Дипломная работа: Ремонт та технічне обслуговування карбюратора "Solex"\n6 Діагностіка несправності і ремонт карбюратора\n7 Матеріали та інструменти\n8 Правила безпеки праці\nСПИСОК ВІКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ\nКарбюратори ДААЗ серії 2108 виробляються на Дімітровградському автоагрегатному заводі з середини восьмидесятих років, одночасно з випуском на автозаводі Волжському передньопривідних автомобілів ВАЗ-2108. Ці карбюратори випускаються у нас на основі ліцензії фірми «SOLEX».\nКарбюратори ДААЗ-2108 по своїй компоновці і конструкції істотно відрізняються від карбюраторів ДААЗ колишніх випусків, таких як «Вебер» і «Озон». Одній з причин, що зажадали вживання карбюраторів «Солекс» на автомобілях ВАЗ-2108 є неможливість розташування карбюраторів ДААЗ, що раніше випускалися, на поперечний встановленому двигуні поплавцевою камерою вперед, по напряму руху. Це необхідно для виключення переобеднения складу суміші при різких поворотах автомобіля, русі на крутий підйом, а також при максимальному прискоренні. На відміну від цього, незвичайна для інших вітчизняних карбюраторів компоновка ДААЗ-2108 з двосекційною поплавцевою камерою дозволяє встановлювати його як на передньопривідних, з поперечним або подовжнім розташуванням двигуна автомобілях (ВАЗ-2108, 2109, АЗЛК-21412, ЗАЗ-1102),так і на автомобілях класичної компоновки (ВАЗ-2104, 2105, 2121).\nОстаннімі роками на вітчизняному ринку з'явилися автомобілі ВАЗ в так званій «експортній» комплектації, з нейтралізатором відпрацьованих газів в системі випуску і адсорбером (поглиначем випарів палива). Такі автомобілі обладналися незвичним для вітчизняного споживача варіантом карбюраторів модифікації 62 з автоматичним пусковим пристроєм і, найголовніше, з електронною системою управління складом горючої суміші, що готується карбюратором, необхідної для роботи встановленого на автомобілі нейтралізатора відпрацьованих газів. Існують також варіанти карбюраторів 21083 модифікацій "31" і "35" обладнаних автоматичним пусковим пристроєм і що не мають системи електронного управління складом суміші. На автомобілях з такими карбюраторами нейтралізатор відпрацьованих газів відсутній. Такі карбюратори, не дивлячись на складність, що здається і зовнішні відмінності, що впадають в очі, від звичних моделей «Солексов», мають багато взаємозамінних з ними деталей і багато в чому однакову конструкцію, що визначає схожі прийоми технічного обслуговування і ремонту. Тому навіть тим читачам, кого цікавлять перш за все саме ці нові карбюратори, незайве уважно вивчити ті, що буде сказане тут про «класичні» моделі карбюраторів 2108.\nКарбюратори 2108, як і будь-які інші карбюратори є приладами для точного дозування палива в потоці повітря, утворення з палива і повітря горючої суміші і регулювання її подачі в циліндри двигуна. Карбюратори мають два розташованих поруч вертикальних каналу для проходу повітря, в нижній частині шкіряного з яких встановлена поворотна дросельна заслінка. Кожен з каналів називають камерою карбюратора.\nОськільки таких каналів-камер два, а привід дросельних заслінок влаштований так, що в міру натиснення на педаль акселератора спочатку відкривається одна, а потім інша заслінка, карбюратори цього типа називають двокамерними, з послідовним включенням камер. Камера, в якій дросельна заслінка відкривається раніше іншої, називається первинною інша - вторинною. В середній частині шкіряного з головних повітряних каналів є конусоподібні звуження - дифузори, за допомогою яких створюється розрідження, необхідне для підсосу палива з тієї, що знаходиться в корпусі карбюратора спеціальної ємкості, - поплавцевої камери.\nНеобхідній для нормальної роботи карбюратора рівень палива в поплавцевій камері підтримується постійним (точніше, майже постійним, про що мова ні ж) за допомогою механізму з поплавцем і замковою голкою. Карбюратор складається з двох основних частин: верхньою - кришки корпусу з фланцем і шпильками кріплення повітряного фільтру і паливними штуцерами; нижней - корпусу, в якому розміщені дифузори, поплавцева але міра, дросельні заслінки з механізмом їх приводу.\nКрішка кріпиться до корпусу п'ятьма гвинтами через тонку картонну про кладку. В карбюраторі базового виконання є наступні системи, пристрої і механізми: поплавцевий механізм; топливодозирующие системи первинної і вторинної камер в тому числі:\nа) головні дозуючі системи первинної і вторинної камер;\nб) система неодруженого ходу;\nв) перехідна система вторинної камери;\nд) економайзер з пневматичним управлінням;\nе) прискорювальний насос; пусковий пристрій; клапан відключення топливоподачи на режимі примусового неодруженого ходу (система ЕПХХ); система примусової вентиляції картера; механізм управління дросельними заслінками. Поплавцевій механізм (рис.1) служити для підтримки постійного рівня палива в поплавцевій камері, необхідного для нормальної роботи карбюратора. Рівень палива автоматичний встановлюється за рахунок зміни прохідного перетину отвору клапана, що перекривається замочною голкою з демпфуючою підпружиненою кулькою на хвостовику, переміщуваною язичком кронштейна-тримача пластмасових поплавців. Колі палива в камері мало, поплавці опускаються вниз і язичок звільняє голку, відкриваючи перетин замкового клапана і, забезпечуючи вступ більшої кількості палива.\nВ міру заповнення камери поплавці піднімаються вгору, язичок переміщає голку в напрямі сідла і перекриває подачу палива. Одночасно із зміною витрати палива через замочний клапан поплавцевої камери автоматичний (за рахунок особливої конструкції приводу) змінюється подача палива з боку насоса, що виключає надмірне підвищення тиску палива на вході в карбюратор. Строго кажучи, рівень палива в поплавцевій камері не зберігається постійним при різних режимах роботи двигуна: на неодруженому ходу він максимальний і зменшується на декілька міліметрів на повній потужності двигуна, коли для забезпечення більшої витрати палива замочна голка з поплавцем повинна зміститися вниз, збільшуючи прохідний перетин в замкового конуса голки, що можливо лише при пониженні рівня палива. Це не робить жодного негативного впливу на роботові карбюратора, оскільки враховано при підборі регулювань дозуючих систем.\nЗагальна компоновка карбюратора:\n1 - корпус; 2 - кришка; 3 - повітряна заслінка; 4 - вхідні повітряні канали; 5 - розпилювачі головних дозуючих систем; 6 - штуцер підведення палива; 7 - топливовозвратный штуцер; 8 - корпус замочної голки поплавцевого механізму; 9 - язичок кронштейна поплавців; 10 - кронштейн поплавців; 11 - поплавці; 12 - поплавцева камера; 13 - дросельні заслінки; 14 - дифузори; 15 - замочна голка; 16 - демпфуюча кулька замочної голки.\nГоловні дозуючі системи первинної і вторинної камер однакові по своїй конструкції. Сморід мають головні паливні жиклери, встановлені на різьбленні на дні вертикальних колодязів (званих емульсивними) між камерами карбюратора. У верхній частині емульсивних колодязів на різьбленні встановлені повітряні жиклери, об'єднані в блоки з емульсивними трубками - порожнистими циліндровими деталями з рядами радіальних отворів в стінках. В середній частині стінок шкіряного з емульсивних колодязів є поодинці отвору великого перетину, які каналами з'єднуються з вихідними отворами розпилювачів, розташованих усередині так званих малих дифузорів - знімних деталей, вставлених на пружних фіксаторах в середні частини великих дифузорів. Паліво до головних паливних жиклерів поступає із сполучного каналу 1 (малий. 2) під дном секцій 2, 11 поплавцевої камери, закритого зовні з двох сторін двома заглушками 3, 10, які видно між торцями осей заслінок.\nКомпоновка поплавцевої камери і розміщення паливних жиклерів головних дозуючих систем:\n1 - сполучний канал між секціями поплавцевої камери; 2,11 - секції поплавцевої камери; 3,10 - заглушки; 4,9 - топливозаборные відчини; 5,8 - паливні жиклери головних дозуючих систем; 6,7 - повітряні жиклери емульсивних трубок.\nПаліво з секцій поплавцевої камери в сполучний канал поступає через два відчини 4, 9, кромки яких трохи підведені над дном поплавцевої камери, аби зменшити попадання в них грязі. Під дією розрідження в зоні отворів розпилювачів паливо через головні паливні жиклери 5, 8 піднімається по емульсивних колодязях і доходити до рівня радіальних отворів в емульсивних трубках, після чого підхоплюється таким, що виходить з центральних частин трубок, пройшов через повітряні жиклери 6, 7 повітрям і, утворюючи паливну эмульсию/уносится після бічних каналів до отворів розпилювачів, де, нарешті, змішується з основним потоком повітря. Система неодруженого ходу (малий. 3) подає паливо (точніше, топливовоздушную емульсію, про що мова нижче) безпосередньо під дросельну заслінку первинної камери через канал, перетин якого, а, отже і кількість палива регулюється гвинтом 1 якості. Система неодруженого ходу має ще один вихідний отвір 2 - щілинне, розташоване в кромки закритої дросельної заслінки первинної камери і що сполучається з каналами системи до місця розташування гвинта якості. Система неодруженого ходу, подібно до головної дозуючої системи, має свій паливний 12 і повітря 10 жиклерів.\nСистема неодруженого ходу і перехідна система вторинної камери:\n1 - гвинт регулювання складу суміші на неодруженому ходу; 2 - щілинний перехідний отвір; 3 - отвір забору повітря, що емульсує, в систему неодруженого ходу: 4 - головний паливний жиклер первинної камери; 5 - емульсивний колодязь головної дозуючої системи первинної камери; 6 - перехідний отвір вторинної камери; 7 - паливний жиклер перехідної системи вторинної камери; 8 - повітряний жиклер перехідної системи; 9 - проти-дренажний отвір; 10 - повітряний жиклер системи неодруженого ходу; 11 - отвір паливного жиклера неодруженого ходу; 12 - паливний жиклер системи неодруженого ходу; 13 - голка клапана з пластмасовим наконечником; 14 - електромагнітний клапан; 15 - емульсивний канал.\nДалі, по похилому, а потім вертикальному каналах, закритих з торців технологічними заглушками 6 (малий. 6), повітря подається в зону змішення з паливом, тобто отвору для електромагнітного клапана.\nВигляд на корпус карбюратора зверху:\n1 - отвір підведення топливовоздушной емульсії до каналів системи холостого ходу в корпусі карбюратора; 2 - отвір емульсивного колодязя головної дозуючої системи первинної камери; 3 - отвір корпусу розпилювачів прискорювального насоса зі всмоктуючим клапаном;\n4 - глухий невживаний отвір в корпуси; 5 - канал підведення повітря в систему холостого ходу з простору дифузора первинної камери; 6 - топливозаборное отвір прискорювального насоса; 7 - лівий (по ходу руху) отвір сполучного каналу секцій поплавцевої камери; 8 - кільце ущільнювача;\n9 - топливозаборный канал системи холостого ходу; 10 - отвір підведення топливовоздушной емульсії до каналів перехідної системи вторинної камери;\n11 - отвір емульсивного колодязя головної дозуючої системи вторинної камери; 12 - правий (по ходу руху) отвір сполучного каналу секцій поплавцевої камери; 13 - контактний датчик закритого положення дросельної заслінки; 14 - отвір підведення розрідження до пускового пристрою; 15 - колодка електричного роз'єму датчика закритого положення дросельної заслінки; 16 - виїмка для підведення топливовоздушной емульсії з кришки в канали системи холостого ходу корпусу карбюратора.\nВигляд на кришку карбюратора знизу:\n1 - штуцер перепускання палива; 2 - топливоподводящий штуцер;\n3 - отвір підведення палива до паливного жиклера холостого ходу; 4 - повітряний жиклер холостого ходу; 5 - електромагнітний клапан на паливному жиклері холостого ходу; 6 - отвір підведення топливовоздушной емульсії до каналів системи холостого ходу в корпусі карбюратора; 7 - отвори підведення повітря до повітряних жиклерів головних дозуючих систем; 8 - отвір підведення розрідження до пускового пристрою; 9 - паливний жиклер перехідної системи вторинної камери з топли-возаборной трубкою; 10 - паливний жиклер эконостата з топливозаборной трубкою; 11 - розпилювач эконостата; 12 - отвір підведення топливовоздушной емульсії до каналів перехідної системи вторинної камери; 13 - пробка сітчастого фільтру; 14 - вісь тримача поплавців; 15 -тримач з поплавцями.\nВигляд карбюратора зверху:\n1 - розпилювач эконостата; 2 - повітряний жиклер перехідної системи вторинної камери; 3 - заглушка каналу эконостата; 4,7 - отвори балансувань поплавцевої камери; 5 - отвори підведення повітря до головних повітряних жиклерів; 6 - заглушки каналів системи холос\nУ корпусі карбюратора (мал. 4) виконані наступні канали системи холостого ходу: перш за все це вертикальний канал 5 подач повітря в систему із зони дифузора первинної камери до повітряного жиклера, що стикує з каналом 4 (мал. 5) в кришці, а також емульсивний канал 1, (мал. 4) що стикує з отвором 6 (мал. 5) в кришці і що починається виїмкою 16 (мал. 4) на верхній площині корпусу. Далі емульсія поступає спочатку по похилому «А» (мал. 8), а потім по вертикальному «Б» ділянкам каналу, що закінчується порожниною, закритою з торця заглушкою на нижньому фланці корпусу. У стінці порожнини виконаний щілинний перехідний отвір. З цієї порожнини виходить система каналів, закритих з торців заглушками «Д» під блоком підігрівання. Перетин один з цих сполучених послідовно каналів регулюється гвинтом регулювання складу суміші, розташованим в площині нижнього фланця в задній його частині справа по ходу автомобіля. Вихідний отвір системи холостого ходу розташований на вертикальній стінці виїмки 2 нижні фланці (мал. 7). Перехідна система вторинної камери (мал. 3) багато в чому схожа на систему холостого ходу, проте її паливний жиклер 7 харчується безпосередньо з поплавцевої камери.\nВигляд карбюратора знизу\n1 - штуцер системи вентиляції картера; 2 - виїмка у вихідного отвору системи холостого ходу; 3 - отвір підведення розрідження до пускового пристрою; 4 - демпфуючий отвір підведення розрідження до пускового пристрою; 5 - демпфуючий отвір підведення розрідження до пневмоэкономайзеру; 6 - виїмка виведення газів картерів в задросельний простір.\nЗбірка карбюратора (вигляд зліва)\n1 - діафрагма пускового пристрою; 2 - повітряні жиклери головних дозуючих систем на емульсивних трубках; 3 - гвинт регулювання складу суміші на неодруженому ходу; 4 - важіль приводу прискорювального насоса; 5 - вісь важеля прискорювального насоса; 6 - діафрагма прискорювального насоса; 7 - блок рідинного підігрівання вихідних каналів системи холостого ходу; 8 - штуцер системи вентиляції картера; 9 - вісь дросельної заслінки первинної камери; 10 - жиклер економайзера; 11 - діафрагма вакуумного економайзера; 12 - клапан економайзера; 13 - кільцеве ущільнення на топливозаборной трубці системи холостого ходу; 14 - електромагнітний клапан; 15 - топливоподводящий штуцер; 16 - топливоотводящий штуцер; 17 - пробка порожнини паливного фільтру; 18 - корпус голчаного клапана поплавцевої камери; 19 - тримач розпилювачів прискорювального насоса; 20 - малі дифузори; 21 - гвинт-упор важеля дросельної заслінки; 22 - вісь дросельної заслінки вторинної камери; 23 - наполегливий гвинт важеля дросельної заслінки; 24 - дріт датчика закритого положення дросельної заслінки; 25 - поплавці; 26 - важіль осі повітряної заслінки; 27 - шток діафрагмового механізму повітряної заслінки; 28 - повітряна заслінка; А, Би - похила і вертикальні частини каналу системи холостого ходу; Д - заглушки каналів.\nУ системі також є повітряний жиклер 8 і вихідний отвір 6 в кромки закритої дросельної заслінки вторинної камери, призначення і робота якого по суті аналогічні перехідному отвору системи холостого ходу. Паливо в перехідну систему (мал. 5) забирається з правої секції поплавцевої камери по трубці 9 з незнімним жиклером, запресованої в отворі кришки карбюратора. За системою каналів з трьома заглушками на торцях, паливо, змішуючись з тим, що поступає через встановлений зверху в кришці повітряний жиклер 2 (мал. 6) повітрям і утворюючи топливовоздушную емульсію, поступає до отвору 12 (мал. 5) в кришці. За системою каналів, що починається отвором 10 (мал. 4) в корпусі карбюратора, топливовоздушная емульсія поступає до перехідного отвору в кромки дросельної заслінки вторинної камери. Еконостат (мал. 10) є простою дозуючою системою лише з паливним жиклером 1 і окремим розпилювачем 2 у вигляді високий піднятої над дифузором вторинної камери трубки 3. Паливо в эконостат забирається безпосередньо з поплавцевої камери. Унаслідок розташування розпилювача эконостата поза дифузором, тобто в зоні низького розрідження, він починає подавати помітну кількість палива лише при великих витратах повітря через карбюратор, що відповідає роботі двигуна з високою частотою обертання і великим відкриттям дросельних заслінок. Канали эконостата цілком виконані в кришці карбюратора. Забір палива виробляється з правої секції поплавцевої камери по запресованій в кришку трубці 10 (мал. 5) з розміщеним в ній незнімним жиклером. Економайзер (мал. 10) є пневмомеханічним пристроєм, що підключає паралельно головному паливному жиклеру 2 первинних камери додаткова інший жиклер 15, внаслідок чого склад горючої суміші, що готується, збагачується в необхідних межах\nОсновний вузол економайзера - діафрагма, що підтискається пружиною, 16 з штовхальником, який давить на кульковий клапан 17 Порожнина над діафрагмою сполучена із задроссельным простором каналом, демпфуючим жиклером, що закінчується, 3, який служить для згладжування пульсації розрідження і розміщений у виїмці, що виходить до стінки первинної камери в краю привалочного фланця. На неодруженому ходу і при малих навантаженнях розрідження над діафрагмою велике; воно долає зусилля пружини, відводячи штовхальник від клапана. При повному навантаженні розрідження мале, пружина переміщає діафрагму і відкриває клапан, дозволяючи бензину поступати через жиклер економайзера безпосередньо в емульсивний колодязь головної дозуючої системи первинної камери, паралельно потоку палива через головний жиклер 2. Прискорювальний насос (мал. 10) - допоміжна механічна то-пливоподающая система карбюратора, що забезпечує примусову, не залежну від витрати повітря через дифузори подачу палива в період відкриття дросельних заслінок.\nНеобхідність подачі додаткової кількості палива визначається зовсім не його «інерційністю» в каналах карбюратора при різкому розгоні, як це традиційно вказується в популярних виданнях, а зміною у цей момент умов смесеобразования у впускній системі, внаслідок чого до циліндрів в перші секунди після початку різкого відкриття дросельної заслінки доходить лише частина поданого карбюратором палива, тоді як інша осідає на стінках впускної системи. Прискорювальний насос компенсує цей ефект і забезпечує необхідний склад горючої суміші в циліндрах в перший же момент після початку розгону.\nЕконостат, економайзер і прискорювальний насос:\n1 - паливний жиклер эконостата; 2 - головний паливний жиклер первинної камери; 3 - демпфуючий жиклер; 4 - кулачок на осі дросельної заслінки первинної камери: 5 - всмоктуючий клапан прискорювального насоса; 6 - пружина ходу всмоктування; 7 - важіль приводу прискорювального насоса;\n8 - голівка діафрагми; 9 - демпфуюча пружина; 10 - діафрагма прискорювального насоса; 11 - нагнітальний клапан прискорювального насоса; 12 - розпилювачі прискорювального насоса; 13 - трубка розпилювача;\n14 - розпилювач эконостата; 15 - паливний жиклер економайзера; 16 - діафрагма економайзера; 17 - клапан економайзера.\nЗа принципом дії прискорювальний насос майже не відрізняється від автомобільного паливного насоса. У нім є підпружинена діафрагма 10, зв'язана через важіль 7 з кулачком 4 на осі дросельної заслінки первинної камери і кульковий всмоктуючий клапан 5, вільно проникний паливо з поплавцевої камери в порожнину під діафрагмою при ході всмоктування (в період закриття дросельної заслінки) і що перешкоджає його виходу назад при ході нагнітання (в період відкриття дросельної заслінки). Крім того, є кульковий нагнітальний клапан 11, що перешкоджає підсосу повітря в порожнину насоса при ході всмоктування, і проникний паливо до розпилювачів 12 при ході нагнітання. Хід всмоктування відбувається за рахунок пружності пружини 6 діафрагм, а хід нагнітання - за рахунок силової дії важеля приводу на торець голівки 8 діафрагм. У голівці 8 діафрагм між підп'ятником, що контактує з важелем і тарілкою, встановлена жорстка пружина 9. При різкому відкритті дросельної заслінки, коли діафрагма прискорювального насоса, що утримується відносно паливом, що повільно видаляється, не може швидко переміститися на відстань, визначувану ходом важеля, пружина 9 стискується і потім, у міру видалення палива з порожнини насоса, повільно розпрямляється, забезпечуючи, по-перше, захист діафрагми від розриву великим тиском палива, і, по-друге, розтягання процесу уприскування на 1-2 с., що потрібний для забезпечення стійкої роботи двигуна.\nЩо подається прискорювальним насосом паливо поступає до двох розпилювачів - жиклерів на довгих трубках, виведених в обоє камери карбюратора і встановлених на тримачі 19 (мал. 9), в якому розміщений і кульковий нагнітальний клапан (про нього йшлося вище). Всмоктуючий клапан прискорювального насоса запресований в дно вертикального каналу 3 (мал. 4) під тримачем розпилювачів. Забір палива з поплавцевої камери здійснюється через отвір перехідне в горизонтальний канал з торцевою технологічною заглушкою в правого нижнього гвинта кріплення кришки прискорювального насоса, що сполучається у свою чергу з вертикальним каналом перед всмоктуючим клапаном. Тримач розпилювачів встановлюється в гнізді корпусу карбюратора, ущільнюється гумовим кільцем і фіксується лише кришкою карбюратора.\nНа карбюраторах 21073, що є по суті аналогами карбюраторів 2108, відрізняються в основному лише параметрами дозуючих систем, прискорювальний насос має єдиний розпилювач, який подає паливо лише в первинну камеру, тобто точно так, як і це робиться на карбюраторах "Озон" Пусковий пристрій (мал. 11) служить для приготування і дозирова-ния вельми збагаченої горючої суміші (у 10-20 разів багатшою, ніж зазвичай), необхідної для пуску холодного двигуна. Необхідне збагачення складу суміші в період пуску досягається за рахунок створення розрідження в розпилювача головної дозуючої системи первинної камери шляхом перекриття вхідної горловини карбюратора повітряною заслінкою 1, подібною дросельною. Одночасно трохи прочиняється дросельна заслінка 2, забезпечуючи задану подачу збагаченій горючій суміші. Відразу ж після пуску повітряна заслінка 1 автоматично прочиняється, чим запобігає зайве перезбагачення складу суміші в період прогрівання.\nУ міру прогрівання двигуна водій може зменшувати подачу горючій суміші, а також зменшувати міру її збагачення шляхом закриття дросельної і відкриття повітрям заслінок, утапливая манетку управління пусковим пристроєм. Необхідні взаємозв'язані переміщення заслінок в період пуску і прогрівання забезпечуються профільованим у вигляді кулачка важелем 6 управлінь пусковим пристроєм, а також діафрагмовим механізмом 20, керованим розрідженням за дросельною заслінкою. Переміщення дросельної заслінки визначається, по-перше, водієм, що задається, через трос 7 кутом повороту, по-друге формою зовнішнього профілю важеля 6 управлінь пусковим пристроєм, і, в третіх, положенням регулювального наполегливого гвинта 8 на важелі 9, пов'язаним з віссю дросельної заслінки 12.\nПри вимкненому пусковому пристрої, коли профільований важіль зафіксований таким, що увійшов до його спеціального отвору 23 підпружиненою кулькою, що знаходиться в циліндровому отворі корпусу карбюратора, верхня кромка паза 2, впливаючи на штифт 4 і важіль 5, примусово встановлює повітряну заслінку у відкрите (вертикальне) положення, не дивлячись на протидію поворотної пружини розтягування 3, прагнучою через важіль 5 закрити її. У міру витягування манетки управління пусковим пристроєм і повороту профільованого важеля, верхня кром но паза 2, ковзаючи по штифту 4, звільняє його, і повітряна заслінка під дією пружини 3 закривається. В разі забруднення і заклинювання осі повітряної заслінки, зусилля пружини 3 виявляється недостатньо для її закриття. В цьому випадку з штифтом 4 починає контактувати нижня кромка 24 пази і закриття заслінки (правда, неповне) відбувається примусово. При непрацюючому двигуні або на початку прокручування колінчастого валу стартером, розрідження в порожнині діафрагмового механізму відсутнє, Г-подібний шток 22 під дією пружини 19 діафрагм висунуть з корпусу і не робить впливу на положення закритої під дією пружини 3 повітряних заслінки. При перших же спалахах частота обертання колінчастого валу збільшується, розрідження за дросельною заслінкою і в діафрагмовій порожнині підвищується і досягає значення, вище за яке передаване від діафрагми 20 зусилля на шток перевищує зусилля пружини, внаслідок чого повітряна заслінка прочиняється. Величина прочинена повітряної заслінки після пуску при повністю витягнутою манетке управління пусковим пристроєм визначається положення мрегулировочного гвинта 19 з контргайкою 18, розташованого в кришці 17 діафрагмового механізму і штока, що обмежує хід, 22 під дією розрідження.\nЕкономайзер примусового холостого ходу (ЕПХХ) призначений для зменшення викиду токсичних речовин з відпрацьованими газами, а також для зниження витрати палива. На режимі гальмування автомобіля двигуном (тобто при русі за інерцією з включеною передачею і відпущеною педаллю управління карбюратором), званому також змусь тільним холостим ходом (ПХХ), умови згорання робочої суміші в циліндрах різко погіршуються, у відпрацьованих газах зростає вміст продуктів неповного згорання - в основному оксиду вуглецю (З) і вуглеводнів (СН), непродуктивно витрачається паливо. Відключення топливоподачи через систему холостого ходу на режимі ПХХ дозволяє вирішити обоє ці проблеми.\nВідключення топливоподачи на ПХХ виробляється за допомогою встановленого в кришці карбюратора електромагнітного клапана на паливному жиклері холостого ходу. Подачею струму в обмотку електромагнітного клапана управляє нескладний за сучасними мірками електронний пристрій - блок управління, сполучений в електричний ланцюг з клапаном, джерелом живлення, котушкою запалення, датчиком положення дросельної заслінки на карбюраторі, а також «масою» автомобіля. Імпульси струму від котушки запалення 1 (мал. 12) дають інформацію про частоту обертання, а датчик положення дросельної заслінки, що є контактом 3 на наполегливому гвинті 4 дросельних заслінки, механічно замикається на «масу» при повністю закритій заслінці, сигналізує про перехід карбюратора в режим холостого ходу. Режим примусового холостого ходу, при якому обмотка електромагнітного клапана 5 знеструмлюється і подача палива через систему холостого ходу припиняється, настає, коли блок управління 2 реєструє одночасну наявність двох чинників: підвищена частота обертання колінчастого валу (більше 2000 мин"1) і закрита дросельна заслінка. Режим ПХХ припиняється і подача палива поновлюється, якщо водій: не натискуючи на педаль управління дросельною заслінкою зменшить швидкість руху, вимкне зчеплення або, включивши нейтраль, перейде на холостий хід (спрацює відключення режиму ПХХ по частоті обертання); натискуватиме на педаль управління дросельними заслінками і продовжить рух з високою частотою обертання (станеться відключення режиму ПХХ по положенню дросельної заслінки).\nДля підвищення стійкості роботи двигуна, виключення ривків, відключення топливоподачи відбувається при одній частоті обертання (близько 2000 мин), а включення - при іншій, на 150-200 мин-' меншою. Знеструмлення електромагнітного клапана відбувається також і при виключенні запалення, чим унеможливлюється виникнення роботи двигуна з самозайманням. Для того, щоб не допускати викиду в атмосферу вельми токсичних (більш ніж в десятки разів в порівнянні з відпрацьованими) газів картерів, на сучасних двигунах застосовується система примусової вентиляції картера. Для цього гази картерів подаються під дією розрідження в порожнину повітряного фільтру після елементу, що фільтрує, і, змішуючись з повітрям, поступають в циліндри. Проте на режимах малих навантажень розрідження в повітряному фільтрі невелике, і така система не забезпечує задовільного видалення газів картерів.\nСхема підключення ЕПХХ\n1 - котушка запалення; 2 - блок управління ЕПХХ; 3 - ізольований наконечник гвинта кількості; 4 - гвинт кількості; 5 - електромагнітний клапан\nДля підвищення ефективності роботи системи вентиляції картера її доповнюють так званою малою гілкою, що сполучає штуцер відведення газів від двигуна із задроссельным простором. Перетин цього додаткового каналу не перевищує 2-3 мм в діаметрі.\nШтуцер 1 (мал. 7) для приєднання малої гілки системи вентиляції картера розташований на карбюраторі в його нижній частині, в зоні дросельної заслінки первинної камери під прискорювальним насосом. Далі гази поступають по каналу у виїмку 6 на нижньому фланці і виходять безпосередньо в задроссельное простір під дросельною заслінкою первинної камери. Привід дросельних заслінок служить для управління кількістю горючої суміші, що поступає в двигун, а, отже і зміни його потужності. Для цього є дві поворотні дросельні заслінки: первинна, зв'язана безпосередньо через ручьевой сектор і трос з педаллю «газу» в салоні і вторинна, така, що відкривається через привід важеля на останній третині повного ходу педалі. Вторинна дросельна заслінка, що відкривається за допомогою спеціального проміжного важеля 11, (мал. 11) що зв'язує осі двох заслінок, блокується в закритому положенні незалежно від величини ходу педалі управління карбюратором при витягнутій манетке управління пусковим пристроєм. Це досягається наявністю в механізмі приводу додаткового важеля 15 блокувань, що виконує роль клямки і покращує роботу непрогрітого двигуна під навантаженням. При непрацюючому пусковому пристрої важіль 15 повернений проти годинникової стрілки за рахунок дії пружини і при повороті осі первинної заслінки на 2/3 повного кута відкриття його вусик 14 входить в контакт з виступом 13 важеля заслінки, забезпечуючи поворот проміжного важеля 11 і відкриття заслінки 10 вторинної камери. При витягуванні манетки управління пусковим пристроєм на штифт 16 важеля 15 блокувань впливає поворотний важіль-кулачок 6, і підводить його вусик 14, виводячи із зони можливого зачеплення з виступом 13 важеля на осі первинної заслінки, і, перешкоджаючи тим самим відкриттю дросельної заслінки вторинної камери.\nПусковий пристрій і механізм блокування заслінки вторинної камери\n1 - повітряна заслінка;2, 23 - відповідно верхня і нижні частини профільованого вирізу важеля;3 - пружина;4 - штифт;5 - важіль осі повітряної заслінки;6 - кулачок;7 - трос управління пусковим пристроєм;8 - гвинт регулювання величини прочинена дросельної заслінки в період пуску;9 - важіль на осі дросельної заслінки первинної камери;10 - дросельна заслінка вторинної камери;11 - проміжний важіль;12 - дросельна заслінка первинної камери;13 - виступ важеля осі дросельної заслінки первинної камери;14 - вусик блокуючого важеля;15 - важіль блокування;16 - штифт блокуючого важеля;17 - кришка;18 - контргайка;19 - гвинт-упор;20 - діафрагма; 21 - корпус діафрагмового механізму пускового пристрою;22 - шток; 23 - фіксатор.\nПри низькихтемпера турах двигун вимагає значного збагачення складу горючої суміші, тобто більшого прикриття повітряної заслінки, чим на вищих температурах, коли повітряну заслінку можна прочинити більшою мірою, обіднивши склад суміші, і, зменшивши тим самим вміст у відпрацьованих газах оксиду вуглецю на режимі прогрівання. До речі, саме так і поступають дослідні водії на карбюраторах з ручним управлінням повітряною заслінкою, поступово утапливая кнопку «підсос» у міру прогрівання двигуна. Механізм двоступінчатого приоткрытия повітряної заслінки на карбюраторах 2108 модифікацій "35" "62" (мал. 22) має вакуумну камеру 9 з діафрагмою 11 і закріпленою на ній гайкою штоком 21. Розрідження у вакуумну камеру по каналу 3 подається із задроссельного простору карбюратора через вхідний отвір 3 (рис.7) і далі по системі каналів в корпусі карбюратора через отвір 10 (мал. 22) у фланці кріплення корпусу пускового пристрою.\nПід кришкою вакуумної камери є поворотна пружина, що переміщає шток 21 за відсутності розрідження управо. У корпусі кришки є підпружинений плунжер 6 з перепускним клапаном, що відкривається при зіткненні і натисненні на нього тарілки діафрагми і повідомляє при цьому порожнину 9 діафрагмового механізму пускового пристрою з штуцером 5 на кришці. Момент натиснення тарілки діафрагми на плунжер перепускного клапана кришки може змінюватися за допомогою регулювального гвинта 8, що змінює величину выступания його кінця в порожнину діафрагмового механізму. Пластмасовий різьбовий гвинт-пробка 7 на кришці діафрагмового механізму пускового пристрою має кільцеве гумове ущільнення і є механічним упором для плунжера 6 кришок, який обмежує максимально можливий хід діафрагми 11 і штока 21 вліво. Штуцер 5 на кришці пускового пристрою з'єднується гумовим шлангом з буферною ємкістю 5 (мал. 15), розміщуваною в моторному відсіку і такою, що є пластмасовим циліндром з двома штуцерами. Другий штуцер буферної ємкості з'єднується з термоклапаном 4, розміщеним в стінці повітряного фільтру. Термоклапан має два штуцери, один з яких з'єднується шлангом з штуцером буферної ємкості, а інший вільно сполучається з атмосферою. При температурі повітря нижче 10°С термоклапан 4 відкритий і штуцер на кришці пускового пристрою 3 через буферну ємкість 5 вільно сполучається з атмосферою. При температурі повітря вище 20°С термоклапан закритий і штуцер на кришці пускового пристрою сполучається з ізольованою від атмосфери буферною ємкістю 5.\nНа протилежному по відношенню до діафрагми кінці штока 21 (мал. 22) пускового пристрою є плоска п'ята 20, зручна для натиснення на шток пальцем руки при виконанні операцій по перевірці роботи і регулюванню механізму. Під п'ятою знаходиться ще одна поворотна пружина 19, прагнуча перемістити шток управо. У середній частині штока, осі, що знаходиться поблизу, 17 пускового пристрою, виконана проточка, в правий торець якої може упиратися вусик 26 важеля 18, жорстко зв'язаного через раніше описаний механізм важеля з віссю повітряної заслінки. При закритій повітряній заслінці, коли біметалічна пружина перемістила повідець 14 проти годинникової стрілки до упору, вусик 26 важеля 18 при непрацюючому двигуні максимально наближений до правого торця проточки штока 21, проте між ними має бути невеликий зазор, що забезпечує можливість повного закриття повітряної заслінки. Після запуску двигуна в порожнину діафрагми передається розрідження і шток 21, долаючи опір пружин, починає переміщатися вліво, зазор між вусиком 26 важеля і торцем проточки штока вибирається.\nПочинаючи з цього моменту повітряна заслінка прочиняється, долаючи, крім того, додатковий опір біметалічної пружини. При переміщенні під дією розрідження діафрагми 11 і штока 21 пускового пристрою вліво, тарілка діафрагми упирається в торець плунжера 6 перепускного клапана і відкриває його, повідомляючи робочу порожнину 9 діафрагмового механізму з штуцером 5 на кришці і далі з буферною ємкістю 5 (мал. 15) і термоклапаном 4. Величина ходу "А" (мал. 22) штока 21 пускового пристрою і відповідна йому міра приоткрытия повітряної заслінки у момент початку відкриття перепускного клапана визначають перше фіксоване положення повітряної заслінки після пуску. Якщо температура довколишнього повітря низька і термоклапан 4 (мал. 15) відкритий, у момент відкриття перепускного клапана 6 (мал. 22) розрідження в порожнині діафрагмового механізму починає обмежуватися за рахунок вступу туди атмосферного повітря, внаслідок чого шток 21 пускового пристрою зупиняється в першому фіксованому положенні. За рахунок зміни положення регулювального гвинта 8 можна скоректувати момент початку відкриття перепускного клапана, встановивши тим самим необхідну величину приоткрытия повітряної заслінки в першому фіксованому положенні.\nПри температурі довколишнього повітря більш 20°С термоклапан 4 (мал. 15) закритий і після пуску у момент натиснення штока 21 (мал. 22) на перепускний клапан розрідження в порожнині діафрагмового механізму пускового пристрою ще в перебіг 2-3 секунд продовжує обмежуватися за рахунок запасу повітря в буферній ємкості. Тим самим повітряна заслінка на цей короткий період затримується в першому фіксованому положенні, забезпечуючи необхідне в перший момент після пуску збагачення складу суміші. Після закінчення короткого часу запас повітря в ізольованій при цій температурі від атмосфери буферної ємкості, що видаляється через вакуумний канал 3 управління пусковим пристроєм в задроссельное простір, закінчується і розрідження в порожнині 9 діафрагмового механізму пускового пристрою починає підвищуватися не дивлячись на відкритий перепускний клапан 6. При цьому шток 21 рухається вліво на величину ходу «Б» до упору в гвинт-пробку 7, встановлюючи повітряну заслінку в друге фіксоване положення з більшою величиною приоткрытия. Тим самим при температурі довколишнього повітря більш 20°С робота двигуна після пуску в режимі прогрівання забезпечується на більш збідненій суміші із зниженим викидом оксиду вуглецю і вуглеводнів.\nУ міру підвищення температури рідини, що охолоджує, корпус нагрівача прогрівається, і біметалічна пружина пускового пристрою починає розпрямлятися, прагнучи прочинити повітряну заслінку і обернути кулачок 21 пускового пристрою за годинниковою стрілкою.\nЯкщо при прогріванні двигуна водій не натискує на педаль управління дросельною заслінкою, положення повітряної і дросельної заслінок унаслідок тертя в механізмі залишається незмінним і звороти двигуна у міру прогрівання практично не змінюються. В той же час при кожному натисненні на дросельну заслінку відбувається звільнення важелів приводу і повітряна заслінка, і кулачок пускового пристрою, задаючий міру приоткрытия дросельної заслінки, займають відповідне температурі двигуна положення.\nНа карбюраторах з автоматичним пусковим пристроєм модифікації "31" замість складнішого вищеописаного "двоступінчатого" механізму, з двома фіксованими положеннями управління повітряною заслінкою після пуску, використовується простіший механізм (мал. 28), з одним фіксованим положенням, як це має місце на всіх карбюраторах 2108 базових моделей з ручним управлінням. При такій конструкції видозмінена кришка діафрагмового механізму пускового пристрою: у ній відсутні клапан, штуцер, а також пластмасова регулювальна гайка. При цьому упором при русі штока 5 пускової системи вліво служить гвинт 4, встановлений на п'яті штока.\nТехнічне обслуговування і ремонт легкових автомобілів виробляються на станціях технічного обслуговування (СТОА) фірмових автоцентрах і майстернях, що належать різним організаціям. У крупних автотранспортних підприємствах є спеціалізовані ділянки по технічному обслуговуванню і ремонту автомобілів. Значна частина робіт по технічному обслуговуванню і ремонту особистих автомобілів виконується невеликими частными і кооперативними автомайстернями, а також власниками автомобілів самостійно.\nВ даний час широко розвинена мережа великих фірмових СТОА і автоцентрів, що виконують весь комплекс робіт по технічному обслуговуванню і ремонту автомобілів.\nРемонту і заряду акумуляторних батарей, ремонту приладів живлення і електроустаткування).\nРоботи по ТЕ і ремонту автомобілів на СТОА виконуються на робочих постах.\nРобочий пост – Це ділянка виробничої площі, оснащена технологічним устаткуванням для розміщення автомобіля і призначений для виконання одній або декілька однорідних робот. Робочий пост може включати одне або декілька робітників.\nКарбюратори ДААЗ-2108, як, втім, і будь-які інші сучасні карбюратори вельми надійні і вимагають при правильній експлуатації мінімального об'єму робіт по обслуговуванню. Більшість їх несправностей бувають пов'язано або з некваліфікованим втручанням в регулювання, або із засміченням в декількох характерних зонах, викликаним найчастіше неправильними діями власника.\nКарбюратори 21083-1107010-62 з управлінням складом суміші по сигналах від кисневого датчика, вимагають, крім того, справної роботи електронної системи управління.\nДля обслуговування карбюраторів необхідні наступні інструменти і пристосування:\n· ріжковий або накидний гайковий ключ на 13 мм для зняття карбюратора з двигуна, для відвертання електромагнітних клапанів і торцевий ключ 13 мм для відвертання пробки паливного фільтру;\n· шліцьова викрутка з лезом 7х0,8 мм для демонтажу кришки корпусу, кришок прискорювального насоса і економайзера, повітряних жиклерів і деяких інших вузлів;\n· шліцьова викрутка з лезом шириною 4,0 мм і завдовжки не менше 65 мм для відвертання головних паливних жиклерів, а також для регулювання складу суміші на неодруженому ходу;\n· острозаточенная паличка діаметром 3,5-4 мм і завдовжки 80-100 мм для витягання головних паливних жиклерів з емульсивних колодязів; ріжковий ключ на 11 мм для відвертання корпусу замочної голки поплавцевого механізму;\n· ріжковий ключ на 8 мм для відвертання контргайки на регулювальному гвинті в кришці діафрагмового механізму пускового пристрою і утримання від повороту затиску троса управління повітряною заслінкою;\n· ключ на 8 мм (бажано торцевий) для від'єднання троса управління повітряною заслінкою;\n· ріжковий ключ на 7 мм для початкового проворота гвинта регулювання механізму приоткрытия дросельної заслінки при пуску (в разі корозії гвинта);\n· коротка викрутка (50-70 мм) з лезом шириною 4 — 5 мм для обертання регулювальних наполегливих гвинтів пускової системи;\n· викрутка з вузьким лезом і пристосування (мал. 34) для регулювання моменту відкриття перепускного клапана пускового пристрою карбюраторів 2108-1107010-35, 62;\n· круглі калібри (або свердла) діаметром 1,1; 2,5 і 6,5 мм для регулювання величини приоткрытия дросельної і повітряної заслінок при пуску;\n· бронзове або латунне облямовування діаметром 3,5 — 3,9 мм і завдовжки 35-45 мм для видалення осі кронштейна поплавців; легкий молоток;\n· пристосування для ремонту голчаного замочного клапана див. нижче; відрізок мідного дроту діаметром 0,8 — 0,9 мм і завдовжки 100 мм для прочищення головних паливних жиклерів;\n· короткий відрізок мідного дроту діаметром 0,3 мм для прочищення паливного жиклера холостого ходу і жиклера эконостата; короткий відрізок сталевого дроту діаметром 0,2 — 0,25 мм для прочищення розпилювачів прискорювального насоса;\n· гумова груша з тонким носиком для контролю герметичності замочного клапана поплавцевого механізму;\n· насос з гумовою трубкою діаметром 6 мм для продування каналів карбюратора і очищення деталей від грязі і пилу;\n· будь-який вольтметр на 15 В постійного струму для контролю роботи системи ЕПХХ на «класичних» моделях карбюраторів;\nмультиметр (краще за спеціального автомобільного виконання рис 35) для проведення електричних вимірів в ланцюгах з можливістю виміру частоти обертання колінчастого валу а також величини шпаруватості імпульсів управління електромагнітними клапанами карбюратора, що працюють по сигналах лямбда-зонда.\nУ числі основних практично доцільних і необхідних робіт по технічному обслуговуванню і регулюванню карбюратора слід зазначити наступні: зовнішнє миття; промивання сітчастого фільтру на вході в поплавцеву камеру; промивання поплавцевої камери; очищення повітряних жиклерів і інших деталей від відкладень; регулювання поплавцевого механізму; регулювання пускового пристрою; регулювання системи холостого ходу. Всі ці роботи не вимагають обов'язкового демонтажу карбюратора з двигуна.\nЗовнішнє миття виробляється за допомогою кисті будь-якою розчинювальною маслянисті відкладення рідиною: бензином, гасом, дизельним паливом, хоча, зважаючи на більшу пожежну безпеку і меншу випаровуваність, слід вважати за краще дві останні. Ще краще застосовувати спеціальні аерозольні склади, що змиваються водою. Після миття карбюратор непогано обдути зовні стислим повітрям, хоч би від автомобільного компресора. Періодичність цієї роботи визначається самим водієм виходячи з умов експлуатації і зазвичай буває необхідна 1-2 рази в рік. Слід зазначити, що не дуже забруднений і постійно експлуатований карбюратор працює анітрохи не гірше, ніж ідеально чистий, оскільки всі працюючі рухливі зчленування постійно самоочищаються, а грязь зовні сама не може попасти всередину. Технічно необхідне лише чищення і миття карбюратора з товстим лахміттям жирної грязі в механізмі важеля і пусковій системі, що утрудняють взаємний рух деталей. Але слід пам'ятати, що кожне миття - це внесення до пар, що труться, піску і дрібного абразиву. Тому зайва старанність в цьому теж ні до чого. Перш ніж мити карбюратор на двигуні, зніміть очисник повітря.\nВ процесі миття дотримуйтеся обережності і не допускайте, аби грязь попала у внутрішні порожнини карбюратора і впускний колектор. Засмічення сітчастого фільтру на вході в поплавцеву камеру відбувається порівняно рідко і за весь період експлуатації автомобіля акуратному водієві може зовсім не знадобитися його промивати, тим паче, що в системі живлення сучасних автомобілів є додатковий фільтр тонкого очищення палива, вельми ефективно захищаючий карбюратор від забруднень.\nВідвернувши пробку, витягуйте сітчастий фільтр, промийте його розчинником або бензином, продуйте повітрям. Якщо порожнина під пробкою сильно за бруднена, то промийте її тонкою кистю з жорстким невипадним волосом. Потім підставте під отвір для пробки яку-небудь ємкість і знов підкачайте паливо, промиваючи внутрішню порожнину приливу фільтру. І, нарешті, встановите сітку в пробку і загорніть пробку до упору. При такому порядку роботи грязь не потраплятиме в поплавцеву но міру і засмічувати паливні жиклери, що часто буває наслідком неакуратного промивання фільтру.\nНевідкладне промивання поплавцевої камери може знадобитися, якщо раптово порушиться нормальна робота двигуна під середнім і великим навантаженням, найчастіше унаслідок припинення нормальної топливоподачи через головну топливодозирующую систему первинної камери. Оскільки ця робота вимагає певних умов, спочатку потрібно переконатися в її необхідності: може виявитися, що передбачувана несправність викликана іншими причинами.\nВ цьому випадку слід заздалегідь виконати всі операції, описаний ные нижче в розділі про методи пошуку несправностей. Якщо двигун працює нормально і дотримані елементарні заходи, що дозволяють уникнути забруднення паливного бака (наприклад, виключені випадки заправки автомобіля з каністр через воронку без сітки), практично немає необхідності займатися цим частіше, ніж один раз в 2-3 роки. Непрямим свідоцтвом мірі забруднення поплавцевої камери є перебування вже згаданого сітчастого фільтру на вході в карбюратор: засмічення щільними відкладеннями хоч би однієї п'ятої частини поверхні сітки вказує на доцільність перевірки стану поплавцевої камери і, можливо, її очищення.\nАби дістати доступ до поплавцевої камери, на карбюраторах 2108 базових моделей зніміть повітряний фільтр, ослабте хомути кріплення паливних шлангів і зніміть їх з штуцерів, від'єднаєте трос управління пусковим пристроєм, зніміть електричний роз'єм на електромагнітному клапані. Після цього, відвернувши п'ять гвинтів кріплення кришки карбюратора, обережно зніміть її рухом вгору, прагнучи не пошкодити і не по гнути поплавці.\nНа карбюраторах з автоматичним пусковим пристроєм доступ до поплавцевої камери, з першого погляду, настільки утруднений, що зазвичай не знаходиться що бажають перевірити її стан без демонтажу карбюратора з автомобіля. Це виливається вже, на загальну думку, в грандіозну і дорогу роботу. В той же час, слідуючи нижчеприведеним рекомендаціям, таку операцію може зробити будь-який грамотний автоаматор. Перш за все, необхідно зняти з штуцерів паливні шланги. Одночасно зніміть і шланг з штуцера вентиляції поплавцевої камери. Потім відверніть шліцьовою викруткою два з трьох гвинтів 5 (мал. 18) кріплень корпусу нагрівача пускового пристрою. Третій гвинт 4 кріплення нагрівача для скрути некваліфікованого доступу до механізму не має шліца.\nАби відвернути і його, перекосите накладку 3 кріплення нагрівача настільки, аби можна було вхопитися губками плоскогубцев за голівку гвинта, що залишився, і відвернути його, притримуючи корпус, аби він мимоволі не відокремився від карбюратора. Потім, не знімаючи з корпусу нагрівача шлангів і їх хомутів, відведіть його від корпусу карбюратора, наскільки дозволяє гнучкість шлангів і закріпите в цьому положенні будь-яким способом: дротом, вірьовкою і тому подібне засобами. У момент відсовування нагрівача від корпусу карбюратора прослідите, аби повідець біметалічної пружини вільно «з'їхав» з вусика важеля приводу пускового пристрою на карбюраторі, не пошкодивши і не деформувавши пружину, яка залишається в корпусі нагрівача, що знімається з карбюратора. Звернете також увагу на пластмасовий захисний ковпачок корпусу пускового механізму: при знятті нагрівача його можна залишити на місці.\nПри зворотній установці нагрівача фіксуючий виступ ковпачка повинен увійти до відповідного паза корпусу пускового пристрою, інакше воно нормально не працюватиме! Тепер необхідно зняти плоский важіль-тягу 6 (мал. 18), пов'язуючий пусковий пристрій з важелем управління дросельною заслінкою первинної камери. Для цього відвертають (не виймаючи з отвору!) гвинт 7 кріплень вказаного важеля, розташований на важелі приводу первинної камери карбюратора. Якщо обережно висувати вказаний гвинт з отвору, можна від'єднати що зв'язує пусковий пристрій і корпус карбюратора плоский важіль, не «упустившись» при цьому вушка поворотної пружини на осі дросельної заслінки первинної камери, що надівається на цей же гвинт. Якщо ж немає бажання стежити за цим, можна просто вийняти гвинт з отвору повністю, звільнивши відразу і тягу, і пружину. Правда при цьому при зворотній збірці механізму доведеться «знайти» пружину на осі (вона нікуди не може зіскочити і загубитися) і підтягнути її сережку до гвинта. У результаті це займе трохи більше часу і зажадає декількох хвилин попереднього тренування.\nПісля цього кришку поплавцевої камери, відвернувши кріпильні гвинти, можна зняти точно так, як і на карбюраторах базових моделей. Потім, не торкаючись до поплавців, переверніть кришку над столом (верстаком), не втрачаючи часто випадних з отворів кріпильних гвинтів, і поставте кришку на стіл поплавцями вгору. Не можна опускати кришку поплавцями вниз: це приведе до вигину їх кронштейна і порушення нормальної роботи поплавцевого механізму. Часто автоаматори, не знімаючи карбюратора з двигуна, обмежуються тим, що протирають дно поплавцевої камери ганчіркою, вважаючи, що досягли мети. Проте подібне очищення може принести більше шкоди чим користі. Річ у тому, що не витерта до кінця грязь, а також волокна, що відокремилися від ганчірки, можуть залишитися в поплавцевій камері і бути причиною засмічення паливних жиклерів, в першу чергу жиклера холостого ходу. В результаті справний карбюратор після такого «чищення» може взагалі перестати працювати. Аби уникнути цього, очищайте поплавцеву камеру карбюратора, не знятого з двигуна, гумовою грушею, висмоктуючи паливо з дна заповненою їм поплавцевої камери. Переміщаючи носик груші по поверхні дна, послідовно видалите всі забруднення, прагнучи не мутити відкладення. В міру необхідності в поплавцеву камеру обережно долийте з невеликої ємкості чистий бензин. На завершуючому етапі дно камери і всі поглиблення можна протерти жорстким тонким пензликом і повторно уда лити забруднення грушею.\nЯкщо ви промивали карбюратор лише для профілактики, цим можна обмежитися.\nЯкщо ж промивання було зроблене з метою усунення явного засмічення головних паливних жиклерів (його ознаки приведені нижче, в раз справі, присвяченій пошуку і усуненню несправностей), то після описаний ных операцій з використанням груші і заповнення поплавцевої камери чистим паливом, вивертають головні повітряні жиклери з емульсивними трубками і продувають зверху сильним струменем повітря емульсивні колодязі. При цьому з отворів сполучного каналу секцій поплавцевої камери повинні виходити міхури повітря, виносячи з собою забруднення.\nНа карбюраторах «62-ої» моделі для продування сполучного каналу секції поплавцевої камери можна додатково відвернути нижній електромагнітний клапан і направити струмінь повітря в отвір, що відкрився. Сильно засмічені паливні жиклери можна прочистити мідною проволкой діаметром 0,8 мм, не вивертаючи їх з колодязів, і потім знову продути колодязі.\nПри необхідності жиклери можна вивернути довгою вузькою викруткою і вийняти, щільно насадивши їх на заточену дерев'яну паличку. При жиклерах, що вивернули, повітряні міхури при продуванні колодязів виходитимуть набагато інтенсивніше.\nПоява в результаті продування колодязів грязі в заздалегідь промитій поплавцевій камері свідчить про наявність забруднення сполучного каналу. В цьому випадку потрібно знову промити поплавцеву но міру і ще раз повторити продування емульсивних колодязів. В цілому, не дивлячись на очевидні переваги чистої поплавцевої камери, не слід перебільшувати негативну роль її забруднення: дрібний пил, що злежався, на дні камери може накопичуватися протягом не скількох років, не викликаючи жодних порушень роботи карбюратора. При експлуатації на деталях карбюратора з часом з'являється темний смолистий наліт - наслідок роботи системи примусової вентиляції картера. У міру зношування двигуна, кількість газів картерів, що поступають в порожнину повітряного фільтру, зростає і забруднення деталей карбюратора збільшується. Проте чистити тонкий на років на поверхнях горловини, стінок дифузорів, заслінок немає необхідності, оскільки він вельми трохи змінює перетин цих елементів і практично не робить впливу на роботу. В той же час на роботу карбюратора істотно впливають відкладення на отворах, що калібруються, повітряних жиклерів дозуючих систем. Це перш за все повітряний жиклер системи холостого ходу, а також повітряний жиклер головної дозуючої системи первинної камери. Значно менше засмічуються відкладеннями головний повітряний і повітряний жиклери перехідної системи вторинної камери, що пояснюється відносно невеликою долею часу роботи вторинної камери при експлуатації.\nПеревіряти стан вказаних повітряних жиклерів доцільно при черговому знятті кришки карбюратора. Чистити змочені бензином жиклери можна мідним дротом або дерев'яною паличкою. (Для цього головні повітряні жиклери з емульсивними трубками зручніше вивернути). Одночасно з повітряним жиклером холостого ходу, необхідно переконатися і в чистоті протидренажного отвору в кришці карбюратора в кромки закритої повітряної заслінки. У нормальних умовах експлуатації справного двигуна з невеликим проривом газів картерів необхідність очищення повітряних жиклерів, в першу чергу жиклера холостого ходу і головного первинної камери, настає зазвичай вперше не раніше чим після пробігу 60-70 і навіть 100 тис. км. Надалі, у міру зношування двигуна, очищення повітряних жиклерів може бути потрібним вже кожні 25-30 тис. км.\nРегулювання поплавцевого механізму - вельми відповідальна і в той же час нескладна операція при обслуговуванні карбюратора ДААЗ-2108. Помилки, що допускаються тут, найчастіше є причиною його незадовільної роботи. Регулювання виконується при знятій кришці і включає три операції: регулювання взаємного положення поплавців, а також поплавців відносно стінок поплавцевої камери; регулювання механізму при закритому голчаному клапані; регулювання механізму при повністю відкритому голчаному клапані. Першу операцію виконують з метою усунення можливих деформацій кронштейна поплавців. Обережно підгинаючи половини кронштейна вгору і вниз, добиваються, по-перше, однакової відстані від поплавців до прокладки кришки в будь-якому положенні тримача, і по-друге, підгинаючи їх в бічному напрямі, добиваються розташування обох поплавців по центрах відбитків верхнього зрізу стінок поплавцевої камери на прокладці кришки, при якому бічні стінки поплавців були б паралельні подовжнім лініям відбитків. Це регулювання забезпечує однакове занурення поплавців в паливо і виключає їх зачіпання за стінки поплавцевої камери. Потім перевертають кришку в горизонтальне положення поплавцями вгору і, обережно підгинаючи викруткою язичок кронштейна, що впливає на хвостовик замочної голки з втопленою в її телі кулькою, добиваються, аби зазор між промовцями частями поплавців і прокладкою кришки був не менше 0,5 і не більше 1,0 мм. При такому регулюванні, у вертикальному положенні кришки поплавцями убік, коли кулька виступає з тіла голки, лінія шва від прес-форми на поплавці має бути паралельна площині прокладки. Значна непаралельність вказаної лінії і площини кришки при правильно виконаному регулюванні на горизонтально розташованій перевернутій кришці свідчить про несправність вузла з демпфуючою кулькою голки, найчастіше, западанні кульки в телі голки. В цьому випадку, коли немає можливості відновити або замінити голку, при підгині язичка кронштейна слід орієнтуватися лише на забезпечення паралельності шва на поплавцях і площині кришки при її вертикальному положенні, не звертає уваги на порушення величини зазору, що рекомендується, між прокладкою і поплавцями при горизонтальному положенні кришки.\nЦим забезпечується сповна задовільна робота карбюратора навіть при несправній голці з втопленою або випавшою кулькою. І, нарешті, заднім язичком, що упирається в сідло голки, регулюють зазор при повністю відведених поплавцях, який повинен складати 15 мм. один раз правильно виконане регулювання поплавцевого механізму зберігається вельми довго, порушуючись найчастішим унаслідок неакуратного поводження із знятою кришкою, а також унаслідок природного зношування деталей механізму, що труться: замочного конуса голки, її сідла, язичка і осі кронштейна.\nУ експлуатації зазвичай немає необхідності спеціально розбирати справно працюючий карбюратор для перевірки регулювання, досить з вміщати її контроль з черговим очищенням поплавцевої камери і повітряних жиклерів.\nОбслуговування прискорювального насоса починають з демонтажу розпороши теля. знявши кришку карбюратора, його обережно підводять лезом від верткі, введеним під підставу трубок, а потім захоплюють плоскогубцями за лыски і виймають. Чистоту жиклерів в трубках перевіряють, надівши гумовий шланг на підставу розпилювача (для наочності можна опустити розпилювач у воду). Заразом контролюють і герметичність нагнета тільного клапана (для цього потрібно тримати розпилювач вертикально і створити в шлангу розрідження). Якщо жиклери засмічені, їх прочищають мідним зволіканням і продувають. При необхідності трубки з жиклерами можна відокремити від тримача шляхом обертання і витягування з отворів, в які вони запресовані.\nВ разі винятковий сильного засмічення жиклерів можна пробувати ся акуратно прочистити їх тонким сталевим дротом. Зворотний клапан і топливоподводящий канал перевіряють, притиснувши різі нову трубку до отвору 6, (мал. 4) забору палива в поплавцевій камері: повітря повинне вільно проходить при нагнітанні і не проходить, коли в трубці розрідження.\nЗнявши кришку, діафрагму і пружину прискорювального насоса, промивають його порожнину і за допомогою дроту переконуються, що вона вільно сполучається з вертикальним каналом в корпусі карбюратора. При збірці системи потрібно змочити підставу розпилювача краплею масла, аби не пошкодити ущільнююче гумове кільце. Завершальна операція - перевірка спрямованості струменів палива з розпилювача; при необхідності обережний підгинають трубки, аби паливо в період нагнітання подавалося в зазор між стінками малого і великого дифузорів як в первинній, так і у вторинній камерах, не потрапляючи на їх поверхні.\nПри різкому розгоні з частковим натисненням на педаль заслінки вторинної камери ще не відкрита, а бензин в цю камеру, природно, упорскує. Аби він там не затримувався, дросельна заслінка вторинної камери не повинна закриватися дуже щільно. Потрібний розмір щілини встановлюють регулюванням наполегливого гвинта заслінки. Якщо карбюратор чистий і сухий, при перегляді заслінки на сонячне світло або на яскраву лампу має бути видний тонкий (близько 0,05 мм) просвіт по всьому її периметру. Регулювання пускової системи може вироблятися двома способами: на знятому з автомобіля карбюраторі по зазорах в кромок заслінок; безпосередньо на автомобілі по частоті обертання колінчастого валу.\nПерший спосіб регулювання слід застосовувати, коли по яких-небудь причинах карбюратор був знятий з автомобіля і піддавався повному розбиранню. Так само поступають і на складальному конвеєрі заводу, що випускає карбюратори. На карбюраторах 2108 базового виконання при поверненому проти годинникової стрілки до упору важелі-куркульці управління пусковою системою зазор, контрольований круглим щупом (свердлом), в нижньої (по ходу повітря) кромки дросельної заслінки повинен складати 1,1 мм. Він регулюється гвинтом з шестигранником 7 мм на голівці і шліцом на хвостовику. Цей гвинт часто корродирует. Зрушити з місця туго сидячий гвинт краще ріжковим ключем на 7 мм, обертати його можна викруткою. Зазор в нижньої кромки повітряної заслінки регулюють на величину близько 3,0 мм гвинтом в кришці діафрагмового механізму пускової системи після ослабіння контргайки. При цьому заломлений на кінці шток діафрагми має бути примусово (хоч би викруткою) втоплений до упору в регулювальний гвинт. Після регулювання гвинт має бути зафіксований контргайкою.\nДругий спосіб регулювання - безпосередньо на автомобілі, дозволяє досягти бажаних результатів з меншими витратами часу. Для цього пускають двигун із знятим повітряним фільтром і повністю витягують на себе манетку управління повітряною заслінкою. Примусово прочиняючи повітряну заслінку, стосуючись її площини викруткою, хоч би на 1/3 її повного кута повороту, першим гвинтом встановлюють на прогрітому двигуні вихідну частоту обертання, що становить 2800-3000 мин"'. Потім, прибравши викрутку і відпустивши повітряну заслінку, другим гвинтом встановлюють за рахунок вибору положення повітряної заслінки, зменшену на 100 мин"1 частоту обертання в порівнянні з початковою. Після чого гвинт фіксується контргайкою і регулювання на цьому закінчується. Маючи в розпорядженні газоаналізатор, регулювання положення повітряної заслінки можна виконати, орієнтуючись на вміст у відпрацьованих газах оксиду вуглецю. При повністю витягнутою манетке управління повітряною заслінкою концентрація З на працюючому двигуні повинна скласти близько 8%. Якщо концентрація З менше рекомендованої величини, гвинт на кришці діафрагмового механізму завертають, прикриваючи повітряну заслінку, і навпаки, якщо З більше, то гвинт відвертають. На карбюраторах "31" "35" і "62-ій" модифікації регулювання автоматичного пускового механізму на знятому з автомобіля карбюраторі виробляють після однократного приоткрытия і відпусків дросельної заслінки, аби всі важелі зайняли початкове для пуску положення.\nПусковий зазор в кромки дросельної заслінки встановлюється за допомогою регулювального гвинта 5 (мал. 20). Пускові зазори першого і другого рівня в кромки повітрям заслін ки перевіряються шляхом натиснення на п'яту 1 штока.\nУ міру руху штока вліво за збільшенням зусилля для його подальшого переміщення відчуєте момент торкання тарілкою діафрагми перепускного клапана на плунжері 6, відповідний першому фіксованому положенню повітряної заслінки. Перевірте в цьому положенні зазор в кромки повітряної заслінки, який повинен складати 2,5 мм. У разі потреби скоректувати цей зазор, відверніть пласт масову пробку 7 кришок діафрагмового механізму пускового пристрою. Вставивши в гніздо під пробку спеціальне пристосування, що утримує від провертання плунжер 6, викруткою з вузьким лезом завертають (мал. 34,а) регулювальний гвинт перепускного клапана, якщо необхідно зменшити пусковий зазор в першому фіксованому положенні повітряної заслінки, і відвертають, якщо вказаний зазор необхідно збільшити. Подальші перевірки зазору можна виробляти, не встановлюючи на ме сто пробку, і, спостерігаючи за моментом початку руху клапана: він відповідає першому фіксованому положенню повітряної заслінки. Переконавшись в правильності виконання регулювання першого положення приоткрытия повітряної заслінки, натискуйте на п'яту штока до упору і перевірте друге положення, яке при необхідності коректуйте, обертаючи пластмасову пробку кришки діафрагмового механізму пускового пристрою.\nГоловна відмінність від звичних "озонів" – двосекційна поплавцева камера, що дозволяє йому нормально працювати на поперечний встановленому двигуні ("Озон" для такої компоновки не личить, оскільки не забезпечує в цьому випадку стабільного смесеобразования в деяких режимах руху, наприклад при поворотах машини).)\nПопал до нас автомобіль із-за досить цікавої несправності: після нетривалої роботи в нормальному режимі двигун раптом починав болісно сіпатися і відмовлявся набирати звороти. Холостий хід при цьому також був відсутній. Але варто було лише прикрити повітряну заслінку, як все приходило в норму. Через декілька кілометрів заслінці можна відкрити – машина біжить як ні в чому не бувало. А потім все повторюється знов. Погодитеся, така їзда виведе з себе кого завгодно. Пошуки причини привели до карбюратора.\nКлючем "на 10" відвертаємо гайку, що кріпить кришку повітряного фільтру. Відстібаємо чотири клямки... ...і знімаємо кришку і елемент, що фільтрує. Викруткою ослабляємо хомут, що фіксує шланг системи вентиляції картера на штуцері клапанної кришки.\nКлючем "на 8" відвертаємо чотири гайки... ...знімаємо ущільнюючу пластину... ...і корпус повітряного фільтру. Ослабивши заздалегідь хомути, знімається з штуцерів карбюратора що підводить і відводить паливні шланги.\nПаливний шланг, що підводить, корисно заглушити, використовуючи, наприклад, комірчик з штатного набору інструментів. Знімаємо дріт з електромагнітного клапана системи ЕПХХ. Відключаємо роз'єм датчика-гвинта цієї ж системи. Знімаємо шланг підведення розрідження до вакуумного регулювальника випередження запалення.\nЗвичайно, простіше було б короткою викруткою вивернути гвинт, що кріпить, і зняти приставку з корпусу карбюратора, не від'єднуючи шланги. Проте, із-за сильної корозії вузла (все-таки 150 тис. км) нам це зробити не удалося.\nЗнімаємо з карбюратора байпасний шланг системи вентиляції картера. За допомогою двох ключів "на 8" від'єднуємо трос приводу повітряної заслінки від важеля. Ключем "на 8" від'єднуємо його оболонку від кронштейна... ...і відводимо трос убік.\nВід'єднуємо трос приводу дросельної заслінки від важеля. Ключем "на 13" відвертаємо чотири гайки... ...і знімаємо карбюратор з двигуна.\nОтвір у впускному колекторі краще відразу закрити, накинувши, наприклад, зверху ганчірку.\nПеред розбиранням знятий карбюратор слід гарненько промити. Для цього годиться будь-яка розчинювальна маслянисті отлажения рідина: бензин, гас, дизпаливо, хоча виходячи з пожежної безпеки слід вважати за краще останнє. Ще краще використовувати спеціальні миючі засоби.\nВимальовувалася така картина заявленого дефекту: вода з бака (хоч він і призначений для бензину, вода на дні обов'язково збирається; чим більше пробіг - тим більше води) поступово скупчувалася на дні поплавцевої камери. Досягнувши певного рівня, вона почала потрапляти до паливних жиклерів головної дозуючої системи, порушуючи її роботу (адже вода погано випаровується і не горить!).\nВикруткою відвертаємо п'ять гвинтів, що кріплять кришку... ...і відділяємо її від корпусу. Кришку кладемо поплавцями вгору (не втратьте випадні з отворів кріпильні гвинти), аби не погнути кронштейни. За зовнішнім виглядом поплавцевої камери легко вгадується присутність в бензині води.\nВодій, прикривши повітряну заслінку, збагатив суміш, нейтралізуючи дію води. Оскільки витрата рідини з поплавцевої камери при це збільшився, рівень води також впав і все прийшло в норму до тих пір, поки він знов не досяг критичної відмітки... Крім того, продукти корозії розбіглися по всіх каналах, порушуючи роботу різних систем. Стало очевидне, що без повного розбирання і промивання не обійтися.\nвідповідного діаметру, вибиваємо вісь.\nі знімаємо поплавці. Видаляємо прокладку. Ключем "на 11" відвертаємо.\n...і виймаємо голковий\nклапан разом з кільцем ущільнювача.\nКлючем "на 13" відвертаємо\nпробку-тримач паливного фільтру.\nі витягуємо її з кришки. .вместе з фільтром і кільцем ущільнювача.\nКлючем "на 13" відвертаємо електромагнітний клапан. .и виймаємо його з кришки. Знімаємо паливний жиклер холостого ходу і кільце ущільнювача.\nНа карбюраторах, що неабияк попрацювали, із-за корозії незрідка втрачає рухливість важіль управління пусковою системою. Користуючись випадком, ми порахували корисним зняти важіль і очистити поверхні тертя. Для цього:\nКлючем "на 14" відвертаємо болт кріплення. . знімається важіль, не втративши при цьому фіксатор, що складається з пружини і кульки. Відвернувши чотири гвинти. .снимаем кришку діафрагмового пристрою системи пуску. Як бачите, вода добралася і сюди.\nВивівши із зачеплення шток, виймаємо діафрагму з корпусу. При найближчому розгляді вона виявилася негерметичною (див. попереднє фото). Відвертаємо чотири гвинти кришки механізму прискорювального насоса. .и дістаємо "начинку". Відвертаємо три гвинти кришки діафрагмового пристрою економайзера.\n.и виймаємо діафрагму, пружину, а також вивертаємо паливний жиклер. Підчепивши викруткою. .вынимаем розпилювач прискорювального насоса зі вбудованим нагнітальним кульковим клапаном. Правильно заточеною викруткою з шириною леза не менше 7 мм вивертаємо повітряні жиклери головної дозуючої системи.\n.и виймаємо їх з корпусу разом з емульсивними трубками. Шліцьовою викруткою з лезом шириною 4 мм вивертаємо головні паливні жиклери, розташовані на дні емульсивних колодязів. Перевернувши корпус, витягуємо головні паливні жиклери. У разі потреби для цієї мети можна використовувати гостро заточену паличку діаметром 3,5–4 мм і завдовжки 80–100 мм. Малі дифузори витягуємо з корпусу пасатижами.\nНезрідка у продажу зустрічаються карбюратори, на важелі дросельної заслінки першої камери яких відсутній пластмасовий сектор, призначений для кріплення троса приводу. В такому разі цю деталь доводиться переставляти із старого важеля. Робиться це так:\nВідвертаємо гвинт кріплення сектора. .и виймаємо його разом із скобою кріплення поворотної пружини. Підчепивши сектор викруткою, знімаємо його з важеля.\nЗбірку проводимо в зворотній послідовності. До цього декілька зауважень. Для миття внутрішніх порожнин і деталей карбюратора зазвичай рекомендують чистий бензин. Проте він не розчиняє смоли і лакові відкладення. Для це цілі личать розчинники № 645-652 иил ацетон.Але пам'ятаєте, що сильні розчинники можуть пошкодити неметалічні деталі (прокладки, діафрагми). Їх треба мити окремо і лише в бензині.\nУстановив поплавці на місце, необхідно відрегулювати їх положення (і, відповідно, рівень палива в поплавцевій камері). Потім перевертаємо кришку поплавцями вгору і, підгинаючи викруткою язичок кронштейна, встановлюємо між промовцями частями поплавців і прокладкою кришки зазор в межах 0,5-1,0 мм. І, нарешті, заднім язичком, що упирається в сідло голки, регулюємо цей зазор при повністю відведених поплавцях, який повинен складати 15 мм.\nПри перевірці герметичності голчаного клапана не забудьте щільно закрити топливовозвратный штуцер.\n1. Лещата слюсарні.\n2. Ключі комбіновані, ріжкові\n3. Торцеві голівки.\n5. Хрестоподібні викрутки.\n6. Шліцьові викрутки.\n11. Динамометричний ключ.\n14. Лінійка металева.\n1. Надіти чистий спецодяг і взуття;\n2. Підготувати робоче місце, інструмент, пристосування, устаткування, перевірити їх справність;\n3. Слюсарні молотки повинні мати поверхню бойка злегка опуклу(не косу, і не биту) і міцну на дерев'яні ручки овального перетину;\n4. Зубила, крейсмейсели, борідки, обтискання, керни не повинні мати збитих або скошених потилиць із задирками;\n5. Набор гайкових ключів повинен відповідати розмірам болтів і гайок.\nЯкщо необхідно мати довгий важіль, користуватися лише ключем з довгою ручкою, забороняється нарощувати іншим ключем або трубою.\n1. При роботі на лещатах міцно притискуй педаль. Дотримуйся обережності під час її установки і зняття, щоб уникнути падіння її на стіл;\n2. При вирубуванні металу зубилом необхідно врахувати, в яку сторону безпечніше для тих, що оточують направити відлітаючі осколки. Самому працювати в захисних окулярах;\n3. При роботі на стендах, для перевірки слюсар зобов'язаний:\nа) пройти інструктаж у майстра по даному вигляду робіт;\nб) до початку роботи візуально переконається в його справності і потім перевірити на неодруженому ходу;\nв) у випадку виявленні несправності заявити майстрові і до усунень несправностей до роботи не приступати. Самому проводити ремонт устаткування – ЗАБОРОНЯЄТЬСЯ!;\nг) стежити і підтримувати чистоту і порядок на робочому місці, е захаращувати проходи, проїзди, не допускати скупчення запчастин;\n4. Сооснсть отворів перевірити за допомогою конусного облямовування;\nа) при розбірно-складальній операцій, вимагаючих великих\nфізичних зусиль, необхідно застосовувати знімачів, гайковерты;\nб) правильно підбирати розмір ключа, переважно користуватися\nнакидними і торцевими;\nв) виробляти випресовку пальців, втулок і інших деталей лише за допомогою спеціальних пристосувань;\nг) під час роботи розташувати інструмент і пристосування так\nаби вони завжди знаходилися під рукою;\n5. При роботі на стенді випробування слюсар зобов'язаний:\nа) перевірити несправність пристосування для зміцнення агрегатів\nелементів, що захищають, електропроводку, заземлення і пульт управління;\nб) вузли і агрегати, що мають пружини, розбирати і збирати лише на спеціальних пристосуваннях;\nв) при перевірці працездатності агрегатів на стенді перевірити:\n· заземлення стенду\n· надійність закріплення агрегатів на стенді\n· наявність кожухів, що захищають\n· заправку відповідною рідиною або повітрям\n· надійність кріплення агрегатів\n· справність і правильне з'єднання електропроводки\n· перед регулюванням перевірити агрегат на неодруженому ходу\n· роботи на стенді виробляти стоячи на підніжці грат.\n6. При промиванні деталі необхідно дотримувати наступні вимоги:\nмити деталі лише в закритих ваннах і із застосуванням миючих\nзабороняється застосовувати бензин і інше легке воспломеняющие\nа) палити лише в певних місцях;\nб) промаслені ганчірки, кінці, дрантя, відходи матеріалів слід збирати і негайно прибрати в спеціальні металеві ящики.\n7. Не захаращувати прохід до робочого місця при разроботе і збірці агрегатів, вузлів;\n8. Не стосуватися механізмів, рубильників і інших приладів, що не мають відношень до виконуваної роботи.\nПо закінченню роботи.\nПо закінченню роботи слюсар зобов'язаний:\n1. відключити від електромережі електроустаткування..\n2. привести в порядок робоче місце. Брати пристосування, інструмент відведене місце.\n3. якщо автомобіль залишається на спеціальних підставках (козелках), перевірити надійність його установки. Забороняється залишати автомобіль, агрегат, вивішеним лише підіймальних механізмом.\n4. зняти спецодяг і прибрати в призначене для них місце.\n5. вимити руки милом\n6. про всі недоліки, виявлені під час роботи сповістити начальникові АРМ.\nКарбюратор – один з найбільш складних приладів системи живлення. Більшість автомобілістів якщо і наважуються проникнути всередину його, то, як правило, не далі за поплавцеву камеру. Тим часом причина несправності часто криється глибшим. І тоді треба вирішувати – ремонтувати старий карбюратор або купувати новий? Для тих, хто схиляється до останнього варіанту, нагадаю, що ціна окремих моделей вже перевалила за тисячу. Ремкомплект же обійдеться раз в тридцять дешевше.\n1. Пристрій і технічне обслуговування вантажних автомобілів. (В.І.Карогодін, С.К. Шестопалов)\n2. Практикум по автомобілю. (В.П. Беспалько, М.І. Ерецкий З.В. Розен)\n3. Автомобіль. (В.С. Камсський, А.І. Маїзон, П.Е. Нагулу)\n4. Технічна експлуатація автомобілів. (Е.С. Ковалів В.П. Воронів, А.П.Болдін)\n5. Положення про технічне обслуговування і ремонт рухливого складу автомобільного транспорту. (М.: Мінавтотранс РРФСР)\n6. Технічна експлуатація автомобілів: Підручник для Вузов/ під ред. Г.В. Крамаренко. - М: Транспорт, 2003\n7. Положення про технічне обслуговування і ремонт рухливого складу автомобільного транспорту. Ч. 2. Автомобіль ЗІЛ-130. - М: Транспорт - 1979.\n8. Александров Л.А. Технічне нормування праці на автотранспорті. - М: Транспорт, 2006.\n9. Іванов В.Б. Довідник по нормуванню праці на автомобільному транспорті. - Київ: Техника, 1991.\nСеліванов С.С. Механізація процесів технічного обслуговування і ремонту автомобілів. - М: Транспорт, 2004.


Меркель подякувала співгромадян за допомогу біженцям у 2015 році |\nМеркель подякувала співгромадян за допомогу біженцям у 2015 році\nДопомога біженцям, за словами канцлера Німеччини, потребує ще чимало сил і коштів. Меркель підкреслила, що основоположні цінності країни завжди будуть найважливішим аспектом у процесі інтеграції.\nБЕРЛІН, 1 січ – РІА Новини, Тетяна Фірсова. Канцлер Німеччини Ангела Меркель у своєму новорічному посланні подякувала співгромадян за допомогу біженцям.\n«Спасибі за приголомшливу і дійсно зворушливу хвилю допомоги й готовність допомогти, яку ми спостерігали в цьому році, коли так багато людей, зробивши життєво небезпечний шлях, шукали у нас притулку. Я дякую безліч волонтерів за тепло їх сердець і готовність працювати, ця пам’ять завжди буде пов’язана з 2015 роком», — сказала Меркель, звернувшись до громадян в новорічну ніч.\nЗа її словами, на допомогу біженцям ще потрібно багато сил і фінансових коштів. Меркель підкреслила, що основоположні цінності країни завжди будуть найважливішим аспектом у процесі інтеграції.\n«Наші цінності, правові зокрема, нашу мову і закони, на яких тримається наше суспільство, завжди будуть основою взаємної поваги і життя в нашій країні. Це все необхідно буде дотримуватися тим, хто залишиться тут жити», — підкреслила канцлер.\nЗа даними прикордонного агентства ЄС Frontex, за перші десять місяців цього року в Євросоюз прибули близько 1,2 мільйона мігрантів. Єврокомісія заявила, що нинішній міграційний криза в світі — найбільший з часів Другої світової війни.\nНазад Предыдущая запись: Саміт G7 Ісе-Сіма відкриє світу невідому Японію\nДалее Следующая запись: Білоруське телебачення відзначає 60-річний ювілей


На Ході гідності у Києві були всі експрезиденти, крім Порошенка і Януковича | Громадське телебачення\n24 серпня, 2019 07:53\nВодночас у соцмережах Петро Порошенко привітав українців з Днем незалежності та опублікував фото біля Верховної Ради та у центрі Києва.\n«Для мене дуже важливо розділити цей святковий день із тими, хто захищає нашу незалежність. Разом з військовими та їхніми родинами ми згадали тих, хто віддав своє життя за Україну, та сфотографувалися на пам'ять. Неймовірно тепла зустріч, яка гріє моє серце. Усіх вітаю зі святом!», — написав він.\nРішення про скасування параду в Петра Порошенка вважають помилкою. Там додали, що Порошенко відзначив День незалежності за своєю програмою. Він був на молебні у Софії та вшанував пам'ять військових у залі пам'яті міністерства оборони.\nПорошенко приєднався до решти президентів після Ходи гідності.\nПорошенко приєднався до всіх президентів після Ходи гідності, на якій його не було — вони усі зараз в Маріїнському палаці на офіційному прийомі pic.twitter.com/ieJdk1TmRZ\nДивіться як Україна святкує День незалежності в нашому онлайні.\nУ Раді хочуть відставки Авакова


Як підсилити загар |ЯкПросто\nЛюбителі полежати на сонечку не завжди задоволені получившимся результатом. Засмага може лягти нерівномірно, або взагалі не «прилипати». Існує безліч способів посилення золотистого відтінку шкіри, знаючи деякі з них, ви зможете отримати сильний рівний загар, який буде радувати вас сумній восени.\nВживайте вітаміни А і Е\nВони допомагають шкірі притягати сонячні промені і отримувати сильний загар. При цьому зовсім не обов’язково пити вітаміни в капсулах. Джерело вітаміну А — морква. Пийте морквяний сік, їжте сиру моркву — бажано щодня. Бета-каротин, що міститься в ній, допомагає «зчепленню» засмаги зі шкірою. При вживанні моркви ваш загар здивує не тільки оточуючих, але й вас самих.\nВітамін Е ж можна отримати з риб’ячого жиру, який варто почати приймати за тиждень до початку періоду загоряння.\nПриймайте сонячні ванни біля води\nДля посилення засмаги розташовуйтесь у води — сонячні промені відбиваються від водної поверхні і тим самим ви отримаєте їх подвійну дозу. Незважаючи на бажання отримати сильний загар, використовуйте захисні креми з чинником не менше 4. Сонце — найсильніший джерело шкоди для шкіри, причина передчасного старіння і розвитку раку шкіри. Тому завжди пам’ятайте про захист, уникайте прийняття сонячних ванн в обідні години. Ранок — найсприятливіший період для засмаги.\nВикористовуйте спеціальні масла для посилення засмаги\nВони містять у собі ті ж вітаміну А і Е, які впливають на шкіру зовні. Плюс до всього, блиск, який набуває шкіра після використання масла, також притягає сонячні промені.\nДля збереження придбаного засмаги користуйтеся препаратами, створеними спеціально для цього\nКрему після засмаги зволожать ваше шкіру, втомлену від сонця, знімуть запалення від опіків і збережуть засмагу надовго.\nНе перестарайтеся, вживаючи моркву для засмаги. Якщо ви вживаєте її довгий час і у великій кількості, то ефект помаранчевої шкіри вам забезпечений.\nУ кожної шкіри є свій поріг, після якого вона вже не стане темніше. Не намагайтеся лежати на сонці годинами, коли засмага перестав ставати сильнішими.


Як грати в Android ігри Windows 10 PC - WebSetNet\nЯк грати в Android ігри Windows 10 PC\nОсь як можна завантажити, встановити та відтворити ігри для Android на вашому Windows 10 ПК, будь то настільний комп'ютер, ноутбук або гібрид.\nВи коли-небудь завантажували гру на смартфоні або планшеті на базі Android і ставали настільки зануреними, що ви просто не хочете його скасовувати? Ви коли-небудь знайшли Android-гру, яка настільки звикає і приємна, що ви хотіли б отримати цю гру на вашому комп'ютері, щоб мати більш приємний ігровий досвід на великому екрані?\nДобре, що колись здавалося неможливим, насправді дуже можливо завдяки програмі Nox App Player, яка по суті є емулятором Android, але така ж простота, як емулятор може отримати і оптимізований для ігор.\nРішення на базі апаратного забезпечення, такі як планшет Nvidia Shield, або програмні рішення, такі як Remotr, вже давно дозволяють ігровим шанувальникам грати настільні ігри на більш дрібному мобільному пристрої, але це пряме зворотне рішення. І якщо ви вважаєте, що Nox App Player є емулятором, який займає кілька тижнів, щоб досягти швидкості, або що він потребує значних технічних знань, щоб насправді розібратися, як його використовувати, а також отримувати ці ігри в іграх на комп'ютері та працювати на них, ти будеш неправдою\nРозробники програми Nox App Player дійсно зробили цей досвід максимально простим. Просто завантажте та встановіть додаток на свою машину Windows, запустіть його, як звичайно, та перейдіть до імітаційного Android-смартфона, як і на смартфоні чи планшеті. Фактично весь досвід відчуває себе як "рідний", а це означає, що буквально нульовий бар'єр для реальної юзабіліті. Єдине, що потрібно пам'ятати, - це те, що крани і блискавки замінюються активністю від миші, а не пальцем на сенсорному екрані.\nКоли ви дійсно потрапляєте в досвід, ви можете миттєво зрозуміти, чому це було зроблено. Великий екран насправді дозволяє поринути в ігор, які вам подобаються, але інакше вони доступні лише на планшеті чи смартфоні. Існує також той факт, що ключі можуть бути віднесені до вашого власного стилю, щоб миттєво дозволити грі отримати користь від досвіду клавіатури.\nІ, звичайно, якщо ви дійсно подивитеся на більшу картину, ви приймете до розуміння того, що Nox насправді - це більше, ніж просто можливість грати в ігри на ПК. Це емоція повного досвіду роботи з ОС Android, але вона обмежується Android 4.2.2, тому деякі програми можуть виникнути в сумісності.\nПерейдіть на веб-сайт bignox.com прямо зараз, щоб завантажити програму Nox App Player на ПК, що працює під управлінням Windows, і почати грати улюблені ігри Android на великому екрані.\nКлючові слова:"ПК Гра для Android Android ігри гра ігри jeux pc jouer Грати в ігри Android ПЗУ windows 10 мобільний vindus.10 play.parduotuve pc


Тепер болгарські нотаріуси самі видають кадастрові карти!\nУ болгарських нотаріусів з'явилася можливість видавати кадастрові карти!\nРаніше власники нерухомого майна запитували необхідні для продажу документи в Кадастровому Агентстві, отримуючи їх не раніше ніж через 14 днів і платячи за цю послугу до 200 левів.\nТепер у болгарських нотаріусів з'явилася можливість видавати своїм клієнтам (власникам нерухомого майна) кадастрові карти і схеми нерухомості, завдяки наявності у них безкоштовного доступу до карт державного кадастру. Таким чином, кожен продавець нерухомості тепер зможе отримати кадастрові карти і схеми прямо у нотаріуса, а не купувати ескізи або запитувати їх особисто в Кадастровому Агентстві.\nРосіяни, українці і білоруси, активно прагнуть купити болгарську нерухомість, безумовно, зрадіють цьому нововведенню, упрощающему процедуру купівлі-продажу!


Цистит у дитини в 3 роки: перша допомога, лікування і причини\nПерші ознаки і симптоми циститу в дитини: як виявити захворювання вчасно?\nЗміна кольору і складу сечі . Вона стає каламутною, може поміняти свій колір на темно-жовтий або навіть коричневий. Або набуває червонуватого відтінку (говорить про наявність крові). З'являється слиз і неприємний запах.\nчасте сечовипускання . Дитина проситься писати 3-4 рази на годину, може частіше. При цьому кількість сечі буває мінімальним (близько 5 мл).\nбольові відчуття . Малюк починає скаржитися, що йому боляче писати, або на болі в низу живота, паху і попереку.\nНетримання сечі . Якщо дитина самостійно проситься на горщик або чекає, поки батьки запропонують піти попісяти, кілька разів за день описав, то це привід почати турбуватися.\nПідвищення температури . Зміна температури при запальному процесі - явище звичайне. При циститі температура у дитини може піднятися до 38 градусів.\nПричини циститу у дітей 2-3 років\nПопадання в сечовий міхур стрептококових, стафілококових бактерій . також хламідій і вірусу герпесу є основною причиною захворювання\nДовгі прогулянки в холодну пору року в невідповідному одязі сприяють розмноженню бактерій і створюють сприятливе середовище для розвитку захворювання\nОсобливості як зовнішніх, так і внутрішніх органів сечостатевої системи можуть стати каталізатором захворювання. Загин сечового міхура провокує неправильне сечовипускання, що призводить до почастішання позивів. Наявність у дівчаток анального отвору в безпосередній близькості від сечового каналу збільшує ризик занесення інфекції\nНеправильна техніка підмивання також сприяє занесенню інфекції\nПрийом деяких ліків сприяє почастішання сечовипускання і його хворобливості\nВчені виявили генетичні передумови деяких захворювань . в тому числі і циститу. Так, якщо мама страждає на цю недугу, висока ймовірність, що у дитини він теж буде періодично виявлятися\nЯк сама операція, так і наступні за нею заходи (Установка катетера, дренажу) сприяють виникненню запального процесу\nЯк лікувати цистит у дитини 2-3 років на дому?\nНадання першої допомоги при гострому циститі у дитини\nНасамперед необхідно викликати лікаря. Педіатр огляне дитину і призначить подальше лікування.\nВажливим є і перші дії батьків.\nПоки чекаєте лікаря, зробіть наступне:\nВиміряйте температуру . Якщо температура підвищена, то необхідно її збити.\nДати Канефрон в краплях . Ці ліки надає антисептичну дію і благотворно впливає на органи сечостатевої сфери.\nМедикаментозне лікування циститу у малюків\nПри циститі педіатр призначає:\nантибіотики для придушення інфекції: амоксиклав, АУГМЕНТИН, ципрофлоксацин, монурал, цефуроксим.\nфізіотерапію . Процедури починаються після закінчення гострої фази і спрямовані на відновлення слизової оболонки сечового міхура.\nНародні засоби проти циститу в дитини\nСлід зазначити, що багато народних кошти лікарі призначають як супутню терапію при медикаментозному лікуванні:\nтеплі ванни . Малюка рекомендують садити в ванну з відваром квіток ромашки або календули на 15-20 хвилин. Також підійде відвар шавлії. Ці трави мають гарні бактерицидними властивостями, заспокоюють роздратовану слизову, а тепло зніме неприємні відчуття в низу живота.\nТеплі компреси на область сечового міхура . Добре покласти грілку обгорнуту пелюшкою або не дуже товстим рушником в ліжко до дитини.\nРізні сечогінні відвари також знімуть неприємні відчуття. Але їх слід застосовувати тільки після узгодження з лікарем, так як на деякі компоненти таких зборів у дитини може початися алергія.\nдієта . На час хвороби краще прибрати спеції з раціону харчування дитини. Основу дієти складають молочні, кисло-молочні продукти, продукти рослинного походження.\nПрофілактика циститу у маленьких дітей\nЛікарі і досвідчені мами дають такі рекомендації:\nуникати переохолодження . Це не означає, що дитині треба забороняти купатися в річці або морі, лаяти за шльопання по калюжах і гри з водою на вулиці. Постарайтеся пояснити дитині, що час від часу з річки потрібно виходити погрітися на сонечку, а по калюжах краще пострибати в самому кінці прогулянки, щоб якомога швидше повернутися додому і переодягнутися в усі сухе і тепле. Дитина вдосталь награється, організм отримає необхідні процедури, що гартують і при цьому ризик захворіти буде мінімальним.\nСуворе дотримання особистої гігієни . Дитина повинна знати, де висить його рушник, і приймати душ щовечора.\nТакож дуже важлива правильна робота шлунково-кишкового тракту . Так як він знаходиться поруч з сечовивідних шляхами, запори порушують кровообіг, що в свою чергу підвищує ризик застою сечі і занесення інфекцій.\nТакож слід своєчасно лікувати будь-які виникають хвороби . Навіть легка застуда без належного лікування сильно послаблює імунітет і підвищує ризик розвитку інших захворювань, в тому числі і циститу.\nРегулярні ультразвукові дослідження і здача аналізів сечі допоможуть розпізнати наявність інфекції і відхилення в анатомії на ранніх етапах. Своєчасна діагностика дозволити не довести хвороба до гострої фази.\nВ середньому цистит лікується близько 5-7 днів, найболючіші симптоми йдуть вже на 3 день при правильно підібраних ліках і їх дозуваннях, повністю недуга проходить днів через 10. Не варто відмахуватися від скарг малюка. Краще здати зайвий раз аналізи, ніж потім лікувати хворобу. Прислухайтеся і придивляйтеся до своєї дитини. Ваша турбота стане кращою профілактикою будь-якої хвороби.\nПерші ознаки і симптоми...\nПричини циститу у дітей 2-3...\nЯк лікувати цистит у дитини...\nНадання першої допомоги при...\nНародні засоби проти циститу...\nПрофілактика циститу у...\nЗбільшений лімфовузол на шиї у дитини: які вживати заходів?\nВідмінності синуситу і гаймориту, антибіотики для лікування цих хвороб


Вакарчук йде до Верховної Ради. Соціологи прогнозують проходження | Новини на Gazeta.ua\nВакарчук стане народним депутатом - опитування\nСереда, 05 червня 2019 13:00\nПартія Святослава Вакарчука проходить до парламенту, якщо вірити соціології. Фото: Facebook.com/sviatoslav.vakarchuk\nДо Верховної Ради мають шанси пройти вже 5 політсил.\nПро це свідчать результати опитування, проведеного соціологічною групою "Рейтинг" із 29 травня по 3 червня.\nНа запитання "Якби парламентські вибори відбувались найближчої неділі, як би ви проголосували?", "Слугу народу" готові підтримати 48,2% тих, хто має намір голосувати і визначився із симпатіями (і 37,8% серед усіх опитаних).\nЗа "Опозиційну платформу - За життя" - 10,7% (8%), "Європейську солідарність" - 7,8% (6%), ВО "Батьківщина"- 6,9% (5,7%).\nПартію "Голос" музиканта Святослава Вакарчука готові підтримати 5,6% тих, що визначилися з вибором респондентів і 4,3% всіх опитаних.\nМенше ніж прохідний до Верховної Ради 5-відсотковий бар'єр набирають партія "Сила і честь" екс-глави СБУ Ігоря Смешка - 4,3% тих, хто має намір голосувати і визначився з симпатіями (3,3% серед усіх опитаних).\nСоціологи опитали 2 тис. респондентів шляхом особистого формалізованого інтерв'ю (face-to-face). Похибка не більше ніж 2,2%.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Міністр іде на вибори\nРаніше Центр "Соціальний моніторинг" і Український інститут соціальних досліджень ім. Яременка оприлюднив свої дані опитування.\nЗа ним, до парламенту проходили 4 партії - "Слуга народу", "Опозиційна плтаформа - За життя", "Європейська солідарність" і "Батьківщина".\nЗараз ви читаєте новину «Вакарчук стане народним депутатом - опитування». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nАкторка сфотографувалася голою з 7-річним сином і загриміла за ґрати 1 Переглядів: 9684\nНа кордоні РФ з окупованими частинами України зафіксували завантажені вагони Переглядів: 270\nВалютні кредити будуть реструктурувати - Зеленський підписав закон Переглядів: 36\n"Не хочу спойлерити, відповідальність буде" - Арахамія сказав про "слуг" Тищенка і Шевченка Переглядів: 288


10 порад тим, хто відправляється у відпустку | Новини | BritMark\n10 порад для придбання страхового полісу перед подорожжю за кордон.\n1. Ніколи не купуйте поліс у туристичних агентів, компаній-туроператорів або компаній з продажу авіаквитків.\nТакий спосіб покупки явно обійдеться дорожче. У даному випадку більш вигідним посередником стане страховий брокер.\n2. Проаналізуйте попередньо, яке покриття для вас буде оптимальним.\nОбсяг ліміту на медичне страхування розрізняється залежно від країни призначення. За загальним правилом, чим більша відстань від домівки, тим більшим повинен бути ліміт.\nЯкщо ви берете з собою дорогу техніку (наприклад, камеру або улюблений iPad), ці речі можна включити в перелік застрахованих або ж навпаки, заощадити, зменшивши страхове покриття.\nТакож, в залежності від ваших звичок у подорожах, не полінуйтеся самостійно оцінити, який ліміт по ризику втрати багажу буде для вас оптимальним.\n3. Звертайте увагу на особливості франшизи.\nФраншиза – це частина збитку, яка за договором не відшкодовується страховиком. Пам'ятайте, що дешевизна пропонованого вам поліса може бути викликана підвищеною франшизою, що не завжди вигідно.\nЗвертайте увагу, як встановлена франшиза: вона може застосовуватися за окремими категоріями, а значить, підсумовуватися при настанні страхового випадку. Наприклад, при пограбуванні сума компенсації буде визначатися страховиком з вирахуванням франшизи за медичні послуги та за вкрадену техніку окремо. Це може істотно зменшити суму вашого страхового відшкодування.\n4. Проведіть ревізію своїх документів.\nМожливо, у вас уже є поліс страхування життя або від нещасного випадку, який діє по всьому світу? А може, ваша кредитна карта має бонус у вигляді страхування при поїздках за кордон?\nПроведіть ревізію ваших діючих документів подібного роду, щоб додатково не купувати непотрібну страховку.\n5. Якщо ви подорожуєте більше трьох разів на рік, краще скористатися річним полісом туристичного страхування.\nНайчастіше це дозволяє заощадити. Необхідно враховувати не тільки кількість подорожей на рік, але й тривалість ваших поїздок в днях – деякі поліси мають обмеження по даному пункту.\n6. Єгипет – це Європа, а США – це не весь світ.\nПри поїздці в ряд країн Північної Африки не варто купувати страховку з покриттям «весь світ». Єгипет, Марокко, Туніс і Туреччина багатьма страховиками розглядаються як частина Європи. Але будьте обережні, визначення покриття «весь світ» найчастіше виключає США і Канаду, а також деякі країни Карибського басейну.\n7. Зверніть увагу на обмеження за віком і медичні винятки.\nБуває, що поліс не діє, якщо застрахована особа старша 65 років, особливо це стосується недорогої страховки.\nТакож існує ряд стандартних медичних винятків щодо серйозних захворювань, таких, наприклад, як астма. При оформленні поліса не приховуйте важливої інформації, що стосується таких захворювань. У більшості випадків страхове покриття можна розширити за прийнятну доплату.\n8. Страхові поліси стандартно виключають «небезпечні види спорту».\nЗа визначенням ними можуть виявитися численні розваги, що популярні при активному відпочинку: підводне плавання, верхові прогулянки, джет-скаїнг, трекінг та альпінізм. Ну і звичайно, лижі та сноуборд на зимових курортах. Аналогічно до попереднього пункту, покриття можна розширювати, якщо така необхідність існує.\n9. Якщо ви самостійно організовуєте свої авіаперельоти, перевірте, чи передбачений страховкою ризик авіакатастрофи.\nПам'ятайте, що не всі авіарейси і не всіх перевізників можуть бути покриті своєї власної якісної страховкою. Польоти на вертольоті часто розглядаються і покриваються як окремий ризик.\n10. Покриття катастрофічних ризиків важливіше, ніж страхування від дрібних неприємностей.\nСтраховка в першу чергу повинна максимально захистити вас від серйозних пригод з великою сумою збитку, незважаючи на їх меншу ймовірність. Тому не женіться за покриттям подій, які часто трапляються, але менш важкі за наслідками, на шкоду серйозному покриттю. Набагато простіше власними силами впоратися з наслідками втрати багажу, ніж з проблемами, пов'язаними з отриманням серйозної травми.\nКатерина Шум, партнер компанії BritMark


Демократична Україна - Завдання уряду на 2018-й рік\nСереда, 10 Сiчень 2018 13:39\nЗавдання уряду на 2018-й рік\nКабінет Міністрів України у 2018 р. матиме низку надзвичайно важливих завдань, покликаних поліпшити стан економіки держави і якість життя людей.\nПро це Прем’єр-міністр України Володимир Гройсман сказав на підсумковій річній прес-конференції, повідомляє Укрінформ.\n«Завдання у 2018 році полягають у тому, щоб зробити більш якісною систему освіти, охорону здоров’я, збільшити економічне зростання», — наголосив В. Гройсман.\nЗа його словами, наступного року уряд докладе максимум зусиль для пришвидшеного економічного зростання, забезпечення людей роботою та гідними зарплатами й гарантування їхньої безпеки.\n«У 2018 році ми піднімемо мінімальну заробітну плату з 3200 до 3723 грн, це плюс 17%. Зросте середня пенсія в Україні, яка до реформи дорівнювала 1886 грн, а буде дорівнювати 2786 грн, тобто фактично 900 грн плюс», — підкреслив Глава уряду.\nЗа словами В. Гройсмана, він буде задоволений, якщо зростання економіки у 2018 р. буде більш як 3%.\nПрем’єр-міністр повідомив, що пенсії для військовослужбовців, які мають бойові заслуги, зростуть у кілька разів.\n«На часі прийняття нового законодавства щодо пенсій військовослужбовцям. Ми зробили пропозиції Раді національної безпеки і оборони, де виклали зміни, які є можливими і передбачають осучаснення пенсій для 550 тис. військових пенсіонерів.\nЯ обіцяв, що ми відразу це подамо як ініціативу після того, як проведемо пенсійну реформу загальної системи.\nЗараз наша команда працює з РНБО для того, щоб фіналізувати пропозиції, і за нашими попередніми підрахунками, середня пенсія для військовослужбовців зросте на 1,5 тис. грн. Але зрозуміло, що для людей, які мають бойові заслуги, пенсія зросте більш ніж на 1,5 тисячі — вона має зрости в декілька разів», — зазначив В. Гройсман.\n«Нам важливо, щоб система була змінена. І навіть якщо цей закон буде прийнято в січні або в лютому, то все одно я наполягаю на тому, щоб перерахунок пенсій відбувся у січні, щоб люди отримали свої кошти», — сказав Прем’єр-міністр.