Безпека бізнесу в Україні: рейтинг міст щодо проблем підприємництва | UA.NEWS\nБезпека бізнесу в Україні: рейтинг міст щодо проблем підприємництва\nСвітовий банк ухвалив рішення більше не публікувати рейтинг Doing Business – рейтинг країн за легкістю ведення бізнесу. Він не публікується з минулого року.\nПро це повідомляється на сайті установи. Керівництво банку вирішило припинити публікацію звіту Doing Business. Відзначається, що надалі Світовий банк буде працювати над новим підходом до оцінки ділового та інвестиційного клімату.\nУтім, в Україні схожу оцінку здійснили в розрізі міст. Програма Агентства США з міжнародного розвитку (USAID) «Конкурентоспроможна економіка України», у партнерстві з компанією Інфо Сапієнс та Інститутом економічних досліджень та політичних консультацій представила результати другого Індексу конкурентоспроможності міст (ІКМ), на основі якого створено рейтинг 45-ти найбільших міст України за якістю ділового середовища, йдеться у повідомленні Info Sapiens.\nНа основі дослідження, ми вирішили висвітлити в яких містах України найбільш безпечно займатися бізнесом.\nБезпека ведення бізнесу в розрізі міст\nЛідерами серед міст аспекті дослідження «Безпека ведення бізнесу» в рамках Індексу конкурентоспроможності міст – 2021 є Конотоп (8,75 бала), Бахмут (8,25 бала), Нікополь (8,18 бала), Лисичанськ (8,11 бала), Маріуполь (7,91 бала) та Вінниця (7,86 бала), випливає з релізу Info Sapiens. Усього 13 міст отримали високі оцінки – 7 і більше балів (рисунок 1).\nРисунок 1 – Безпека ведення бізнесу: результати 45-ти міст (зелений колір – високий результат)\nДжерело: Info Sapiens.\nАналітики зазначають, високі результати цих міст зумовлені поєднанням таких факторів (усіх або більшості), як менше поширення тіньового бізнесу, менше поширення рейдерства та менші витрати на безпеку.\nНа противагу цьому, найгірша ситуація з безпекою бізнесу спостерігається в Кам’янському (3,34 бала), Полтаві (3,42 бала), Одесі (3,43 бала), Рівному (3,58 бала) та Кривому Розі (4,28 бала). Бізнес цих міст потерпає від рейдерства, інших злочинних дій та високих витрат на власну безпеку.\nЗгідно з результатами дослідження Індекс конкурентоспроможності міст – 2021, 41,8% усіх опитаних вважають, що їхні конкуренти ведуть бізнес «у тіні» (варіанти відповіді «так» або «скоріше так»).\nНагадаємо, в Україні за попередніми розрахунками рівень тіньової економіки у січні-березні 2021 року становив 30% від обсягу офіційного ВВП.\nБільш ніж половина опитаних повідомили про подібну ситуацію лише у чотирьох містах – у Рівному (56,3%), Луцьку (51,0%), Кам’янці-Подільському (50,8%) та Павлограді (50,7%). Водночас нечасто про бізнес конкурентів у тіні повідомляли в Шостці (27,9%), Лисичанську (29,9%), Олександрії (30,0%), Бахмуті (30,4%), Умані (31,7%)та Краматорську (33,2%).\nУ вказаних вище 6-ти містах відповідний показник не перевищує третини опитаних. Упродовж 2019 – 2020 років 12,6% опитаних зазнавали втрат унаслідок таких злочинних дій, як вимагання, крадіжки, вандалізм, підпал, пограбування тощо.\nНайбільш часто про такі втрати повідомляли респонденти Полтави (20,5%), Кременчука (20,0%), Рівного (19,4%), Одеси (18,1%) та Кривого Рогу (18,0%). Лише у 12-ти містах зазнавали втрат від злочинних дій менше ніж 10% опитаних. Зокрема, рідше повідомляли про такі випадки в Кам’янці-Подільському (5,5%), Олександрії (6,0%), Вінниці (6,8%), Бахмуті (7,0%), Кропивницькому (7,8%) та Конотопі (8,0%).\nУ 2019 – 2020 роках 2,6% опитаних підприємців зазнавали спроб рейдерського захоплення. При цьому в окремих містах цей показник у декілька разів вищий. Зокрема, найчастіше рейдерські атаки були в Олександрії (8,5%), Полтаві (6,3%), Кам’янському (5,9%), Умані (5,8%), Дніпрі (5,6%), Одесі (5,6%) та Павлограді (5,6%).\nНа противагу цьому, у 3-х містах спроби рейдерських захоплень взагалі були відсутні — у Вінниці, Нікополі та Луцьку. Окрім цього, низький показник повідомлень про такі спроби в Мукачеві, Кам’янці-Подільському, Конотопі та Мелітополі (в усіх по 0,5% опитаних).\nЗгідно з даними опитування, у середньому підприємці витрачають 2,8% річного доходу на забезпечення безпеки/захисту бізнесу (охорону, обладнання, судові процедури, плату за «кришування» тощо). Найвищий рівень витрати зафіксовано в Миколаєві (4,5% річного доходу), Кам’янському (4,4%), Мелітополі (4,2%), Запоріжжі (3,8%) та Кривому Розі (3,7%). Водночас найнижчі витрати на безпеку та захист у Конотопі (1,5%), Олександрії (1,8%), Маріуполі (2,0%) та Кам’янці-Подільському (2,0%).\nОцінка поширеності тіньової економіки та злочинних проявів проти підприємців\nВ дослідженні зазначається, що робота частини бізнесу в тіні підриває довіру покупців та завдає шкоди суспільству та державі., Йдеться про такі прояви, як декларування не всіх прибутків, уникнення від сплати податків, практика наймання працівників в обхід трудового законодавства, торгівля контрабандним або контрафактним товаром, викривлює конкуренцію на ринку.\nЩоб оцінити поширеність тіньової діяльності бізнесу, учасникам ІКМ – 2021, було запропоновано оцінити поширеність «тіньової економіки» в їхньому секторі, зокрема дати відповідь на питання, чи, на їхню думку, їхні конкуренти працюють у тіні. Варто зазначити, 42% опитаних вважають, що серед їхніх конкурентів є ті, що працюють у тіні. При цьому оцінки рівня тіньової економіки не відрізняються істотно серед бізнесу різних типів. Оцінка поширеності тіньової економіки за типом підприємницької діяльності. ФОП і керівники підприємств-юридичних осіб оцінюють рівень роботи конкурентів у тіні майже однаково: такої думки про конкурентів дотримуються 40% опитаних ФОПів та 43% керівників підприємств, зареєстрованих як юридичні особи.\nРисунок 2 – Частка бізнесу, який вважає, що його конкуренти працюють у тіні (за розміром бізнесу), %\nСлід зауважити, що бізнес різних розмірів практично не відрізняється за поглядами на тіньову діяльність своїх конкурентів. Для всіх груп бізнесу за розміром частка респондентів, які вважають, що їхні конкуренти працюють у тіні, знаходиться в діапазоні від 41% до 44%.\nОцінюючи поширеність тіньової економіки за сектором, варто зазначити, що у даному питанні не спостерігається істотних відмінностей й між респондентами, що представляють різні сектори опитаного бізнесу. Від 37% до 44% представників кожного сектору висловили думку, що на їхньому ринку є представники бізнесу, що приховують прибутки або торгують контрабандою чи контрафактом.\nРисунок 3 – Частка бізнесу, який вважає, що його конкуренти працюють у тіні (за сектором), %\nЯкщо бізнес стає жертвою злочинів, таких як вимагання (здирництво), крадіжки, пограбування, вандалізм або підпал, це загрожує безпеці його працівників та завдає йому фінансових збитків. Поширеність злочинності, від якої страждають фірми та підприємці, веде до погіршення умов для ведення бізнесу в місті.\nЩоб визначити, наскільки вагомою перешкодою для бізнесу в містах є злочинність, підприємців та керівників підприємств запитали, чи зазнавали вони втрат унаслідок злочинів у 2019 – 2020 роках, і якщо так, то яким був розмір їхніх втрат. Керівники бізнесу (13%) вказали, що зазнали втрат унаслідок вимагання, крадіжок або інших злочинів протягом 2019 – 2020 років. Ці втрати в середньому склали 12% їхнього річного доходу.\nФОП та підприємства повідомляють про втрати внаслідок злочинності майже однаковою мірою. Протягом 2019 – 2020 років у 11% ФОП були фінансові втрати в результаті крадіжок, вимагання або інших злочинів, які в середньому склали 11,7% їхнього річного доходу. Серед підприємств-юридичних осіб такі втрати були в 14% опитаних і склали 12,2% річного доходу.\nВеликий бізнес зіштовхується зі злочинністю вдвічі частіше від малого та середнього бізнесу та втричі частіше від мікробізнесу. Про втрати внаслідок злочинів у 2019 – 2020 роках повідомили 32% великих підприємств.\nТа у фінансовому вимірі від злочинності найбільше постраждав мікробізнес. Порівняно невелика частка (11%) мікропідприємств мала такі втрати у 2019 – 2020 роках, але для них вони склали 13,8% доходу за рік, тоді як для решти груп бізнесу за розміром – не більше 7%.\nПерелічені фактори обумовлюють додаткові витрати через неправомірні прояви. У сільському господарстві найчастіше у порівнянні з іншими секторами повідомляють про втрати через крадіжки, здирництво, вандалізм, підпал чи інші злочини. З ними у 2019 – 2020 роках зіштовхнулися 23% представників цього сектору. Крім цього, у сільському господарстві найвищий показник цих втрат, з точки зору річного доходу, – 16,7%. Найрідше втрат через злочинність зазнавали в галузі інформаційних та телекомунікаційних послуг (8% опитаних) та в галузі операцій із нерухомістю (9%). Але якщо у сфері інформаційних та телекомунікаційних послуг розмір втрат у вимірі річного доходу склав 10,6%, то для бізнесу, що здійснює операції з нерухомістю, він був вищим: у середньому 14,7% річного доходу.\nБізнес в Україні зіштовхується з рейдерством, яке здійснюють через надання фіктивних документів, прийняття незаконних судових рішень та силове захоплення об’єктів. Через такі дії законні власники втрачають свою нерухомість, землю або частку в бізнесі. Що частішими є випадки рейдерства в містах, тим гірші в них умови для ведення бізнесу, з точки зору захисту прав власності. Щоб дізнатися, наскільки поширена ця проблема в містах, у яких було проведено дослідження, керівникам бізнесу було поставлено запитання про те, чи зазнавав їхній бізнес спроб рейдерського захоплення у 2019 – 2020 роках. 2,6% з них сказали, що протягом цього часу їхній бізнес зазнавав спроб рейдерства.\nВ підсумку варто зазначити, щоб захиститися від злочинів, зберегти власність та фінанси і протидіяти спробам рейдерських захоплень, фірми та підприємці вживають заходів для покращення безпеки свого бізнесу. Ці заходи можуть включати встановлення відповідного обладнання, залучення охорони, а також захист бізнесу в суді або користування послугами неформальних структур, які забезпечують так зване «кришування». Заходи із захисту бізнесу вимагають фінансових витрат, і в цьому опитуванні керівникам бізнесу було запропоновано оцінити, який відсоток річного доходу їхній бізнес витрачає на безпеку та захист. У середньому опитаний бізнес спрямовує на ці витрати 2,8% свого річного доходу.\nВідео: в Івано-Франківську студентка зайнялась сексом під час онлайн-лекції\nУ США Палата представників схвалила підвищення боргового ліміту\nУ Києві можуть дозволити продаж алкоголю в нічний час\nРада заборонила пальмову олію у солодощах та дитячому харчуванні\nбезопасность ведения бизнеса безпека ведення бізнесу витрати на безпеку злочини проти бізнесу підприємництво предпринимательство преступления против бизнеса расходы на безопасность рейдерство рейтинг городов рейтинг міст теневая экономика тіньова економіка\nМінекономіки планує знизити рівень тіньової економіки\nПідвищення мінімальної зарплати призведе до зростання безробіття і «тіньової економіки»\nЗакон Кабміну про підвищення податків не збільшить дохідну частину держбюджету


ФІЛОСОФІЯ МАРКСИЗМУ - Історія філософії - Підручники для студентів онлайн\nБезумовно, видатними мислителями були Карл Маркс (1818-1883) і Фрідріх Енгельс (1820-1895). По суті, вони освоїли всю попередню їм філософію. Основоположники марксизму високо цінували античну філософію, філософію Нового часу, класичну німецьку філософію, французький утопічний соціалізм, англійську політичну економію. Вони критично переробили досягнення своїх попередників і створили своє діалектико-матеріалістичне вчення. Аналізуючи стародавній світ, вони відзначали, що він не знав суб'єкта, що всі його світогляд був по суті абстрактним, загальним, субстанціональним, що саме тому стародавній світ не міг існувати без рабства . Християнсько-німецьке світогляд протиставило стародавньому світу як основний принцип абстрактну суб'єктивність і внаслідок цього - сваволя, відхід у внутрішній світ, спіритуалізм. А оскільки ця суб'єктивність була абстрактною, односторонньою, вона перетворилася на свою протилежність і замість свободи суб'єкта привела до рабства суб'єкта. Абстрактний внутрішній світ перетворився в абстрактну зовнішню форму, і наслідком цього було відновлення рабства у формі кріпосного права. Політична реформація, знищивши феодалізм, проголосила, що людство має надалі об'єднуватися не примусом, тобто політичними засобами, а приватними інтересами, тобто засобами соціальними. Зведення приватного інтересу в сполучна початок людства необхідно тягне за собою загальну роздробленість, перетворення людства в скупчення взаємно отталкивающихся атомів. Чистоган стає єдиним зв'язком між людьми. Власність - природне, бездушне початок, що протистоїть людському, духовному началу, і в кінцевому рахунку гроші - відчужена, порожня абстракція власності - робиться володарем світу. Людина, переставши бути рабом людини, став рабом речі.\nНа думку Маркса і Енгельса, саме англійці, які не вірять ні в які спільні інтереси, але тільки в приватні, є абсолютними суб'єктами. Саме англійці, діючі завжди за мотивами індивідуальних інтересів, мають справді соціальну історію. Бо, зокрема підкреслював Енгельс, поки держава і церква - єдині форми, в яких здійснюються загальні властивості людської сутності, доти ні про яку соціальну історії не може бути й мови. Адам Сміт (1723- 1790), відзначають Маркс і Енгельс, звів усі - політику, партії, релігію - до економічним категоріям і тим самим визнав інтерес, власність сутністю держави, збагачення - його метою. Родоначальник філософії утилітаризму, англійський філософ Ієремія Бентам (1748- 1832) також оскаржував "загальний інтерес в політичному сенсі". Суспільний інтерес - це тільки абстракція; він є нічим іншим, як сукупністю індивідуальних інтересів. "Якщо визнати бажаним жертвувати щастям одного індивідуума для збільшення щастя інших, то, стало бути, ще більш бажано жертвувати щастям також і другого, третього і так до безкінечності ... Індивідуальні інтереси - єдино реальні інтереси", - підкреслює Бентам, і саме вони є основою спільного інтересу. Англійський письменник Вільям Годвін (1756-1836), творчість якого справила вплив на Роберта Оуена, також обгрунтовував принцип утилітаризму. Характеризуючи державу як зло, він тим не менш закликав громадян жити для загального блага. Учень Бентама Джон Стюарт Мілль (1806-1873) взагалі відкидав поняття загального блага. На його думку, людська любов - це ні що інше, як освічений егоїзм. Не загальне благо, а найбільше щастя найбільшого числа людей - ось принцип соціального життя.\nЗасуджуючи чистоган і т.п., Маркс і Енгельс оцінювали розкладання людства па масу ізольованих атомів як вже саме по собі знищення всіх корпоративних, національних і взагалі особливих інтересів, як останню, необхідну ступінь до вільного самооб'єднання людства.\nАналізуючи філософію XIX ст., Маркс і Енгельс відзначали, що метафізика XVII в. пережила свою звитяжну і змістовну реставрацію в спекулятивній німецької філософії XIX ст., особливо у філософії Г. В. Ф. Гегеля. Безумовно, Маркс високо цінував філософію Гегеля, він відкинув спроби третирувати Гегеля. Маркс відкрито визнавав, що є учнем цього мислителя. Він характеризував гегелівську філософію як німецьку теорію французької революції, вважав, що вона, незважаючи на властиві їй містифікації, відбила епоху революційного перелому в розвитку суспільства; в ній зримо палахкотіли відсвіти блискавок Французької революції. (Адже і сам Гегель говорив про ту епоху як про час, коли дух скомандував йти вперед). Гегелівська теорія розвитку, діалектика стала результатом осмислення всієї практично доступною Гегелем духовної культури - як належить його часу, так і історії. Примітний обмін думками між Гегелем і Гете з приводу діалектики. Коли Гегель сказав, що діалектика є не що інше, як методично чітко виражений суперечливий дух, який притаманний кожній людині і за допомогою якого людина прагне розділити істину і брехню, Гете заперечив: чи не станеться, що хтось за допомогою діалектики фальш буде видавати за істину , а істину за брехню? Гегель відповів, що таке можливо, але тільки з людьми, духовно хворими.\nСаме Гегель перший дав всеосяжне і свідоме зображення загальних форм руху діалектики, вважав Маркс. Він рішуче підтримав антісуб'ектівістскій пафос філософії Гегеля. Нехай у містичній оболонці, але Гегель обгрунтовує ідею про те, що логічні форми - аж ніяк не незалежні від змісту реальних речей, вони суть форми змісту самих реальних речей. Звичайно, у Гегеля істинне буття - це буття поняття, але саме поняття являє собою в кінцевому рахунку перетворену в ідеалістичному дусі об'єктивну природу.\nВисоко оцінює Маркс також положення Гегеля про "самонароджений" людини: Гегель, на думку Маркса, "ухвативает сутність праці і розуміє предметного людини, дійсного людини як результат його власної праці".\nХарактеризуючи гегелівську філософію в цілому, Маркс і Енгельс відзначали, що в ній в ідеалістичній формі, під містичною оболонкою полягало революційний зміст; "філософія Гегеля раз і назавжди впоралася з усяким поданням про остаточний характер результатів людського мислення і дії". "Істина, яку повинна пізнати філософія, представлялася Гегелем вже не у вигляді зборів готових догматичних положень, істина тепер полягала в самому процесі пізнання, в тривалому історичному розвитку науки, що піднімається з нижчих щаблів знання на все більш високі ..." - писав, в Зокрема, Енгельс і підкреслював далі, що ці погляди, зрозуміло, "не дані Гегелем в такій різкій формі. Це висновок, до якого неминуче призводить його метод, але цей висновок ніколи не був зроблений ним самим з такою певністю". Саме тому Маркс і Енгельс в кінцевому рахунку дистанціювалися від Гегеля, від гегелівської філософії.\nМаркс, зокрема, зазначав, що оскільки у Гегеля діалектика не випливає з реальної дійсності, остільки він в кожній сфері, будь то сфера держави або сфера природи, розпізнає тільки ідею, логічну ідею. Так, перехід сім'ї та громадянського суспільства в політичну державу виводиться Гегелем "не з особливої сутності держави, а з загального співвідношення необхідності і свободи". Навпаки, вважає Маркс, форми держави, точно так само як і правові відносини, "не можуть бути зрозумілі ні з самих себе, ні з так званого загального розвитку людського духу", вони кореняться в матеріальних життєвих відносинах і тому "анатомію громадянського суспільства слід шукати в політичній економії ". Гегель ж, на думку Маркса, різко критикуючи капіталістичне суспільство, його протиріччя розглядає лише на філософському рівні. У всякому разі він не розкрив економічну сутність цих протиріч, нс побачив того вирішального моменту, що оскільки трудящий змушений продавати специфічний товар - свою робочу силу, остільки рівність товаровиробників та товаровласників тільки формальне; насправді трудящий створює додатковий продукт, додаткову вартість і є залежним, експлуатованим людиною.\nМаркс відхиляє також положення Гегеля про державу як втіленні розуму і моральності, силі, здатної вирішити протиріччя капіталістичного розвитку, приборкати стихію економічної конкуренції, подолати різкий розрив бідності і багатства. Він вважає, що Гегель в цьому зв'язку, по суті, йде від реальних політичних проблем: "Робота філософії полягає тут не в тому, щоб мислення втілювалося в політичних визначеннях, а в тому, щоб готівкові політичні визначення улетучивались, перетворювалися на абстрактні думки".\nІгноруючи або, у всякому разі, недооцінюючи конкретно-історичний підхід до досліджуваного явища, Гегель ототожнює людини, людську сутність з самосвідомістю. Звідси, на думку Гегеля, всяке відчуження людської сутності є ні що інше, як відчуження самосвідомості. За Марксом ж, суб'єктом відчуження і самовідчуження є людина, її діяльність. Людська історія в цілому є процес відчуження і деотчужденія, немає ні відчуження, ні деотчужденія поза людської історії, вважає Маркс. Як і Л. Фейєрбах, Маркс вважав, що Бог - це людська сутність, абстрагуватися, абсолютизована і відокремлена від людини. Однак якщо Фейєрбах вважав, що деотчужденіе людини може бути зведене до усунення цього відчуженого образу людини, який є Богом, то Маркс підкреслював, що релігійне відчуження людини є лише одна з багатьох форм людського самовідчуження. Людина не тільки відчужує частину себе у формі Бога, він також відчужує інші продукти своєї духовної діяльності у формі філософії, мистецтва, моралі; продукти своєї економічної діяльності у формі товару, грошей, капіталу; продукти своєї соціальної діяльності у формі держави, соціальних інститутів, законів.\nЛюдина відчужує від себе не тільки продукти своєї власної діяльності, але також відчужує себе від самої діяльності, в процесі якої ці продукти виробляються, від природи, в якій він живе, і від інших людей. Однак своє концентроване вираження відчуження людини, на думку Маркса, знаходить в відчуженні праці, в відчуженому працю, під яким він розуміє насамперед відчуження людини-трудящого в процесі праці. Причина відчуження праці - панування приватної власності, деформирующей як соціальні умови, так і внутрішній світ людини. І оскільки це так, остільки ліквідація приватної власності, вдосконалення на цій основі соціальних відносин, є, згідно з Марксом, вирішальне умова звільнення і розвитку вільних людей; разом з тим, у свою чергу, вільні особистості є необхідна умова деотчужденія соціальних відносин. Замкнуте коло? Ні. Виходом з цього кола є революційна соціальна практика, за допомогою і в результаті якої люди, що змінюють свої соціальні відносини, змінюють також і свою власну природу. Такий висновок Маркса. Що ж стосується Гегеля, то він, на думку Маркса, хоча і розумів роль праці в процесі формування людини, тим щонайменше не виявив відчуження праці; він побачив тільки позитивну сторону праці, але не негативну.\nНе прийняв Маркс і гегелівську трактування закономірності всесвітньо-історичного процесу. У гегелівської ідеї "хитрості розуму" він справедливо побачив розрив між історією і людиною: у Гегеля не людина робить історію, а сама історія творить себе, і людина - це тільки знаряддя історії. Маркс визнає, що закони історії діють об'єктивно, тобто незалежно від людської волі і свідомості. Проте люди самі роблять свою історію; історія не є якась особлива особистість, яка користується людиною як засобом досягнення своїх цілей. Історія - це ні що інше, як діяльність переслідує свої цілі людини. Звичайно, люди роблять її "не так, як їм заманеться, за обставин, що не самі вибрали, а які безпосередньо є в наявності, дані ним і перейшли від минулого", пише Маркс. І все ж історія - не така необхідність, яка здійснюється неминуче: в історії необхідність і випадок, необхідність і свобода взаємопов'язані.\nУ своїх нотатках про причини падіння Робесп'єра Гегель зазначає: "Необхідна відбувається, але кожна частина необхідності зазвичай приписується індивідам. Один - прокурор і адвокат, інший - суддя, третій - кат, але все необхідні". За Марксом, ролі панів і рабів, катів і жертв аж ніяк не завжди заздалегідь визначені; це результат боротьби, результат якої заздалегідь неможливо вирішити наперед. Однак, вважає Маркс, у міру суспільного розвитку, детермінація діяльності людей буде все в більшій мірі послаблюватися і люди все в зростаючій мірі будуть впливати на суспільні процеси у відповідності зі своїми цілями, тобто свідомо впливати на історію. У всякому разі, історичну необхідність Маркс розумів як минущу, зникаючу необхідність.\nМаркс відкинув гегелівську методологію, обусловившую підміну конкретної діалектики спекулятивним аналізом понять. Але Гегелем, пише Маркс, саме поняття є істина субстанції. Поняття ж, яка досягла вільного існування, є ні що інше, як "Я", або чисте самосвідомість. Маркс виявляє в "знятті" Гегелем "замкнутості" субстанції три моменти (три елементи): спінозівська субстанцію, Фіхтевское самосвідомість і гегелівське необхідно-суперечлива єдність обох елементів - абсолютний дух. Перший елемент є метафізично переряженний природа в її відірваності від людини, другий елемент - метафізично переряженний дух в його відірваності від природи, третій елемент - метафізично переряженний єдність обох факторів, дійсний чоловік і дійсний людський рід. І оскільки Гегель в "Феноменології духу" на місце людини ставить самосвідомість, то найрізноманітніша людська діяльність виступає тут тільки як певна форма самосвідомості, визначеність самосвідомості. В "Феноменології духу" Гегеля залишаються незачепленими матеріальні, чуттєві, предметні основи різних відчужених форм людської самосвідомості, і вся руйнівна робота має своїм результатом найконсервативнішу філософію, бо подібна точка зору уявляє, що вона подолала предметний, чуттєво-дійсний світ, коль скоро вона перетворила його в "розумову річ", в чисту визначеність самосвідомості, пишуть Маркс і Енгельс. Тому, на їхню думку, "Феноменологія духу" цілком послідовно кінчає тим, що вона на місце всієї людської дійсності ставить "абсолютне знання", тому що це єдиний спосіб існування самосвідомості, а самосвідомість розглядається як єдиний спосіб існування людини: "абсолютне" ж знання - тому, що самосвідомість знає тільки саме себе і не соромлячись великих ніяким предметним світом. Людини Гегель робить людиною самосвідомості, замість того щоб самосвідомість зробити самосвідомістю людини.\nСуть гегелівської спекулятивної методології, підкреслює Маркс, полягає в наступному: "Як за допомогою абстракцій ми перетворюємо яку річ в логічну категорію, точно так само варто нам відволіктися від всяких відмінних ознак різних родів руху, щоб прийти до руху в абстрактному вигляді, до суто формального руху , до чисто логічної формулою руху. І якщо в логічних категоріях ми бачимо субстанцію всіх речей, то нам неважко уявити, що в логічній формулі руху ми знайшли абсолютний метод, який не тільки пояснює кожну річ, а й включає в себе рух кожної речі ". Проте, відзначає Маркс, "мінералог, вся наука якого обмежувалася б встановленням тієї істини, що всі мінерали насправді суть" мінерал взагалі ", був би мінералогом лише у власній уяві. При вигляді кожного мінералу спекулятивний мінералог говорив би: це" мінерал ", і його наука обмежувалася б тим, що він повторював би стільки разів це слово, скільки існує дійсних мінералів ... Звичайна людина не припускає, що сказав щось особливе, коли говорить, що існують яблука і груші. Філософ ж, висловивши ці існуючі речі в спекулятивних термінах, сказав щось незвичайне. Він зробив чудо: нз недійсною розумової сутності "плід взагалі" він справив дійсні предмети природи ".\nЗвичайно, визнає Маркс, в мисленні Гегель ясно і чітко визначив діалектику абстрактно-конкретного. Але, вважає Маркс, "конкретне тому конкретно, що воно є синтез багатьох визначень, отже, єдність різноманітного. У мисленні воно тому виступає як процес синтезу, як результат, а не як вихідний пункт, хоча воно являє собою дійсний вихідний пункт і, внаслідок цього, також вихідний пункт споглядання і уявлення. На першому шляху повне уявлення випаровується до ступеня абстрактного визначення, па другому шляху абстрактні визначення ведуть до відтворення конкретного допомогою мислення. Гегель тому впав у ілюзію, розуміючи реальне як результат себе в собі, який синтезує, в себе углубляющегося і з самого себе розвивається мислення. Тим часом як метод сходження від абстрактного до конкретного є лише спосіб, за допомогою якого мислення засвоює собі конкретне, відтворює його як духовно конкретне ".\nЗа Марксом, оскільки філософія Гегеля абстрактна, остільки вона споглядальна і саме тому також і консервативна; вона не націлена на перетворення дійсності, залишає "незачепленими матеріальні, чуттєві, предметні основи різних відчужених форм людської самосвідомості", вона предметний, чуттєвий дійсний світ перетворила в "розумову річ".\nНа противагу Гегелю Маркс і Енгельс стверджують, що коріння філософії - в реальній дійсності. Не свідомість визначає життя, а життя визначає свідомість. Свідомість - це усвідомлене буття, а буття людей є реальний процес їх життя. "Якщо у всій ідеології люди і їхні стосунки виявляються поставленими на голову, наче в камері-обскура, то і це явище точно так само виникає з історичного процесу їхнього життя, подібно до того, як зворотне зображення предметів на сітківці ока виникає з безпосереднього фізичного процесу їх життя. У пряму протилежність німецької філософії, що спускається з неба па землю, ми тут піднімаємося з землі на небо, тобто ми виходимо не з того, що люди говорять, уявляють, уявляють собі, - ми виходимо також не з існуючих тільки на словах, мислимих, уявних, що представляються людей, щоб від них прийти до справжніх людям; для нас вихідною точкою є дійсно діяльні люди, і з їхніх дійсного життєвого процесу ми виводимо також і розвиток ідеологічних віддзеркалень і відзвуків цього життєвого процесу ". Маркс і Енгельс підкреслюють: "Коли зображується цей діяльний процес життя, історія перестає бути зібранням мертвих фактів, як у емпіриків, які самі ще абстрактні, або ж уявної діяльністю уявних суб'єктів, якою вона є у ідеалістів".\nІлюзії мислення, філософські спекуляції породжуються самою дійсністю, відображають суперечності, властиві реальному житті. Зокрема, релігія корениться в протиріччях земного світу. Через ці протиріччя вона і повинна бути зрозуміла. Усвідомивши це, філософія перестає бути просто філософською системою в ряду інших, вона стає філософією реального світу; вона стає практичною, ніщо вже не заважає зв'язати філософську критику з критикою суспільства, політики, з певною партійною позицією в політиці, тобто пов'язати цю критику з дійсною боротьбою. У кінцевому рахунку, вважає Маркс, вся справа полягає в тому, щоб "революціонувати" існуючий світ, щоб практично виступити проти існуючого стану речей і змінити його.\nКоли філософ відмовиться від спекуляцій і звернеться до реального життя, до повсякденній практиці людей, він неминуче повинен побачити, що суб'єкт реальних соціальних перетворень - робітники; робітники, "зайняті, наприклад, в майстернях Манчестера і Ліона не думають, що можна" чистим мисленням ", за допомогою одних тільки міркувань, позбутися господарів і від свого власного практичного приниження. Вони знають, що власність, капітал, гроші, найману працю тощо являють собою далеко не примари уяви, а вельми практичні, вельми конкретні продукти самовідчуження робітників і що тому вони повинні бути скасовані теж практичним і конкретним чином для того, щоб людина могла стати людиною не тільки в мисленні, у свідомості, але й у масовому бутті, у житті ". З цього моменту не стільки філософська критика, скільки пролетарська революція стає "рушійною силою історії, а також релігії, філософії і всякої іншої теорії". Висновок Маркса: "подібно до того, як філософія знаходить у пролетаріаті своє матеріальне зброю, так і пролетаріат знаходить у філософії свою духовну зброю".\nМаркс прав - вчення Гегеля дійсно склало цілу епоху, воно дійсно суперечливо, саме тому так суперечливі його оцінки. Артур Шопенгауер називав Гегеля філософським шарлатаном. У Росії багато Гегеля порівнювали з Наполеоном. А. И. Герцен (1812-1870) писав, маючи на увазі, зокрема, Гегеля: німці пишуть так, що якщо не тріщить голова, то це - вульгарність. В. І. Ленін (1870-1924) говорив про Гегеля (правда, не завжди): "філософська сволота", "гнойова купа". Бертран Рассел (1872- 1970) вважав, що Гегель, втім, як і Маркс, - невіглас. Карл Поппер (1902-1994) знаходив у творчості Гегеля "мову божевільного" і "відсутність мізків". Візьмемо хоча б одне твердження Гегеля: розумне є дійсне, дійсне - розумно. Можна сприймати цю тезу як виправдання примирення з дійсністю. Але можна і в протилежному сенсі: розумне повинно бути; воно повинно бути здійснено, навіть за допомогою революційних заходів.\nПісля Другої світової війни, наприкінці 1940-х - початку 1950-х рр., Громадська думка Німеччини Третирували Гегеля як "мертву собаку", типовий зразок мислення, ведший до обожнювання держави, в кінцевому рахунку - до гітлерівського тоталітаризму. Одночасно багато, незважаючи на вороже ставлення Сталіна до Гегеля, характеризували радянську систему як наслідок гегелівських поглядів. Гегель в той час став жертвою недиференційованої денацифікації і розпочатої холодної війни.\nУ Франції була інша ситуація. Там після відкриття Жаном Ваалем "раннього Гегеля" та аналізу Олександром Кожевим (1902-1968) і Жаном Іполитом (1907-1968) "Феноменології духу", Гегель був у всіх на вустах. Моріс Мерло-Понті (1908-1961), Реймон Арон (1905-1983) та ін. Сприйняли образ Гегеля, даний Кожевим. Це був портрет глибокого, прогресивного, демократичного мислителя. Особливо великий вплив приділялася впливу Гегеля на К. Маркса і марксизм. Анрі Лефевр (1905-1991), Люсьєн Гольдман (1918-1970), Роже Гароді (р. 1913) різко дистанціювалися від сталінського образу Гегеля як адвоката націоналістичного насильства. Пізніше Л. Альтюссер, Пулансос та інші прихильники структуралізму розглядали його вже як засіб подолання ненауковості раннього, гуманістично орієнтованого Маркса, здійснення епістемологічного розриву зрілого Маркса з ранньої гегельянської фазою марксизму. У цьому зв'язку виник так званий сцієнтистський марксизм.\nУ Німеччині в 1950-і рр. також був зроблений поворот до тлумачення Гегеля з лівих позицій. "Франкфуртські" теоретики розглядали Гегеля як основоположника діалектичного мислення. Так, Герберт Маркузе (1898-1979) ще в 1941 р в книзі "Розум і революція" відмежувався від кліше реакціонера Гегеля і підкреслював його значення для розвитку Маркса. Карл Левіт (1897-1973) в книзі "Від Гегеля до Ніцше" (1939) також реабілітував Гегеля. Ерік Вайл в роботі "Гегель і держава" (1950) кваліфікував погляди Гегеля як оптимальне обгрунтування сучасного лібералізму. К.-Х. Ітліц, навпаки, продовжував стверджувати, що гегелівська філософія - це обожнювання державного панування. Ернст Топіч, Ханс Альберт, Карл Поппер, Фрідріх Мейнеке продовжували вважати Гегеля попередником тієї традиції, яка знайшла своє втілення в Гітлері. Примітно при цьому, що гітлерівські ідеологи по-різному ставилися до Гегеля. Якщо Біндер і Лоренц (юристи) апелювали до Гегеля, то А. Розенберг, Крик, Боймлер були антігегельянцамі, справедливо вбачаючи в вченні Гегеля раціоналістичне і просвітницьке спадщину Європи.\nРадянські марксисти в 1960-х рр. остаточно відмовилися від сталінської формули, згідно з якою гегелівська філософія є аристократичної реакцією на Французьку революцію і французький матеріалізм.\nЗагалом серед марксистських робіт про Гегеля виділяються роботи Д. Лукача "Молодий Гегель" (1948), Е. Блоха "Суб'єкт - Об'єкт, уточнення до Гегеля" (1951), Р. Гароді "Бог помер" (1962). Є цікаві роботи югославських філософів, интерпретировавших молодого Маркса в дусі Гегеля.\nПовернемося знову безпосередньо до Марксом і Енгельсом. Класики марксизму схвалюють філософію Л. Фейєрбаха за те, що той зводить релігійний світ до його земної основі. Але відділення земної основи від самої себе може бути пояснено тільки "саморазорванностью і самопротіво- речівостью цьому земному основи". Фейєрбах цього не робить. Чуттєвий світ, про який він говорить, стає вкрай абстрактним, як тільки йому доводиться говорити не тільки про статевих, а про яких-небудь інших відносинах між людьми. Фейєрбах не знає більш глибокої причини ідеологічних явищ, ніж відвернена сутність чуттєвого людини. "Але сутність людини не є абстракт, властивий окремому індивіду. У своїй дійсності вона є сукупність усіх суспільних відносин". Висновок Маркса: філософія Фейєрбаха - матеріалізм, який розглядає чуттєвість не як практичну людськи чуттєву діяльність; людина Фейєрбаха - абстрактний людина, він живе не в дійсному, історично розвивається і історично певному світі. Поділяючи вихідні матеріалістичні принципи Фейєрбаха, Маркс і Енгельс разом з тим вважали, що він особливо недооцінює роль предметно-чуттєвої діяльності, спілкування людей у процесі цієї діяльності, які беруть специфічний характер в кожну історичну епоху і визначають духовний світ людини.\n"Індивіди завжди і за всіх обставин" виходили з себе "", - пишуть Маркс і Енгельс в "Німецькій ідеології", - але так як вони не були єдиними в тому сенсі, щоб не потребувати ні в якому зв'язку один з одним, - бо їх потреби, тобто їх природа і спосіб їх задоволення, пов'язували їх один з одним (відносини між статями, обмін, розподіл праці), - то їм необхідно було вступати у взаємовідносини один з одним. Але так як вони вступали в спілкування між собою не як чисті "Я", а як індивіди, що знаходяться на певному щаблі розвитку своїх продуктивних сил і потреб, і так як це спілкування, у свою чергу, визначало виробництво і потреби, то саме особисте, індивідуальне ставлення індивідів один до одного, їх взаємне відношення в якості індивідів створило - і повсякденно відтворює - існуючі відносини ". Виходячи з цього, в" Тезах про Фейєрбаха "Маркс підкреслює:" Головний недолік всього попереднього матеріалізму - включаючи і фейер- бахівський - полягає в тому, що предмет, дійсність, чуттєвість береться тільки у формі об'єкта або у формі споглядання, а не як людська чуттєва діяльність, практика, не об'єктивно ". По суті, усвідомлення різних аспектів практичної діяльності - це лейтмотив, стрижень" Тез про Фейєрбаха " . Маркс особливо виділяє наступні моменти:\nа) навколишня дійсність не може розглядатися лише як відчужений від соціального людини об'єкт, але як історичний продукт розвитку промисловості, громадського стану, спілкування людей;\nб) зовнішній світ стає об'єктом пізнання в міру того, як він включається в діяльність людей, і насамперед у практичну діяльність:\nв) створюваний у процесі пізнання образ світу не може бути лише споглядальним відображенням дійсності, тому саму чуттєвість необхідно зрозуміти як діяльність, розкрити її зв'язок з теоретичним мисленням, виявити творчу активність пізнає суб'єкта.\nБезперечно, Фейєрбах зробив "геніальне відкриття", поставивши "живої людини" в центр своєї філософії. Він "з'явився виразником матеріалізму, що збігається з гуманізмом". Правда, тільки в "теоретичній області", - вважає Маркс. "Але людина, - пише далі Маркс, - не тільки природна істота ..." Завдяки праці він виділяється, відокремлюється від тварин. Більше того, він перетворить природу, олюднює її. Під виглядом чуттєвих, чужих, корисних предметів, під виглядом відчуження людина має перед собою свої опредмеченное сутнісні сили. Але, впливаючи на зовнішню природу, змінюючи і олюднюючи її, людина в той же час змінює і свою власну природу, свої потреби, свої почуття. "Око став людським оком точно так само, як його об'єкт став суспільним, людським об'єктом, створеним людиною для людини. Тому почуття безпосередньо у своїй практиці стали теоретиками. Вони мають відношення до речі заради речі, але сама ця річ є предметне людське ставлення .. . "І не тільки зовнішні почуття," але і так звані духовні почуття, практичні почуття (воля, любов і т.д.) ... виникають лише завдяки наявності відповідного предмета, завдяки олюднений природі. Освіта п'яти зовнішніх почуттів - це робота всієї досі протекшей всесвітньої історії ". Маркс підкреслює: "питання про те, чи володіє людське мислення предметної істинністю, - зовсім не питання теорії, а практичне питання". Розглядаючи практику як спосіб буття людини, Маркс сформулював тезу, що має надзвичайно важливе методологічне значення: "Сутність людини не є абстракт, властивий окремому індивіду. У своїй дійсності вона є сукупність усіх суспільних відносин". З цим пов'язаний інший важливий висновок великий гуманістичної сили: "Рівність є усвідомлення людиною самої себе у сфері практики, тобто усвідомлення людиною іншої людини як рівного собі і ставлення людини до іншої людини як до рівного. Рівність є французьке вираз для позначення єдності людської суті, для позначення родового свідомості і родового поведінки людини, практичного тотожності людини з людиною, тобто для позначення суспільного, або людського, відносини людини до людини ".\nТеоретично Фейєрбах розумів роль і значення практики: "ті сумніви, яких не дозволяє теорія, дозволить ... практика", - писав він. Тим не менш, почуття, бажання у нього не переростають в дію, в практику. І якщо Фейєрбах, подібно Гегелю, зняття відчуження людини пов'язував з розвитком духу, свідомості та самосвідомості, то Маркс - насамперед з революційною практикою: "Матеріалістичне вчення про те, що люди суть продукти обставин і виховання, що, отже, змінилися люди суть продукти інших обставин і зміненого виховання, - це вчення забуває, що обставини змінюються саме людьми і що вихователь сам повинен бути вихований. Воно неминуче тому приходить до того, що ділить суспільство на дві частини, одна з яких височіє над суспільством ... Збіг зміни обставин і людської діяльності може розглядатися і бути раціонально зрозуміле лише як революційна практика ". Своє вище втілення революційна практика знаходить в боротьбі за комунізм. "Тільки шляхом здійснення комунізму на ділі" можездійснитися "знищення відчуження людського життя", підкреслює Маркс.\nГуманістична позиція вчення Маркса не підлягає сумніву. Його метою є людина, вільна асоціація людей, усуспільнили людство. Категоричний імператив Маркса "людина - вища істота для людини" повеліває ниспровергнуть всі суспільні відносини, поневолюють людини. Аналізуючи сутнісні характеристики людини в процесі історії суспільства, Маркс виділив три специфічні форми взаємної залежності людей. Відносини особистої залежності (спочатку абсолютно первісні), - пише Маркс у "Економічних рукописах 1857-1858 років", - такі ті перші форми суспільства, при яких продуктивність людей розвивається лише в незначному обсязі і в ізольованих пунктах. Особиста незалежність, заснована на речової залежності, - така друга велика форма, при якій вперше утворюється система загального суспільного обміну речовин, універсальних відносин, всебічних потреб і універсальних потенцій. Вільна індивідуальність, заснована на універсальному розвитку індивідів і на перетворенні колективної, суспільної продуктивності в їх суспільне надбання, - така третя ступінь. Другий ступінь створить умови для третьої ".\nЗгідно Марксу, людина - це і постійна передумова, і результат історії: люди і творці, і режисери, і актори своєї історичної драми. Очевидно, що Маркс і Енгельс допомогли людям, які борються за свободу і справедливість, звільнити своє мислення від моралізаторства, навчили їх шукати коріння придушення і знищення людини в реальних протиріччях інтересів соціальних класів. Вони навчили розпізнавати в економічних відносинах, у відносинах виробництва і власності справжню основу соціальної структури. Проаналізувавши діалектику капіталістичного способу виробництва, вони прийшли до висновку про історично минущий характер капіталізму, про те, що йому на зміну в ході революції пролетаріату прийде новий суспільний лад - комуністичний, заснований на суспільній власності на засоби виробництва. Комунізм, з точки зору Маркса і Енгельса, - це суспільство, в якому вільний розвиток кожного є умовою вільного розвитку всіх.\nЯк показала історія, Маркс недооцінив життєстійкість капіталізму, переоцінив революційну роль пролетаріату, надмірно третирував буржуазну демократію, абсолютизував класову боротьбу, крім того, в його вченні про комунізмі є й утопічні моменти. Його послідовники і ті, хто вважав себе такими, ще більше погіршили ці тенденції у вченні Маркса. Вони абсолютизували спрямованість історії в одному - єдино позитивному напрямку - до комунізму. Розглядаючи марксизм як ідеологію зумовленості майбутнього, вони не змогли повною мірою і своєчасно оцінити такі явища, як, наприклад, сталінізм, фашизм, науково-технічна революція, здатність капіталізму знайти "друге дихання", реальна ситуація в країнах, що розвиваються, виснаження природних ресурсів, забруднення навколишнього середовища, загроза термоядерного знищення людства і інш. І це логічно: перед обличчям примусовості історичного руху не існує можливостей для автономної політичної стратегії і тактики. У сучасних умовах головне завдання людства - вижити. У цьому зв'язку, природно, потрібно переглянути розуміння класової боротьби, революції, суб'єкта соціальних змін. У сучасній ситуації змінюються зміст і відношення між формами соціальної боротьби. Сьогодні, хоча світ по- колишньому розділений, виживання не окремої класу, що не окремого народу, а людства в цілому диктує необхідність керуватися насамперед загальнолюдськими цінностями та інтересами, загальнолюдськими законами моральності і справедливості. Ніякої клас, ніяка організація, ніякий рух не можуть вважатися справді прогресивними, якщо вони легковажно ставляться до перспективи самознищення людства. Саме тому, принаймні в розвинених країнах, суспільно- політична боротьба буде проходити, в усякому разі в майбутні роки, не під прапором ліквідації соціально-економічної системи, а гуманізації та демократизації існуючих суспільних відносин, способу життя людей, тобто мирно, шляхом поступових еволюційних перетворень, реформ, а не насильницьких зіткнень.\nЯсно, що в цих умовах суб'єкт соціальних змін вже не може належати до одного класу. На перший план висувається окрема людина, індивідуум, все гостріше усвідомлює потреба у свободі, розвитку своєї особистості, затвердження почуття власної гідності. Мети соціальної рівності всіх націй, справедливості, солідарності, свободи, самовизначення індивіда, політичні права, створення громадянського суспільства та ін. Визначають сьогодні самосвідомість і світовідчуття все більшого числа людей. До цього додається завдання запобігти термоядерну та екологічну катастрофи, вирішувати інші глобальні проблеми. Саме тому в сучасних умовах у майбутньому радше матимуть не стільки чіткі класові організації та спілки, скільки соціально неоднорідні, плюралістичні в ідеологічному, духовному сенсі союзи, різні громадянські ініціативи, виступи і боротьба окремих особистостей і т.п. Якщо людство хоче вижити, подолати кризу цивілізації, йому необхідно відмовитися від експансії по відношенню до природи, встановити міжнародний громадський контроль за ресурсами, утвердити пріоритет загального добробуту народів перед індивідуальній чи груповій вигодою, перерозподілити багатства на користь знедолених, демократизувати, зробити більш моральними відносини між людьми і народами. Але ж саме в цьому сенсі говорив К. Маркс про суспільство реального гуманізму.\nЗвичайно, ні марксизм, ні яке-небудь інше вчення, не повинні перетворюватися в ікону, у Святе Писання! Ідеали, мрії, довгострокові перспективи людству необхідні, але вирішувати воно повинно практичні завдання, що стоять перед ним сьогодні, причому вирішувати гуманно, в інтересах розвитку людини. Критичний і поважний аналіз попередньої філософії, суспільно-політичної думки дає нам знання, методологію для наукового пошуку необхідних практичних кроків з метою вирішення актуальних завдань, що хвилюють людство.


МЗС України визнав двох прем'єрів Молдови | Голос Одеси\nСпецпредставник України зустрівся в Кишиневі з обома прем’єрами.\nУ МЗС України вважають прем’єр-міністрами Молдови та екс-главу уряду Павла Філіпа, і голову нового уряду Майю Санду. Як інтернет-видання Хроніка.інфо, про це в четвер, 13 червня, пише Європейська правда з посиланням на коментар МЗС за підсумками візиту спецпредставника України Віктора Крижанівського в Кишинів.\n«У першій половині дня відбулися зустрічі зі спікером обраного за результатами виборів 24 лютого цього року парламенту Зінаїдою Гречаної і призначеними парламентською більшістю прем’єр-міністром Майєю Санду і членами її уряду», — йдеться в повідомленні.\nКрім того, за даними МЗС, Крижанівський зустрівся з главою МЗС Миколою Попеску, а також віце-прем’єром з питань реінтеграції Василем Шовою.\n«У другій половині дня проведення зустрічі з прем’єр-міністром Павлом Філіпом та членами його уряду — віце-прем’єром з питань реінтеграції Христиною Лісник, міністром закордонних справ та європейської інтеграції Тудором Уляновски», — повідомили в МЗС.\nПри цьому в повідомленні не сказано, кого з прем’єрів України визнає чинним главою уряду.\nКрижанівський, за інформацією міністерства, на зустрічах підкреслив, що для України важливо, щоб Молдова і надалі рухалася по шляху європейської інтеграції.\nСекретар РНБО назвав пріоритет в обороні\n«Україна закликає всі політичні сили в Республіці Молдова вирішувати спори шляхом політичного діалогу, щоб уникнути силового протистояння і в підсумку знайти виважене рішення, яке стабілізує ситуацію і сприяти подальшому демократичному розвитку держави», — йдеться в повідомленні.\nМедведчук відповів на звинувачення Зеленського\nМеркель назвала умови скасування санкцій антиросійських\nЗеленський анонсував зустріч з керівництвом Верховної Ради\nВетерани узгодили з владою марш захисників


Продається самшит | Золочів.нет\nПродається самшит різного розміру. Контактний тел.: 0985220511-Олександра.\nCovid-19 у Львівській області станом на 22.06.2020\nДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України» повідомляє, що станом на 22.06.2020 року у Львівській області зареєстровані 3980 лабораторно підтверджених випадків захворювання на COVID-19, у т.ч. за останню добу 200 випадків. Госпіталізовано за попередню добу в заклади охорони здоров’я 34 осіб, на амбулаторне лікування скеровано 53 особи. На стаціонарному лікуванні […]


Архивы Чарівні помічники - Український фольклор\nHome→Tags Чарівні помічники\t1 2 3 >>\nTag Archives: Чарівні помічники\nPosted on 01.12.2020 by ua.raskazka.net19 Листопада, 2019\nБув собі пан та лакей. То, як були ще вони малими, так укупі грались і усе у них зарівно; а як став панич паном, то так зненавидів того лакея, що давай вигадувати та приказувати, щоб він зробив те й те, та усе таке, щоб його можна було знищити. Усе те лакей поробить, живим і вернеться.\nТой іде — плаче, та й прийшов десь у ліс, та такий страшенний, що і господи! Дивиться — стоїть хатка, він і пішов у ту хату та й заховався під припічком. Коли це був обід, приходить дід та й гукає:\nТут відразу де не взявся стіл, а на ньому усякі напитки і наїдки.\nОт дід напився, наївся та:\n— Ану, — каже, — і я зажадаю того собі. Видимо й Невидимо, подай\nЗараз де що і взялось. Він напився, наївся, тоді і питає:\n— Тут, тут, хазяїне, іди, не бійсь, я не останусь.\n— Проміняй мене на топір-саморуб, а я у тебе знов буду, як тільки гукнеш.\n— Тут, тут, хазяїне, коло тебе,— озивається.\nОт випало йому знов йти лісом. Іде він і бачить, що скаче кругом лісу ломачка, а в лісі ходить дідок.\n— Що це,— питає,— діду, у тебе таке?\nТа ломачка як почала скакати! Що не скочить, то дуба ізвалить, то ізвалить.\nВін тоді до свого:\nЗараз де що і взялось. Дід напився, наївся та й пристав на нього:\nВін проміняв його на ті прути, та тільки вийшов за місто та:\n— Тут, тут, хазяїне, не бійсь, — озивається.\nОт прийшов він до того свого пана, а у нього саме гості були, та сусідів понаїздило такого! Пан як побачив, що він вернувся, та кричить:\n— Ні, — каже, — підожди! Бий гостей, ломачко-самобійко!\nЯк почала та ломачка гостей чистити! Що побила, а що повтікали.\nВін тоді до прутів:\n— Прути, нуте.\nЯк візьмуться ж ті прути коло пана! От як відчистив добре пана, що той йому нічого вже не каже, тоді давай будуватись. Ломачка-самобійка дуби валить, топір-саморуб сам таскає, сам рубає, сам і теше, а він тільки походжає і приказує.\nPosted in Без рубрики\t| Tagged Соціально-побутові казки, Чарівні казки, Чарівні помічники


Норепінефрин - інструкція із застосування і механізм дії - МОЄ ЗДОРОВ'Я\nНорадреналін — гормон, який виробляється в надниркових залозах. Його функція полягає в підвищенні артеріального тиску і звуження кровоносних судин під впливом шоку. Якщо гормон виробляється в недостатній кількості і не справляється зі своєю функцією, лікарі призначають препарат норефпінефрін — аналогічний за своїм впливом на організм з норадреналіном.\nЩо таке норадреналін?\nДія гормонального засобу\nУ момент стресу, емоційної і фізичної перевантаження, у людини поряд з адреналіном починає активно вироблятися норадреналін. Гормон виробляється лише в разі особливої необхідності. Це своєрідний гормон бадьорості. Він знаком людям, які займаються екстремальними видами спорту. Активно він виробляється у хижаків (леви і тигри).\nПід час підвищеного вироблення норадреналіну у людини спостерігається збільшення енергетичної здатності, зростає агресія, людина стає безстрашним. У той же час поліпшується якість сенсорного сприйняття і пам’яті. У мозку людини під впливом норадреналіну відбувається гальмування функцій сну, настає безсоння. Серед симптомів фізіологічного характеру:\nвідзначається підвищення тиску;\nПісля того як небезпека мине, надлишкове вироблення гормону припиняється.\nКрім позитивного впливу на організм, у нього є і мінуси. Норадреналін заважає людині зосередитися, у нього з’являється хаос в голові. А також з’являються тривожні думки і занепокоєння.\nУ нормі у кожної людини щодня має вироблятися від 10 до 40 мкг норадреналіну. Якщо добовий синтез гормону знижений або підвищений, то в обох випадках причиною є серйозне захворювання.\nПідвищене вироблення норадреналіну відбувається під час стресових ситуацій, а також при появі таких захворювань:\nНизький рівень норадреналіну є одним із симптомів таких хвороб:\nінфекції і запалення в тканинах.\nЯкщо в організмі гормон виробляється не в достатній кількості, це може привести до млявості і пасивності.\nКоли організм відчуває нестачу в норадреналін, рекомендується приймати його синтетичний аналог — лікарський препарат норадреналін або адреналін гідрохлорид. Його випускають у вигляді розчину для ін’єкцій в ампулах. В аптеках цей засіб відпускають лише за рецептом лікаря.\nАналогами норадреналіну є лікарські препарати, які випускають під такими назвами:\nЇх застосовують в медичній практиці для поліпшення стану хворого.\nНорепінефрин — це гормональне засіб, яке звужує кровоносні судини, а також сприяє підвищенню їх периферичного опору. Під впливом препарату спостерігається зменшення кровотоку в ниркових судинах.\nЗ його допомогою борються з підвищеним тиском, підвищують судинний тон. Препарат зазвичай призначають хворим з нейрогенним або септичним шоком. Норепінефрин має менше побічних ефектів, в порівнянні з аналоговим препаратом дофаміну.\nНорепінефрин вводять внутрішньовенно, якщо у пацієнта відбулася повна зупинка серця. В цьому випадку гормональне засіб впливає на організм таким чином:\nстимулювання серцевих скорочень;\nпідйом рівня глюкози в крові;\nполіпшення обмінних процесів в тканинах.\nА також за допомогою цього гормонального засобу можна лікувати такі недуги:\nтравми і удари, що супроводжуються значними кровопотерями;\nвідновлення організму після хірургічних операцій.\nЛіки вводять внутрішньовенно крапельним способом, швидкість введення — 10 крапель за одну хвилину, а в окремих випадках кількість крапель збільшується до 60. Норепінефрин попередньо розводять в розчині глюкози (5%). Дозування розраховується в кожному конкретному випадку індивідуально. Прискорений темп введення розчину може спровокувати виникнення небажаних ефектів:\nАртікан адреналін , Препарат, виготовлений на основі норадреналіну, застосовують в стоматології при проведенні пломбувальних робіт. Випускається ліки також в ампульної формі (01%). Препарат допомагає при вправленні вивихів і переломів. Це засіб не підходить для внутрішньовенного введення.\nТочна інформація містить інструкція із застосування. Але розраховує курс лікування і дозування тільки лікар. Лікування проводиться під суворим контролем медиків. Самостійно приймати ліки не можна.\nНорепінефрин призначають в критичних ситуаціях, коли людина перебуває у важкому стані. Дозування розраховується фахівцем з урахуванням ступеня тяжкості стану хворого.\nПеред тим як почати введення препарату, його розбавляють 5% розчином глюкози. Для краплинного введення беруть 40 мл основного препарату, який розбавляють 460 мл розчину.\nШвидкість ведення збільшується поступово. При цьому процесі медики спостерігають за станом пацієнта. Під час проведення процедури необхідно стежити за серцевим ритмом, кожні дві хвилини на початковому етапі і в подальшому через п’ять хвилин вимірюють артеріальний тиск. Цей захід дозволяє уникнути розвитку гіпертензії.\nВнутрішньом’язове і підшкірне введення препарату неприпустимо, оскільки високий ризик розвитку некрозу тканин.\nКурс лікування завершують також поступово. Приймати препарат довше тижня не рекомендується. При появі ознак передозування, прийом ліків припиняють. Хворому потрібні додаткові дози кисню. Протягом години регулярно роблять виміри серцевого ритму і артеріального тиску.\nПрийом норадреналіну в окремих випадках може супроводжуватися побічними ефектами. Деякі побічні ефекти пов’язані з серцевою функцією. При введенні ліків можливі ішемічні порушення, брадикардія і аритмія. У хворого може розвинутися тривожність, проблеми з диханням. При проникненні препарату під шкіру утворюється некроз.\nВисокі дози норадреналіну призводять до нездужань наступного характеру:\nбольові відчуття в загрудинної області.\nПід час лікування міокард потребує підвищених дозах кисню. Нестача кисню може негативно відбитися на стані здоров’я. При слабкому серце Норепінефрин не призначають, оскільки він серйозний вплив на серцеву систему. Викликана їм гостра серцева недостатність може призвести до серйозних проблем зі здоров’ям. Високий ризик розвитку артеріальної гіпертензії і гіпоксії тканин.\nНе рекомендується спільне застосування препарату з серцевими глікозидами і трициклічнимиантидепресантами. Це може стати причиною аритмії. Норепінефрин знижує активність діуретиків і бета-блокаторів. Прийом препарату разом з інгаляційним наркозом може викликати збій серцевого ритму.\nПри появі серцевої недостатності і атеросклерозі препарат не призначають. Якщо є такі діагнози, як інфаркт міокарда або артеріальна гіпертензія, лікування гормоном проводиться тільки після повного обстеження, включаючи ЕКГ.\nСлід дотримуватися обережності хворим на цукровий діабет, тахікардією, глаукомою. В курс лікування вагітних жінок не входить Норепінефрин і аналогічні препарати, так як ліки можуть викликати гіпоксію у плода.\nУ норадреналіну є препарати схожого дії. У цей список входять:\nВсі препарати на основі норадреналіну можна придбати в аптеці тільки по рецепту лікаря.\nНорепінефрин являє собою синтетичний аналог норадреналіну. Його фармакологічна дія полягає в звуженні кровоносних судин, посилення серцевого скорочення, ослаблення моторики кишечника. Для придбання ліків потрібно рецепт лікаря, адже норадреналін викликає серйозні зміни в роботі серцево-судинної системи.


У Держдепі США розглядаються всі... - Конфликты и законы\nОпубликовано 28.11.2021 16:45\nСША підтримують Україну перед лицем російської агресії, підтвердила помічниця держсекретаря США Керен Донфрід під час брифінгу в п'ятницю. Питання нагромадження військ росією поблизу кордонів держсекретар США Ентоні Блінкен обговорить наступного тижня з учасниками засідання міністрів закордонних справ НАТО в Латвії, а також на засіданні ОБСЄ в Швеції, повідомила посадовиця, передає Голос Америки.\nКоментуючи те, які кроки можуть вжити США та міжнародна спільнота на підтримку України, Донфрід заявила: «Розглядаються всі варіанти».\n«Зараз ми уважно слідкуємо за подіями в регіоні, консультуємось з союзниками та партнерами щодо того, як стримувати дії росії», - додала посадовиця.\nВона засвідчила, що США, а також союзники по НАТО, підтримують суверенітет та територіальну цілісність України, включно з територіальними водами.\nНа засіданні міністрів НАТО наступного тижня США та союзники «поділяться оцінками того, що відбувається на кордоні росії та України і обговорять можливі варіанти дій, а також те, які кроки готовий зробити НАТО як Альянс», - говорить Донфрід.\nЯк повідомляв Голос Америки, радник США з національної безпеки Джейк Салліван у п'ятницю провів телефонну розмову з керівником Офісу президента Україна Андрієм Єрмаком з приводу подій останнього часу. Відповідну заяву речниці Ради національної безпеки США Емілі Горн розміщено на сайті Білого дому.\n«Вони обговорили їх спільне занепокоєння щодо військових дій росії, що тривають поблизу кордону України, та її жорстку риторику щодо України. Вони погодились, що всі сторони мають докладати дипломатичних зусиль для зняття напруги. Пан Салліван підкреслив непохитну підтримку суверенітету та територіальної цілісності України з боку США», - йдеться у заяві.\nУ четвер генсек НАТО заявив, що подальша агресія росії «зіткнеться з витратами та наслідками».\n30 листопада в Ризі відбудеться засідання міністрів НАТО за участі представників України та Грузії. З ними міністри НАТО планують обговорити ситуацію в Чорноморському регіоні, а також проведення реформ.\nКерен Донфрід. Фото reuters\nСтали известны страны, которые экспортируют... 20 мар. 2009 г.


Минулого року вдалося істотно оновити устаткування в 5-ій дитячій міській лікарні. За рахунок коштів місцевого бюджету для відділення анестезиологии і інтенсивної терапії новонароджених придбали монітор пацієнта, який дозволяє цілодобово контролювати стан життєво важливих органів і функцій організму у новонароджених, таких, що знаходяться в критичному стані; 2 системи обігріву новонароджених "Kanmed Beby Warmer", а також 2 пульсоксиметра Rad - 8, які фіксують рух дітей і забезпечують постійний контроль функцій стану життєво важливих органів у новонароджених дітей.\nЗавдяки коштам, зібраним під час благодійної акції "Бути добру" Академії досконалості Наталії Егоровой, яка пройшла в Запоріжжі під патронатом міського голови Володимира Буряка, для відділення реанімації придбали бактерицидні випромінювачі та інше медичне устаткування. Крім того, на ці кошти також відремонтували лікувальний блок відділення.\n- Сьогодні ми побачили роботу вже відремонтованого лікувального блоку відділення анестезиологии і інтенсивної терапії новонароджених. Спільними зусиллями міської влади і небайдужих запорожців ми привели в порядок це відділення. За засоби, які наші соціальні партнери зібрали під час благодійної акції "Бути добру", був проведений ремонт у блоці, а також закуплена частина необхідного устаткування. З міського бюджету також були виділені кошти на оснащення відділення реанімації необхідними системами обігріву, пульсоксиметрами і моніторами стеження за маленькими пацієнтами. Життя і здоров'я дітей - один з головних пріоритетів, цього року ми продовжимо оновлювати матеріальну базу запорізьких лікарень, - розповів Анатолій Пустоваров.\nУ планах на 2017 рік - придбати лампу для фототерапії новонароджених, апарати штучної вентиляції легких, реанімаційні системи для новонароджених і відремонтувати другий лікувальний блок з операційною.


Рекомендаційні Роз’яснення застосування знижок на фармацевтичних ринках\nГоловна Публікації Правові новини Рекомендаційні Роз’яснення застосування знижок на фармацевтичних ринках\nАвтори: Сергій Денисенко, радник; Євген Блок, старший юрист\n21 лютого 2019 року Антимонопольний комітет України (“АМКУ”) прийняв Рекомендаційні роз’яснення щодо застосування законодавства про захист економічної конкуренції учасниками ринків лікарських засобів у вертикальних відносинах щодо постачання та просування лікарських засобів (“Рекомендаційні Роз’яснення”).\nРекомендаційні Роз’яснення є узагальненням підходів та практики АМКУ щодо відносин між виробниками/імпортерами та дистриб’юторами лікарських засобів щодо реалізації лікарських засобів, зокрема, стимулювання продажів шляхом надання знижок та бонусів. Нижче до Вашої уваги пропонуємо загальний огляд Рекомендаційних Роз’яснень та відповідних підходів АМКУ.\nВизначення взаємозамінності лікарських засобів та товарних меж ринку\nАМКУ застосовує наступні підходи:\nУ випадку вертикальних відносин між виробниками/імпортерами та дистриб’юторами щодо реалізації лікарських засобів за процедурами публічних закупівель та/або щодо реалізації рецептурних лікарських засобів – за діючою речовиною, дозуванням, лікарською формою.\nВ інших випадках – починаючи з АТХ-3.\nЗастосування знижок та антиконкурентний ефект\nАМКУ зазначає, що знижки можуть мати антиконкурентний ефект. Зокрема, запровадження непрозорих механізмів ціноутворення на лікарські засоби шляхом надання знижок, бонусів, кредит-нот, метою або наслідком яких є обмеження, усунення, недопущення конкуренції. За певних обставин знижками може бути визнано маркетингові послуги та безповоротну фінансову допомогу.\nОцінка антиконкурентного ефекту від надання знижки\nАнтиконкурентний ефект від надання знижок залежить від сукупності ряду факторів, зокрема:\nЧастки на відповідних товарних ринках виробника/імпортера та дистриб’ютора.\nЧасового виміру знижки – ретроспективні або проспективні. Ретроспективні знижки несуть більш високі ризики порівняно до проспективних.\nВиміру покупця – індивідуальні для окремих покупців чи загальнодоступні для всіх покупців за виконання ними певних умов. Індивідуальні знижки несуть більш високі ризики порівняно до стандартних.\nЦільового рівня для надання знижки – цільовий рівень, виражений у вартісних показниках, несе більш високі ризики порівняно до цільового рівня вираженого у кількісних показниках.\nЗмішування декількох типів знижок або застосування знижок під час закупівлі одних препаратів, що надаються за умови закупівлі інших, створюють додаткові ризики.\nРизики антиконкурентного ефекту також залежать від відсотку знижки, часового періоду та обсягу цільового рівня для досягнення знижки.\nКрім того, звітування дистриб’юторів перед виробниками/імпортерами може нести додаткові антимонопольні ризики (якщо обсяг та частота надання інформації не відповідає принципу розумності).\nЗагальні рекомендації при застосуванні знижок\nЗ метою запобігання вчиненню порушення законодавства про захист економічної конкуренції, АМКУ вважає доцільним:\nдля встановлення цільових рівнів застосовувати кількісні, а не вартісні, обсяги продажу в натуральному виразі;\nне надавати ретроспективних знижок за реалізацію лікарських засобів через процедури публічних закупівель;\nокремо формувати маркетингові політики щодо унікальних препаратів за МНН та щодо препаратів, які мають замінники;\nне допускати змішування унікальних та неунікальних препаратів в одному переліку для надання знижки;\nне ставити отримання знижки від закупівлі одних препаратів у залежність від закупівлі інших препаратів (тобто уникати умов, за яких знижка від закупівлі одного препарату надається на закупівлю іншого).\nТакож вважаємо доцільним приділяти особливу увагу відсотку знижки, часовому періоду та обсягу цільового рівня для досягнення знижки, а також питанням звітування дистриб’юторів перед виробниками/імпортерами.\n За останні 3 роки АМКУ розглянув п’ять справ про вертикальні узгоджені дії між виробниками/імпортерами та дистриб’юторами лікарських засобів.


«Я тебе заколю, як свиню»… Сказав – і вбив! | Волинська газета\n«Я тебе заколю, як свиню»… Сказав – і вбив!\nПосеред білого дня розправившись із педагогом, злочинець досі лишається непокараним!\nДев’ять місяців минуло відтоді, як резонансна кримінальна справа опинилася в Апеляційному суді Волинської області. Безпосередні учасники події на судове слухання не з’явилися. Бо 77-річний Володимир уже давно в могилі, а його вбивця, 78-літній Юрій, досі під домашнім арештом у Княжому місті.\nЗамість чоловіків у залі суду – адвокати, лікарі, дочка підозрюваного та вдова покійного Володимира.\nЖінка приїхала до Луцька домогтися єдиного: зобов’язати злочинця пройти обстеження у Київському центрі психіатричної експертизи, щоб з’ясувати, чи вбивця правомірно уникає покарання, ховаючись за вік та хворобу, і чи не можна його лікувати стаціонарно (тобто у спеціалізованому виправному закладі)?\nАдвокат Юрія, навпаки, просить скасувати рішення Володимир-Волинського суду про обстеження підозрюваного в обласній психлікарні й залишити свого підзахисного під домашнім арештом. Бо інакше, мовляв, ставиться під загрозу його життя.\nЩо ж то за вбивця такий, котрий опинився майже в тепличних умовах? І чому за скоєння особливо тяжкого злочину досі лишається непокраним? Спробуємо розібратися. Щоправда – на час судового розгляду уникатимемо прізвищ.\nІсторія із трагічним кінцем бере свій початок іще у 90-х роках. Тоді Володимир та Юрій були сусідами по дачах. Так вийшло, що перший запідозрив другого у крадіжці велосипеда, а другий сказав: знати не знає про зниклий транспорт.\n– Здавалося б, що таке велосипед? Дрібниця. Але Володя був закоханий у спорт. Як учитель фізкультури (загалом педагогічного стажу мав 45 років) дуже часто проводив із дітьми велопробіги. А ще володів якимось загостреним відчуттям справедливості… – пригадує вдова Анастасія. – Працюючи у школі, постійно заступався за колег. Не мирився із брехнею. Тому й крадіжки не міг пробачити. Скільки я не просила, щоб залишив сусіда у спокої, Володя, як тільки бачив Юрія, голосно казав: «Дайте злодіям велосипеда!».\nКрім особистої неприязні, мали чоловіки і політичні різнобіччя. Юрій сповідував ідеї комунізму. Володимир завжди відстоював національні погляди. Тому і в компартію ніколи не вступав, і став одним із перших членів Руху на Волині.\n– Ми ще з доньками сміялися, коли він після чергових зборів Народного руху України приніс синьо-жовтого прапорця, поставив на тумбочці біля ліжка і сказав: «Ось наша найбільша святиня», – із болем переповідає жінка. – Коли НРУ розпався, Володя вирішив: більше ні в які партії не вступатиме. Та найближчою по духу була йому «Свобода».\nІз чого почався конфлікт між чоловіками 15 лютого, вже не важливо. Тоді, на свято Стрітення, Володимир відзначав свій день народження. Хоч як там відзначав?.. Попросив у дружини скласти «тормозка» і з тим пішов до міського парку, де мав зустрітися з друзями.\n– В післяобідню пору я вже стала хвилюватися: чого-то іменинника довго нема? Аж тут – дзвінок у двері. Відчиняю. Ні , не Володя. Чоловік у міліцейському. Представився і запитує: «Тут живе громадянин такий-то?» – «Тут», – кажу. «А вам знайомий цей чоловік?» – і показує у своєму мобільному старика, оберненого спиною, який із тонкою палицею в руках іде вулицею. «Та ні, щось не впізнаю, – відповіла я правоохоронцю. – А що сталося?»\nВідповідь міліціонера приголомшила настільки, що жінка ледь не втратила свідомість: «Ваш чоловік мертвий! Його вбив отой дід із тростиною!».\nСвідків зухвалої розправи вистачало: пасажири маршруток, пішоходи, водії. Адже сталося «чепе» у центральному сквері Володимира-Волинського, якраз навпроти автостанції, поруч зі стоянкою таксі та пішохідним переходом.\nЯк згодом розповідали очевидці, підпилий чоловік (тобто Володимир) щось сказав у бік тверезого (Юрія). Сварка перейшла у шарпанину. Потім один із пенсіонерів розкрутив свого ціпка. Зсередини блиснула майже 30-сантиметрова сталева «заточка». «Дідок» із розмаху вдарив суперника спочатку в руку, а потім у ділянку серця. Поранений упав, схопився за серце. «Болить… Ой болить…» – простогнав і… помер. А ошелешені люди стояли й дивилися, як «дідок» заховав смертоносне лезо у ціпок, узяв знаряддя вбивства під руку і спокійненько покрокував додому.\nЗгодом судмедексперт, який робив розтин, зауважив: удар був такої сили, що серце Володимира розкололося навпіл. І якби не це, то здоров’я 78-літнього чоловіка дозволяло йому жити ще років із десять.\n– Дуже боляче було це слухати, – продовжує вдова. – Він справді ніколи не хворів. Завжди у русі, завжди з дітьми. А в мене після онкології та операцій здоров’я таке стало, що собі навіть місце на кладовищі купила… Якось мене «швидка» забрала, їдемо в машині, а чоловік каже: «Не здумай раніше померти, бо я без тебе пропаду…» І бачите, як доля повернулася?..\n«Усе схвачено й за все заплачено»?\nНаступного дня після жорстокого злочину 78-річного Юрія арештували й посадили в ізолятор тимчасового тримання. Та невдовзі родичі жертви дізналися: в затриманого стався інфаркт і вбивця тепер у лікарні.\n– Я повірити не могла! Якихось пару днів тому цей чоловік мав таку силу, що одним ударом пробив цупкий зимовий камуфляж, товстий світер, сорочку, ледь не наскрізь пронизав грудну клітку і ось раптом став немічним! – продовжує вдова. – Щоб перевірити, пішла в лікарню. Але заходити в палату не наважилася: побалакала з лікарями. І саме тоді працівниця медперсоналу сказала по секрету: в палаті біля хворого син. Він говорив до батька: «Получишь по полной!», а той кричав: «Делай что-то! Делай!».\nПісля трьох тижнів лікування Юрія виписали. Але опинився він не в камері ізолятора, а у власній тепленькій квартирі під дбайливим наглядом дружини. Почувши таке, потерпіла сторона була просто ошелешена.\n– Виходить: маєш хворобу – можеш убивати?! І доки твоя жертва гниє в землі, ти продовжуєш спати на чистих простирадлах, їсти свіжі супчики, грітися на сонці? – риторично запитує донька загиблого Майя. – У нашому випадку так і виходить. Хоча українське законодавство передбачає кару навіть для смертельно хворих злочинців. Їх ізольовують від суспільства, але при цьому отримують визначене медиками лікування. Такий спецзаклад є, наприклад, у Дніпропетровській області. Тож убивці мого батька якраз там і місце.\nТа з причин, про які можна тільки здогадуватися, Юрій досі залишається під домашнім арештом. Лікарі з Володимира-Волинського і навіть експерти з Луцька не спішать домогтися для підсудного стаціонарного (тобто у виправному закладі) лікування. Рідні ж убитого не можуть залишити без кари того, хто забрав у них батька й чоловіка.\n– Тато часто приходить до нас уві сні, – каже донька Майя. – Спокійний та усміхнений, нещодавно розповідав, ніби провів шаховий турнір. «Як тобі там?» – запитала я. «Мені тут добре»...\n– Щодня провідую Володю на кладовищі. Балакаю, запитую. А 16 жовтня, в день нашого одруження, і він прийшов до мене… Приніс букет квітів… – втирає сльози Анастасія Станіславівна.\n«Прости. Бо тобі буде прощено», – каже Святе Письмо. Та чи зможуть осиротілі діти простити смерть батька? Якби Юрій покаявся, на коліна впав, чи пробачила б йому вдова? Жінка задумалася. А потім тихо так: «…Не знаю».\n… За майже 9 місяців по смерті Володимира рідні побували на семи судових засіданнях. Але в жінок лишилося багато запитань до слідства. У справі нема показів чоловіка, який незадовго до вбивства особисто чув словесну перепалку між Юрієм та Володимиром, де останній казав: «Я тебе приб’ю», а перший відповідав: «А я тебе заколю, як свиню». Чомусь не занесено до справи слів міліціонера, який запам’ятав чітко сказані Юрієм матюки, коли тому випадково прищемило пальці (хоча до того вбивця поводився так, ніби ні ходити, ні говорити не може). Дивує потерпілих, чому досі не ізольовано від суспільства злочинця, який упродовж 15 років гуляв містом із власноруч виготовленою холодною зброєю, врешті, її застосував, а його психічна адекватність досі не досліджена!?\n– Княже місто маленьке. Тож люди розповідають: «нетранспортабельний» Юрій насправді самостійно пересувається своєю квартирою, – розповідає Майя (Донька Юрія теж на суді підтвердила: батько ходить по кварирі з паличкою, вимовляє окремі слова).\n– Нам кажуть: «Та покиньте ви це», натякають: «Усе тут схвачено, за все заплачено». Але я маю захистити свого чоловіка! – аж схлипує вдова. – Бо сам він цього вже не може зробити…\nУ четвер, 6 листопада, голова Апеляційного суду Волинської області Петро Філюк, який головував у цій справі, майже три години слухав родичів убитого й підозрюваного, аналізував аргументи захисників, радився з лікарями щодо можливості чи неможливості провести медико-психіатричне обстеження підозрюваного і навіть якщо так, то де: у Луцьку? в Києві? Але через ряд процесуальних порушень, допущених слідчим, через незнання прокурором нового Кримінально-процесуального кодексу (чим справа загнана в тупик) колегія суддів прийняла рішення й надалі залишати підозрюваного під домашнім арештом.\nВдова Анастасія не могла стримати сліз. Не могла повірити, як це так: є жорстоке розправа, є купа свідків і доказів, є, зрештою, зізнання самого вбивці, однак справделивої кари досі не нестало.\n– Але, – сказала жінка насамкінець, - чим би не закінчилася ця справа, я вірю: крім мирського суду є ще Божий і від нього ніхто не заховається.


Рому Сасанчина запросив хор ім. Верьовки\nУчасник вокального проекту "Голос. Діти" отримав багато перспективних творчих пропозицій.\n10-річний Рома Сасанчин із села Садки Тернопільської області запам'ятався глядачам "1+1" щирою посмішкою, світлим поглядом і чудовим виконанням композиції Mamma. Після епізоду за участю Роми шанувальники шоу "Голос. Діти" охрестили хлопчика українським Робертіно Лоретті.\nНа жаль, після "сліпого" прослуховування Рома не зміг продовжити свою участь у проекті - зіркові тренери не розвернули до хлопчика свої крісла. Рома до останнього не вірив у це, адже він так сподівався потрапити до команди Олега Скрипки.\nАле навіть така нетривала участь у проекті може стати успішною для наших конкурсантів. Наступного після виходу програми дня на адресу каналу "1+1" і проекту "Голос. Діти" з усіх куточків України почали надходити творчі пропозиції для Роми.\nБажання допомогти 10-річному таланту виявили меценати, продюсери та керівники різних навчальних закладів. Так, український співак Віктор Павлік, у якого найближчим часом відбудеться музичний фестиваль, вже запланував у свій концертний графік дует з Ромою. Переможець "Голосу країни" Іван Ганзера запропонував хлопчикові записати спільну пісню. Крім того, для юного виконавця в будь-який момент відкриті двері школи-інтернату гуманітарно-естетичного виховання у Черкаській області. Народний депутат готовий оплатити навчання Роми в столичному інституті музики ім. Глієра. І вже сьогодні Рома Сасанчін відправляється на прослуховування в хор ім. Верьовки!\nТелеканал "1+1" і проект "Голос. Діти" стежитимуть за змінами у творчій долі Роми Сасанчіна та інших конкурсантів.\n"Голос. Діти"- українська адаптація популярного формату The Voice Kids (Talpa, Голландія). Україна стала першою країною, яка адаптувала The Voice Kids.\nПереможець шоу отримає престижну нагороду - курс навчання в LA Music Academy.\n"Голос. Діти" звучить щонеділі о 20.15 на "1 +1"


Як ісландцям вдається залишатися найщасливішою нацією світу? - BBC News Україна\nІсландська культура, народжена століттями поневірянь та страждань, нагадує нам про важливість однієї риси - стійкості духу.\nКілька років тому взимку я поїхав до Ісландії в пошуках матеріалів для свого дослідження про щасливі нації світу.\nМаленький скандинавський народ мене заінтригував. Країна, закута в льоди та оточена крижаними водами північного Атлантичного океану, очолює світові рейтинги найщасливіших націй. Як їм це вдається?\nУ пошуках відповіді на це питання я з пристрастю розпитував усіх, хто був готовий зі мною поспілкуватися, їв хаукарль (протухле м'ясо акули), пив, не жаліючи себе. Звичайно, скупався в Блакитній лагуні - чарівному геотермальному джерелі, яке стало в Ісландії синонімом блаженства.\nНезабаром після мого від'їзду один з найбільших ісландських банків розорився, внаслідок світової фінансової кризи 2008 року, і економіка країни виявилася на межі краху.\nРівень безробіття зріс у вісім разів, а довіра до різних установ - банків та парламенту - катастрофічно впала.\nБлакитна лагуна стала в Ісландії синонімом блаженства\nЯ припустив, що й рівень загального щастя в Ісландії також поповзе донизу.\n"Економічна криза майже не позначилася на відчутті щастя", - вважає Дора Гудмундсдоттир, автор масштабного дослідження, висновки якого опубліковані в міжнародному науковому журналі Social Indicators Research, присвяченому показникам якості життя.\nМало того, що загальний рівень щастя під час кризи знизився зовсім небагато, так ще й 25% ісландців заявили про те, що стали щасливішими. Що ж це таке відбувається?\nЯ написав листа Карлу Блендалю, редактору газети, з яким познайомився в Рейк'явіку.\n"Багатьом людям довелося дуже важко, пенсіонери втратили свої заощадження. Але коли живеш у невеликій спільноті, всі знають одне одного, - відповів він. - І якщо людина втрачає роботу, вона не почувається ізольованою від суспільства, ризик відчуження не такий великий, як у густонаселених країнах".\nРейк'явік - космополітична столиця Ісландії\nУ цьому важлива особливість життєрадісності ісландців: щастя для них - це спільна справа.\nПопри космополітизм Рейк'явіку, де проживає безліч національностей, Ісландія багато в чому нагадує маленьке містечко.\nЯк кажуть самі ісландці, люди тут не бояться впасти в чорну діру, тому що чорні діри не мають можливості потрапити всередину них. Поруч завжди знайдеться хтось, готовий підставити плече в скрутну годину.\nЯк розповів мені один американець, який переїхав жити до Ісландії, якщо твоя машина застрягне в снігу, хтось обов'язково зупиниться, щоб допомогти.\nНасправді, рівень довіри один до одного тут настільки високий, що ніхто не дивується, коли шестирічні дітлахи ідуть до школи в зимових сутінках без супроводу дорослих.\nЗ типово ісландським оптимізмом Блендаль навіть побачив нові можливості у фінансовій кризі.\n"Тепер можна все почати з чистого аркуша. Хто знає, може бути, це наш шанс побудувати більш справедливе і відкрите суспільство, в якому влада буде розподілена більш рівномірно, а колишні шкурні інтереси та економічні блоки підуть в минуле".\nНа вулицях Рейк'явіка панує мирна, затишна атмосфера\nСудячи з усього, таке прагнення до відкритого справедливого суспільства і є для ісландців ключем до щастя.\nЗа даними останньої доповіді ООН, присвяченої рівню щастя в усьому світі, в Ісландії це відчуття розподілено рівномірно між всіма громадянами.\nІншими словами, більшість ісландців щасливі приблизно однаково, тоді як в інших країнах - насамперед на Близькому Сході та в Латинській Америці - існують колосальні розбіжності в рівні задоволення життям.\nЦе важливо, оскільки "нові дослідження свідчать, що люди відчувають себе набагато щасливішим, якщо живуть в суспільстві, де всі приблизно однаково щасливі".\nЯкщо нашим ближнім погано, нам і самим буде не дуже добре. Ісландці, мабуть, інтуїтивно засвоїли цю істину.\nКрім того, довгі століття поневірянь та ізоляції загартували цей народ.\nЧого варті самі лише зимові сутінки, виверження вулканів і невблаганна природа, настільки важка для людського організму, що 1965 року НАСА обрало Ісландію в якості тренувального полігону для екіпажу "Аполлона", якому належало висадитися на Місяці.\nІсландські поні насолоджуються скупим північним сонцем\nУпертий оптимізм панує в Ісландії всюди. Люди в цій країні цілий рік купаються просто неба. Тут не заведено засуджувати ближнього за звільнення з обридлої роботи або відмову від нещасливих стосунків.\nЦя стійкість відображається й в багатій літературній спадщині країни, що бере початок від стародавніх саг вікінгів про героїзм в боротьбі зі скрутними обставинами.\nСьогодні в Ісландії друкують більше книжок на душу населення, ніж будь-де в світі.\nДеякі психологи вважають, що література - як й інші складові культури - у важкі часи служить своєрідним буфером.\nОповідання дозволяють висловити своє горе і так полегшити його. Крім того, література виступає засобом передачі творчої енергії.\nА от написане слово ісландці дійсно вміють цінувати, як свідчить поширена тут приказка: "Краще босоніж - та з книгою".\nЯкщо думки можуть притягувати щастя, то це - точно одна з них.


Наливайченко вирішив побудувати піар на боротьбі з корупцією?. Politeka\nНаливайченко вирішив побудувати піар на боротьбі з корупцією?\nРяд українських інтернет-сайтів передрукували новину про роботу НАБУ і готовності відомства пред’явити звинувачення оточенню президента України з іноземного видання Politics News, незважаючи на те, що інформація була опублікована на комерційній основі\nЯк пише UkrainanWall, так, на сайті першоджерела відзначено, що інформація опублікована в розділі політичні прес-релізи, а також в адресному рядку видно, що це pr-новини, а не редакційний контент.\nТак, вчора, даний прес-реліз вже пішов по українських сайтах.\n«Детективи НАБУ переконані, що Кононенко, будучи так званим наглядачем за енергетичною сферою України, вивів із Державного бюджету України сотні мільйонів доларів», – пише газета Весті і ряд інших сайтів з посиланням на нозмі Politics News.\nТаким чином, інформація про діяльність НАБУ і боротьбу з корупцією в Україні просувається через проплачені прес-релізи в іноземних ЗМІ та просувається як прихована реклама вже в українському інформаційному просторі. Крім того, в статті акцент зроблено на заяві екс-глави СБУ України Валентина Наливайченка, який намагається наростити собі рейтинг для участі в парламентських виборах. Він, ймовірно, також міг стати ініціатором даної pr-кампанії.


Активоване вугілля - продукт для нашої краси! » Корисні поради\n190 304 9\n24 559 226\nКорисні поради » Краса » Активоване вугілля - продукт для нашої краси!\nАктивоване вугілля - продукт для нашої краси!\n09 квітень 2016 11:12 5 171 0\nІнтернет заповнений закликами: «Схудніть з активованим вугіллям!», «Одна таблетка вугілля - мінус 1 кг жиру!» І т.д. Ви вірите цим заявам? Давайте розберемося, перш ніж активоване вугілля може нам допомогти. І не тільки для схуднення, але і для догляду за собою.\nАктивоване вугілля в наших аптечках ми тримаємо в основному як «ліки від шлунку». Однак чи знаєте ви, що ці таблетки чорного кольору можуть стати хорошим помічником з проблемами шкіри? Активоване вугілля може позбавити від бактерій і масел, при цьому очищає і не сушить шкіру.\nДеревне вугілля використовувався в медицині і косметології протягом тисячоліть. Стародавні єгиптяни робили компреси з вугіллям на рани (щоб тримати їх чистими), для фільтрації води вугілля використовувалося ще до нашої ери, а у 18 столітті вугілля стало визнаною протиотрутою.\nНазва «вугілля» багатьох бентежить. Але активоване вугілля - це не ті вуглинки, на яких смажать шашлик. Активоване вугілля цє вугілля оброблене киснем, з якого вилучена вода. Це робиться для того, щоб вугілля стало більш пористим. Що ж робить активоване вугілля, коли ми його випиваємо при розладах шлунка?\nАктивоване вугілля діє як потужний магніт, що притягує домішки, токсини, забруднення - переважно органічні. Ця властивість вугілля допомагає навіть при отруєнні хімікатами і зіпсованими продуктами харчування. До речі, не дарма найефективніші фільтри для очищення води містять вуглець (вугільні фільтри), там теж «працює» активоване вугілля.\nАктивоване вугілля очищає не тільки шлунок\nТепер зрозуміло, як вугілля може допомогти при схудненні. Воно діє як відмінний детоксин. Очищення шлунка є одним з перших заходів, коли хочеться якісно схуднути. Природно, слід знати, що таким не варто захоплюватися, тому не слухайте порад приймати активоване вугілля щодня. Активоване вугілля лише допоможе підготувати організм до нової дієти і нового способу життя.\nОчищаючу властивість активованого вугілля логічно використовувати не тільки при отруєнні. Якщо вугілля здатне витягати токсини і бруд, то варто використовувати цю його здатність і для нашої шкіри.\nМаски на основі активованого вугілля добре очищають шкіру, навіть глибоко в порах. Це дозволяє застосовувати їх як профілактику прищів і вугрів. Застосовувати активоване вугілля для шкіри слід 1 або 2 рази на тиждень. Перш за все, косметика з активованим вугіллям призначена для жирної шкіри з великими порами.\nЗасоби з активованим вугіллям своїми руками\nУвага! При роботі з активованим вугіллям варто враховувати, що воно залишає брудні плями на одязі і на шкірі. Тому дійте акуратно. Правда, ці плями легко змиваються.\n• Активоване вугілля для відбілювання зубів\nВуглець чистить забруднення дуже ефективно, видаляючи наліт. Привертає в цьому рецепті і його повна натуральність. Використовувати відбілювання з вугіллям потрібно не частіше 1-2 разів на тиждень, щоб уникнути стирання зубної емалі.\nДля рецепта нам потрібна зубна паста, зубна щітка і порошок активованого вугілля. Іноді вугілля вже випускається в порошкової формі (в капсулах). Але якщо вугілля в таблетках, то його треба потовкти.\nНанесіть пасту на зубну щітку і занурте щітку в вугільний порошок, щоб паста повністю покрилася шаром порошку. Чистіть зуби як зазвичай. Природно, рот і зуби після такого чищення матимуть чорний наліт. Його слід виполіскувати за допомогою звичайної води.\n• Маска з активованим вугіллям\nЦя маска підходить для будь-якого типу шкіри, але перед використанням краще зробити тестування на ділянці шкіри, щоб зрозуміти, чи немає алергічної реакції. Робити це можна на руці, і почекати 24 години. Слід також зазначити, що вугільні маски схожі за дією на глиняні, але косметологами визнається, що вугілля - більш чистий інгредієнт, ніж глина.\n- 1 чайна ложка активованого вугілля\n- 1 чайна ложка гелю алое вера (або чистого соку алое вера)\n- 1 чайна ложка води або рожевої води\n- 5 крапель олії чайного дерева\n- 1 щіпка морської солі\nЗмішати все в невеликому контейнері і нанести на обличчя тонким шаром. Дати масці висохнути, а потім - змити. Ця маска очищає пори шкіри, видаляє надлишки шкірного жиру, матує шкіру.\n• Скраб для очистки з активованим вугіллям\n- Взяти дві таблетки активованого вугілля.\n- Додати половину або одну чайну ложку води. Залиште на кілька хвилин, таблетки почнуть пузиритися по мірі всмоктування води.\n- Додати чайну ложку алое вера (соку або гелю).\n- Стільки ж меду.\n- Додати чайну ложку цукру. Намагайтеся не використовувати сіль, оскільки вона зневоднює шкіру.\n- Все ретельно перемішати і нанести на обличчя. Залишити на 20-30 хвилин на обличчі. За цей час склад висохне.\n- Змити маску-скраб чистою водою.\n• Мило з активованим вугіллям\nВугілля і мило - здається, що два цих поняття суперечать один одному. Однак це не так. Активоване вугілля часто використовується в формулах саморобного та лікувального мила. Адже, як ми з'ясували вище, вугілля витягує всі токсини і забруднення. Мило з вугіллям часто радять для тих, хто страждає акне. І багато, хто пробував, підтверджують, що акне значно полегшується, майже проходить.\nМило з активованим вугіллям не шкодить шкірі, його можна використовувати безбоязно, хоча деяких бентежить чорний колір миючого засобу. Вугільне мило можна купити у тих, хто варить мило самостійно, або зробити його самому. Рецепт простий: в звичайний базовий склад додається порошок активованого вугілля. Можна розтопити звичайне дитяче мило і додати порошок туди, сформувавши новий брикет мила.\nСподобалося? Тоді поділіться з друзями.\nТеги: корисні поради для жінок


Dahua DH-HAC-HFW1000SP-S3 (2.8 мм) - Купити 1 Мп HDCVI відеокамера Dahua DH-HAC-HFW1000SP-S3 (2.8 мм) за найкращою ціною\nКОД ТОВАРУ: 101-01114\nГабаритні розміри 164.7x70x71.6 мм\nКамера відеоспостереження Dahua DH-HAC-HFW1000SP-S3 має 1/4″ CMOS матрицю з роздільною здатністю 1 Мп, фокусна відстань 2.8 мм, ІЧ-підсвічування 30 м, перемикання в формати HDCVI, CVBS, AHD, TVI, живлення DC 12 В.\nКамера відеоспостереження Dahua DH-HAC-HFW1000SP-S3 має наступні характеристики:\nшвидкість запису: 720р – 25/50 к/с;\nоб’єктив з фокусною відстанню 2.8 мм (кут 83.4°);\nКамера відеоспостереження Dahua DH-HAC-HFW1000SP-S3 призначена для забезпечення безпеки, віддаленого візуального контролю, для запису відео зображень на відеореєстратор. Підходить для установки зовні квартир, приватних будинків, офісів, магазинів або інших житлових або робочих приміщень.\nУ комплект DH-HAC-HFW1000SP-S3 входить:\nВідеокамера DH-HAC-HFW1000SP-S3 сумісна з відеореєстраторами Dahua.