\nРозповідь вихователя про природу повинна відповідати ряду вимог. Вона має сприяти формуванню вірогідних знань про природу; в ній повинні у доступній формі розкриватися зв'язки і залежності у природі; розповідь повинна бути образною, емоційною, цікавою, спрямованою на формування у дітей розумного, доброго ставлення до природи. Розрізняють сюжетні і описові розповіді. В основі сюжетної розповіді завжди якась подія, випадок.\nЗначно частіше у повсякденному житті і на заняттях використовуються описові розповіді, мета яких — подання інформації про ті чи інші об'єкти природи\nПід час добору художніх творів про природу для читання їх дітям слід враховувати такі вимоги:\nБесіда. У процесі ознайомлення дошкільників з природою використовуються вступні, супровідні і заключні бесіди.\nЗаключна бесіда спрямована на систематизацію і узагальнення одержаних фактів, їх конкретизацію, закріплення, уточнення. Ці бесіди за змістом можуть бути різного рівня: одні проводяться після спостереження за вузьким колом об'єктів, наприклад, що бачили діти на водоймі, на луці, у лісі. Можуть проводитися бесіди за більш широким колом явищ (бесіди про осінь, зиму, весну, літо, про неживу природу, свійських і диких тварин тощо). З усіх видів бесід проведення заключної бесіди вимагає найбільш ретельної підготовки дітей і вихователя.\nВихователь у ході бесіди повинен піклуватися про те, щоб використати різноманітний наочний матеріал, який допоможе дітям пригадати і виділити суттєві ознаки явищ. Це — календарі природи, малюнки дітей, ілюстрації, картини, а також технічні засоби — діапозитиви, грамзаписи, які підвищують емоційну насиченість бесіди.\nДля вирішення завдань ознайомлення дошкільників з природою в дитячому садку використовуються ігри: будівельно-конструктивні, творчі рольові, дидактичні і рухливі.\nБудівельно-конструктивні ігри з природними матеріалами (піском, водою, глиною, снігом, льодом, листям, плодами тощо) — одні з найулюбленіших дітьми ігор у всіх вікових групах.\nТворчі рольові ігри під час ознайомлення дошкільників з природою використовуються як засіб закріплення знань дітей про природу. Для їх успішного проведення слід збагачувати дітей враженнями, подавати допомогу у розгортанні сюжету.\nДидактичні ігри під час ознайомлення дошкільників з природою виконують три функції: 1) закріплення знань про природу; 2) діагностика наявних у дітей знань про природу; 3) формування знань про природу.\nСлід відразу ж відзначити, що кількість ігор, за допомогою яких можна формувати знання про природу, дуже обмежена. Специфіка дидактичних ігор природничого змісту полягає в тому, що вони можуть проводитися лише тоді, коли у дітей вже є знання.\nВ ознайомленні з природою використовуються такі види, дидактичних ігор: 1) з природними матеріалами; 2) з картинками (у т. ч. настільно-друковані); 3) з іграшками 4) словесні.\n1. Починається гра з сюрпризного моменту з метою зосередження уваги дітей. Наприклад, лялька Таня принесла дітям торбинку. Що ж у ній?\n2. Розглядання і коротка бесіда про предмети, з якими діти будуть грати. Це зумовлено потребою пригадати назви, властивості, оскільки гра вимагає відповідних знань.\n1. Сюрпризний момент можна використовувати лише у першому півріччі, оскільки у дітей вже сформувався інтерес до гри.\n7. Участь дітей в аналізі і оцінці дій товаришів у грі. Другий варіант гри проводиться з обов'язковим ускладненням завдання, щоб подолання труднощів приносило дітям задоволення. Наприклад, при проведенні дидактичної гри «Відгадай за описом» у першому варіанті діти лише описують зовнішні ознаки рослин. У другому варіанті треба не тільки описати рослину, але й розповісти, чим вона важлива для людини, як використовується.\nЯкщо на занятті діти вперше знайомляться з певними об'єктами або явищами природи, їх визначають як первинно-ознайомлювальні. На них у дітей формуються конкретні уявлення про неживу природу, рослини, тварин, особливості їхнього розвитку за певних умов.\nДругий тип занять спрямований на уточнення, розширення, поглиблення знань, формування практичних навичок догляду за живими об'єктами у ході вирощування їх. Важливе значення на таких заняттях має використання, поряд із зазначеними вище методами праці в природі, ігор, читання творів дитячої природознавчої літератури тощо.\nТретій тип занять спрямований на узагальнення і систематизацію знань дітей про природу. Це поглиблено-пізнавальні заняття, змістом яких є встановлення причинних зв'язків, залежностей, систематизація знань. Основними методами їх проведення виступають бесіди, дидактичні ігри, узагальнюючі спостереження, демонстрація моделей, які розкривають взаємозв'язок рослинного і тваринного світу і зовнішнього середовища.\nЧетвертий тип занять — комбіновані, на яких розв'язуються два дидактичних завдання — засвоєння нових знань і уточнення раніше засвоєних.\nПлановість — це пропорційність, яка постійно і свідомо підтримується. Основні вимоги до планування полягають у науковості, правильності визначення перспективи, черговості виконання завдань, орієнтації на найновіші досягнення науки, передовий досвід, гнучкість, здатність швидко і чітко реагувати на зміни.\nОсновна мета планування — послідовне виконання програми дитячого садка по ознайомленню з природою, в якій закладено той обсяг знань, умінь, навичок, рівня вихованості, що забезпечуватиме всебічний" розвиток дітей у процесі ознайомлення з природою. У планах повинна знайти відображення робота по ознайомленню дошкільників з природою в процесі повсякденного життя і на заняттях. Вихідними принципами під час планування системи занять по ознайомленню з природою є такі:\n1. Врахування основних етапів засвоєння знань (початкове сприймання, розширення і узагальнення знань і умінь). Враховуючи незначну кількість занять і неможливість здійснення всіх цих етапів на заняттях, вихователю необхідно врахувати, які з етапів засвоєння знань слід здійснити у повсякденному житті. Часто формування початкових уявлень доцільно здійснювати у повсякденному житті. Проте в ряді випадків він здійснюється на заняттях. Наприклад, під час екскурсії формуються початкові враження, а їх закріплення відбувається в процесі повсякденних спостережень на ділянці дитячого садка і в кутку природи. Проте головне, що неодмінно повинно знайти відображення у плані,— це потреба неодноразового повернення до засвоєння певного матеріалу з урахуванням ускладнення змісту, варіювання умов сприймання.


НАРОДНА МЕДИЦИНА » Народна медицина » Лікувальні властивості дуба звичайного\nДуб (Quercus robur) це всім відоме, вельми витривале і потужне листяне дерево з густою кроною має й інші назви дуб звичайний, Нелін, дуб англійська, Стежару. Він росте в листяних і змішаних лісах, переважно на вологих грунтах.\nЗ медичної точки дуб цікавий корою молодих гілок, які ще не покривлісь пробкою (до шести сантиметрів), молодим листям і гілками. Стара кора містить менше дубильних речовин і вона не так ефективна.\nЗаготівля кори і молодих гілок відбувається під час сокоруху, а листя після їх формування, до п'ятнадцятого травня.\nСушка кори і молодих гілок з листям відбувається в тіні, при цьому гілки повинні бути підвішені маленькими зв'язками. Зберігання сировини виробляється в сухому приміщенні в паперових та полотняних мішках або ящиках.\nКору зберігають до п'яти років, але при цьому не слід забувати, що з часом кількість цілющих речовин у ній знижується. Листя зберігають не більше року.\nКористь дуба звичайного у медицині\nОсобливо в медицині застосовується і цінується кора дуба, переважно блискуча і молода, у ній дуже багато катехина дубильного речовини. Інші складові являють собою меншу цінність.\nВикористовується вона в основному зовнішньо, але крім того і для спринцювання, клізм. Рідше вона знаходить і внутрішнє застосування у вигляді відварів, настоїв, чаю.\nКора і листя дуба проявляють терпкий, протиглистову, протизапальний, кровоспинний і заспокійливий ефект.\nЛікувальні властивості настою дуба звичайного застосовується при:\nхворобах печінки і селезінки.\nТеплий настій кори сприяє травленню.\nМіцний настій готують з розрахунку чайна ложка подрібненої кори на склянку окропу. Далі слід годину настояти і можна цим настоєм робити клізми при виразковий коліт, дизентерії, геморої.\nВідвар листя і кори дуба звичайного у співвідношенні десять до одного вживають приймають при:\nчастих сечовипускання малими дозами,\nпри хворобах нирок і ниркових кровотечах,\nзапаленні сечовивідних шляхів.\nЗастосування лікувальних властивостей дуба\nНастій листя дуба ефективний при нічному нетриманні сечі. Зовнішньо відвари застосовують при запальних процесах на слизовій порожнини рота у вигляді полоскань. Це ж допомагає і при поганому запаху з рота і запаленні мови, для здійснення примочок при пролежнях і ванночок при обмороженнях рук і ніг, ранах, опіках, екземі, запаленнях шкіри, золотусі.\nПри екземі необхідно змішані примочки з відвару суміші соснової і дубової кори.\nДля викорінення пітливості ніг їх миють у відварі кори, приготованого з розрахунку дві столові ложки на склянку води, прокип'ячених до двох хвилин. При цьому корисно на день в шкарпетки засипати подрібнену кору. Лікувальні властивості дуба звичайного дозволяють робити з відвару і ванночки.\nМіцний відвар кори дуба хороший для примочок при варикозному розширенні вен і фурункулах на шиї.\nВанни з відвару кори дуба на організм діють зміцнюючим чином, покращуючи кровообіг. У комплексі з іншими засобами відвар дубової кори лікує і зоб. При цьому на зобов пухлина роблять примочки.\nНастій кори та листя застосовують як внутрішньо, так і для спринцювань при таких гінекологічних захворюваннях, як:\nболю при менструаціях,\nКрім тог, спринцювання, ванночки і тампони з настою ефективні при ерозії шийки матки.\nКора дуба вельми часто є складовим інгредієнтом зборів для полоскання горла.\nРецепт приготування відвару з дуба звичайного\nДля приготування відвару зовнішнього застосування оббирають столову ложку змішаної сировини (листя і кора) і кладуть на склянку води, до трьох хвилин кип'ятять і фільтрують.\nДля приготування дубового чаю чайну ложку кори заварюють двома склянками окропу, 2:00 наполягають в теплому місці, перед вживанням знімають з осаду, і вживають по півсклянки тричі на день до прийому їжі. Більше двох склянок чаю на день вживати не рекомендується.\nЗ жолудів роблять народний кави, для чого жолуді очищають від шкірки і ріжуть великими фрагментами, які смажать до рум'янцю. Після охолодження їх вже можна перемолоти в порошок і заварювати, як каву. Це засіб застосовують як харчову добавку, а дітям дають, при захворюваннях нервової і серцево-судинної систем.\nБоротися з вуграми на обличчі допомагає відвар дубової кори, який змішують з горілкою. Слід столову ложку кори залити склянкою води і чверть години кип'ятити.\nПісля охолодження відвар фільтрується і в нього доливають горілку в пропорції одна частина відвару і дві частини горілки. Цим лосьйоном слід обробляти обличчя.\nПри застосуванні препаратів дуба не слід перевищувати дозування, оскільки це в основному дубильні речовини, які в змозі викликати блювоту. Дітям відвар і настій приймати всередину протипоказано.\n« Лікувальні властивості материнки звичайної\nЛікарські трави ділять на два види »


Гріффіни: згадуємо історію серіалу в очікуванні нових серій\nОсь уже п’ятнадцять років «сімейний хлопець» Пітер Гріффін і все його сімейство веселять публіку шаленими витівками і провокаційним гумором. У хід йде все: релігія, політика, культура, рабство, фемінізм, ожиріння, інвалідність, тематики статевої орієнтації, аборти, насильство і секс — все це ми бачимо від серії до серії.\nДо речі, про серіях: російська озвучка першого випуску нового, 13-го сезону, очікується буквально днями, адже англомовна прем’єра відбулася зовсім недавно, а саме 29 вересня. Багато фанатів, які відмінно знають англійську, в один голос говорять про те, що дивитися оригінальну озвучку у багато разів крутіше, так як при адаптації для нашого глядача з серіалу випадає безліч тонких нюансів і моментів.\nАвтор серіалу вже пробував себе на терені мультиплікаційного кінематографа: перш, ніж зняти «Гріффінів», він працював над такими анімаційними проектами, як «Життя Ларрі» (1995) і «Ларрі і Стів» (1997). Власне вони і стали прототипом для створення Пітера та Брайана.\nСет Макфарлейн так охарактеризував своє дітище :»Ну, я вам скажу. Family Guy ніби підносить дзеркало до суспільства і каже: «Суспільство, ти потворне, і нам не подобається, що ти робиш». Досить ємне і точне визначення.\nНа даний момент, крім основного серіалу, є також низку спецвипусків, в основі яких — пародії на «Зоряні війни» і різдвяний випуск. Але, як заведено в подібних проектів, доля в нього непроста: численні відміни шоу, судові розгляди і тріумфальне повернення на екран.\nСеріал, створений Сетом для телекомпанії Fox Broadcasting Company, тривав три сезони, і у 2002 році його закрили. Але хороші продажі «Гріффінів» на DVD і високі рейтинги показів на Adult Swim спонукали керівництво відновити шоу в 2004-м.\nМакфарлейн є великим любителем ретро-радіопостановок. З деяких він брав назви до своїх епізодах, але так як вони були дуже драматичними і пафосними, типу «І в смерті є тінь» і «Розум понад вбивства», не мають нічого спільного з сюжетом, після перших чотирьох епізодів від подібних заголовків відмовилися.\nЗ головними героями серіалу знайомий кожен, хто бодай раз вмикав телевізор або шерстив інтернет. Навіть якщо ти не дивився жодної серії, в інтернеті повно мемів з цими героями, так що в обличчя ти точно знаєш.\nНе будемо витрачати час на опис внутрішнього світу кожного члена сім’ї Гріффінів. Краще почитай про цікавих фактах та подіях, які пов’язані з цим серіалом.\nщоб створити один епізод, необхідно 2 млн. доларів і 10 місяців роботи, адже мультфільм малюється вручну;\nголос Кріса ґрунтується на розмовній манері серійного маніяка Буффало Білла з «Мовчання ягнят»;\nпрыщавую і зашуганную Мег озвучує супер-красуня Міла Куніс;\nсеріал заборонений в Індонезії, Тайвані, Ірані, В’єтнамі, Єгипті, Південній Кореї, Південній Африці, Малайзії;\nу Сета Макфарлейн був квиток на рейс літака, який протаранив вежі-близнюки 11 вересня, але він не полетів, так як запізнився на літак на 10 хвилин;\nпрем’єра першого епізоду «Гріффінів» відбулася 31 січня 1999 року. Шоу зібрало біля екранів 20 мільйонів глядачів;\nсеріал був 16 разів номінований на Прайм-тайм премію «Еммі»(вигравав чотири рази) і 11 разів на премію «Енні» (здобув три перемоги). У 2009 році він був номінований на премію «Еммі» в категорії «Кращий комедійний серіал»;\n«Гріффіни» неодноразово були названі культовим серіалом; в той же час він часто піддається негативній критиці, в тому числі за свою схожість з «Сімпсонами»;\nСет Макфарлейн озвучує трьох головних героїв серіалу: Пітера Гріффіна, Брайана Гріффіна і Стьюї Гріффін;\nу серіалі використовується техніка так званого «врезочного» гумору. За один епізод може бути в середньому сім-вісім врізок, більшість з яких не має нічого спільного з сюжетом;\nшоу стало найбільш популярним і зайняло перше місце в списку найбільш популярних пошукових запитів на сайті Hulu в 2009 році. Редакція відомого журналу Empire зазначила, що одна з причин, по яких вона любить цей серіал, — «у ньому немає нічого святого»;\nу червні 2002 року московський юрист і правозахисник Ігор Смиков подав у суд на канал РЕН ТВ» з вимогою припинення трансляції мультсеріалів «Сімпсони» і «Гріффіни» або, як мінімум, перенесення їх показу на вечірній час. Також він вимагав компенсацію у розмірі 50 000 рублів (в кінцевому підсумку сума була збільшена до 300 тисяч). Смиков стверджував, що після перегляду серіалу його шестирічний син запитував, що таке «кокаїн» і «оргії». А після того, як за це йому було оголошено догану, він назвав свою матір «жабою»;\nПітер кілька разів з’являвся в мультсеріалі «Сімпсони» в епізоді, де Гомер Сімпсон з допомогою чарівного гамака починає створювати цілу армію своїх клонів (серед них є і Пітер Гріффін), і в серії, де Сімпсони їдуть в Італію. Обидва появи є натяками на плагіат головного героя у Сімпсонів;\nпорода Брайана — лабрадор-ретрівер. 19 жовтня 2006 року вийшла гумористична книга «Гріффіни: Керівництво Брайана по пияцтву, зваблення дівок і втраченим мистецтву бути Чоловіком»;\nкожен член сім’ї Гріффінів вбирався в одяг протилежної статі;\nголовний мафіозі «Товстун Поллі» з «Гріффінів» є пародійним персонажем симпсоновского «Товстуни Тоні».\nКунілінгус для чайників: 4 ключа до успіху\nРозумна пляшка пива\nРічний вилов щуки\nОльга Машная — біографія, особисте життя, фото, фільмографія, чутки та останні новини\nНадзвичайно легкий арбалет Arrow Precision Inferno Fury Crossbow Kit\nЛов щуки взимку.\nАнфіса Чехова — біографія, особисте життя, фото, телепроекти, чутки та останні новини\nІрина Мазуркевич — біографія, особисте життя, фото, фільмографія, театральні роботи, чутки та останні новини\nЯк в Майнкрафте заприватить будинок на сервері? Інструкція


Новини Рівненщини - на кордоні з Білоруссю СБУ виявила сховок з боєприпасами — Укрaїнa — tsn.ua\nНа схрон з боєприпасами співробітники СБУ натрапили під час антитерористичних навчань.\nСховок із військовими засобами ураження та вибухівкою співробітники Служби безпеки України виявили на Рівненщині, коли проводили там антитерористичні навчання.\nГранати, кулемети і гвинтівки: в Одесі у кримінальних авторитетів вилучили зброю\nЗамаскований схрон було облаштовано у лісосмузі біля селища Бутове на кордоні із Білоруссю. Зі сховку було вилучено:\nп’ять кілограмів вибухової речовини (попередньо пластид);\nдва магазини до АК-74; 170 патронів калібру 5,45 та 7,62.\n“Вилучені боєприпаси та засоби ураження направлено на проведення вибухо-технічних експертиз. Тривають слідчі дії для перевірки інформації щодо джерел походження вказаних засобів ураження, осіб, причетних до облаштування схованки, та мети використання”, - повідомили у спецслужбі.\nЗа цим фактом відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263 (носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу) Кримінального кодексу України.\nНагадаємо, раніше у Кіровоградській області правоохоронці викрили чорного археолога. Чоловік продавав представникам кримінального світу зброю часів Другої світової війни.


Home > Алкоголізм > Засоби від алкоголізму\nВ середині минулого століття алкоголізм був офіційно визнаний захворюванням. Через якийсь час після рішення ВООЗ (Всесвітньої організації охорони здоров’я) почалися розробки і поширення лікарських препаратів для його лікування. На сьогоднішній день на ринку фармпрепаратів можна знайти таблетки від алкоголізму з різним складом, механізмом дії та лікувальним ефектом. Практично всі ліки досить ефективні і у разі правильного застосування допомагають повністю вилікуватися від пияцтва.\nВсе протиалкогольні препарати діляться на 2 великі групи: фармакологічні препарати та БАДи (або біологічно активні добавки). До складу останніх входять вітаміни, екстракти та витяжки з лікарських рослин та інші натуральні інгредієнти, здобуті з природної сировини. БАДи відпускаються без рецепта, тоді як практично всі аптечні препарати для лікування алкоголізму можна купити лише з дозволу лікаря.\nДеякі таблетки використовуються при алкоголізмі з тривалим перебігом, інші підходять для усунення симптомів похмілля при разовому вживанні спиртних напоїв. Плутати ці антиалкогольні препарати не можна, адже це може призвести до непередбачуваних наслідків. Потрібно запам’ятати, що неможливо кинути пити, використовуючи протиалкогольні кошти для усунення абстинентного синдрому. Вони лише поліпшать самопочуття людини, після чого той знову продовжить вживати спиртні напої.\nПрепарати для алкоголіків, що не піддаються лікуванню, випускаються у формі імплантів. Їх підшивають внутрішньом’язово, під лопатку або в сідницю. Така процедура найкраще підходить для тривалого кодування, бо дає змогу позбутися навіть від найважчої алкозалежності.\nКрім таблеток, існують і інші форми випуску препаратів. В аптеках і інтернет-магазинах можна знайти пластирі, розчини для ін’єкцій, гелі для імплантації, різні краплі від алкоголізму та інші медикаменти. Побачивши подібне «достаток», можна розгубитися. Але для того щоб вибрати найбільш відповідні ліки, досить переглянути його склад і проаналізувати механізм дії, зіставивши їх з очікуваним ефектом.\nФорми випуску засобів від алкоголізму\nВсі фармакологічні протиалкогольні препарати містять в складі чинне і допоміжні речовини. Перше є незамінною основою і забезпечує ефективність ліків. Інші компоненти необхідні для того, щоб надати засобу форму, зручну для споживання.\nТаким чином, розчини, імпланти, таблетки, порошки і краплі від алкоголізму можуть містити одне і ту саму діючу речовину, але мати різні форми випуску. Велика кількість лікарських форм було придумано для зручності споживачів. Завдяки цьому кожна людина може вибрати для себе найбільш зручний варіант.\nКупуючи ліки, в першу чергу потрібно звертати увагу на його склад. Це допоможе не розгубитися і вибрати найбільш бюджетний і дієвий препарат. Сьогодні на ринку можна знайти велику кількість коштів, які є абсолютно однаковими, але істотно відрізняються за цінами. Тому перш ніж купувати ліки, потрібно дізнатися, чи немає у нього більш дешевих аналогів.\nГель для введення. Він дуже часто використовується лікарями для кодування від алкозалежності. У цій формі найчастіше випускаються дісульфірамсодержащіе препарати. Після введення гель кристалізується і утворює депо в організмі. Активні речовини вивільняються звідти поступово, забезпечуючи тривалий і ефективний результат. Людина може кинути прийом таблеток, проте він не в змозі самостійно витягнути гель. Алкоголіку не залишається нічого іншого, окрім як кинути пити.\nІмпланти для підшивки. Вони діють практично так само, проте їх імплантація більш проблематична. Якщо гель вводять за допомогою звичайної ін’єкції, то для підшивки імпланта потрібно малоінвазивне оперативне втручання. Природно, це доставляє деякий дискомфорт людині.\nКраплі від алкоголізму. Вони являють собою розчин для прийому всередину. Випускаються в ампулах або спеціальних флаконах-дозаторах. Перед застосуванням їх слід розчиняти в воді або будь-яких безалкогольних напоях. Краплі підходять для алкоголіків, насправді бажаючих кинути пити. Вони усувають симптоми абстиненції, допомагають зняти інтоксикацію і позбутися від тяги до спиртного. Деякі краплі можна додавати в їжу питущого людини без його відома (це допомагає викликати у нього формування стійкого відрази до спиртних напоїв).\nРозчин для внутрішньовенних ін’єкцій. Найчастіше застосовується при вираженому абстинентному синдромі. Вводиться з дозволу лікаря в умовах спеціалізованого медичного закладу.\nТаблетки від алкоголізму. Деякі з них можна приймати без дозволу лікаря, лікування за допомогою інших вимагає регулярного контролю фахівця. Таблетки підходять для алкоголіків, мають силу волі і твердо вирішили кинути пити. Вони досить прості в застосуванні. Щоб домогтися очікуваного ефекту, досить дотримуватися всіх розпоряджень, зазначені в інструкції.\nСлід зазначити, що багато краплі від алкогольної залежності є БАДами. Однак це не означає, що вони неефективні або не підходять для зняття тяги до спиртних напоїв. У деяких випадках краще використовувати БАД, адже він менш токсичний і позитивно впливає на загальний стан здоров’я людини.\nТаблетки для хронічних алкоголіків зазвичай містять сильнодіючі активні компоненти, які надають деякий токсичну дію на організм. Ліки на кшталт Тетурам, Еспераль і Колме більш ефективні, але вони мають безліч протипоказань до застосування, викликають неприємні побічні ефекти і іноді призводять до розвитку ускладнень. Тому людям із залежністю початковій стадії для позбавлення від пияцтва краще приймати натуральні краплі від алкоголізму.\nЯк діють препарати від алкоголізму\nВсе протиалкогольні кошти діляться на кілька великих груп. Кожна з них має унікальний механізм дії, спосіб застосування, показання та протипоказання до використання. Тому одні таблетки ефективні при хронічному алкоголізмі, а інші допомагають тільки від похмілля.\nВідраза до алкоголю\nІснують таблетки від алкогольної залежності, які при одночасному прийомі з етиловим спиртом викликають сильне погіршення самопочуття. У людини з’являється головний біль, жар, прискорене серцебиття, нудота і навіть блювота. Згодом алкоголік починає відчувати відразу спиртних напоїв, так як їх вживання асоціюється з неприємними відчуттями.\nРозчини, таблетки, краплі та інші засоби для алкоголіків з цієї групи діють шляхом пригнічення (пригноблення) активності ферментних систем печінки. Внаслідок цього порушується розщеплення етилового спирту і в крові накопичується надмірна кількість ацетальдегіду – проміжного метаболіту етанолу. Саме ця речовина і викликає характерну клінічну симптоматику.


Паровозик Українські народні казки\nНа далекому велетенському заводі з високими димовими трубами, дякуючи золотим рукам славних майстрів, народився маленький Паровозик. Він був залізний, весь виблискував новою зеленою фарбою, а з боків пишався яскраво-червоним пояском. Попереду сяяли жовтим світлом великі довірливі оченята, та відбивали блакить неба чисті прозорі віконця. Чорні, як смола, колеса мріяли виспівувати дзвінку веселу пісеньку.\nДень у день Паровозик стояв на складі, слухав розповіді старших машин про захопливі мандри і нетерпляче чекав на власну цікаву подорож. Нарешті по Паровозика прийшли. Це був Машиніст. Він з захопленням оглянув нового друга, заскочив у кабіну, і Паровозик спочатку закашлявся, зачхав, а потім поїхав. Його колеса заспівали радісну безтурботну пісеньку.\nЯкий чудовий був світ! Наш герой вперше побачив і великі міста, що вирували життям, і маленькі квітучі села, золоті поля і зелені ліси, великі залізні мости через могутні ріки.\nТа ось він потрапив до невеличкого чарівного містечка. Тут його з нетерпінням чекала нова родина та багато справ.\nЗ того часу пройшло багато років. Куди б не їздив наш друг, возив пасажирів чи важкі вантажі, він завжди повертався до рідного Депо, де його любили, цінували та завжди чекали. І хоч Паровозик уже постарів, перестав виблискувати новою фарбою, і пісенька коліс вже не була такою безтурботною. Але все ж радісно і яскраво світилися жовті, трішки втомлені очі, сповнені добра, щастя і подяки за прекрасну і корисну долю.\n248 (8149). Паровозик. СУС —, новотвір. Записано 2010 року. Білецький А. М. (1937). Кіровоградська область, Добровеличківський район, Помічна


Готель "Нуль зірок" на горі в Швейцарії - УНІАН Фоторепортаж\nГотель "Нуль зірок" на горі в Швейцарії\n16:33, 03 червня 2020\nУ Східній Швейцарії та Ліхтенштейні з 1 липня 2020 року відкриють мережу концептуальних готелів "Нуль зірок" (Null Stern), кожен номер якої являтиме ліжко на свіжому повітрі без стін і даху посеред мальовничих гір.\nІдея належить двом швейцарським художникам Френку і Патріку Ріклінам. Всього будуть доступні сім таких номерів, повідомляє presseportal.ch.\nПерший подібний номер вони представили ще в 2016 році в швейцарському Сафієнталі, просуваючи ідею послідовного звільнення від нерухомості. Створюючи свій проект, художники хотіли поставити під сумнів межі та норми розкоші, висунувши на перший план стандарти в готельному бізнесі на стику мистецтва і туризму.\nВтім, задоволення це не з дешевих. Одна ніч в двомісному номері Null Stern, включаючи всі податки і обслуговування, обійдеться в 295 швейцарських франків (близько 8200 гривень). З іншого боку, ви точно не будете перетинатися з іншими відпочиваючими, а це в умовах пандемії коронавіресу дуже важливо.\nЯк повідомляв УНІАН.Туризм, раніше експерти назвали найбезпечніші міста і напрямки Європи для відпочинку в умовах коронавірусу.\nМальовничий маршрут від Східниці до гірської річки Стрий\n09:07, 04 липня 2020\nМасштабна пожежа на сміттєзвалищі у Миколаєській області\nАкція протесту проти Шкарлета у Києві\n14:45, 30 червня 2020


Дітей Рогатинщини запрошують у “АРТЕК-КАРПАТИ-БУКОВЕЛЬ” – Рогатка\nДітей Рогатинщини запрошують у “АРТЕК-КАРПАТИ-БУКОВЕЛЬ”\nPosted on Квітень 20, 2017\nЗА ПІДТРИМКИ НАРОДНОГО ДЕПУТАТА УКРАЇНИ ВІКТОРА ШЕВЧЕНКА ТА БЛАГОДІЙНОГО ФОНДУ ОЛЕКСАНДРА ШЕВЧЕНКА «НОВИЙ ІВАНО – ФРАНКІВСЬК» ЗАПРОШУЮТЬ ВСІХ УЧНІВ 11 – КЛАСІВ РОГАТИНСЬКОГО РАЙОНУ, ЯКІ ЩЕ НЕ ЇЗДИЛИ В ДИТЯЧИЙ ТАБІР «АРТЕК-КАРПАТИ-БУКОВЕЛЬ».\nЗАЇЗД З 29.04.- 05.05. (7 днів/6ночей).\nПерелік документів, які потрібно занести у громадську приймальню народного депутата України Віктора Шевченка за адресою м.Рогатин вул. Галицька 73, другий поверх приміщення Укрпошти, 204 кабінет: (прийом документів – до 26.04.2017 року)\n– паспорт одного з батьків (копія 1, 2 сторінки і прописка);\n– заяву одного з батьків про прийняття дитини в табір “АРТЕК-КАРПАТИ-БУКОВЕЛЬ” (обов”язково з номером телефону, зразок заяви отримаєте у приймальній).\nШановні матусі й татусі, бабусі і дідусі, дядьки і тітки та інші родичі,\nщо відправляють дітей в табір!\nМи, також як і Ви, хочемо, щоб ваші діти добре відпочили, отримали незабутні враження і при цьому залишилися здорові.\nМи будемо раді бачити дітей небайдужих, талановитих, добрих, активних, здатних розуміти і поважати думку інших!\nНе забудьте покласти дітям в рюкзак:\n• Засоби особистої гігієни (мило, зубну пасту, мочалку, шампунь, засоби особистої гігієни для дівчат і т.д.);\n• Панаму (будь-який головний убір від сонця);\n• Шорти, в’єтнамки, футболки на зміну;\n• Спортивну форму, зручне взуття, купальник / плавки;\n• Одяг по сезону і на випадок негоди в розумному об’ємі, дощовик;\n• Ліки, необхідні вашій дитині для регулярного прийому.\nНе давайте дітям:\n• Дорогі прикраси;\n• Цінні технічні засоби (мобільні телефони, фотоапарати, плейєри і т.д.)\nАдміністрація і вихователі табору відповідальності за зниклі речі не несуть!!!\nОбов’язково дайте дитині:\n• Копію свідоцтва про народження;\n• Медичну довідка – форма № 079/0;\n• Довідку про щеплення;\n• Довідку про епідеміологічне оточення (фільтр);\nУвага! В разі відсутності хоча б одного з документів дитину не зможуть прийняти в табір.\nОбов’язково надайте інформацію вихователям або адміністрації табору про:\n• Хронічні захворювання або проблеми здоров’я;\n• Особливості поведінки;\n• Особливості харчування.\nШановні батьки, згідно з чинними нормативами, затвердженими МОЗ України, діти із наступними захворюваннями не можуть знаходитись у дитячому таборі (список додається):\n• ревматизм в активному та міжприступному періоді, до зняття з диспансерного обліку;\n• набуті чи врожденні вади серця та судин;\n• епілепсія чи інші судомні напади та їх еквіваленти;\n• гострі психічні захворювання та реактивні стани;\n• виразкова хвороба шлунку та 12-палої кишки;\n• нефрит, пієлонефрит, нирково-кам̕яна хвороба, вроджені аномалії нирок;\n• всі заразні, паразитарні захворювання шкіри (короста, грибкові захворювання і т. д.)\nВраховуючи зазначене вище, діти з даними захворюваннями не будуть прийматися в дитячі табори ТК «Буковель» оскільки там не має можливості забезпечити їм відповідні режими перебування в таборі, а саме: дієто-терапію, систематичне медичне лікування та спостереження вузькими спеціалістами.\nТаких дітей необхідно оздоровлювати у спеціалізованих санаторіях!\nДжерело: УКРОП Рогатинщина\n« Автор роману “Аеропорт” презентує нову книгу, де головний герой воює проти України на Донбасі\nЩасливі вихованці школи-інтернату »


63 сесія 8 скликання від 18 серпня 2020 року – Іллінецька міська територіальна громада\n63 сесія 8 скликання від 18 серпня 2020 року\n01. Про виконання бюджету Іллінецької міської об’єднаної територіальної громади за перше півріччя 2020 року.\n04. Про внесення змін до міської Програми «Перспективний розвиток вторинного рівня надання медичної допомоги в Іллінецькій міській об’єднаній територіальній громаді на 2018-2020 роки», затвердженої рішенням 37 сесії Іллінецької міської ради 8 скликання від 23.10.2018 року № 733.\n07. Про приватизацію нежитлового приміщення, переданого в оренду, шляхом викупу.\n09. Про розроблення детального плану території земельної ділянки на розі вулиць Незалежності та Івана Гонти в місті ІллінціПро внесення змін до рішення 58 сесії Іллінецької міської ради 8 скликання від 18.03.2020 року № 1297 «Про прийняття майнового комплексу, зміну засновника, назви та затвердження Статуту Комунального підприємства «Іллінціфарм» Іллінецької міської ради в новій редакції».\n01. Про припиненняя права користування земельними ділянками громадянам.\n02. Про внесення змін та уточнень до рішень попередніх сесій з розгляду земельних питань.\n04. Про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Іллінецькій міській мультимедійній бібліотеці.\n07. Про розгляд заяви Волощука Є.В.\n08. Про розгляд заяви Школьної С.Ф.\n09. Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки Кебі Я.І.\n10. Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності, розташованої в межах населеного пункту с. Якубівка на території Іллінецької міської ради.\n11. Про поновлення договору оренди землі з Жбадинським Б.І.\n12. Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ДП « Служба місцевих автомобільних доріг у Вінницькій області » для передачі у постій не користування.


Репетитор «Оносов Ілля Едуардович», Київ\nОносов Ілля Едуардович\nРепетитор математики, ТОЕ\nКілька останніх років працюю репетитором на популярних порталах. Зазвичай беру студентів ВНЗ, але не проти і старшокласників шкіл. Дуже гнучкий - зі мною можна неймовірно добре домовитися за ціною за годину, отримавши відмінну якість навчання, і при цьому кардинально підвищивши рівень володіння предметом. Пояснюю просто і зрозуміло ясними і конкретними прикладами. Виїжджаю до учня додому у будь-який район Києва.\nЯкщо Ви хочете якісно підвищити свій рівень володіння ТОЭ (теоретичні основи електротехніки) а також інших предметів по радіоелектроніці, то треба задовольняти наступним вимогам:\nУміти вирішувати прості алгебраїчні рівняння (переносити члени з правого боку рівності в ліву зі зміною знаку, ділити/множити обидві частини рівняння на одне і те ж число/вираз, підносити до квадрату уявну одиницю).\nЗнати закон Ома.\nЗ елементарної математики ще було б бажано розуміти, що таке синус, косинус, тангенс. Якщо Ви розумієте ці прості речі, то я візьмуся Вас навчати і упевнений в результаті. Якщо при цьому хочете, щоб по грошах було дешеве, то треба робити триваліше зайняття і реально виконувати прості домашні завдання.\nЯкщо Ви хочете якісно підвищити свій рівень володіння матаналізом, то від Вас потрібно дещо глибші знання елементарної математики, а саме:\n1. Треба знати і уміти побудувати графіки елементарних функцій (sin (x), cos (x), tg (x), ctg (x), e^x, ln (x).).\n2. Уміти вирішувати прості рівняння алгебри і прості системи рівнянь.\nЗнання з вищої математики не потрібно, але буде корисним розуміти, що таке похідна і інтеграл (чим менше Ви знаєте, тим більше буде потрібно часу на навчання). Як бачите, мої вимоги до Вашого рівня більш, ніж поблажливі, оскільки, з мого досвіду, проблема поганого знання предмета практично завжди обумовлена поганим викладанням, а не поганим учнем, - і реально витягнути можна учня практично будь-якого рівня знань. Ціна коливається від 70 до 250 грн/годину.\nP.S. Сайт, вказаний в моєму профілі, це сайт безкоштовної програми, яку я написав - обчислювач символьних формул зі зручним синтаксисом.