Історія Римсько-католицької церкви\n1 Раннє християнство\n2 VII-X століття\n3 Від Великого розколу до Реформації\n6 XX-XXI століття\nРимсько-католицька церква розглядає всю історію християнської Церкви до Великого розколу 1054 року як свою історію.\nЗгідно з доктриною католицької Церкви, Католицька (Вселенська Церква) була "прообразно возвещена вже від початку світу, дивно приготовлені в історії народу Ізраїльського і Старому Завіті, нарешті, в ці часи останні заснована, з'явилася через вилив Духа Святого і буде завершена у славі в кінці часів ". \nТак само, як Єва була створена з ребра сплячого Адама, Церква народилася з пробитого серця Христа, померлого на Хресті. \n1. Раннє християнство\nі Історія християнства в Римській імперії\nВіровчення Церкви сходить до апостольським часів ( I століття). Протягом II століття християнство поширилося практично по всій Римської імперії, в II столітті з'явилася велика апологетичний література, а також послання і твори авторитетних християнських авторів. Віровчення формувалося визначеннями Вселенських і помісних соборів. З самого початку свого існування Церква піддавалася гонінням з боку імператорів. Найбільш криваві гоніння були зроблені Деціем і Діоклетіаном. Свободу християнська церква отримала після Міланського едикту імператора Костянтина.\nПершим серйозним єретичним вченням в християнстві стало аріанство (IV століття), засуджена на Першому Нікейському соборі. В V столітті на Сході з'явилися єресі, що стосуються природи Христа (див. христологія): несторіанство і монофізитство. Римські єпископи відіграли центральну роль у боротьбі з цими навчаннями - тато Целестин I критикував несторіанство, засуджена потім на Ефеський Собор, а тато Лев I боровся з монофізитством, отвергнутом на Халкідонським соборі.\nБенедикт Нурсійського, батько західного монашества\nНайбільш видатними представниками богословської думки Заходу в ранній період розвитку Церкви стали чотири латинських Вчителі Церкви - Амвросій Медіоланський (340-397), Ієронім (342-419), Аврелій Августин (354-430) і тато Григорій I (540-604). Августин став родоначальником центрального напрямки західної християнської філософії ( августінізма), сохранявшего цей статус аж до XIII століття. Ієронім створив латинський переклад Священного писання, що став канонічним і відомий під ім'ям Вульгата.\nЧернецтво, що зародився в Єгипті в III столітті, знаходило численних послідовників і на Заході, найбільш відомий св. Мартін Турський. У VI столітті був створений найстаріший чернечий орден Заходу - бенедиктинці, діяльність якого пов'язана з ім'ям св. Бенедикта Нурсійського. Статут бенедиктинського ордена послужив основою для статутів більш пізніх чернечих орденів і згромаджень, наприклад, камальдулов або цистерцианців. Бенедиктинського абатства внесли найважливіший внесок у культуру та економіку Середньовіччя, при них створювалися бібліотеки, скрипторії, художні майстерні. Перші західні історичні хроніки створили єпископ Григорій Турський і бенедиктинський чернець Біда Високоповажний.\n2. VII-X століття\nVII-IX століття були відзначені посиленням місіонерської діяльності, в якій велику роль відігравали ченці з Ірландії, колишньої в цю епоху одним з головних європейських центрів християнства, і Англії. Діяльність святих Боніфація, Вілліброрда, Віллігіза, Аманда, Ансгарій, Віллібальда, Руперта та інших призвела до християнізації територій сучасних Німеччини, Австрії, Данії, Нідерландів. У більш пізній час місіонерська діяльність перемістилася в Східну Європу і Скандинавію: Герард Угорський прославився як "апостол угорців"; Адальберт Празький і Бруно Кверфуртський загинули при проповіді християнства пруссам. Адальберт Магдебурзький став першим латинським єпископом, прибулим в Київську Русь на запрошення св.Ольги, проте його місія не увінчалася успіхом. Діяльність Кирила і Мефодія, яка користувалася повною підтримкою пап Адріана II і Іоанна VIII, мала вирішальне значення в християнізації слов'янських народів Європи.\nВ середині VIII століття було створено Папська держава. Перед лицем загрози нападу лангобардів Папа Стефан II, не сподіваючись на допомогу Візантії, звернувся за допомогою до франкскому королю, який в 756 року передав захоплений їм Равеннського екзархату Папі. Відновлення Західної імперії при Карлі Великому відбулося за підтримки Апостольського престолу. В епоху створення Папської держави і відновлення імперії відбулося перше в епоху Середньовіччя відродження культури, назване пізніше Каролінзьким відродженням.\nВ IX столітті стався перший церковний розкол між Заходом і Сходом, так звана Фотієва схизма, пов'язана з незаконним зміщенням константинопольського патріарха Ігнатія і призначенням на його місце Фотія і підтримкою, наданою Римом Ігнатію.\nПослідували пізніше нападу норманів, сарацинів і угорців породили хаос в Західній Європі, заважав зміцненню світської влади папства: королі і сеньйори провели секуляризацію церковного майна і стали претендувати на власне призначення єпископів. Коронувавши імператором Священної Римської імперії Оттона I у 962 році, папа Іоанн XII прагнув здобути надійного покровителя; однак, його розрахунки не виправдалися.\n3. Від Великого розколу до Реформації\nПапа Урбан II закликає до хрестового походу\nВ 1054 стався розкол з східної Церквою. В 1123 відбувся перший після розколу собор без участі східних патріархатів - Перший Латеранський собор (IX Вселенський) і з тих пір собори стали проводитися більш регулярно. C кінця XI століття почалася епоха хрестових походів, метою яких було відвоювати Святу землю, захоплену арабами ще в VIII столітті. Перший хрестовий похід був організований в 1095 на заклик папи Урбана II і привів до створення на Близькому Сході держав хрестоносців, що проіснували до кінця XIII століття. Під час перших хрестових походів стали виникати духовно-лицарські ордени, покликані допомагати прочанам і захищати святі місця.\nВ XI столітті папство вело боротьбу за володіння правом інвеститури; успіх боротьби був багато в чому обумовлений тим, що вона велася під популярним серед церковних низів гаслом викорінення симонії. Реформи були розпочаті в 1049 Левом IX і продовжені були його наступниками, серед яких виділився Григорій VII, при якому світський могутність папства досягло зеніту. В 1059 Микола II, скориставшись малоліттям Генріха IV, заснував Священну Колегію кардиналів, якій відтепер належить право обрання нового Папи. В 1074 - 1075 роках імператор був позбавлений права єпископської інвеститури, що в умовах, коли багато єпископства були великими феодальними володіннями, підривало цілісність Імперії і влада імператора. Протиборство папства і Генріха IV вступило у вирішальну фазу в січні 1076, коли організоване імператором в Вормсі збори єпископів оголосило Григорія VII позбавленим влади. 22 лютого 1076 Григорій VII відлучив Генріха IV від Церкви, що змусило його до акту, відомому як ходіння в Каноссу.\nXI- XII століття ознаменувалися також істотними змінами в західного чернечого життя. Сильний рух за повернення чернецтву первісних ідеалів бідності і строгості привело до створення нових орденів з суворим статутом - картезианцев, цистерцианців, камальдулов. Клюнійское рух, назване так по імені абатства Клюні у Франції, здійснила реформу бенедиктинського чернечого життя.\nНа початку XIII століття тато Інокентій III виступив організатором 4-го хрестового походу. Инспирируемая венеціанцями хрестоносці захопили і розграбували в 1202 західнохристиянську місто Зара (суч. Задар), а в 1204 - Константинополь, де папством була заснована Латинська імперія (1204 - 1261). Насильницьке насадження латинства на Сході зробило розкол 1054 року остаточним і незворотним.\nСвятий Фома Аквінський\nВ XIII столітті в Католицькій церкві було засновано велику кількість нових чернечих орденів, що одержали назву жебракуючих - францисканці, домініканці, августинці та ін Домініканський орден відіграв велику роль у боротьбі Католицької церкви з новими єретичними рухами - катарами (на півдні Франції їх називали альбігойцями) і вальденсами. Для боротьби з новими єретичними рухами при понтифікату Інокентія III був створений особливий церковний суд - інквізиція, що розслідував справи, пов'язані із звинуваченням у єресі.\nФранцисканці і домініканці проповідували в миру, не прагнучи до самітницького життя, характерною для більш ранніх орденів. Вперше при цих орденах були створені громади мирян- терціаріїв.\nXIII століття пов'язаний також з іменем Томи Аквінського, великого філософа, засновника томізму, який створив філософське вчення на основі синтезу ідей августінізма з філософією Аристотеля. До цієї ж епохи відноситься діяльність великих філософів і вчених Альберта Великого, Іоанна Дунса Скотта і Бонавентури, які були ченцями жебракуючих орденів. Католицька церква зіграла важливу роль в появі університетів, і розвитку схоластичної філософії та богослов'я.\nВ кінці XIII століття виник серйозний конфлікт виник між татом Боніфацієм VIII та королем Франції Філіпом IV Красивим через прагнення розширити базу оподаткування за рахунок духовенства. Боніфацій VIII видав ряд булл (перша в лютому 1296 - Clericis laicos) у протидію таким узаконеним короля, зокрема одну з з славнозвісних булл в історії папства - Unam Sanctam (18 листопада 1302), яка затверджувала, що вся повнота як духовної, так і світської влади на землі перебуває в юрисдикції Пап. У відповідь Гійом де Ногаре оголосив Боніфація "злочинним єретиком" і взяв його в полон у вересні 1303. З Климента V почався період, відомий як авіньйонське полон пап, який тривав до 1377. У цей період папська резиденція розташовувалася у французькому Авіньйоні, а Папська держава навколо Рима фактично припинило існування. В 1311 - 1312 роках проходив Вьеннскій собор, на якому були присутні Філіп IV і світські сеньйори. Головним завданням Собору було заволодіння майном ордена тамплієрів, який було ліквідовано буллою Климента V Vox in excelso; послідувала булла Ad providam передавала активи тамплієрів Мальтійський орден.\nСобор Святого Петра - шедевр архітектури Ренесансу\nУ понтифікат Григорія XI папський престол повернувся в Рим, поверненню сприяли заклики святих Катерини Сієнської і Бригіти Шведської. По смерті Григорія XI в 1378 послідував так званий Великий західний розкол, коли відразу три претенденти оголосили себе істинними Папами. Скликаний імператором Священної Римської імперії Сигізмундом I в 1414 Собор у Констанці (XVI Вселенський Собор) дозволив криза, обравши Мартіна V як наступника Григорія XII. Собор також в липні 1415 засудив до спалення живцем чеського проповідника Яна Гуса, а 30 травня 1416 - Ієроніма Празького за звинуваченням у єресі.\nВ 1438 відбувся скликаний Євгеном IV Собор у Феррарі і в Флоренції, підсумком якого була Флорентійська унія, оголошувала про возз'єднання Західної і Східної Церков, - незабаром знехтувана на Сході. Однак, в XV-XVI століттях Римом було укладено кілька вдалих уній з окремими Східними церквами, що призвели до створення цілої низки Східнокатолицьких церков ( Брестська унія, Ужгородська унія, унії з вірменської, халдейської і Малабарська церквами та ін.) У XVI столітті на Заході було остаточно узаконено використання поряд з латинським інших літургійних обрядів ( амвросіанского і мосарабской). Ці процеси призвели до літургійного різноманітності в рамках перш практично виключно латинською Католицької церкви.\nВ період Відродження папський Рим став одним з головних центрів ренесансної культури. Папа Пій II був відомим поетом, тато Адріан VI - філософом і гуманістом. Одним з видатних філософів епохи Відродження став кардинал Микола Кузанський. Під заступництвом пап Юлія II і Льва X в Ватикані працювали великі живописці і скульптори, в тому числі Леонардо да Вінчі, Мікеланджело, Рафаель, Браманте, Берніні і інші.\n4. Реформація і Контрреформація\nСесія Тридентського собору\nВ 1517 проповіддю Лютера розпочалося потужне релігійне і політичне рух, відомий під ім'ям Реформації. Одним із приводів до початку руху було зловживання індульгенціями, а головною рушійною силою - невдоволення різних суспільних верств Католицькою церквою. Наслідком реформаційного руху стала поява протестантизму і відпадання від католицької церкви цілих регіонів і країн - Північна Німеччина, Англія, Нідерланди, Скандинавія. Релігійний розкол призвів до цілої низки релігійних воєн, що тривали аж до Вестфальського миру 1648 року, який ознаменував закінчення Тридцятилітньої війни і закріпив розмежування Європи за релігійною ознакою.\nВідповіддю на реформаційний рух з боку Католицької церкви стала Контрреформація, в ході якої Церква здійснила низку важливих внутрішніх реформ. Були засновані перші семінарії для підвищення морального та інтелектуального рівня майбутніх священиків, цілий ряд чернечих орденів ( кармеліти, францисканці) зазнали реформи, спрямовані на викорінення зловживань, були засновані і нові ордени та руху - театінци, камілліанци, ораторіанци та ін Найважливішу роль в Контрреформації зіграв знову утворений орден єзуїтів. Центральним моментом контрреформаціонних зусиль став Тридентський собор (XIX Вселенський), що тривав з 1545 по 1563. Собор уточнив і виклав основи католицького віровчення про порятунок, таїнствах і біблійному каноні; була стандартизована латинська меса. Рішення собору також були спрямовані на усунення недоліків чернечого і парафіяльного життя.\nЄзуїт-місіонер Маттео Річчі в китайському одязі\nПісля експедицій Колумба, Магеллана і Васко да Гами почалася епоха Великих географічних відкриттів. Григорій XV в 1622 заснував у Римської курії Конгрегацію пропаганди віри, одним з головних завдань якої була координація місіонерства в Новому Світі. Звернення індіанців у християнство найчастіше проводилося жорстокими і насильницькими методами, з іншого боку, католицькі священики самі часто захищали індіанців від насильства з боку європейських колонізаторів ( Б. де Лас Касас). Унікальним явищем в історії Південної Америки стало високорозвинуте держава єзуїтів у Парагваї. Місіонерська активність Католицької церкви виросла і в Азії ( Маттео Річчі, Франциск Ксаверій).\nУ XVII столітті у Франції діяльність святих Вінсента де Поля, Франциска Сальського та інших призвела до пожвавлення релігійної та чернечого життя і появи нових орденів, зокрема Отців Лазаристів і візітанток. Богословська думка в цей період концентрувалася на полеміці з кальвінізмом і Янсенізм, новим релігійним вченням, засудженим в підсумку Церквою.\nВ ході Великої французької революції Католицька церква в країні зазнала репресій.\nВ 1790 була прийнята "Громадянська конституція духовенства", закріпивши за державою абсолютний контроль над Церквою. Деякі священики і єпископи дали клятву вірності, інші відмовилися. В Парижі у вересні 1792 було страчено понад 300 представників духовенства і багатьом священикам довелося емігрувати. Роком пізніше почалася кривава секуляризація, були закриті і зруйновані практично всі монастирі. В Соборі Паризької Богоматері став насаджуватися культ богині Розуму, в кінці державною релігією Максиміліан Робесп'єр проголосив культ якогось Верховної Істоти. В 1795 свобода віросповідання у Франції була відновлена, але трьома роками пізніше Рим зайняли французькі революційні війська генерала Бертьє і з 1801 єпископів стало призначати уряд Наполеона. У багатьох інших європейських країнах в XVIII столітті також проводилася секуляризація церковних земель, розпуск монастирів, обмежувалися привілеї духовенства.\nУ XIX столітті Католицька церква зазнала новий підйом. Була відновлена католицька ієрархія в ряді протестантських країн, відновлювали позиції чернечі ордени та конгрегації. Перший Ватиканський собор ( 1869 - 1870) виклав і затвердив доктринальні положення про статус Римського єпископа, на соборі після довгої дискусії було прийнято догмат про папську непомильність "ex cathedra". Частина незгодних з рішеннями собору єпископів і священиків пішла в розкол і утворила церкву старокатоликів. У той же час революційні процеси в Італії привели до створення єдиної держави, ліквідації у 1870 році Папської держави і позбавлення Папи світської влади. Світський статус Апостольського престолу залишалося неврегульованим до 1929, коли в результаті Латеранських угод була створена держава Ватикан.\nВ 1891 вийшла енцикліка " Rerum Novarum "про соціальній доктрині Церкви в нових умовах, що згодом отримала назву" християнська демократія ". Папі Пію X довелося зіткнутися зокрема з так званими інтегрістамі, заперечували екзегетики.\n6. XX-XXI століття\n, Другий Ватиканський собор, Іван Павло II та Бенедикт XVI\nУ першій половині XX століття Церква піддалася жорстоким гонінням в Радянській Росії (згодом в Радянському Союзі), Мексиці і республіканській Іспанії. 12 березня 1922 був підписаний договір між представником Святого Престолу державним секретарем кардиналом Гаспаррі і представником Радянської Росії В. В. Злодійським про направлення в Росію місії для допомоги жертвам голоду. Місія приїхала в Росію в серпні 1922 року і вела роботу протягом двох років, остаточно припинила роботу в кінці 1924 року. В 1924 апостольський нунцій в Берліні монсеньйор Пачеллі почав переговори з СРСР про статус католицької ієрархії в Росії.  Починаючи з 1920-х років радянська влада приступила до знищення Католицької церкви в країні; були розстріляні, репресовані і вислані з країни практично всі священнослужителі та активні прихожани.\nЗ націонал-соціалізмом спочатку склалися самі натягнуті відносини і німецькі єпископи заборонили католикам вступати в нацистську партію, але після приходу Гітлера заборону було знято. В 1937 папа Пій XI в енцикліці " Mit brennender Sorge "виступив із засудженням нацизму і вказівками на те, що антисемітизм несумісний з християнством. Під час Другої світової Католицька церква змушена була дотримуватися часткового нейтралітету для збереження життів віруючих мас і своєї незалежності. Безліч католицьких священиків і ченців пройшли через нацистські концтабори, частина з них загинула, деякі з них згодом канонізовані ( Максиміліан Кольбе, Едіт Штайн, Тит Брандсма та ін.) Різні католицькі організації врятували від смерті тисячі людей "неарійських" національності і антифашистів. У будівлях Ватикану, що мали екстериторіальний статус, було надано притулок ряду переслідуваних осіб. В Італії Католицька церква спочатку протистояла фашистам в особі союзу Білої троянди. Однак у Німеччині за повідомленнями деяких ЗМІ Католицька церква використовувала працю радянських полонених. У Німеччині з 13 млн іноземних громадян, ввезених для примусових робіт, 6000 працювали в католицьких закладах, де умови були кращі, ніж в інших місцях. \nУ XX столітті новий імпульс отримала паломницька традиція в католицизмі. Крім традиційних місць паломництва, таких як Рим або Єрусалим, найбільшими паломническими центрами стали французький Лурд і португальська Фатіма, де, на думку католиків, мали місце явища Діви Марії. Серед значимих святих місць, відвідуваних паломниками, також іспанське місто Сантьяго-де-Компостела, польська Ченстохова, італійські Лорето, Ассізі, Падуя.\n11 жовтня 1962 в Римі відбулося урочисте відкриття скликаного Іваном XXIII Другого Ватиканського собору для вирішення назрілих післявоєнних проблем. За підсумками собору був прийнятий цілий ряд документів, в яких проголошувалася велика відкритість Церкви до співпраці та пошуку взаєморозуміння з іншими християнськими конфесіями та релігіями. Під час паломництва проведшего основну фазу собору Павла VI у Єрусалим відбулася зустріч з константинопольським патріархом Афінагором, на якій були скасовані взаємні анафеми часів Великого розколу. Після собору сильної реформі піддалося богослужіння, зокрема, дозволено служіння меси на національних мовах. Незгодні з реформою богослужіння сформували рух католиків-традиціоналістів, частина з них у 1980-х роках опинилася в стані фактичного розколу ( Священиче братство св.Пія Х), частина зберігає спілкування зі Святим Престолом, користуючись в літургійному житті дозволом (індультом) на служіння по Тридентський чину ( Братство св.Петра і ін).\n16 жовтня 1978 на папський престол був обраний Іван Павло II, що став першим папою - не італійцем за останні 455 років і першим папою слов'янського походження. Його понтифікат, один з найдовших в історії, зіграв важливу роль у розвитку міжконфесійних та міжрелігійних відносин; папа здійснив понад 100 поїздок по всьому світу. Після смерті Іоанна Павла II 2 квітня 2005 на Апостольський престол був обраний німецький кардинал Йозеф Ратцингер, який взяв собі ім'я Бенедикт XVI.\nhttp://www.agnuz.info/library/books/doc/page03.htm - www.agnuz.info/library/books/doc/page03.htm Догматична конституція про Церкву II Ватиканського собору "Lumen gentium". Глава 1-2\nhttp://www.catholic.ru/ccc/0748.html - www.catholic.ru/ccc/0748.html Катехизм Католицької Церкви, ст. 766\nРосія і Ватикан. В. 1. СПб, 2003. В 2. М., 2007\nБі-бі-сі | У світі | Католицька церква використовувала радянських полонених - news.bbc.co.uk/hi/russian/international/newsid_7337000/7337761.stm\nЙ. Лорц. Історія Церкви - www.krotov.info/spravki/persons/20person/lortz.html\nПоснов М. Е. Історія Християнської Церкви (до поділу Церков - 1054 - www.krotov.info/history/00/posnov/00_posn.html\nДж. Оменн. Християнська духовність в католицькій традиції - www.krotov.info/history/00/omen/omen_00.html\nКатолицька енциклопедія. Стаття "Католицька церква" - www.ecat.francis.ru / K / Katolichescaya_Cerkov.html\nІсторія Римо-католицької церкви Історія папства Історія Римської курії Католицькі Вселенські собори Хронологія Католицької церкви Історія християнства Роль Католицької церкви в Західній цивілізації Мистецтво в Римсько-католицької церкви Католицькі ордени Християнське чернецтво Папська область\nІсус Дванадцять апостолів Апостол Петро Апостол Павло Святий Стефан Іоанн Богослов Єрусалимський собор Апостольські мужі Ігнатій Антіохійський Іриней Ліонський Віктор I Тертуліан\nвід Костянтина Великого до\nКонстантин I Великий і християнство Аріанство Латеранський базиліка Перший Нікейський собор Сильвестр I Перший Константинопольський собор Біблійний канон Ієронім Вульгата Ефеський собор Халкідонський собор Бенедикт Нурсійського Другий Константинопольський собор Григорій I Григоріанський спів\nТретій Константинопольський собор Святий Боніфацій Візантійське іконоборство Другий Нікейський собор Карл Великий Лев III Четвертий Константинопольський собор Великий розкол\nУрбан II Боротьба за інвеституру Хрестові походи Перший Латеранський собор Другий Латеранський собор Третій Латеранський собор Інокентій III Латинська імперія Франциск Ассизький Четвертий Латеранський собор Інквізиція Перший Ліонський собор Другий Ліонський собор Бернар Клервоський Фома Аквінський\nБоніфацій VIII Авіньйонський полон пап Климент V Вьеннскій собор Тамплієри Катерина Сієнська Олександр VI\nРеформація Контрреформація Томас Мор Лев X Товариство Ісуса Франциск Ксаверій Dissolution of the Monasteries Тридентський собор Пій V Тридентський меса Роберт Беллармін\nЕпоха Бароко до\nВеликої французької революції\nІнокентій XI Бенедикт XIV Suppression of the Society of Jesus Антиклерикалізм Пій VI Повстання в Сімабара Нантський едикт Дехристиянізація Франції під час Великої французької революції\nПій VII Пій IX Догмат про непорочне зачаття Діви Марії Our Lady of La Salette Our Lady of Lourdes Перший Ватиканський собор Непогрішність папи Лев XIII Mary of the Divine Heart Prayer of Consecration to the Sacred Heart Rerum Novarum\nПій X Our Lady of Ftima Persecutions of the Catholic Church and Pius XII Пій XII Pope Pius XII Consecration to the Immaculate Heart of Mary Догмат про вознесіння Діви Марії Іоанн XXIII Другий Ватиканський собор Павло VI Іван Павло I Іван Павло II\nБенедикт XVI Всесвітній день молоді-2008\nПо країнах та регiонах\nБразилія Венесуела Німеччина Ірландія Іспанія Іспанська Америка Куба Мексика США Франція Японія\nПортал: Католицизм 20px Портал: Папство\nЦерковні ступеня та посади в Римсько-католицької церкви


7 способів вести світську бесіду\nГлавнаяНовини7 способів вести світську бесіду\n02.12.2019, 16:48 219\nПерестаньте запитувати «Як справи?», радить голова компанії Korn Ferry Гері Бернісон\n«Як справи?» Це два найбільш непотрібних слова в світі спілкування. Запитувач насправді не хоче знати, а що відповідає не говорить правду. Це упущена можливість і безглуздий обмін фразами без точок дотику.\nАле, за словами дослідників з Гарварда, максимальну користь від світської бесіди можна витягти, просто задавши співрозмовнику кілька наступних питань. У серії експериментів дослідники проаналізували більше 300 онлайн-розмов і виявили, що ті, кому задавали більш змістовні додаткові питання (не просто «як справи?» Або «як ся маєш?»), Знаходили співрозмовника набагато приємніше.\n«Коли людей просять здавати більше питань, співрозмовники сприймають їх як більш чуйних, що включає слухання, розуміння, оцінку і турботу», - пишуть дослідники.\nТак як же перетворитися з немову в харизматичного і цікавого людини? Це залежить від питання, з якого ви починаєте, а потім можна сфокусуватися на додаткових питаннях. Ось сім тактик змістовної розмови.\n1. Використовуйте ІВТ-підхід, щоб налагодити контакт\nКоли в останній раз ви були на зборах, яка не починалося зі світської бесіди? Для людей це природний спосіб спілкування. Почніть з питання, який призведе до розмови, де використовуються такі моменти:\nІ - щирість\nВ - взаємозв'язок\nT - тема, яка дасть їм зрозуміти, яка ви людина\n«Ви нагадуєте мені якусь знаменитість, але я не можу пригадати, кого саме - ви маєте відношення до когось з них?»\n2. Виходьте за рамки «погодинного поновлення»\nБагато хто вдається до запасного варіанту спілкування, який схожий на погодинне оновлення новин - пробки, спорт, погода і так далі.\nЗарубайте собі на носі: це жахливий спосіб розтопити лід. Виняток можна зробити, якщо вам це дійсно цікаво, а ваш начальник або колега розділяє цю пристрасть. Але спробуйте вийти за межі кліше, щоб ці теми стали більш важливими і особистими для вас.\n3. Чи перебуваєте в моменті і стежте за навколишнім оточенням\nВідкрийте очі, перш ніж відкрити рот. Знайдіть щось, на чому можна зосередитися в своєму оточенні, наприклад, твір мистецтва на стіні, химерний гаджет або фотографії родини на столі, шолом гоночного автомобіля, розсип монет з різних країн і так далі. Повинно бути щось, що допоможе завести світську бесіду і перевести розмову до подальших унікальним питань.\nПрипустимо, ви розмовляєте з генеральним директором великої компанії, який збирається піти у відставку, і помітили ряд порожніх коробок вздовж стіни його кабінету. Можна почати з питання: «Наскільки важко вам залишити цю роботу?» Це призведе до набагато більш глибокому і емоційно відвертого обговорення, і цього б ніколи не сталося, якби ви не помітили коробки.\n4. Діліться новинами (які насправді відбулися)\nНаприклад, якщо ви новачок в компанії і тільки що очолили відділ, в першу ж зустріч обійдіть кімнату і попросіть кожного розповісти одну цікаву річ, яка нещодавно відбулася в їхньому житті. Завдяки цьому всі будуть відчувати себе більш безпосередньо і відчують щиру зв'язок один з одним.\nСуть в тому, щоб бути щирими, а не просто придумувати щось. В іншому випадку ви можете не знати, як відповідати на додаткові питання, якщо у вас мало або зовсім немає досвіду в цій галузі\n5. Говоріть раніше\nЯкщо ви зустрічаєтеся особисто або говорите по конференц-зв'язку, говорите раніше.\nЯкщо ви будете чекати, можуть статися дві речі: по-перше, хтось інший зробить зауваження, яке ви хотіли зробити, і, по-друге, ваші більш балакучі колеги проявлять ініціативу, задаючи додаткові питання. Ви втратите в розмові і пропустіть свій шанс.\n6. Справа не тільки в тому, що ви говорите\nВаш тон голосу, вираз обличчя і зоровий контакт висловлюють дуже багато. Під час розмови дивіться на співрозмовника, а не на стіл для переговорів або на стіну. Говорячи по телефону, посміхайтеся - так ваш голос буде звучати тепліше. Не тільки те, що ви говорите, але і те, як ви це говорите, допоможе іншим людям спілкуватися з вами.\n7. Намацайте стрижень\nСвітська бесіда піднімається на наступний рівень, коли ви переходите від розмови про щось невеликому до нагальну проблему.\nВ ході бесіди це станеться набагато легше, ніж ви думаєте. Ваш начальник може зробити перший крок: «Отже, скажіть мені, що відбувається з [X]». Завдяки короткій розмові ви вже будете на одній хвилі. Потім можна перейти до більш змістовного обговорення, яке продемонструє ваші знання, внесок і впевненість.\nПо-перше, дайте собі перепочинок. Майже кожен ніяковіє інших, особливо тих, хто перевершує за рангом. (Я пам'ятаю, як соромився, зустрівшись з чотиризірковий генералом в Пентагоні. А потім знову відчував себе так само на зустрічі з тодішнім прем'єр-міністром Великобританії Девідом Кемероном. Але я все ж робив глибокий подих і щось говорив.)\nЗважати на авторитетом природно. Ви той, хто ви є, і ніхто не очікує, що ви виступите з дліннис монологом. Але коли ви намагаєтеся зав'язати розмову, навколишні будуть слухати і знаходити взаємозв'язок з вами.


Апостольський Нунцій в Україні: Прошу про молитву, бо мене чекає нелегка праця | Матеріали | Синод Єпископів Української Греко-Католицької Церкви\nНапередодні єпископської хіротонії новопризначеного Апостольського Нунція в Україні литовська редакція Радіо Ватикану — Vatican News опублікувала інтерв’ю з ватиканським дипломатом, який розповідає про своє покликання та ділиться думками про майбутнє служіння.\nДва місяці тому, 15 червня 2021 року, у Ватикані повідомлено про те, що Папа Франциск призначив Апостольським Нунцієм в Україні литовського священика монсеньйора Вісвалдаса Кулбокаса, надавши йому архиєпископську гідність з титулярним осідком Мартани. В суботу, 14 серпня, в катедральному соборі Вільнюса, столиці Литви, відбудуться його єпископські свячення, головним святителем буде Державний Секретар Святого Престолу кардинал П’єтро Паролін.\nЦими днями литовська редакція Радіо Ватикану — Vatican News поширила інтерв’ю з архиєпископом-номінатом, який розповів про своє покликання, про те, як сприйняв повідомлення про призначення та про нові завдання, які стоять перед ним.\nОскільки священик, який працює на дипломатичній службі Святого Престолу, раніше чи пізніше може сподіватися на призначення Апостольським Нунцієм і, відповідно, архиєпископом, перше запитання нашого колеги стосувалося того, чи призначення стало для нього несподіванкою. За словами архиєпископа-номіната, елемент несподіванки був присутнім, оскільки це призначення відбулося доволі рано.\n«Можна було сподіватись, що ще якусь трійку років років буду просто священиком, що залишає трохи більше молодечої свободи й пов’язане з меншою відповідальністю. Але коли довідався про призначення, то, звісно, прийняв його позитивно, адже це дуже багато: єпископство — це повнота священства», — сказав він, зазначаючи, що не відчуває особливої тривоги, однак розуміє, що йдеться про відповідальність і більший тягар на плечах, однак, «на дипломатичній службі ми прямуємо цією стежкою, тож несподіванка не була занадто великою».\nРозповідаючи про свій життєвий шлях, архиєпископ-номінат Вісвалдас Кулбокас зазначив, що його мама є дуже віруючою, але батько не був католиком, а старообрядцем, народженим у Литві. Батьки охристили сина, але в дитинстві навіть не згадував слова «Бог». Коли наприкінці 80-х років минулого століття розпочався «Саюдіс», рух за відновлення незалежності Литви, мама заохотила до приготування до Святого Причастя та Миропомазання. Тоді й розпочалася його дорога в Церкві, а в останньому класі середньої школи, заохочений знайомими, неочікувано відчув покликання до священства. Спочатку навчання в Литві, згодом — у Римі. Здобувши ґрунтовну освіту, молодий священик думав про викладацьку працю…\nОдного разу о. Вісвалдас отримав запрошення на зустріч від архиєпископа Хусто Мулльора Ґарсії, тодішнього очільника Папської Церковної Академії, навчального закладу, де приготовляються ватиканські дипломати. Той перед цим був нунцієм у Литві, тож священик думав про те, що йдеться про дружній візит. І раптом несподіване запрошення до Академії. «Це був шок, — згадує він, — я мусів серйозно подумати про те, де служитиму: в Литві, в своїй дієцезії, а чи все життя закордоном?». Розмови з духовними провідниками та близькими людьми допомогли прийняти рішення. «Врешті-решт, вирішив, що це, швидше за все, моє місце. Почуваюся в цьому дуже добре», — додає він.\nУ 2004 році о. Вісвалдас Кулбокас розпочав працювати в нунціатурі в Лівані, опісля в Нідерландах, в Росії, в Державному Секретаріаті, та в нунціатурі в Кенії. Тепер же прийшло призначення до України. За словами новопризначеного нунція, це призначення пов’язане з тим, що він добре ознайомлений із ситуацією в країні. Адже працюючи від 2012 по 2020 рік у Відділі Державного Секретаріату в справах стосунків з державами, він займався питаннями саме цієї частини світу, тож знає як про політичну, так і церковну ситуацію в Україні, яку називає «дуже багатою, але і дуже-дуже складною».\nАрхиєпископ-номінат зазначив, що після призначення ще не мав нагоди зустрітися зі Святішим Отцем, але, очевидно, така зустріч відбудеться перед від’їздом до України. Однак, на основі досвіду праці в Ватикані він знає, чого бажає Папа. «Без сумніву, його прагненням, насамперед, є мир, не будь-якою ціною, але справедливий мир. Церква може зробити в це свій внесок. Вона повинна дбати про мир. Ми не маємо багато політичних інструментів, але повинні докладати зусилля. Тож без сумніву, що Святіший Отець посилає мене, докладати зусилля задля миру, наскільки це можливо, а також задля єдності Церкви, як внутрішньої, так і для добрих стосунків з іншими християнськими Церквами», — зазначив новопризначений нунцій.\nМонсеньор Вісвалдас згадав про свій візит до України 2016 року, коли супроводжував кардинала П’єтро Пароліна. «Я був вражений, якою красивою є ця країна. Тож дійсно із ентузіазмом вирушаю служити в Україну», — сказав він, звертаючись також з проханням про молитву, знаючи, що «праця в Україні буде дуже-дуже важкою, оскільки вимагатиме багато мужності і мудрості, винахідливості й точності у висловлюваннях. А для цього потрібно великої присутності Святого Духа», — підсумовує архиєпископ-номінат.\nАпостольський Нунцій, Українська держава, Католицька Церква, Церква і суспільство, Життєпис


Заміна екрану iPhone, ремонт модуля дисплея і рамки на Айфоні всіх моделей в Києві | Сервісний Центр Технарі\nРемонт і заміна дисплея iPhone в Києві\nВартість заміни дисплея від 659 грн.\nВиконуємо заміну дисплея iPhone і ремонт будь-якої складності\nЧас заміни дисплея iPhone становить від 45 хвилин до 5 днів в 90% звернень. Приходьте без попереднього запису!\nЗаміна екрану iPhone 4/4S\nHigh copy Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 659\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 899 / 999\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 999 / 1249\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 950 / 1049\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 1000 / 1299\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 729 / 899\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 949 / 1299\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 1000 / 1749\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 949 / 1649\nЗаміна екрану iPhone 8+\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 1100 / 1899\nЗаміна екрану iPhone Х\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 2499 / 3899\nЗаміна екрану iPhone ХS\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 2849 / 4199\nЗаміна екрану iPhone ХSmax\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 3199 / 5299\nЗаміна екрану iPhone ХR\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 1849 / 2599\nЗаміна екрану iPhone 11\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 2399 / 3099\nЗаміна екрану iPhone 11 Pro\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 6599 / 8499\nЗаміна екрану iPhone 11 Pro max\nHigh copy/Оригінал (переклеєне скло) Демонтаж несправного або пошкодженого модуля і установка нового. Дисплейний модуль складається зі скла, дисплея з сенсором і рамки (з урахуванням запчастини). 6999 / 9699\nДисплей є електронним пристроєм, призначеним для відображення візуального ряду, поміщених у рамку. Саме він відповідає за прекрасну передачу кольору і чітке зображення в моделях телефонів iPhone.\nПри виробництві айфонів компанія Apple використовує рк-дисплеї високого роздільної здатності під назвою Retina. У першу чергу вони відрізняються високою якістю зображення, а також використанням технології IPS, що дозволяє збільшити кут огляду. Четверте і п'яте покоління телефонів володіють однаковим РРІ (кількістю пікселів на дюйм) 326, тоді як в шостому поколінні ця цифра зросла до 401.\nДля більшого захисту дисплейного модуля і системи тачскрін телефони обладнується склом Gorilla’s Glass, яке славиться своєю неймовірною стійкістю до механічних пошкоджень. І все ж, незважаючи на це, модуль телефону може пошкодитися і перестати працювати з необережності або інших проблем.\nПричини поломки дисплея iPhone 4\nЯкщо екран вашого новенького iPhone несподівано згас і не подає ознак життя, швидше за все має місце дефект при виробництві. Кращим рішенням буде повернути його по гарантії і замінити новий. Інша справа, якщо ваш апарат вже відслужив гарантійний строк, і справа далеко не в дефекті. Як правило, поломки дисплея виглядають таким чином:\nзовсім не відображається картинка;\nкартинка місцями зникає, з'являються так звані «биті пікселі»;\nдуже погано видно зображення через тьмяне підсвічування.\nКожна з них має свої причини, що відображається на серйозності і вартості подальшого ремонту:\nЕкран може пошкодитися через падіння, на ньому можуть з'явитися тріщини, зникнути зображення і вимкнутися підсвічування. Для більш детального виявлення причини, яка може виявитися набагато складніше, ніж розбите скло, необхідна діагностика. Якщо причина криється лише в несправному дисплеї, його необхідно замінити.\nПотрапляння вологи чи рідини всередину системи загрожує появою плям на екрані, мерехтіння або зовсім неадекватного відображення зображення. Ви можете спробувати самостійно розібрати і просушити телефон, але якщо картина не зміниться, краще не чекати і звернутися в сервісний центр «Технарі» для ремонту.\nНеадекватна поведінка підсвічування може свідчити про проблеми в програмному забезпеченні. Можливо, стався збій і потрібно провести діагностику, щоб усунути причину і її наслідки.\nВ деяких випадках причиною відсутності зображення на екрані iPhone 4 може виявитися пошкоджений шлейф. Тоді проблема вирішується його заміною, що коштує набагато дешевше заміни дисплея.\nЩо робити, якщо не екран працює у iPhone 5?\nПрактично всі поломки в iPhone 5/5s можна усунути з допомогою фахівців своєї справи. У скільки обійдеться ремонт, залежить від причини поломки - ціни на різні деталі айфона можуть істотно відрізнятися.\nЩоб оцінити вартість ремонту і дізнатися першопричину всіх проблем, телефон необхідно принести в з сервісних центрів «Технарів». Майстерні розташовані за всьому Києву, тому вам не потрібно витрачати багато часу на подорож з одного кінця міста в інший. Ваш телефон пройде повну, а головне, безкоштовну діагностику, яка виявить всі проблеми. Умови безкоштовної діагностики працюють, тільки якщо ви погодьтеся на подальший ремонт сервісі.\nЯк замінити дисплей в iPhone 6/6s?\nЗаміна дисплеїв 6 серії айфон проводиться кваліфікованими фахівцями, які можуть дати гарантію на свій ремонт. Крім наявності замінної панелі, необхідно ще розкрутити і зняти пошкоджену деталь. Для цього проводиться ряд дій:\nЗнімається задня частина телефону, щоб оголити задню стінку модуля.\nІз нього викручуються болти, від'єднується шлейф кнопки, TouchID. Якщо провести від'єднання неправильно, ви ризикуєте пошкодити всю систему апарату.\nВід'єднуємо всі інші кнопки, шлейфи і болти.\nДалі всі деталі необхідно перенести на новий модуль.\nПроцес складний і кропіткий, вимагає від вас часу і уважності. Якщо ви не готові ризикувати своїм пристроєм і не хочете витрачати час, звертайтеся в спеціалізовані центри «Технарі», де наші майстри зроблять всю роботу за вас.


Київстар оголошує третій набір до Big Data School - 19 Октября 2018 - Новости украинских компаний (новости бизнеса) - Поисковый портал КОМПАСС Украина\nПоисковый портал КОМПАСС » Новости украинских компаний » Связь » 2018 » Октябрь » 19 » Київстар оголошує третій набір до Big Data School\nЦього року ще більше студентів матимуть можливість отримати унікальні знання з машинного навчання та аналізу великих даних\nСтарт прийому заявок розпочинається 17 жовтня і триватиме до 7 листопада 2018 року. Після чого претенденти отримають письмові тестові задання, і за умови успішного проходження цього етапу, будуть допущені до персональних співбесід. 30 найкращих кандидатів стануть студентами Big Data School 3.0 та безкоштовно пройдуть навчання у найкращих викладачів-практиків з 23 листопада по 2 грудня 2018 року.\nКому може бути цікава Big Data School 3.0?\nМатематикам, аналітикам, ІТ-фахівцям, студентам вишів — усім, хто зацікавлений темою Big Data, має навички програмування на R чи Python, обізнаний у темах машинного навчання, статистики, теорії ймовірності.\nЯка програма очікує на студентів?\nУнікальна програма Big Data School 3.0 побудована на застосуванні технологій Big Data для опрацювання великих масивів даних, а також на вивчені алгоритмів машинного навчання.\nМентори проекту покажуть успішні приклади використання Big Data у бізнесі та телеком-галузі зокрема, навчать студентів роботі з інструментами обробки та агрегації великих даних, та відпрацюють застосування навичок машинного навчання на практиці.\nНаприкінці курсу студенти підготують курсовий проект. Для його реалізації вони отримають реальну бізнес-задачу і матимуть доступ до бази неперсоніфікованих та агрегованих даних Київстар. Навчання завершиться складанням іспиту та захистом курсового проекту.\nЧому Київстар уже втретє проводить Big Data School?\nНайбільший телеком-оператор України Київстар визначає для себе одним з пріоритетних напрямків роботу з великими даними та продуктами на їх основі.\n«На сьогодні Київстар — це 26,5 млн абонентів. Відповідно, ми маємо дуже велику кількість даних, які обробляємо, аналізуємо, і це дає нам більше розуміння нашого клієнта, — коментує Павло Даніман, директор з маркетингу Київстар. — Ми можемо точніше уявити собі його потреби та можливості, спрогнозувати його подальшу поведінку. І на підставі цього створювати більш точні та корисні пропозиції, які будуть більше співпадати з очікуваннями абонентів».\nЦе саме стосується і бізнес-клієнтів, яким потрібні послуги, що розроблені на основі аналізу великих даних. Під їх замовлення аналітики Київстар розробляють скорингові моделі, будують Heatmaps для найкращого розуміння точок скупчення потрібного сегменту клієнтів замовників та розташування їх торгових точок чи банківських відділень, формують look-alike моделі та створюють таргетовані розсилки, аналізують дані для визначення портрету потенційного клієнта, його потреб, а також прогнозують напрямки для подальшого успішного розвитку бізнесів тощо.\n«Щоб якісно працювати з Big Data потрібні фахівці дуже високої кваліфікації, — зауважує Євген Кражан, директор з розвитку бізнесу на корпоративному ринку Київстар. —І оскільки ринок ними поки що не забезпечений, ми самі підключаємось до виховання таких професіоналів. Це корисно і для Київстар, адже кращі студенти отримують можливість далі працювати в нашій команді, і для ринку — випускники Big Data School затребувані у багатьох компаніях, які розуміють перспективність застосування аналітики великих даних для збільшення прибутковості бізнесу».\nНагадаємо, що у перші два набори до Big Data School було подано понад 2600 заявок, 47 студентів успішно пройшли курс навчання та отримали сертифікати про закінчення школи. 9 найкращих випускників Big Data School долучилися до команди Big Data-аналітиків Київстар.\nПодати заявку та дізнатися більше про проект можна на сайті http://bigdata.kyivstar.ua/school.


Вікторія Адамс і Девід Бекхем - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Любов\nВікторія Адамс і Девід Бекхем\n«КОХАНА, дівчинка моя, — промовив він хрипким від хвилювання голосом. — Ти — єдине, що для мене в цьому житті цінно. Варто мені уявити, що я можу втратити тебе…» Слова давалися йому з працею. Девід глибоко зітхнув, як перед стрибком у крижану воду, і на видиху вимовив: «Вікторія, будь моєю дружиною». Відповіді не було. Кімнату наповнювала дзвінка тиша, порушувана лише поривчастим диханням Бекхема. Він стояв сам-один посеред готельного номера. Торкнувшись руками до свого обличчя, Девід зрозумів, що вже давно плаче.\nВІН ПАМ’ЯТАВ кожен її погляд і жест. Слова, вимовлені усміхненими губами. Витончений поворот голови, яким вона відкидала з очей неслухняну чубок. «Я так і сказала своїй подрузі, — щебетала Вікторія, — якби футбольні труси були дюймів на п’ять коротшу і гравці не натягували шкарпетки до самих колін, так, що зовсім не видно ніг, я б вже давно стала завзятою прихильницею футболу». Хвилину тому вона, немов маленький тайфун, влетіла в роздягальню, простягнула свою витончену пещену ручку Бекхему і представилася: «Вікторія». І ось вона вже базікає без угаву, розсипаючи по особам змучених важким матчем гравців «Манчестер Юнайтед» золото своїх ніжних посмішок, щохвилини поправляючи лізуть в очі пасма волосся, і сміється. Вона завжди нагадувала Девіду маленьку непосидючу пташку, яка раділа будь-якої дрібниці. Він дивився на неї очима, в яких явно читалися розчулення і розгубленість, змішані з неприхованим захопленням. Захопленням перед її оптимізмом, невичерпною енергією, завзяттям і легкою ходою, якою дівчина впевнено йшла по життю. Був лютий 1997 року, і футбольна команда Бекхема тільки що здобула приголомшливу перемогу над «Челсі». Після забитого Девідом голи трибуни вирували ще хвилин двадцять, а експерти підрахували, що швидкість м’яча, відправленого Бекхемом у ворота супротивника, досягала 97,9 миль в годину. Це був його тріумф. Мить, за яку Девід заплатив сотнями синців і саден, разодранными колінами і життям, яка в кінцевому рахунку зводилася до зеленого прямокутника футбольного поля, де він переживав усі свої незабутні і найважчі хвилини. І саме в цю мить у його житті з’явилася Вікторія Адамс.\nДівчина вперше потрапила на футбольний матч, куди її подруга затягла і одногрупниця по «Спайс Герлс» Мел Бі. Вікторія йти не хотіла. «По мені, так краще пройтися по магазинах, ніж дивитися на те, як натовп пронумерованих чоловічків бігає за одним м’ячем», — вона відмовлялася, але Мел Бі, затята вболівальниця, була непохитна. «Тобі сподобається, ось побачиш», — торохтіла вона, обіцяючи Вікі саме захоплююче пригода в її житті. І Вікторії дійсно сподобалося. Правда, не стільки сам матч, скільки білявий футболіст, кожна поява якого супроводжувалося глядацькими оплесками. «Після того, як все закінчиться, ми підемо і познайомимося з ним», — безапеляційно заявила Вікі, вислухавши захоплену тираду Мел Бі щодо того, який Бекхем (саме так звали білявого симпатягу) приголомшливий футболіст. «Та плювати мені на те, який він гравець, — відмахнулася від подруги Вікторія, — ти тільки подивись, яка в нього фантастична дупа. За одне це його вже можна полюбити». Після матчу стараннями Мел Бі знайшовся знайомий менеджер, який і погодився провести дівчат в роздягальню. Бекхем до зустрічі був явно не готовий. Він хмурився, зосереджено тер чоло, намагаючись видавити з себе хоч якусь подобу усмішки. Девід був збентежений і трохи збентежений, але того факту, що Вікторія йому явно сподобалася, заперечити не міг. Тим часом модниця Вікторія, на «відмінно» оцінивши сорочку-поло «D&G», ефектно підкреслює рельєфний торс Девіда, запропонувала як-небудь разом пообідати. І зник, залишивши за собою лише легкий, як ранкове хмарка, шлейф парфумів. Приятелі по команді підбадьорливо плескали Бекхема по плечу, висловлюючи свою заздрість словами: «Ну, ти, брат, потрапив». Наскільки сильно Девід потрапив«, з’ясувалося значно пізніше.\nПринцеса і пастух\n«ДИВНО, що в тебе і на цій майці немає номера у всю спину», — пожартувала Вікторія, коли менше ніж через тиждень вони зустрілися в маленькому кафе недалеко від тренувальної бази Девіда. Цього разу Бекхем пустив в хід все наявне в його арсеналі чарівність, намагався жартувати і бути галантним, поставивши перед собою завдання будь-якою ціною завоювати Перчинку. Між тим його ні на секунду не покидало відчуття, що вони з Вікі прибульці з різних планет. Девід і Вікторія говорили, сміялися, обмінювалися багатозначними поглядами, але здавалося, що один від одного їх відділяє товста скляна стіна. Бекхем дивився на дівчину, але уявити, що він коли-небудь зможе до неї доторкнутися, не міг.\nНезважаючи на те, що Девід до моменту їх зустрічі був для Великобрита\nнді таким же сакральним символом, як і принцеса Діана, як і раніше ніяк не міг змиритися зі своїм зоряним статусом. Так, він витрачав на якусь дизайнерську шмотку суму, на яку його батьки могли жити місяць. Так, він змирився з преследовавшими його всюди папараці і вигуками захвату, якими супроводжувалося кожна його поява на публіці. Але якщо для Девіда це було приємним, але аж ніяк не обов’язковим атрибутом його відмінної гри на футбольному полі, частиною іміджу, то для Вікторії — повсякденною рутиною, атмосферою, до якої вона звикла з дитинства. Розкіш для неї була немов повітря, чия присутність вона не помічала, але й обійтися без якого ніяк не могла. Дівчинка виросла більш ніж забезпеченої сім’ї. Головним приводом для конфліктів з батьком, удачливим бізнесменом, чия фірма з продажу електротехніки наполегливо процвітала, був «Роллс-Ройс», на якому дівчинку підвозили щоранку до дверей школи. Однокласники і так без кінця дражнили Вікі «принцесою» з-за того, що садівник родини Адамс раніше працював в Букінгемському палаці, а тут ще велетенська машина з особистим водієм. У будь-якому випадку Вікі дуже рано навчилася витрачати гроші і робила це з превеликим задоволенням. Трохи подорослішавши, дівчина Адамс перестала комплексувати з приводу «золотих запасів» своїх батьків: до закінчення школи її знали продавщиці всіх модних бутиків на Бонд-стріт і в околицях, і так склалося, що саме Вікі консультувала їх частини модних тенденцій, а зовсім не вони її. Єдиною проблемою залишалася нудьга, адже навіть пристрасть до ходіння по магазинах з часом переросла в звичайну, нехай і вельми приємну, але все ж звичку. Навчаючись на третьому курсі театрального коледжу зі спеціалізацією по сучасним танцям, Вікторія Адамс вичитала в черговому модному журналі про конкурс в нову дівочу групу. «Чому б не ризикнути?!» — сказала Вікі своєму відображенню в дзеркалі і почала вибирати відповідний наряд. То її костюмчик від «D&G» справді припав продюсеру за смаком, то чи інших талантів у місті не знайшлося, але Вікторію взяли в «Спайс Герлс», охрестивши для вірності в «Пош Спайс» (що в перекладі — «стильна перчинка»). З тих самих пір вона стала жінкою, що йде по життю з девізом «Найбільша біда — це пролити червоне вино на білий костюм Армані».\nПоки Адамс купалася в розкоші, ризикуючи перетворити отчий дім в один великий бутік з одягом, Девід Бекхем йшов на поводу у своєї єдиної пристрасті — пристрасті до футболу. Справи папи Бекхема йшли куди менш успішно, ніж папи Адамса. Інженер з газового обладнання, старший Бекхем витрачав весь свій вільний час, якого у нього було не так вже й багато, на тренування з сином. Тільки коли йому нарешті вдалося передати свого десятирічного сина в руки професіоналів, він зміг зітхнути спокійно. Відтепер і навіки віків Девід був зайнятий тільки футбольним м’ячем, який, здавалося, намертво приріс до його ноги. По закінченні першого року навчання хлопчика визнали найкращим молодим футболістом Великобританії. Нагороду Бекхему вручали на домашньому стадіоні «Манчестер Юнайтед» і разом з усіма іншими приємними подарунками юного спортсмена обдарували комплектом спортивної форми «МЮ». Тоді-то в голові Девіда і клацнуло: «Хочу грати тільки за цю команду». Всі подальші зусилля Бекхема були спрямовані на досягнення саме цієї мети. Тільки опинившись на самій вершині, він знайшов ту, що змогла розділити його життя, мрію, долю. Жінку, з якою у нього не було нічого спільного і яка переконала його в тому, що вони зможуть бути разом. Незабаром закохані сповістили світові про свої заручини.\nПопулярність Девіда і Вікторії була значно більше простої суми фанатської любові до Бекхему і «Спайс Герлс». Любов до них здавалася істеричною і некерованою. Їх ненавиділи і обожнювали одночасно. Ненавиділи за обручку вартістю майже 300 тисяч доларів, подароване Девідом Вікторії, за кришталевий, інкрустований діамантами флакон духів, який презентувала міс Адамс своєму майбутньому чоловікові, за золоту корону, яку Бекхем надів на Вікі в день їхнього весілля, за розтиражоване газетами щастя, за двох синів — Брукліна і Ромео, народжених у щасливому шлюбному союзі. Між тим любили їх приблизно за\nПерчинка дає чоловікові перцю\nМІСЯЦЬ тому вони переїхали в Лос-Анджелес, тому що Вікторія, як завжди, спонтанно і остаточно вирішила записати сольний альбом. Вдосталь насидівшись будинку, дівчина була сповнена сил і енергії для того, щоб почати роботу. Девід не перечив дружині, хоча його думка на цей рахунок зовсім і не вимагалося. Прокинувшись через годину після того, як за Вікі грюкнули вхідні двері, Девід пішов будити сина Брукліна. Вони разом подивилися телевізор, поснідали тостами з чаєм, пограли з м’ячем, після чого прийшла няня. Девід тим часом домовився про зустріч зі старим другом, який раптово приїхав у місто і у що б то не стало хотів поспілкуватися з Бекхемом. Накинувши на плечі куртку, футболіст сів у свій «Порш» і відправився в ресторан, де його чекав приятель. Варто було друзям обмінятися рукостисканнями, як у Девіда задзвонив телефон. На іншому кінці лінії була Вікторія. «Як же ти, сучий син, міг так вчинити зі мною? — кричала вона. — Зі мною і з дитиною! Невже ти думаєш, що занадто багато часу проводиш вдома, тому можеш кидати Брукліна на няню, а сам бігти чорт знає куди?!» Всі спроби Девіда заспокоїти дружину не увінчалися успіхом. Ще з хвилину покричавши, Вікторія кинула трубку. Бекхем, намагаючись приховати збентеження, нашвидку попрощався з одним і поїхав у бік будинку. Там він застав одну няню, яка і повідомила йому, що місіс Адамс взяла дитину і поїхала до матері. Весь вечір Девід наполегливо телефонував до Вікторії, але телефон був або зайнятий, або відключений. На наступний ранок в його руки потрапили свіжі газети, пестреющие заголовками «Бекхем проміняв сім’ю на футбол», «Вікторія подає на розлучення», «Перчинка задала перцю своєму недбайливому муженьку». Проковтнувши образу, Девід відправився в будинок тещі, де знайшов ридаючу Вікі. Дивлячись у її опечаленное, залите сльозами упереміш з тушшю обличчя, він зрозумів, що не може влаштувати скандал, почати з’ясовувати, навіщо треба було дзвонити про їхні проблеми на весь світ. Девід просто обняв свою дружину і подумки пообіцяв собі не влаштовувати сварки — ні зараз, ні потім. «Прости мене, — сказала Вікі, немов прочитавши його думки, ковтаючи сльози і все тісніше притискаючись до чоловіка. — Я дуже винна перед тобою. Але обіцяю, я виправлюся».\nДомогосподарка або зірка?\nНАРОДЖЕННЯ другого сина не зробило їх ближче, зате зробило Вікторію ще більш вразливою. Тепер вона годинами просиджувала біля телевізора, чекаючи чоловіка з тренування, дзвонила йому через кожні двадцять хвилин, щоб бути впевненою в тому, що чоловік після гри приїде додому, а не відправиться з друзями в бар. Коли нарешті в замковій щілині повертався ключ, Вікі поспішала до дверей, щоб обійняти Девіда, зависнути у нього на шиї, як маленька дитина. Зі світської левиці вона поступово перетворювалася в домоседку, вічно стривожену і заведену жінку; ні робота в студії, ні пристрасть усього життя — шопінг не могли її відволікти від думок про сім’ю. Девід з подивом виявляв усе нові і нові, досі невідомі йому риси у Вікторії. «Малюк, адже ти ніколи не була такою, — з деяким роздратуванням у голосі говорив він, звертаючись до дружини. — Ти завжди була сильною, впевненою, сильною. Адже я люблю тебе, хіба цього недостатньо для того, щоб ми були щасливі?» Вікі все більше відмовчувалася, ховаючи своє опечаленное обличчя на грудях у Девіда.\nБекхем тим часом був не на жарт стурбований приступами сентиментальності Вікторії. Він згадував той маленький тайфун, вічно усміхнену дівчинку, яка не мислила свого існування без модних вечірок і походів по магазинах. Часом йому було нестерпно шкода, що того часу і тієї жінки більше немає. «Просто потрібно час, — заспокоював він сам себе, — Вікторія повинна знову стати такою, якою я її полюбив. Вона просто ще не оговталася після пологів. Адже може трапитися і так, що одного разу я прокинуся вранці і не дізнаюся власну дружину». В голову лізли різні неприємні думки. Але найбільше він думав про власних батьків, які після тридцяти років сімейного життя раптово вирішили розлучитися. Про той день, коли Девід, зломлений цією жахливою новиною, сидів навпроти батька і допитувався в нього, чому так сталося, на що батько відповів йому: «Прости, сину, але те, що за ці роки перетворилася твоя мати, я любити не можу».\n«Твоя дружина повія, і твій син помре від раку»\nДЗВІНОК пролунав пізно ввечері. Вікторія вкладала хлопчиків спати, тому до трубці підійшов Бекхем. «Вибачте, сер, вас турбують із Скотленд-Ярду. Ви повинні терміново під’їхати до нас. Справа не терпить зволікання», — голос у трубці був дуже серйозний. До ділянки він добрався за півгодини. Увійшов з незадоволеним заспаним обличчям, на якому виразно читалося: «Ну, і заради чого ви витягли мене з ліжка?!» Протягом наступної години, поки Бекхем спілкувався з поліцейським, він не вимовив ні слова. Просто слухав уважно, зосереджено, відчуваючи, що від поту сорочка липне до спини, руки почали зрадницьки тремтіти, що плечі зводить від напруги і втоми. Все сказане було настільки неправдоподібно жахливим, що здавалося: ще трохи — і Девід втратить свідомість. Попрощавшись з поліцейським, Бекхем, насилу переставляючи ноги, сів у свою машину і попрямував у бік будинку. В голові пульсували обривки фраз: «Албанська угруповання», «Готувалося викрадення вашої дружини і дітей», «Викуп 7 мільйонів доларів», «На щастя, злочин вдалося розкрити». Перед очима миготіли фотографії людей, які повинні були викрасти Вікторію і хлопчиків, вколоти їм снодійне, закрити в якомусь підвалі і, зв’язавшись з ним по телефону, вимагати викуп. Особи людей, які хотіли і могли позбавити його сім’ї.\nНа наступний же день Девід віддав розпорядження про те, щоб в будинку встановили охоронну сигналізацію по всьому периметру будівлі виставили озброєних поліцейських. На питання Вікі Бекхем коротко відповів: «Повір мені, так треба». Чоловік прийняв рішення тимчасово перевезти сім’ю до батьків Вікторії, поки їх власний будинок не перетвориться у фортецю. Тренуватися він не міг, а, перебуваючи з сім’єю, постійно думав про те, яка катастрофа могла вибухнути, якби цей теракт вчасно попереджено. Він згадував нескінченні листи з погрозами, які приходили від оскаженілих фанатів, фрази «Твоя дружина повія, а твій син помре від раку», кинуті натовпом йому в спину, і відчував себе таким жалюгідним і безпорадним, розуміючи, що він не в силах захистити найдорожче, що у нього є в житті.\nВікі переносила все, що випало на їх долю набагато спокійніше і мужніше. В ній раптом відкрилася така сліпа віра в їх з Девідом любов, що, навіть коли чоловік виявив бажання деякий час побути на самоті, вона не стала опиратися і задавати зайвих питань. «Роби, як знаєш, любий. Ми будемо чекати тебе», — відповіла вона Бекхему, коли той сповістив її, що на час переїжджає в готель. Девід ходив з кутка в куток по своєму номеру. Він, кумир мільйонів, відчував себе вперше таким самотнім і слабким і не міг дозволити, щоб хоч хто-небудь це помітив. Раптово йому відкрилася одна проста істина: все це час він продовжував вести існування егоїстичного і самозакоханого юнака, у той час як його дружина аж ніяк не стала менш яскравою і привабливою, а просто подорослішала. Вікторія перша усвідомила, що не можна мати сім’ю і самому залишатися дитиною. Девід розумів, що жінка, в яку перетворилася Вікі, йому незнайома, але саме її, а не бовтанку Пош-Спайс, дівчинку з обкладинки, модницю і тусовщицю, для якої найбільшою трагедією було пролити червоне вино на білий костюм Армані, він любить більше життя. І що йому ще належить її завоювати.\nПісля трьох днів мовчання Бекхем зателефонував дружині і попросив її приїхати до нього на тренувальну базу. Коли Вікторія увійшла в приміщення роздягальні, він зрозумів, що нікого, крім них, тут немає. По коридорах гуляла тиша, і стукіт її каблучків дзвінкою луною відскакував від кам’яних стін. Девід, ні слова не кажучи, встав перед своєю дружиною на одне коліно, взяв її руку в свої і хрипким від хвилювання голосом промовив: «Кохана, дівчинка моя. Ти — єдине, що для мене в цьому житті цінно. Ти і наші діти. Варто мені уявити, що я можу втратити вас… Бачить Бог, я навіть не підозрював, як багато ти для мене значиш. Яка ти… особлива». Слова давалися йому з працею. Девід глибоко зітхнув, як перед стрибком у крижану воду, і на видиху вимовив: «Вікторія Адамс, будь моєю дружиною». В очах Вікі стояли сльози. Вона встала поруч з Девідом на коліна, обняла його за шию і тихо відповіла: «Так, любий. Я згодна».


Інвалідність при хворобі Бехтерева: яку групу дають | Травматологія\nТравматологія 04 Вересня 2018 1634 0\nФактори, що призводять до інвалідності\nПричини для відмови, способи оскарження рішень комісії\nІнвалідність при хворобі Бехтерева Хвороба Бехтерева (анкілозуючий спондилоартрит), розвивається переважно у молодих чоловіків. Співвідношення хворих представників сильної статі до жінок, що страждають патологією, становить 5:1.\nХвороба поширена у Франції, зустрічається з частотою 1.4% від загальної кількості дорослого населення. На території РФ показник дорівнює 0.01%. Стан вважається невиліковним, неминуче призводить до втрати рухливості хребта. Група інвалідності при хворобі Бехтерева залежить від тяжкості ураження опорно-рухового апарату і порушення рухової функції.\nАнкілозуючий спондилоартрит – запалення міжхребцевих суглобів, що призводить до їх зрощення, обмеження рухливості. Розвивається в 15-30 років, зберігається, прогресує на протязі життя. В першу чергу відбувається ураження попереково-крижового відділу. Далі процес поширюється на весь хребет.Етіологія хвороби аутоімунна.\nУ розвитку відіграє роль дефект захисних систем, починають вироблятися антитіла проти тканин власного організму. Маркер захворювання — антиген HLA-B27. Вважається, що фактором, який провокує запалення, є штами клебсієли, системні запальні процеси, травми опорно-рухового апарату.\nДіагноз ставиться на підставі рентгенографії (2 стадія), МРТ (1 стадія). Непряма ознака процесу — збільшення швидкості осідання еритроцитів (30-40 мм/год). У більшості випадків хворобу виявляють на другому етапі розвитку. При постановці діагнозу важливо диференціювати ББ з спондиллезом, остеохондрозом. Привід для обстеження — скарги пацієнта на біль у п’ятах, скутість у спині та грудній клітці, біль у ділянці крижів, іррадіює в ногу.\nЛікування анкілозуючого спондилоартриту паліативне, спрямоване на уповільнення розвитку патологічного процесу. Хворий отримує нестероїдні протизапальні засоби, гормони, імунодепресанти. Це збільшує період відносного благополуччя. Інвалідність при хворобі Бехтерева настає через 10-30 років. Термін залежить від часу початку лікування, якості підібраній терапевтичній схеми, прихильності хворого і його індивідуальних особливостей.\nДіагноз — не привід для отримання інвалідності. Претендувати на отримання групи можуть люди з істотними порушеннями рухливості, зумовленими анкілозивний спондилоартрит. До числа факторів, що дозволяють оформити інвалідність, відноситься:\nВтрата здатності до фізичної праці;\nВиражене порушення функції кінцівок;\nСупутнє ураження внутрішніх органів;\nПрогресування патологічних змін на тлі проведеного лікування.\nЗазначені зміни настають не раніше другої стадії розвитку хвороби, досягають максимуму на третій стадії. Перший етап не супроводжується зниженням фізичних здібностей і не може служити підставою для оформлення інвалідності.\nРішення про присвоєння групи інвалідності виносить МСЕК – медико-соціальна експертна комісія. До складу входять фахівці різних профілів, працівники реабілітаційних установ. Виносять вердикт на підставі наданих хворим документів і власного огляду.\nЗгідно з наказом Міністерства праці РФ No310н, до складу комісії входить не менше 4-х лікарів. Найвище число фахівців, які беруть участь в огляді, не обмежена.Потрапити на МСЕК можна за направленням лікуючого лікаря. Перед цим потрібно пройти повне обстеження в стаціонарі, яке підтвердить факт наявності хвороби, стадію. Подавати документи слід за місяць до бажаного часу проведення комісії. Потрібні папери:\nЗаява форми 088/у-06;\nНаправлення, видане лікарем;\nХарактеристика з місця роботи або довідка з місця навчання;\nВиписка зі стаціонару, де хворий проходив обстеження;\nСвіжі рентгенографічні знімки, висновки, результати обстеження та інша наявна медична документація.\nВ більшості випадків хворий повинен з’явитися особисто. Якщо людина не може цього зробити за станом здоров’я, МСЕК може проводитися на дому. Фахівці приїжджають до претендента. В особливих ситуаціях виносять рішення заочно.\nЗалежно від тяжкості змін, претендент може отримати першу, другу, третю групу інвалідності. При визначенні необхідного показника члени МСЕК керуються параметрами:\nI група: важкі незворотні зміни. Хворий втрачає здатність до фізичної праці, частково – до самообслуговування. Категорія дається людям, які опинилися в інвалідному кріслі. При хворобі Бехтерева подібні зміни наступають на 3-й стадії, хребет втрачає рухливість. Порушується робота тазостегнових, плечових суглобів, присутні зміни в роботі внутрішніх органів.\nII група: хворий може займатися елементарним ручною працею, нездатний виконувати фізичну роботу. Здатність ходити частіше збережена, фінансово забезпечити себе самостійно люди нездатні. Присутні порушення функції хребта, суглобів, внутрішніх органів.\nIII група: не надто виражені зміни функціональності хребта, суглобів, ураження внутрішніх органів немає. Збережена здатність до самообслуговування. Виконувати важку фізичну роботу хворий не може, здатний працювати на посадах, що передбачають керівні функції, легку ручну роботу.\nНезалежно від того, інвалідність якої групи при хворобі Бехтерева отримав хворий, раз на рік він повинен проходити переогляд. При погіршенні оформляється відповідна ступінь втрати працездатності. Якщо відзначається поліпшення (вкрай рідко), інвалідність можуть скасувати, оформити менш глибоку групу. Інваліди першої категорії, кілька разів пройшли підтвердження без зміни статусу, отримують довічну інвалідність як невиліковні хворі.\nРішення комісії виноситься на підставі думки членів. Не можна виключити помилку. Хворий, має реальні підстави для отримання інвалідності при хворобі Бехтерева, може отримати відмову в оформленні останньої. Подібні результати оскаржують у позасудовому або судовому порядку.Позасудове врегулювання здійснюється подачею заяви-скарги в головне бюро МСЕК. До документа слід докласти результати медичних досліджень, які підтверджують діагноз, стадію захворювання, порушення працездатності і здатності до самообслуговування. Хворий направляється на повторну комісію. Термін подання заяви — 45 днів з моменту винесення рішення.Судове врегулювання проводиться на підставі подання позивачем позовної заяви в суд за місцем проходження комісії. До заяви слід додати медичну документацію. Відвідування засідання обов’язково. Виняток становлять випадки, коли хворий знерухомлений. Але в таких ситуаціях проблем з отриманням інвалідності не виникає. Процес, починаючи з моменту подачі позову до винесення судової резолюції займає 2 місяці.\nХвороба Бехтерева – важка патологія, на пізніх стадіях надає хворому законний привід для отримання соціальних пільг. Про те, яку групу інвалідності дають при хворобі Бехтерева і за якими параметрами визначається ступінь втрати працездатності, повинен знати кожен пацієнт, що страждає даним процесом. Це дозволяє обгрунтовано подати заявку на отримання групи інвалідності, захистити права при необгрунтованому відмову, вжити заходи, необхідні для збереження залишкового здоров’я.


У парку Нацвідродження нова пішохідна доріжка за півтора мільйона. Чи треба: що кажуть тернополяни? : 30:05:2020 - te.20minut.ua\nНова пішохідна доріжка у парку «Національного відродження» вже майже готова. Вона буде від фонтану до входу в парк через зону атракціонів.\nЯк виглядає нова алея та скільки на неї витратили з місцевого бюджету, читайте у матеріалі.\nМіж фонтаном та зоною атракціонів робітники облаштовують пішохідну зону з бруківки. Частина алеї вже готова. Раніше там був асфальт. На алеї підготували місця для лавок. Однак не всі тернополяни, які там гуляють, вважають, що це було вкрай потрібним.\n- Звичайно, стає краще, ніж було, але я не думаю, що варто було робити це саме зараз, - каже тернополянка Ольга. – Я тут прогулюють з дитиною з коляскою і не скажу, що раніше було важко проїхати. Однак після сильних дощів на алеї були калюжі. Я сподіваюсь, що водостік зроблять добре. Але, можливо, замість тротуару краще було б зробити дитячий майданчик.\nОцей зварений з труб рожевий пердак з горшками - це вертикальне озеленення? Та під ним і навколо нього більше зелені знищили, ніж в тих горшках виросте! А ще тепер будуть щодва дні списувати бабло на полив тих горшків, і для того будуть орендувати автоцистерну і автовишку?\nОзеленення міста - це просто імітація роботи. За всюдисущою бруківкою ховається варварство до дерев, парків і скверів. І звісно ж, шалені витрати з бюджету міста, які могли б піти на живі рослини, а не металобрухт. Садово-паркове мистецтво має свої правила, але простим людям подобається по-простому і за грубі гроші.Тому достукатись до більшості надалофілів не вдається\nТим людям ніколи не вгодиш. Не роблять - зле, роблять - також зле, бо не так...\nЯ не фанат Надала, але парк Нацвідродження однозначно став виглядати краще.\nАнатолій Пасічник reply Dimon S\nDimon Якби було бажання покращувати парки, то за витрачені гроші на металевий непотріб можна було б зробити пречудове озеленення - живе і справжнє. В Тернополі квітниками лише можна насолоджуватися в центрі, а от парки.......сквери......вуличні насадження.....\nВибачте, за опечатку Надал


Суд підтвердив заборону на будівництво біля Софії Київської - dt.ua\nСуд підтвердив заборону на будівництво біля Софії Київської\n8 листопада 2012 в 08:42\nВідведення земельних ділянок під будівництво елітного комплексу на вулиці Гончара визнано незаконним.\nВиділення земельної ділянки на вулиці Олеся Гончара для будівництва багатоповерхового житлового комплексу Fresco Sofia біля Софії Київської визнали незаконним.\nОднак рішення суду не означає, що тепер недобудований житловий комплекс (а забудовник вже встиг звести сім поверхів будівлі) можна зносити. Для цього необхідний спеціальний позов Київської міської держадміністрації.\nУ забудовника - ТОВ "Інвестиційно-будівельної групи" - є 20 днів для подання касації.\nРішення про відведення двох земельних ділянок - по вул. Гончара, 17-23, а також по вул. Гончара, 21 - для будівництва елітного житлового будинку Київрада прийняла в 2004-му і 2007 році.\nБудмайданчик знаходиться в буферній зоні заповідника "Софія Київська", і ця обставина викликала протести громадськості та міської влади, які вилилися в численні судові позови. Незважаючи на це, забудовник вже встиг звести сім поверхів житлового комплексу.\nСлід зазначити, що будівництво Fresco Sofia може стати однією з основних причин виключення Софії Київської зі списку об'єктів всесвітньої спадщини в 2013 році, про що Україна була попереджена на 36-й сесії ЮНЕСКО. Читайте також:\nПід Андріївською церквою в Києві обсипався ґрунт


Російського журналіста звільнили за критику “педерастів”, які провели садо-мазо-парад | NewsMarket - Новини України та світу\nРосійського журналіста звільнили за критику “педерастів”, які провели садо-мазо-парад\nНовини світу. 1 липня. Росія. Неабиякий скандал розгорівся в редакції після спроби проведення гей-параду в Москві.\nВ Росії забороняють таке критикувати\nРИА «Новости» розірвало трудовий договір зі своїм співробітником Миколою Троїцьким за негативне ставлення до представників секс-меньшинств.\nКоментуючи садо-мазо-гей-парад, що пройшов у Берліні , Троїцький написав у своєму ЖЖ-блозі:\n«Хочеться сподіватися і вірити, що такої гидоти в Росії не буде ніколи. Такі«свободи і демократії» мені не треба. Ніякої толерантності не вистачає, мимоволі думаєш про яку-небудь потужну бомбу, яка вбивала б тільки педерастів. Чесне слово, якби всі ці збоченці здохли, Земля стала б набагато чистішою».\nПізніше він додав: «Ніяких гей-парадів в Росії не буде і бути не повинно. Тупа і безглузда це справа – пишатися або мітингувати-демонструвати яким чином ви займаєтеся сесом. Це особиста справа, а не публічна».\nЧерез деякий час журналіст видалив пост, але розмістив повідомлення в новій редакції. При цьому Троїцький прибрав слова про бомбу, однак залишив висловлювання про мерзенність.\nПости Троїцького викликали бурхливу полеміку в блогосфері. Один з блогерів звернувся до керівництва агентства з проханням прокоментувати заяви журналіста.\n«РИА «Новости» поділяє обурення блогерів коментарями політичного оглядача агентства Миколи Троїцького, який на своїй особистій сторінці в Живому Журналі публічно і в грубій формі висловив вкрай негативне ставлення до гомосексуалістів. Від імені РИА «Новости» висловлюю подяку тим блогерам, які вчасно повідомили про неприпустимі коментарі співробітника агентства», – йдеться в офіційному листі.\nЯк зазначила Алла Надєждіна, керівник прес-служби «РИА-Новости», агентство не відстежує і не контролює блоги своїх співробітників, тому про висловлювання Троїцького вони дізналися багато пізніше публікації в ЖЖ.\nУ листі також йдеться, що стосовно журналіста будуть вжиті відповідні заходи. Пізніше стало відомо, що Троїцького звільнили.\n«Зараз я звільняюся з агентства. Це рішення не моє, чи, точніше, не тільки моє. Як цей скандал позначиться на подальшій роботі, я поки не знаю», – заявив сам Троїцький.\nТим часом колеги-журналісти стали на бік звільненого Троїцького. Зокрема, на сайті журналу «Російський оглядач» з’явилося наступне повідомлення:\n«Рішенням головного редактора «Російського Оглядача» заборонено використання будь-якої інформації та будь-яких матеріалів, що містять посилання або згадки РИА «Новости». Такого інформаційного агентства для нас більше не існує».\nСьогодні Троїцький відповів у своєму блозі на звільнення, визнавши, що «педерасти виграли цей бій»:\n«Хочу подякувати всім, хто мене підтримав у скрутну хвилину. Так, в деяких висловах я був неправий. Нехай живуть. Але від загального пафосу я не відмовляюся і не відрікаюся. Педерасти виграли цей бій. Мене принесли в жертву на вівтар політкоректності та «європейських цінностей». Буду шукати роботу. А донощики, яким в усі віки покладався перший батіг, я сподіваюся, ще отримають своє».\nПро світ від Newsmarket: Індусам, які добровільно стерилізуються видають автомобілі\nФедецький і надалі залишається в “Карпатах”


Скажи "НІ" торгівлі людьми - Борова-інфоБорова-інфо\nПоки мільйони наших співгромадян в пошуках заробітку колесять Україною та сусідніми державами, в медіа-хабі презентують новий проект, який має захистити трудових мігрантів від сучасних работоргівців.\nЗа інформацією Міжнародної організації з міграції протягом останніх 20 років понад 230 000 українців стали жертвами сучасного рабства. Боротися з цим явищем обіцяють в «Карітас Харків» в рамках спільної з центром зайнятості інформаційної кампанії.\nЗа словами координатора проекту Ігора Тригуба , сьогодні більшість заробітчан зазвичай обманюють вже на рівні підготовки до поїздки ще в Україні, а потім передають работоргівцям – чоловіків – в Чехію, Словаччину і Німеччину, а жінок – в Туреччину, Польщу, а також в Арабські Емірати. Чоловіків зазвичай змушують працювати в сфері «будівництва, сільського господарства, на заводи», а жінок в «сільському господарстві і сфері розваг».\nПравозахисники говорять, щоб не допустити цього, будуть надавати безкоштовні консультації для всіх бажаючих. Особливий акцент спрямують на молодь, найбільш економічно активну частину населення держави.\nЯк не стати рабом в ХХІ столітті?\nЗаступниця начальника відділу профоріентації Харківського обласного центру зайнятості Олена Даниліна говорить про найпростіші правила: «Дуже важливо оформлювати документи, уважно їх читати, і коли ми ставимо підпис, то розуміти, що вони правильні з юридичного боку». Окрім цього експертка радить – ні в якому разі не можна віддавати роботодавцям оригінали документів.\nОлена додає – бажано також слідкувати за тим, як саме роботодавець веде переговори про працевлаштування. Його передусім мають цікавити професійні навички, знання мови, стан здоров’я, а не гроші заробітчанина.\nА от Ігор пропонує придумати особливі кодові слова, щоб у разі чого людина мала можливість непомітно повідомити про те, що вона втрапила до рук работоргівців. Такими кодовими словами може стати, наприклад, питання про кота, якого насправді не існує – «Як там наш Барсик?».\nПредыдущая статья: Хто ризикує втратити субсидії згідно з новим законодавством? Следующая статья: В чому головні ризики об’єднання? У Боровій знову говорили про ОТГ


У Миколаєві готуються до снігопаду та ожеледиці - Останні новини Миколаєва. Найголовніші події Миколаєва і області.\nУ Миколаєві готуються до снігопаду та ожеледиці\nЗа прогнозами синоптиків у найближчі дні в Миколаєві очікується зниження температури повітря і невеликий сніг\nЯк повідомили порталу Depo.Миколаїв у прес-службі Миколаївської міськради, дорожники готові до негоди. Як повідомляють у КП "ЕЛУ автодоріг", вже зараз напоготові техніка для обробки основних магістралей міста протиожеледними сумішами.\n"Три машини будуть чергувати цілодобово. Посипальні матеріали заготовлено в достатній кількості. Якщо буде необхідність, на дороги міста виведемо 11 одиниць спецтехніки", - розповів заступник директора підприємства Ярослав Захаренко.\nНагадаємо, у Миколаєві значно похолоднішало.\nМітки: Миколаїв, сніг, дорожники, прогноз


Чоловіча мода: денді або рокер? - Crazytrend\nДодому Чоловіча мода Чоловіча мода: денді або рокер?\nХоча народна мудрість говорить, що чоловікові достатньо бути трохи красивішим мавпи, за останні 20-30 років зацікавленість сильної статі в Україні у питаннях моди багаторазово зросла. Тому ми вирішили розібратися в тренди чоловічої моди сезону осінь-зима 2016-2017 і залучили експертів інтернет-магазину LeBoutique.com\nЯкщо коротко, то в моді чиказький шик 30-х років і гранж.\nЯкщо ви в душі джентельмен, то виглядати модно цієї осені буде дуже легко.\nДля цього достатньо надіти елегантний костюм, бажано з широкими брюками і двобортним піджаком, накинути поверх довге кашемірове пальто, обмотати навколо шиї довгий шарф і завершити образ капелюхом. Із взуття стилісти радять носити всю цю красу з важкими черевиками. Мабуть, варто прислухатися до них, інакше є ризик виглядати як кіногерой.\nДля тих, кому ностальгічні образи, немов перекочували в 2016 рік з фільмів про італійських мафіозі в Чикаго, не підходять з ідеологічних чи будь-яких інших причин, є не менш модні альтернативи. Тема гранжу в чоловічій моді продовжує розвиватися.\nУ цьому сезоні в тренді чорні шкіряні куртки з ремінцями, шерстянные пальто з рукавами або кишенями з шкіри, об’ємні пальта – oversize з ремінцями і заклепками, жилети з вовни поверх об’ємних лижних светри, куртки і штани в клітку «тартан».\nПодсуммируем тренди чоловічої моди сезону осінь-зима 2016/2017 короткою інформацією про головні елементи чоловічого гардероба:\n4 Верхній одяг\nУкорочені завужені брюки більше не в моді.\nНайактуальніші моделі – широкі штани з м’якої важкої тканини, брюки з кишенями і ремінцями в принти – від турецького огірка до шотландського тартана, чорні прямі брюки і моделі з лампасами. Вибрати можна в каталозі інтернет-магазину LeBoutique.com\nВ моді об’ємні светри грубої в’язки з меланжевої пряжі. Також у тренді спортивні моделі, що поєднують кілька кольорів. Не втрачають популярності традиційні светри з геометричними орнаментами.\nМода на кросівки проходить. Тепер у тренді – тяжкі черевики на масивній підошві, але при цьому вони виглядають досить елегантно.\nМодне пальто – обов’язково довге і з альпаки з кашеміром.\nКуртка може бути шкіряною і мінімалістичною, а може бути об’ємною, з декоративними ремінцями і застібками, пошитого з однотонної пальтової тканини або з картатої вовни.\nШкіряний плащ знову в моді. Причому актуальні не тільки моделі з гладкої шкіри, але і з шліфованої і лакової шкіри.\nКласичні капелюхи з полями і довгі кольорові і однотонні шарфи – головні чоловічі аксесуари цієї зими. Шарфи можна обмотувати навколо шиї кілька разів, а можна залишати кінці вільними, щоб вони візуально витягували силует.\nНу і нарешті найголовніше про моду прийдешньої осені. Не обмежуйтеся традиційними для осені чорними, сірими і коричневими квітами. Актуальні червоний, оранжевий, синій, темно-зелений і білий кольори. Різнокольорові речі і сміливі поєднання кольорів будуть в тренді.\nпопередня статтяМаленький мій, серцю дорогий. Мої міні-продукти для губ. Частина 1\nнаступна статтяЯк не дати себе обдурити в ювелірному магазині


Ігор Пелих: український ведучий, який захоплював своєю енергією - 24 Канал\nЗроблено в Україні 08:04, 10 лютого 2017 2211 Читать новость на русском\nДо свого таланту яскраво говорити ставився відповідально. Називав справжнім мистецтвом, у якому потрібно вдосконалюватися. Сам же починав радіоведучим, а на телебачення потрапив завдяки своїй майбутній дружині – Олександрі Лозинській. Це вона запропонувала йому прийти на кастинг у програму "Не всі вдома" і вже незабаром нікому невідомий хлопець з Тернополя наповнював ефір жартами і сміхом\nТак українці знайомились з молодим "Скрябіном" та "Океаном Ельзи".\nЧитайте також: Як український гурт повернув престиж бандури виконанням світових хітів\nКоли програму закрили, він не став чекати на пропозиції, а сам придумав ідею свого наступного проекту – ним і стали "Галопом по Європах". Формат розробив зі своєю тещею, вона ж придумала й назву. Тоді на початку двохтисячних закордонний паспорт був у небагатьох, та й сама перспектива поїхати на тиждень на море здавалась нереальною.\nВтомившись від одноманіття, він закрив програму, але глядачі чекали продовження – так з'явилась програма з Фоззі, де учасники не бачили один одного до приїзду в Бориспіль.\nДалі була програма з квестами "На свою голову" – на той час Пелих був уже не просто ведучим, а продюсером та керівником продакшн студії. Серйозної назви не хотілось, тож зупинились на "Роги і копита продакшн".


Візит Буша до Японії\n19 лютого 2002, 10:02\nПрага, 18 лютого 2002 - Візит американського лідера до Японії співпав із затяжною економічною кризою у цій державі - найдовшою за повоєнні роки. На прес-конференції в Токіо Буш сказав, що вірить у спроможність нинішнього японського прем’єра вилікувати економіку. Буш додав, що це важливо для всього світу, адже Японія має другу найпотужнішу економіку на планеті.\nСлова підтримки на адресу Коідзумі прозвучали у той час коли, його популярність в Японії суттєво зменшилася. Деякі аналітики не поділяють оптимізму Білого Дому і висловлюють побоювання, що навіть візит Буша не заохотить японців до серйозних реформ, тоді як їхня країна наближається до фінансового краху.\nВажливість Токіо для Вашингтона не обмежується лише економічною вагою. Є думка, що внутрішні проблеми Японії підривають її вплив на міжнародній арені, передусім роль противаги Китаю у регіоні.\nТим часом японське керівництво хотіло зрозуміти, що саме мав на увазі Джордж Буш, коли недавно засудив так звану "вісь зла" у світі, за участю Іраку, Ірану і Північної Кореї. Водночас Японія підтримує Білий Дім у боротьбі з тероризмом, але все таки закликає утриматися від застосування сили у Східній Азії. Буш, у свою чергу, заявив, що хотів би розв‘язувати проблеми мирним шляхом, але наголосив, що його непокоїть союз таких організацій як Аль-Каїда з державами, котрі мають зброю масового знищення.\nЄ й питання, де Вашингтон і Токіо мають різні точки зору, передусім це стосується боротьби з глобальним потеплінням. Перед візитом до Японії Буш оголосив про власну програму обмеження викидів газів в атмосферу. Але ці пропозиції скромніші ніж Кіотський протокол і тому японці й далі переконують Сполучені Штати більше дбати про екологію.\nПід час своєї поїздки країнами Азії Джордж Буш у вівторок вирушить до Південної Кореї, а згодом відвідає Китай. Напередодні візиту Буша до Сеула, невелика група радикальних студентів зайняла офіс американського торговельного представника у цьому місті. Вони звинувачують Білий Дім у розпалюванні війни з Північною Кореєю.


Про ситуацію у передвиборчій Білорусі та створення Білоруського інформаційного центру у Києві | УССД\nПро ситуацію у передвиборчій Білорусі та створення Білоруського інформаційного центру у Києві\nДиректор Національного аналітичного центру «Українські студії стратегічних досліджень», співзасновник Білоруського інформаційного центру та співголова Руху солідарності «Разам» Альона Талстая прокоментували для Громадського радіо ситуацію в Білорусі, пропаганду Росії, держпропаганду Лукашенка про Білорусь та роботу Білоруського інформаційного центру в Києві.\nПовну версію дивітьсяза адресою https://hromadske.radio/podcasts/dno/nikhto-u-bilorusi-ne-nazyvaie-lukashenka-bat-ka-tse-rosiys-ka-propahanda-spivholova-rukhu-solidarnosti-razam\n«Та частина медіа, яка в Україні працює як медіа, а не як обслуга олігархату, після ситуації з «вагнерівцями» почала більше цікавитися проблемами Білорусі. Але українці навіть не розуміють, хто там пробілоруський кандидат, хто — проросійський. Частина суспільства чомусь вважає справжньою лідеркою опозиції Тихановську, інша частина суспільства вважає, що це Лукашенко захищає Білорусь.\nПотрібно нагадати українцям, що є ще білоруси, є ще близько 2 тисяч політичних в’язнів під адмінарештом, є журналісти, яких заарештовують. Є білоруська ідентичність, яку роками знищував Лукашенко. Основне завдання інформаційного центру — дати голос білоруському народу. Мені здається, що за останні три тижні є певний інформаційний прорив. Якщо подивитись стрічку новин в інтернеті, то Білорусь нарешті почала з’являтися серед новинних повідомлень, це важливо. Ми зробили Білоруський інформаційний центр для того, щоб ми не рухалися в полі офіційної білоруської пропаганди або російської пропаганди».\nЮрій Сиротюк зазначає, що небайдужі білоруси зіштовхуються з двома основними проблемами. В корені обох — Російська Федерація.\n«Лукашенко повністю знищив політичне середовище, загнав в гетто національне середовище. У Білорусі є відродження руху за політичні і національні права, за збереження ідентичності. Збереження Лукашенка при владі погіршить ситуацію, але є ще одна війна, не менш важлива — гібридна війна, яку Росія веде проти Білорусі.\n26 років правління Лукашенка привели фактично до повної здачі суверенітету Білорусі Росії, економічної та інформаційної залежності. Зараз Росії не потрібен жоден «свій» президент Білорусі, Росії потрібна вся Білорусь. Ці вибори, з одного боку, — це боротьба білорусів за свої елементарні права: виходити на вулицю з біло-червоно-білим прапором, право спілкуватися рідною мовою, право піти на дільниці і мати можливість порахувати голоси. З іншого боку, триває агресивна компанія Росії, яка намагається використати ситуацію з незадоволенням білорусів для того, щоб дестабілізувати ситуацію. Можливо, запровадити сценарій «русскай вєсни», як це було на Донбасі».\nБілоруський інформаційний центр не прагне втручатися у політику Білорусі. Лише інформувати, наголошує Юрій Сиротюк.\n«У Білорусі немає виборів з 1994 року, усі наступні — фарс. Кандидати, які залишилися зараз — Тихановська, Лукашенко — це зовсім не природні кандидати, вирощені білоруським політичним колом. Лукашенко — диктатор, а Тихановська стала кандидаткою тому, що заарештували її чоловіка. Ми починаємо забувати про тих політиків, які зараз в ув’язненні, які з 1990-х років боролися за незалежність.\nВибори неодмінно вплинуть на ситуацію в Білорусі — там буде серйозна криза, якою буде намагатись скористатись Росія, щоб посварити Білорусь з ЄС. І, можливо, довести до військової операції, щоб поглинути Білорусь. Дуже важливо слідкувати за подіями в Білорусі. Важливо, щоб Україна розуміла значення Білорусі й пам’ятала і Жизневського, який поклав життя за Україну на Майдані, і війського медика Іліна, якого нещодавно ховали».\nЮрій Сиротюк додає: долучитися до підтримки може кожна і кожен.\n«Щосуботи білоруси збираються на Майдані Незалежності на акції підтримки національних, конституційних прав. Щопонеділка є столик на Майдані Незалежності, де можна підійти і написати листа білоруському політв’язню.\nМи можемо допомогти білорусам двома речами: інформуванням і моральною підтримкою. Для них це дуже важливо. Також ми працюємо над тим, аби в української влади сформувалось адекватне уявлення про те, що відбувається в Білорусі».


У Києві "замінували" Раду, Міноборони, метро та гіпермаркети\nНовини Новини У Києві "замінували" Раду, Міноборони, метро та гіпермаркети\n10.06.2019 , 12:42\nУ столиці України знову прокотилася хвиля анонімних "мінувань".\nКиївська поліція вранці, 10 червня, отримала Верховної Ради, Міністерства оборони, п'ять станцій метр, гіпермаркет METRO, магазин "Дари моря". За повідомленням "Інформатора", мінувати об'єкти телефонні терористи почали близько 9:50.\nСтанції метро "Олімпійська", "Театральна", "Золоті ворота", "Печерська» і «Теремки" також були заміновані. За повідомленнями очевидців, на "замінованих" станціях метро почалася паніка. До цього з центрального залізничного вокзалу Києва евакуювали 1,3 тисячі осіб після анонімного повідомлення про мінування.\nВ центре Львова прогремели взрывы, есть пострадавшие\n22.12.2018 , 16:21\nПоблизу ОАЕ невідомі торпедували два танкери\n13.06.2019 , 14:29\nЦіна на нафту різко падає: причини\n03.06.2019 , 09:30


Олександр Рябінін-Скляревський. Віртуальний бібліограф. ХОУНБ ім. О. Гончара\nГоловна Наш відділ Клуб любителів історії "КЛІО" Засідання клубу любителів історії "КЛІО" Трагізм і велич української історії ХХ століття крізь долі інтелектуалів доби Олександр Рябінін-Скляревський\nСтановлення наукових поглядів та ідеологічних спрямувань інтелектуала відбувалось під час навчання та проходження військової служби в Петербурзі у 1903-1914 рр. Свої наукові студії він розпочав з вивчення різних аспектів воєнної історії та питань реформування російської армії на початку XX ст. Значний вплив на світогляд діяча мала атмосфера живої історії: Російсько-японська війна 1904-1905 рр., російські революції 1905 та 1917 рр., Перша світова війна 1914-1918 рр., національно-визвольні змагання в Україні 1917-1921 рр.\nАрхівна діяльність О. Рябініна-Скляревського в 1919-1921 рр. у Москві допомогла практично закріпити навички фахового архівіста, отримані у Петербурзі. Переїзд до Одеси (1921 р.) та подальша робота в Одеському крайовому історичному архіві (1923-1937 рр.) відіграли ключове значення у становленні О. Рябініна-Скляревського як українського історика. Загалом, впродовж усього життя, важливими залишалися і внутрішні спонукання О. Рябініна-Скляревського: неперервна самоосвіта та як результат – високий рівень двох здобутих вищих освіт, активний полілінгвізм, робота у бібліотеках та архівах.\nПротягом життя О. Рябінін-Скляревський трансформувався з ученого, який мислив і писав виключно в контексті офіційної російської історіографії, на людину, яка почала позиціонувати себе як український історик-державник. Така ситуація зумовлювалася змінами в суспільно-політичному, культурному та науковому житті в Україні за часів Української революції 1917-1921 рр., державотворчих процесів, політикою українізації, яка впроваджувалася в життя радянською владою в середині 1920-х рр. Таким чином, учений відновив свою наукову діяльність у середині 1920-х рр. – за часів формування історіографічної ситуації, кардинально відмінної від попередньої, що сприяло формуванню його української національної свідомості.\nТворчий доробок О. Рябініна-Скляревського у галузі воєнної історії представлений низкою статей та фундаментальних робіт. Більшість ґрунтовних досліджень вченого не втратила свого наукового значення та актуальності до сьогодні. Роботи науковця є не лише цікавим історіографічним фактом, а й представляють інтерес для сучасних істориків, як ґрунтовні дослідження та джерела до вивчення локальних війн.\nІсторичні та воєнно-тактичні дослідження О. Рябініна-Скляревського гармонійно вписувалися в загальнодержавний процес реформування армії й сприяли розвитку воєнно-наукової думки початку XX ст. їх комплексний аналіз дає підстави стверджувати, що ученим було розроблено власну концепцію історії розвитку збройних сил Російської імперії, концептуальне бачення якої загалом відповідає позиціям сучасної російської воєнно-історичної науки.\nПротягом 1920-х - на початку 1930-х рр. О. Рябінін-Скляревський активно співпрацював із видатними українськими істориками та провідними науковими установами. Його професійна підготовка та плідна дослідницька діяльність були визнані в тогочасному інтелектуальному співтоваристві, про що свідчать наукові стосунки та участь у масштабних наукових проектах таких метрів української історіографії, як М. Грушевський, Д. Багалій, М. Слабченко.\nАрхівна справа завжди була сферою наукових зацікавлень та професійної діяльності О. Рябініна-Скляревського. Перше знайомство з роботою архіву та архівними документами відбулося під час служби в Російській армії. Очевидно, що цей досвід вплинув на вибір професійної кар'єри вченого. Він брав участь у започаткуванні радянської архівної справи, працюючи з 1919 р. в Головному архівному управлінні у Москві. Але головною віхою його архівної діяльності стали роки праці в Одеському архіві (1923-1937 рр.). Тоді вчений зробив вагомий внесок у розбудову та розвиток вітчизняної архівної справи.\nДіяльність в архіві О. Рябінін-Скляревський спрямував у декількох основних напрямках: складання описів справ, введення до наукового обігу архівних документів, розробка питань теорії і практики архівної справи тощо. Його внесок у розбудову теоретичних і практичних питань, архівістики реалізовувався через участь у з'їздах архівних працівників, співпрацю з іншими архівними установами, науково-дослідними осередками та окремими вченими, а також публікації у спеціалізованих виданнях архівознавчих праць.\nРобота в архіві відіграла ключове значення у становленні його як українського історика. О. Рябінін-Скляревський мав можливість працювати з унікальними архівними документами, які складали джерельну базу його наукових досліджень. Активна участь у роботі одеських наукових осередків та зв'язки з академічними центрами Києва і Харкова (налагоджені через роботу в архіві) сприяли успішному утвердженню історика-архівіста в українському науковому середовищі.\nУвагу О. Рябініна-Скляревського впродовж 1920-1930-х рр. привертали чимало проблем, пов'язаних з історією українського козацтва, революційних та суспільно-політичних рухів, а також історико-літературознавчих студій. Більшість наукових праць вченого відповідали тодішнім пріоритетним напрямкам історичних досліджень, що визначалися провідними науковими центрами Києва, Харкова та Одеси. Дослідження історика базувалися на архівних джерелах, значна частина яких вводилася ним до наукового обігу вперше. Чимало праць історика через ґрунтовний виклад матеріалів та унікальну джерельну основу і по сьогодні не втратили своєї наукової вартості та зберігають свою актуальність.\nХарактерною рисою наукових студій О. Рябініна-Скляревського є прагнення якнайповніше висвітлити досліджувану проблематику та охопити якомога ширше коло джерел. В усіх роботах історика констатуємо велику повагу до історичного факту. Отже, фактографізм та бібліографія історичних праць науковця репрезентують його позитивістський стиль, мислення та ідеал науковості, притаманний українській науці кінця XIX - початку XX ст.\nО. Рябінін-Скляревський не є загальновідомим істориком. Проте його науковий доробок дедалі активніше використовується в сучасній українській історіографії. Дослідження вченого з регіональної історії можуть слугувати не лише як приклад певної історіографічної традиції, але й як цінне джерело для перспективних історичних та історіографічних досліджень. Посівши чільне місце серед українських істориків у 1920 1930-х рр., дослідник був незаслужено забутий в Україні після репресій. Реконструкція ж інтелектуальної біографії О. Рябініна-Скляревського дозволяє знову поставити постать ученого до рівень визнаних учених та актуалізувати його науковий доробок. Крім того, комплексне вивчення наукової спадщини історика дозволяє визначити його роль в українському історіографічному процесі.