Норми висіву насіння. • GrowSeeds\nЗ наближенням часу посіву, багато фермерів і агрономи починають ламати голову над тим, як можна збільшити врожайність культур. Врожайність – це сукупність декількох факторів: використовуваного сорту або гібрида, стану грунту, природно-кліматичних умов, технології вирощування і т.д.\nОдним з основних факторів є правильно обрана норма висіву. Від густоти стояння рослин залежить, яка кількість поживних речовин, вологи, сонячного світла вони будуть отримувати. Для кожної культури і регіону норми висіву різні і дуже часто багато рекомендацій збиває з пантелику фермера при виборі правильної норми висіву. Сьогодні на ринку дуже популярна тема точного землеробства, коли всі сільскогосподарські операції досконало прораховуються. Це дозволяє економно використовувати ресурси і підвищити ефективність всіх виробничих процесів. Відповідно, на підтримку цієї технології створюють точні сівалки, обприскувачі, стандартизують посівні одиниці і т.д. Але, така техніка не завжди доступна звичайному фермеру, який має в розпорядженні застарілу техніку, але купує нові гібрид насіння з незрозумілими нормами висіву.\nНорми висіву основних польових культур (кг / га):\nОзима пшениця 160 – 250\nЯрова пшениця 160 – 270\nОзиме жито 150 – 250\nЯровий ячмінь 160 – 220\nСоя від 40 – 60 до 120 – 140\nОвес 150 – 220\nПросо 18 – 22\nСорго на зерно 10 – 15\nСорго на зелений корм 30\nГречка 80 – 100\nРис 180 – 230\nГорох 220 – 330\nКвасоля 80 – 150\nРіпак озимий 4 – 6\nРіпак ярий 3 – 4,5\nЛьон олійний 40 – 70\nСочевиця 100 – 120\nНут 120 – 200\nГірчиця біла 15 – 16\nРицина 10 – 12 (крупно насіннєва 20 – 25)\nКоріандр 12 – 18\nМак масляної 3 – 4\nЦукрові буряки 2,5 – 3,5\nКормовий буряк 10 – 15\nКартопля 3500 – 4500\nВіка озима 20 – 30\nВика яра 120 – 130\nКлевер 15 – 20\nЛюцерна 10 – 15\nЕспарцет 100 – 120\nНорму висіву насіння встановлюють з урахуванням вимог рослин до площі живлення, цілей обробітку (на зерно, силос чи зелене добриво), родючості грунту, кліматичних умов та ін. Для однієї і тієї ж культури Норма висіву насіння може бути різною. При вирощуванні на силос, норма висіву насіння вище, ніж при вирощуванні на зерно; в північних районах норма висіву насіння вище, ніж в південних, наприклад для північних районів рекомендується норма висіву насіння ярої пшениці 6-7 млн. шт., а для південних і східних – 3,3-5 млн. шт.\nПосівну придатність характеризують вмістом схожих насінин основної культури в процентах. Встановлюють її тільки по кондиційним насінням. Посівну придатність визначають за формулою: х=А*Б/100 де А – насіння основної культури,%; Б – схожість насіння,%.\nРекомендована норма висіву насіння розрахована на 100% -ву посівну придатність насіння, тому в кожному конкретному випадку вносять відповідну поправку. Так, якщо рекомендована норма висіву насіння 4 млн. Шт., А насіння в господарстві мають посівну придатність 94%, то норма висіву їх буде: 4млн*100/94=4,4 млн.шт.\nДля розрахунку вагової норми висіву насіння числову норму висіву насіння множать на масу 1000 насінин. Так, якщо маса 1000 насінин 50 г, то в наведеному прикладі норма висіву насіння буде дорівнює 4,4 млн. · 50 = 220 кг.\n← Основні методи боротьби з вовчком.\nДля чого потрібні мікродобрива. →\nВсе про фунгіцидах і їх властивості\nНа сторожі порядку в полях і садових господарствах\nЯкісне насіння – запорука доброго врожаю!


Перший крок медичної реформи на Олевщині - 22 Грудня 2012 | Огляд газет Олевська\nНазад Головна » Огляд газет Олевська » 2012 » Грудень » 22\nПерший крок медичної реформи на Олевщині\nРозмови про медичну реформу тривають давно, але досить опосередковано. І ось нарешті, своїм крилом реформа торкнулася й Олевщини: 26 листопада депутати районної ради на XV позачерговій сесії розглянули питання порядку денного «Про ліквідацію відділення та пункту швидкої допомоги і передачі їх майна зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста району в спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області». Питання викликало жваве обговорення, підсумком якого стало те, що для прийняття рішення голосів не вистачило: 22 - «за» (необхідно, як мінімум, - 26), 1 - «утримався», 9 - «проти».\nТа вже на наступній сесії 27 грудня питання знову буде у порядку, денному. Ми вирішили почути аргументи сторін. Першою нашою співрозмовницею стала начальник відділу охорони здоров'я Олевської РДА Н.І.Біленець, яка наголосила, що розгляд даного питання відбувався на виконання Закону України від 05.07.2012 р. «Про екстрену медичну допомогу», а також відповідно до розпорядження голови Житомирської облдержадміністрації №377 від 01.11.12 р. та рішення 12-ї сесії Житомирської обласної ради VI скликання від 22.11.2012 р. № 698 «Про створення комунальної установи «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради», де рекомендувалось на сесіях районних рад прийняти рішення про ліквідацію відділення та пункту швидкої допомоги і передати їх майно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста району в спільну власність територіальних громад області.\nНайбільшу суперечку викликало, на думку Наталії Іванівни, не необхідність самої реформи, а одне слово у проекті рішення - «ліквідувати». Хоча це є формальним кроком, який по суті означає реорганізацію, в ході якої відділення «швидкої» допомоги перейдуть із районного підпорядкування до обласного - до вже створеного обласного Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф. Які це матиме переваги? Н.І.Біленець вважає, що:\nпо-перше, покращиться фінансування, бо воно буде здійснюватися з обласного бюджету. Це дасть можливість провести заміну старих машин, провести оснащення реанімобілів для екстреної медичної допомоги сучасним обладнанням та медичними препаратами. Так, зокрема, в м.Козятині (Вінницька область), де побували представники нашого району, для надання екстреної допомоги використовується навіть авіація, відділення «швидкої» допомоги оснащені комп'ютерами, новими меблями.\nПо-друге, покращиться використання машин «швидкої» допомоги, які будуть задіяні лише для екстрених невідкладних викликів. Машини будуть обладнані навігаторами і оперативно виїжджатимуть на виклик за 10-20 хвилин (у віддалені села - за більший час). Спочатку буде діяти номер «103», згодом - «112», виклики прийматимуть на диспетчерському пункті в Житомирі чи Коростені й передаватимуть диспетчерам у наш район.\nПо-третє, на машинах «швидкої» допомоги обов'язково будуть як фельдшери, так і лікарі, які за допомогою сучасної техніки будуть мати можливість консультуватися, при потребі, з колегами обласного рівня.\nТож, реформування «швидких» - це перший крок медичної реформи на Олевщині. На цьому етапі протягом року має бути завершено реорганізацію саме первинної медичної допомоги. Дані заходи спрямовані на підвищення доступності надання медичної допомоги населенню, на чітке розмежування первинного, вторинної та третинного рівнів медичної допомоги.\n«Вищеназваний Закон має вступити в дію з 1 січня 2013 року. Ми сподіваємося, що його реалізація матиме позитивні наслідки для населення нашого району» - завершила розмову Н.І.БІленець.\nДля детального вивчення долі «швидкої» до-помоги на сесії районної ради 26 листопада була створена депутатська робоча комісія, до складу якої увійшли представники усіх партій райради: В.М.Троян, М.І.Садовий, С.А.Минюк, А.І.Миндра, В.М.Бабич, В.П.Близнюченко, О.І.Сорока, Ю.В.Халімончук.\n6 та 19 грудня відбулись два засідання комісії, на останньому з них побував й представник «Незалежної». Засідання проходило досить емоційно, але завершилося прийняттям спільного документа - узгодженого проекту рішення щодо реорганізації відділення «швидкої» допомоги для розгляду на наступній сесії 27 грудня. По завершенню засідання вдалось поспілкуватися з кількома її активними учасниками: як із складу «опозиційної» меншості, зусиллями яких питання було направлено на доопрацювання, так і з представників влади - щодо потреби створення даної комісії і результативності її роботи.\nВ.М.Троян («Українська платформа») зазначив, що дане питання було винесено на сесію без вивчення, без попереднього обговорення та висвітлення в районній пресі до сесії. Саме тому ряд депутатів виступили «проти». Їх позиція, а також недостатня явка депутатів від провладної більшості, дали можливість відкласти питання, щоб більш ретельно підійти до проекту рішення. «Ми розуміємо, що закон недолугий, але його не переплигнеш... тому в інтересах району, щоб не було проблем із фінансуванням ЦРЛ, проголосувати «за». Хоча зрозуміло, що проблем із організацією роботи Центру буде чимало: у великих містах створять для його роботи ідеальні умови, а на периферії будуть проблеми.\nНасторожує те, що вибудовується вертикаль - підпорядкування зверху донизу, наростання недовіри районному рівню... Нащо нам закон, який створює додаткові проблеми? Хай би у район дали більше фінансування! Можливо, єдина мета цих змін - передати з часом майно комунальної власності у приватні руки».\nЗанепокоєння з приводу початку медичної реформи висловив й В.М.Бабич (КПУ), який наголосив, що реформи, які здійснює влада, ведуть до негативних наслідків, навівши, як приклад, реформи у сільському господарстві та промисловості, які привели до знищення українського виробника. «Ми не віримо у цю реформу, це черговий експеримент з населенням України. Тому ми будемо голосувати проти. Нам говорять про передачу, але фактично ліквідовується відпрацьована система надання невідкладної медичної допомоги. Ми не віримо у позитив ні завтра, ні через 2-3 роки. Навпаки, буде дисбаланс між тим, що було, і тим, що створюється».\nЮ.В.Халімончук («Сильна Україна») висловився щодо існуючої практики прийняття рішень районною радою нинішнього скликання, коли більшість рішень приймаються «сирими» - без обговорення, достатнього вивчення - «на автоматі, пише голосують... Щоб виробляти нормальні рішення, треба радитися, бо ми ж рада, а не проводити сесію за 20 хвилин...Чому дане питання не винесли на соціальну комісію? Потім можуть бути соціальні проблеми...».\nВажливість серйозного підходу до даного питання, результативність роботи депутатської комісії, підкреслив й М.І.Садовий («Партія регіонів»), якого як головного лікаря ЦРЛ, найбільше хвилює дана реорганізація: «Виникає цілий ряд проблем, хто їх має вирішувати? Наприклад, треба вколоти наркотик хворому на дому, на руки видати його не можна... Хто буде виїжджати, якщо «швидка» вже не зможе? І таких питань багато...Наприклад, як привезти хірурга на операцію?». Він висловив сподівання, що відповіді на ці та інші питання вдасться отримати на найближчій нараді в Житомирі, яка відбудеться 20 грудня...\nГолова Олевської РДА А.В.Дяченко, який долучився до розмови під її завершення, наголосив на важливості прийняття рішення щодо передачі майна відділення «швидкої» допомоги в обласну власність, що дасть можливість вкладати у його розвиток кошти. Він погодився, що в обласних ЗМІ не проводилась необхідна роз'яснювальна робота щодо медичної реформи. На питання, чи вірно депутати виступили на сесії проти проекту рішення щодо «ліквідації» відділення «швидкої» допомоги, голова РДА зазначив: «Для цього й потрібні депутати, щоб вони нас поправляли...».\nПодібні думки висловив й В.П.Близнюченко, керуючий справами районної ради (і на комісії, і пізніше - в окремій бесіді): попередній проект рішення виявився непідготовленим, а саме питання - недостатньо вивчене. У новому проекті рішення, яке погодили члени робочої комісії, вже немає відлякуючого слова «ліквідація», а йдеться «Про передачу майна комунальній установі «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Житомирської обласної ради». У пункті 1 пропонується «Передати основні засоби та матеріальні цінності, що знаходяться на балансі комунальної установи «Олевська центральна районна лікарня Олевської районної ради зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста району у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області для організації відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги в Олевському районі згідно з переліком у додатку».\n(У додатку - 77 одиниць майна, в т.ч. й три автомобілі балансовою вартістю 233091 гривні, які формально переходять у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області, але фактично залишаються в Олевському районі для обслуговування його жителів - ред.).\nЯкщо майно «швидкої» допомоги передається в обласну власність, то, згідно п.2 проекту рішення приміщення ЦРЛ, де знаходиться відділення «швидкої», будуть віддані КП «Центр екстреної медичне допомоги та медицини катастроф» в оренду терміном на 5 років з оплатою одна гривня в рік.\nРезюме. Реформування системи надання невідкладної медичної допомоги населенню викликає занепокоєння у багатьох, виникає багато питань, на які поки що немає відповідей. Наприклад, як, хто буде виїжджати до хворого (і чи до кожного?) вже з 1 січня? Що буде з працівниками «швидкої», чи не будуть скорочені робочі місця? Скільки коштів буде виділено на потреби «швидкої» у 2013 році (у поточному році ці затрати становили 2 млн. 600 тис. гривень). І головне: чи покращиться рівень надання невідкладної медичної допомоги населенню?\nВідповіді отримаємо згодом. Сподіваємося, що позитивні - не так, як у присказці: «Хотілось як краще, а вийшло як завжди»...\nВ.Чепік, газета "Незалежна" від 21.12.2012\n3 makarchuk • 10:38, 28.12.2012\nНе дивно, що ті 7 депутатів-опозиційників, які разом з нами 26.11. виступили проти ліквідації швидкої, вчора порозумілися з владою. Чому?\n2 Lider777 • 17:02, 23.12.2012\nГеть реформаторів з району...\n1 makarchuk • 10:07, 23.12.2012\nНедолугі 20-річні реформи всього і вся привели до руйнації промисловості, с/г та соціальної інфраструктури. До 2-х річної "оптимізації" малих шкіл, "реорганізації" сільськ. лікар. амбулаторій, скорочення рейсів дизель-поїздів, які влада має наміри продовжувати і в 2013р, додалася покищо швидка допомога, а подалі може появитися і ЦРЛ. У нас є великі сумніви, що паралельно з екстр. допомогою буде якісно працювати "народна" швидка. Нема віри у їхні "благие" наміри. Комуністи - проти і закликаємо колег депутатів нас підтримати. Ми будемо 27.12. наполягати на врахуванні суттєвих зауважень і поправок Бабича В.М., Ю.Халімончука, В.М.Трояна по пустій і водянній програмі економічного і соціального розвитку на 2013. З року в рік це програми не розвитку, а занепаду. І на завершення. Ми, громадськість, маємо привчити владу з таких важливих і болючих питань радитися з людьми: сходи сіл, селищ, міста, а потім - на райраду. То вже буде народна воля і бог йому суддя.


Проблема з виплатами може виникнути у кожного, у кого є активна позика, особливо коли Україна ще не зовсім вийшла з економічної кризи і рівень доходів населення залишається невисоким. А повертати гроші потрібно. Нікому не хочеться переплачувати за прострочення. Тому, щоб уникнути подібних моментів, краще спробувати домовитися і знайти компроміс. Кредитні канікули в Україні якраз можуть стати оптимальним виходом. У 2014 році обов'язок оформляти кредитні канікули військовослужбовцям був зафіксований на законодавчому рівні, але попросити кредитора почекати з поверненням коштів може будь-який клієнт, якщо на те є вагомі причини.\nЩо таке кредитні канікули? Це узгоджений між кредитором і позичальником пільговий період, під час якого одержувач кредиту може повністю або частково не погашати заборгованість. Кредитні канікули є одним із способів реструктуризації зобов'язань. Завдяки такому послабленню позичальник має можливість упорядкувати особисті фінанси і відкласти виплату боргу, а кредитор зберігає ділові відносини з сумлінним клієнтом. Кредитні канікули можуть являти собою:\nПовну відстрочку платежів.\nЧасткову відстрочку, коли боржник звільняється від необхідності виплачувати відсотки по кредиту або основний борг.\nЗміна валюти кредиту. Такий варіант найбільш сприятливий для громадян, які брали кредити з прив'язкою до валютного курсу, але надається він дуже рідко.\nЯк правило, з ініціативою взяти кредитні канікули виступає клієнт, який відчуває тимчасові фінансові труднощі. Головна умова – позичальник не відмовляється від повернення боргу в повному обсязі, а лише просить про відстрочку.\nРідше кредитні канікули, як варіант врегулювання проблемної заборгованості, може запропонувати банк, якщо у клієнта бездоганна ділова репутація і раніше він не допускав прострочень по кредиту. Іноді, але вкрай нечасто, кредитні канікули – це результат домовленості між колектором, який займається стягненням боргу і недобросовісним позичальником. Останній варіант зустрічається дуже рідко тому, що, як правило, колекторам передають боржників, з якими не вдалося вирішити питання шляхом переговорів і компромісу.\nЗапросити кредитні канікули може як фізична, так і юридична особа. Найчастіше відстрочка надається в разі тривалого кредитування, наприклад, по іпотеці. Тому отримати кредитні канікули в мікрокредитній організації досить складно.\nПроте клієнтам, які згодні виплатити борг, кредитори завжди йдуть назустріч.\nХто і в якому випадку може претендувати на кредитні канікули\nКредитні канікули – привілей для клієнта і поступка з боку позикодавців. Адже кредитні організації заробляють на наданні грошей в борг під відсоток. Домовляючись про відстрочку, кредитор свідомо позбавляє себе грошових надходжень на певний час, тому, щоб погодитися на такий крок, потрібні вагомі підстави. Наприклад, в 2014 році кілька українських банків заявили про надання кредитних канікул мобілізованим в АТО. Такі поступки були обумовлені політичною ситуацією в країні і вимогами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей». Згідно з пунктом 15 статті 14 закону, військові з початку і до моменту завершення особливого періоду (АТО), а мобілізовані – з моменту призову – звільняються від необхідності платити відсотки, пеню та штрафи за кредитом. Дана норма діє як для контрактників, так і для солдатів строкової служби.\nВійськові – єдина категорія позичальників, яким банки зобов'язані надати кредитні канікули. Всім іншим канікули надаються на розсуд кредитора. Банк може відстрочити платежі по кредиту, якщо у клієнта склалася надзвичайна ситуація, а саме:\nзвільнення з роботи з причин, що не залежать від боржника;\nтривала хвороба самого позичальника або його близьких.\nІноді кредитор згоден піти на поступки і надати кредитні канікули при народженні дитини.\nВажливо пам'ятати, що дати відстрочку банк готовий тільки сумлінним клієнтам. Позичальник, який претендує на отримання кредитних канікул, не повинен мати простроченої заборгованості за борговими зобов'язаннями. Саме тому, повідомити кредитора про свою складну фінансову ситуацію і отримати відстрочку слід перш, ніж банк почне нараховувати пеню і штрафи за несплату боргу. Кредитні канікули оформляються клієнту на підставі заяви, в якій слід викласти причини і підстави для надання такої послуги. Залежно від ситуації, що склалася, до заяви слід додати копію:\nсвідоцтва про смерть близького родича і документ, який підтверджує родинні зв'язки;\nтрудової книжки з відмітками про звільнення;\nвиписки з історії хвороби і чеки за лікування.\nЯкщо заява і копії документів подаються не особисто клієнтом, а його представником, то додатково буде потрібна довіреність, оформлена у нотаріуса.\nПісля надання всіх документів, банк розгляне заяву і винесе своє рішення. Копію рішення важливо зберегти щоб уникнути непорозумінь в майбутньому. Якщо фінансова установа відмовляється надавати кредитні канікули військовослужбовцям, свою правоту можна відстоювати в суді.\nКредитні канікули вигідні і позичальникові, і кредитору, але у такої домовленості є свої особливості. Слід пам'ятати, що канікули не звільняють позичальника від обов'язку сплатити борг, а лише відтягують цей момент. Погоджуючись на відстрочку, кредитор може:\nстягнути додаткову комісію за надання послуги;\nвимагати заплатити нараховані відсотки, а також пеню та штрафи, якщо такі застосовувалися до боржника.\nЯкщо одночасно з наданням відстрочки не збільшується термін кредитування, то позичальник повинен бути готовий до того, що по завершенні канікул, платити доведеться більше. В основному нюанси надання канікул залежать від умов конкретного кредитора.\nСвоєчасно оформлені кредитні канікули не матимуть негативного впливу на кредитну історію, збережуть час і нерви, як позикодавцеві, так і боржнику. Запросити у кредитора можливість відстрочки повернення боргу можна, навіть якщо такий пункт прямо не вказано в договорі. Звичайно, остаточне рішення буде приймати банк або МФО, де був виданий кредит, але організації всіх форм власності намагаються йти назустріч своїм клієнтам. Якщо ж оформити канікули з якихось причин не вдалося, потрібно шукати альтернативні шляхи, наприклад, можливість реструктуризації боргу або рефінансування в іншій організації. У будь-якому випадку, важливо не пускати ситуацію на самоплив, а докласти зусиль до її врегулювання.


Досвід застосування швидких на антитіла до ВІЛ в умовах лікувальних закладів Київської області - статьи для врачей – лаборатория в кармане «Фармаcко»\nГлавная>Статьи>ЗППП>Досвід застосування швидких на антитіла до ВІЛ в умовах лікувальних закладів Київської області\nДосвід застосування швидких на антитіла до ВІЛ в умовах лікувальних закладів Київської області - статьи для врачей\nВ статті викладено основні напрямки застосування швидких тестів на ВІЛ та супутні хвороби в умовах закладів Київської області. Описано методики виконання швидких тестів CITO TEST HIV 1/2, що використовувались в пологових, терапевтичних та хірургічних відділеннях, на станціях швидкої допомоги центральних районних лікарень. Наведено статистичне та методичне обґрунтування доцільності застосування швидких тестів в лікувальних закладах, які територіально віддалені від центральних лабораторій ІФА. Ключові слова: ВІЛ, швидкі тести.\nПандемія ВІЛ-інфекції/СНІДу триває у світі вже понад 20 років. Незважаючи на заходи, спрямовані на запобігання поширенню СНІДу, ситуація залишається дуже серйозною.\nЗа даними Українського центру СНІДу на 1 січня 2006 року в Україні на обліку знаходиться 65548 осіб з ВІЛ/СНІДом (дані за 1987-2005 рр.). 5651 особа захворіла на СНІД. В 2005 році померло від СНІДу 2188 хворих.\nЗгідно з наведеними даними (рис. 1) в 2004 році порівняно з 2003 роком кількість ВІЛ-позитивних людей збільшилась на 16,7%. В 2005 році кількість ВІЛ-інфікованих збільшилась на 13786 осіб. Щорічно продовжує зростати кількість ВІЛ-інфікованих серед донорів та вагітних, а також осіб, які інфікувались статевим шляхом.\nПоширення ВІЛ-інфекції за регіонами України є нерівномірним. Якщо ж говорити про Київську область, то найбільш ураженими районами області залишаються м. Біла Церква та Броварський район. Треба відмітити різке\nпогіршення ситуації в Києво-Святошинському та Фастівському районах.\nЗгідно статистичних даних Київського обласного центру профілактики та боротьби з ВІЛ/СНІДом, за весь період епідеміологічного спостереження захворюваність на ВІЛ на 100 тисяч населення в області складає 82,4 (по Україні – 113,5), захворюваність на СНІД в області – 7,5 (по Україні - 10,8). За даним показником Київська область займає 14 місце серед інших регіонів України.\nЗахворюваність на ВІЛ та СНІД на 100 тисяч населення на території Київської області різко зростає. Якщо в 1996 році захворюваність на ВІЛ складала 1,5 на 100 тисяч населення, то в 2005 році – 19,03. Захворюваність населення області на СНІД відображує погіршення стану з ВІЛ- інфекцією. Так, якщо в 1996 році захворюваності на СНІД взагалі не було, то в 2005 році вона вже складала 5,4. Померлих від СНІДу в 1996 році не відмічено, а в 2005 році їх кількість складала 2,3 на 100 тисяч населення.\nЗагальна кількість офіційно зареєстрованих дітей, які були народжені від ВІЛ-інфікованих матерів, за період спостереження становить 314. В 2004 році їх кількість становила 80, в 2005 році – 85. Діагноз ВІЛ встановлено 33 дітям (в тому числі – 17 дітей з діагнозом СНІД).\nЗгідно статистичних даних на території Київської області постійно зростає кількість медичних працівників та місцевого населення, яке отримало так звані аварійні ситуації. Якщо в 2004 році кількість пацієнтів Центру, які отримали аварійні ситуації, складала 46 випадків, то в 2005 році – 58, за перший квартал 2006 року – 18. Кількість медичних працівників та місцевого населення, які отримали аварійні ситуації, однакова (в 2005 році 29 медичних працівників та 29 – суцільне населення різних районів області). Основний шлях отримання аварійних ситуацій у медичних працівників в 2005 року складало ураження шкірних покривів (85%). У місцевого населення ураження шкірних покривів використаними шприцами відбувалось в 100% випадків. Тобто, в обох випадках характер уражень був високо небезпечний.\nОсновною організацією, яка надає медичну допомогу хворим на ВІЛ/СНІД в Київський області, є Київський обласний центр СНІДу.\nОсновні діагностично-епідеміологічні напрями роботи Центру наступні:\nпроведення епідеміологічного розслідування випадків інфікування ВІЛ у мешканців області;\nпроведення заходів з народження здорових дітей від ВІЛ-інфікованих матерів, до яких входять:\n- виявлення ВІЛ-інфікованих вагітних в районах області\nшляхом їх тестування на антитіла до ВІЛ в період вагітності (методом ІФА) та в період пологів (за допомогою швидких тестів на антитіла до ВІЛ),\n- комп’ютерний облік ВІЛ-інфікованих вагітних та дітей – мешканців області (в центрі працює відповідна програма МОЗ);\nпроведення спостереження за медичними працівниками та мешканцями області, які отримали аварійні ситуації на робочому місці при роботі з ВІЛ-інфікованими хворими;\nдля обстеження на ВІЛ в Центрі також створено та працює „Кабінет Довіри”. Згідно з статистичними даними за 2004 р. через „Кабінет Довіри” було обстежено 1 016 мешканців області, за звітний період 2005 р. – 2 353, надано психологічну допомогу в 2004 р. 2 034 особам, за звітний період 2005 р. – 2\nПервинний скринінг на ВІЛ мешканців області, обстеження на ВІЛ вагітних, донорів та проведення специфічних досліджень для ВІЛ-інфікованих хворих продовжує здійснюватись в двох лабораторіях (лабораторії СНІДу КОКЛ та лабораторії СПК – м. Біла Церква). За звітний період, станом на 01.01.06, обстежено на ВІЛ методом ІФА – 76 148 осіб, з них за 109 кодом (вагітні) – 33 514 осіб, за 108 кодом (донори крові) – 29 495 осіб.\nКрім зазначених класичних ІФА-тестів на антитіла до ВІЛ, починаючи з 2000 року, в лікувальних закладах Київської області почали застосовуватись швидкі тести на наявність у пацієнтів антитіл до ВІЛ. Київська область – перший регіон в Україні, який почав застосовувати швидкі тести для визначення ВІЛ-статусу.\nЗастосування швидких тестів на ВІЛ в лікувальних закладах Київської області зумовлено наявністю в області лише двох лабораторій ІФА для тестування мешканців області на ВІЛ, територіальною віддаленістю лікувальних закладів від даних лабораторій, а також необхідністю отримання швидкого результату для вирішення питання щодо проведення АРВ-терапії в цих випадках.\nШвидкі тести займають провідне місце у скринінговій діагностиці завдяки тому, що дають змогу обстежити пацієнта у будь-якому лікувальному закладі, у разі, коли це необхідно. Для прийняття рішення не треба чекати результату протягом двох тижнів. Протягом 2005 року в області почали застосовуватись швидкі тести – CITO TEST HIV 1/2, які дають змогу отримати результат тестування вже через 10 хвилин. Прості у виконанні тести не вимагають спеціальної підготовки персоналу, а також підготовки пацієнта.\nЕкспрес-діагностика (скринінгова) ґрунтується на принципі імунної хроматографії. Метод дозволяє виявити наявність певних концентрацій маркерів захворювань у біологічних матеріалах (кров, сироватка, плазма, слина, сеча тощо). CITO TEST HIV 1/2 є тестом для якісного визначення наявності антитіл до вірусів 1- та 2-го типів у цільній крові, сироватці та плазмі.\nПринцип дії імунохроматографічного тесту полягає у тому, що під час тестування зразки цільної крові, сироватки або плазми взаємодіють з рекомбінантними антигенами ВІЛ, нанесеними на тест-смужку на ділянці внесення зразка. Суміш, хроматографічно просуваючись вздовж мембрани під дією капілярної сили, реагує з рекомбінантними антигенами ВІЛ, зафіксованими в районі тест-лінії (Т) на тест-касеті. Якщо зразок містить у собі антитіла до ВІЛ, то з’являється кольорова лінія. Наявність червоної лінії в тестовій зоні (Т) свідчить про позитивну реакцію, в той час як відсутність червоної лінії вказує на те, що антитіл до ВІЛ 1/2 не визначено. В якості вбудованої внутрішньої системи контролю роботи тесту, кольорова лінія завжди повинна з’являтися в зоні контролю (С), підтверджуючи те, що необхідний об’єм зразка було додано на мембрану, і що відбулося капілярне затікання.\nCITO TEST HIV 1/2 використовували в наступних випадках:\n- в пологових будинках області з метою встановлення ВІЛ-статусу в пологах у вагітних, які не були обстежені на ВІЛ в період вагітності;\n- у разі отримання «аварійної ситуації» (ураження шкірних покривів, потрапляння крові та виділень хворих на шкіру та слизові оболонки) у медичних працівників та задля обстеження на ВІЛ пацієнтів, від яких дані ситуації було отримано.\n1. Протягом 2005 року швидкими тестами на ВІЛ в Київський області було обстежено 84 вагітних. Мета обстеження – прийняття миттєвого рішення за наступними напрямками:\n- з метою запобігання передачі ВІЛ від матері до дитини шляхом призначення вагітній в пологах ретровірусної терапії;\n- призначення в пологах новонародженій дитині ретровірусної терапії;\n- вирішення питання про вигодовування дитини (штучне чи грудне);\n- вирішення питання про посилений захист медичного працівника в період прийняття пологів у ВІЛ-інфікованої вагітної.\n2. З метою запобігання інфікуванню на ВІЛ та оформлення в разі необхідності страхових випадків, «травмовані» медичні фахівці та місцеве населення було обстежено на наявність антитіл до ВІЛ: в 86,2% лише методом ІФА, в 13,8% випадків – швидкими тестами на ВІЛ з обов’язковим підтвердженням класичним методом ІФА. Обстеження пацієнтів швидкими тестами проводили за умов районних міських та сільських лікарень. Підтвердження дослідження методом ІФА – в умовах лабораторії КОКЛ. Для проведення досліджень було використано швидкі тест-системи компанії «Фармаско», виробника «ACON Laboratories CO., Ltd». У всіх обстежених на антитіла до ВІЛ швидкими тестами результат обстеження виявився негативним, що в 100% випадків було підтверджено методом ІФА. Проведення подальших заходів щодо запобігання зараженню ВІЛ/СНІДом було здійснено згідно з наказом МОЗ України № 580 від 12.2003 року «Про удосконалення лікування хворих на ВІЛ-інфекцію та СНІД». При подальшому спостереженні та обстеженні на ВІЛ в умовах Центру обстежені особи виявились серонегативними, тобто здоровими від ВІЛ-інфекції.\nОкрім того, не слід забувати, що статевий шлях передачі ВІЛ підвищує вірогідність зараження захворюваннями, що передаються статевим шляхом. Очевидною є необхідність проведення скринінгової діагностики на ці захворювання у хворих, які знаходяться на лікуванні в лікарнях, віддалених від центральних лабораторій ІФА. Це може стосуватись хворих, які знаходяться на обліку в дерматовенерологічних, терапевтичних, хірургічних відділеннях. Метою застосування таких тестів в даних випадках може бути як застереження захворювання на ВІЛ медичного персоналу, так і прийняття рішення щодо швидкого застосування різноманітних методів лікування зазначених хворих. За допомогою швидких тестів одночасно з обстеженням на ВІЛ може бути проведено скринінгове обстеження на гонорею, сифіліс, хламідіоз. (Наказ МОЗ України № 467 від 23.09.2004 р. «Про застосування методичних рекомендацій щодо застосування швидких тестів для перевірки крові на інфекційні хвороби, облікової форми та інструкції щодо її заповнення», Додатки 1-3).\nОднією з умов проведення успішної роботи щодо зниження поширеності захворюваності на ВІЛ, ЗПСШ є достовірна інформація про її рівень, що підлягає обліку, удосконалення діагностики, в т.ч. скринінгової.\nЗастосування швидких тестів на антитіла до ВІЛ може бути здійснено в наступних випадках:\nв умовах пологових будинків для виявлення ВІЛ-статусу вагітних, які не були обстежені на ВІЛ в період вагітності,\nдля обстеження на ВІЛ медичних працівників та місцевого населення в разі отримання ними так званих аварійних ситуацій;\nу пацієнтів терапевтичних, дерматовенерологічних, хірургічних відділень.\nЗастосування швидких тестів в умовах Обласних центрів викликано:\nтериторіальною віддаленістю лабораторій ІФА Центрів від лікувальних закладів області, відсутністю в окремих районах областей автотранспортних засобів;\nнеобхідністю швидкого прийняття рішень щодо застосування АРВ-терапії в окремих випадках (як в разі виявлення ВІЛ-інфекції у вагітних в пологах, так і в разі виникнення аварійних ситуацій у медичних працівників при роботі з ВІЛ-інфікованими пацієнтами);\nДоцільність використання швидких тестів на ЗПСШ з метою проведення первинної діагностики та скринінгових досліджень.\nДзюблик І.В., Ковалюк О.В. Ефективність швидких імунохроматографічних тестів в діагностиці ВІЛ- інфекції в Україні. Лаб. діагностика 2006; 1 (35): 39–42.\nНаказ МОЗ України № 467 від 09.2004 «Про застосування методичних рекомендацій щодо застосування швидких тестів для перевірки крові на інфекційні хвороби, облікової форми та інструкції щодо її заповнення».\nНаказ МОЗ України № 158 від 24.03.2006 «Про затвердження облікової форми № 498-2/о «Результат імуно-хроматографічного дослідження (CITO TEST)».\nНаказ МОЗ України № 580 від 12.2003 «Про удосконалення лікування хворих на ВІЛ-інфекцію та СНІД».\nБюлетень МОЗ України № 25 «ВІЛ-інфекція в Україні».\nРЕПРОДУКТИВНОЕ ЗДОРОВЬЕ ЖЕНЩИНЫ #2 (27)2006, ІІ часть


Крем для тіла з сечовиною - користь і шкода, правила використання і фото | Radka.in.ua\nКрем для тіла з сечовиною — користь і шкода, правила використання і фото\n5 Seni Care\nКосметичний варіант сечовини – це карбамід. Він краще за інших компонентів зволожує суху шкіру, схильну до подразнення. Лікувальний засіб потрібно наносити тонким шаром двічі на день на попередньо очищений епідерміс. Нижче представлені кращі креми з сечовиною.\nКрем від німецького виробника – це порятунок для людей з чутливою шкірою. Особливо він необхідний в опалювальний сезон, коли вологість жаркого повітря опускається нижче 40%. Обсяг упаковки – 200 мл Опис Krauterhof Urea 10% Body Creme:\nСклад Гліцерин, олії ши, солодкого мигдалю, жожоба; алантоїн, пантенол, токоферол.\nСечовина в кремі 10%\nТип шкіри Суха, дуже суха, схильна до подразнення. Підходить для людей з атопічним дерматитом.\nПлюси Відмінно зволожує епідерміс, видаляє відмерлі клітини і стимулює їх оновлення, знімає запалення, живить шкірні покриви амінокислотами. Швидко вбирається, не липкий.\nМінуси Нав’язливий запах, засіб густе і наноситься тягуче. Велика витрата.\nРосійський бренд випускає бюджетну, але якісну косметику. Фаворитом жінок і чоловіків став крем для ніг DOMIX «Гідробаланс». Об’єм 255 мл Це засіб розроблено спеціально для ніг і стоп. Опис продукту:\nСклад Ланолін, алантоїн, Д-пантенол, сафлорова олія, екстракт прополісу, вітамін Е.\nКонцентрація сечовини 20%\nТип шкіри Огрубіла, пошкоджена, суха. Засіб використовується при яскраво вираженому кератозе і сильному лущенні.\nПлюси Підвищує еластичність дерми, відновлює пошкоджені клітини, зупиняє утворення грубих тканин, попереджає появу тріщин. Покращує стан діабетичної стопи.\nМінуси Крем-емульсія має рідку консистенцію, що збільшує витрату, довго вбирається, в процесі використання виникають проблеми з дозатором.\nФранцузький виробник зарекомендував себе з кращого боку в усьому світі. Відновлюючий крем Topicrem SOS для тіла в більшості випадків дає позитивні результати і не викликає алергії. Обсяг – 200 мл Опис засоби для тіла:\nСклад Бджолиний віск, мінеральне масло.\nКонцентрація сечовини 10%\nТип шкіри Шорстка, дуже суха. Застосовується при псоріазі, ихтиозе, всіх видах кератоз.\nПлюси Крем з сечовиною для тіла позбавляє від огрубений, відчуття стягнутості, відновлює захисну ліпідну плівку, забезпечує комфортний стан дерми. Засіб протестовано під контролем дерматологів, у поодиноких випадках стає причиною висипань, свербежу.\nМінуси Дорого, не рекомендується наносити на обличчя і пошкоджені ділянки дерми.\nКрем для тіла з сечовиною від польської торгової марки доступний за ціною, а за ефективністю мало поступається люксової косметики. Люди, які придбали продукт, залишають про нього найкращі відгуки. Обсяг – 100 мл Опис продукту:\nСклад Бетаїн, масло паростків пшениці, вітаміни А, Е, F, екстракт ромашки, ментол, камфора.\nКонцентрація сечовини 15%\nТип шкіри Схильна до атопічного дерматиту і кератозу, суха.\nПлюси Забезпечує зволоження, пом’якшує, прискорює відлущування ороговілих клітин, відновлює баланс ліпідів і води на поверхні шкірних покривів. Підвищує еластичність і тонус дерми. Дезінфікує, загоює ранки.\nМінуси Не підходить для всього тіла.\nЗасіб використовується для зволоження особливо сухих ділянок тіла: ліктів, колін, стоп, кистей рук. Перш ніж випустити товар, польський виробник провів всі необхідні дерматологічні тести. Обсяг – 100 мл Опис продукту:\nСклад Алантоїн, Д-пантенол, молочна кислота, вітамін Е, гліцерин, біокомплекс льону, парафінове масло.\nТип шкіри Ороговіла, суха.\nПлюси Сечовина для шкіри в поєднанні з активними інгредієнтами регулює процес лущення і затвердіння епідермісу, пом’якшує, живить, зволожує шкірні покриви. В складі немає барвників і алергенів. Перші результати спостерігаються після кількох днів застосування.\nМінуси Ефект зберігається короткий час.


Оббивка одна з важливих характеристик дивана - Секретов больше нет\nОббивка одна з важливих характеристик дивана\nОднією з важливих характеристик дивана є його оббивка. На даний момент практично кожен виробник готовий запропонувати Вам купити диван для дому, офісу і навіть ресторану при тому вибрати оббивку самостійно. Швидше за все Вам на суд постануть такі матеріали як флок, жаккард, велюр, шкіра або кожзам, а також деякі ще.\nДавайте спробуємо спробувати зробити свій вибір з максимальною вигодою.\nОтже, якщо ваш диван буде стояти, скажімо, в барі, значить, йому знадобиться періодичний догляд; або ж це просто світлий диван часто використовується за призначенням. У такому випадку варто розглянути варіант оббивки з флока — це нагадує оксамит матеріал з синтетики. Чому? Все просто: флок в силу своїх характеристик витримає не одну чистку, при цьому не зіпсувавши зовнішній вигляд.\nЯкщо Ваш диван призначений для «багатого» залу, наприклад, диван для ресторану або нічного клубу, то тоді вибір швидше за все впаде на шкіру або жаккард, який на вигляд дуже схожий на шовк, він виглядає дуже багато і нарядно. Оббивка зі шкіри не потребує представлення. Шкіряний диван для ресторану — це завжди якість і показник статусу закладу. Універсальний матеріал з високою зносостійкістю!\nВелюр? Взагалі, велюр є натуральний матеріал, в який додають синтетику. Чому варто вибрати велюр? Тому що виглядає він багато і привабливо. Чому не варто? Тому що він швидко втратить багатий зовнішній вигляд і доведеться робити перетяжку. Так що оббивка дивана велюром, скажімо, на любителя.\nШкірзамзам. Часи, коли кожзам був матеріалом «на пару років» канули в Лету. На даний момент існує безліч різновидів шкірозамінника, які за своїми характеристиками і навіть ціною перевершують натуральну шкіру.\nОтже, друзі, Ви вже зрозуміли, що вибір оббивки — справа суто індивідуальна, підходити до якого потрібно уважно. При цьому з огляду на де буде стояти Ваш диван, в будинку, барі, ресторані або медичному центрі. Точно так же варто вибирати і колір оббивки.\nПредыдущая записьПлоттерная резка для рекламных трафаретовСледующая записьЧто такое компьютерная диагностика автомобиля


На Волині лісівники виростили 150 тисяч новорічних ялинок | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\n01 грудень, 2018, 09:43\nНа Волині цьогоріч виростили 150 тисяч готових до продажу новорічних дерев.\nПро це розповів головний спеціаліст лісового відділу Волинського ОУЛМГ Володимир Неводнічик, пише інформаційне агентство ВолиньPost.\n"Це спеціально закладені плантації. Вони не входять у лісові культури на площах лісових земель", - пояснив лісівник.\nНа сьогодні на плантаціях - біля мільйона новорічних дерев. 150 тисяч із них уже придатні до реалізації.\nМінімальна ціна новорічних красунь складає 60 гривень, середня - 70-80 гривень за одну ялинку.\n"Ми запланували продати близько 80 тисяч ялинок. Торік ми також реалізували 80 тисяч новорічних дерев на загальну суму 2,8 мільйона гривень. Цьогоріч розраховуємо продати ялинок на понад 4 мільйони гривень", - зауважив Володимир Неводнічик.\nПродавати новорічні красуні вже почали 7 підприємств області. Найактивніші з них: ДП "Городоцьке лісове господарство", ДП "Колківське лісове господарство", ДП "Старовижівське лісове господарство", ДП СЛАП "Рожищеагроліс" та Волинський лісовий селекційно-насіннєвий центр.\n"Станом на сьогодні ми вже продали 10 тисяч новорічних ялинок середньою вартістю 80 гривень", - відзначив головний спеціаліст лісового відділу Волинського ОУЛМГ.\nТеги: волинь, лісівники, ялинки\n08 січень, 09:44\nзайчик 01 грудень, 2018, 09:49\nМолодці - волинські лісівники. Найкращі в Європі.


Хopoաi нoвини! Пpямo з Лoндoнy: Зeлeнcькoмy вдaлocя. Виpiաaльнa yгoдa: дeтaлi дiзнaлиcя вci. Бpaвo! – Український пост\nЛoндoн вeдe пepeгoвopи з Києвoм пpo мoжливий пpoдaж i пocтaчaння Укpaїнi збpoї, a caмe paкeт. Їх мaють нaмip нaдaти для ocнaщeння пaтpyльних кaтepiв i лiтaкiв.\nПpo цe пoвiдoмляє видaння The Times з пocилaнням нa yкpaїнcькoгo диплoмaтa. Зa йoгo cлoвaми, ця yгoдa бyдe пepաим випaдкoм, кoли Бpитaнiя пpoдaє збpoю нaաiй дepжaвi.\nЗaзнaчaєтьcя, щo бpитaнcькe Мiнicтepcтвo oбopoни oбгoвopює пpoдaж мopcьких paкeт клacy “зeмля-зeмля” i “пoвiтpя-пoвepхня” Brimstone, пиաe Обoзpeвaтeль.\nВoни нaлeжaть MBDA UK (бpитaнcькa дoчipня кoмпaнiя зaгaльнoєвpoпeйcькoї paкeтнoї cиcтeми MBDA. – Рeд.), щo бaзyєтьcя y Фpaнцiї. Хoчa виpoбництвo i вcя poзpoбкa здiйcнюютьcя y Бpитaнiї.\nЦi paкeти здaтнi вpaжaти кiлькa цiлeй oднoчacнo i бyдyть poзмiщeнi нa cyднaх, якi пepeбyвaють нa oзбpoєннi Вiйcькoвo-мopcьких cил Укpaїни.\nЗa дaними впливoвoї бpитaнcькoї гaзeти, пepeгoвopи мiж Лoндoнoм i Києвoм пpoхoдять впepաe “нa тлi пoбoювaнь” щoдo дiяльнocтi кpaїни-aгpecopa Рociї. Пepeдбaчaєтьcя, щo вoнa мoжe “викopиcтoвyвaти гaзoвy кpизy для зaхoплeння бiльաoї чacтини тepитopiї” yкpaїнcькoї дepжaви.\nСьoгoднi Укpaїнa є тpaнзитoм для pociйcькoгo гaзoпpoвoдy. Алe якщo “Пiвнiчний пoтiк-2” y Бaлтiйcькoмy мopi пoчнe пpaцювaти, Мocквa бiльաe нe зaлeжaтимe вiд Києвa в питaннi пocтaвoк гaзy дo Євpoпи. А цe, як пoбoюютьcя, пiддacть Укpaїнy pизикy пoдaльաих вopoжих дiй iз бoкy Рociї.\nДo peчi, y п’ятницю, 15 жoвтня, в eфipi тeлeкaнaлy “Дoм” cкaзaв пocoл Укpaїни y Вeликiй Бpитaнiї Вaдим Пpиcтaйкo poзпoвiв пpo тe, як мoжнa пocилити мoжливocтi Укpaїни в мopi. У мeжaх yгoди, якa бyлa пiдпиcaнa в 2020 poцi мiж Укpaїнoю i Бpитaнiєю, нaաa кpaїнa пoвиннa нeзaбapoм oтpимaти вiд Спoлyчeнoгo Кopoлiвcтвa paкeтнy збpoю i вiйcькoвi кopaблi.\nТoчних дaт oтpимaння вiйcькoвoї дoпoмoги вiд кpaїни вiн нe нaзвaв, пpoтe yтoчнив, щo цe тiльки пepաi peзyльтaти, яких кpaїнaм вдaлocя дocягти, зaвдяки yгoдi (щoб пoдивитиcя вiдeo, дocкpoльтe дo кiнця cтopiнки).\nВoнa, як poзпoвiв пocoл, мaє чoтиpи нaпpями cпiвпpaцi, зoкpeмa cпpямoвaнi нa пocилeння бoєздaтнocтi Вiйcькoвo-мopcьких cил Укpaїни для пpocyвaння нaաoї кpaїни в НАТО.\nЯк зaзнaчив Пpиcтaйкo, йдeтьcя пpo двa дiючих кopaблi, якi oдpaзy yвiйдyть дo cклaдy ВМС. Цe тpaльщики – cyднa, якi зaбeзпeчyють зaхиcт yзбepeжжя вiд мiннoї зaгpoзи.\nПepաий кopaбeль пoбyдyють y Спoлyчeнoмy Кopoлiвcтвi, a пoтiм тeхнoлoгiї пepeдaдyть yкpaїнcьким вepфям.\n“Я пepeкoнaний, щo нaйближчим чacoм бyдe пpидбaнo двa дiючих кopaблi. Вoни oдpaзy yвiйдyть дo cклaдy ВМС Укpaїни. Бyдe poзпoчaтo poбoтy з бyдiвництвa двoх вiйcькoвo-мopcьких пopтiв”, – cкaзaв Пpиcтaйкo.\nКpiм тoгo, Укpaїнa oтpимaє paкeтнe oзбpoєння, якe, зa cлoвaми Пpиcтaйкa, дoпoмoжe peaльнo пiдcилити здaтнocтi нaաoї кpaїни в мopi.\nСвoєю чepгoю y cepeдy, 20 жoвтня, глaвa МЗС Укpaїни Дмитpo Кyлeбa нa бpифiнгy пoвiдoмив пpo тe, щo Пpeзидeнт Вoлoдимиp Зeлeнcький їдe дo Вeликoбpитaнiї для yчacтi в 26-й Кoнфepeнцiї ООН з питaнь змiни клiмaтy, якa пpoйдe в Глaзгo.\n“Цe бyдe вiзит нacaмпepeд пpиcвячeний yчacтi Укpaїни в глoбaльнiй кoнфepeнцiї з питaнь пpoтидiї клiмaтичним змiнaм – цe гoлoвнe питaння пopядкy дeннoгo”, – cкaзaв Кyлeбa.\nЗa cлoвaми мiнicтpa, в хoдi вiзитy Зeлeнcькoгo мoжyть пpoйти двocтopoннi зycтpiчi з “клacичнoї пopядкoм дeнним”: вpeгyлювaння кoнфлiктy нa cхoдi Укpaїни; дeoкyпaцiя Кpимy; зaхиcт пpaв пoлiтичних в’язнiв, a тaкoж eнepгeтичнa бeзпeкa Укpaїни.


ІПН при зміні прізвища, отримання вперше - Паспорт+\nУ 1994 році в Україні створений Державний Реєстр Фізичних Осіб, цільовим призначенням якого є державний облік фізичних осіб, платників податків в Україні. Кожній фізичній особі в Україні присвоюється свій унікальний номер-ідентифікатор. Спочатку, аж до 2012 року, він так і називався – «Індивідуальний Ідентифікаційний Номер", скорочено «ІІН». Це було його офіційне найменування, але більш поширеним стало назвою – «Індивідуальний Податковий Номер», скорочено «ІПН». І, хоча з 2012 року в офіційному діловодстві став використовуватися термін - "Реєстраційний Номер Облікової Картки Платника Податків" (РНОКПП), ІПН себе не вичерпав і продовжує активно використовуватися в місцях його вимоги. Абревіатури: ІІН, ІПН, РНОКПП – синонімічні і вказують на один і той же документ – довідку про присвоєння індивідуального ідентифікаційного номера!\nВаш індивідуальний податковий номер - це код, який складається з десяти цифр. Перші п'ять (зліва направо) - пройшли з 31 грудня 1899 року дні до дня Вашого народження, наступні чотири – Ваш порядковий номер серед народжених у дану дату, дев'ята цифра – Ваша стать (парний символ – жіноча, непарний – чоловіча). Десята цифра - контрольне число.\nІПН в перший раз\nОтримання ІПН вперше може статися вже з моменту появи громадянина України на світ. Але, приймаючи до уваги той факт, що картка присвоєння індивідуального податкового номера все-таки відноситься до основного документу поряд з громадянським паспортом України (переважна більшість громадян, які мають «паперове» посвідчення особистості, навіть зберігає довідку ІПН прикріпленої всередині паспорта), доцільність отримати ІПН перший раз в основному з'являється після отримання громадянином його посвідчення особи, тобто 14-ти річного віку. Хоча, повні право і дієздатність настають з моменту досягнення повноліття (18 років), часткова правоздатність (з 14 до 18 років) також передбачає наявність податкового номера.\nЯк отримати ІПН вперше дитині до 14 років?\nВолодіючи частковим або обмеженим правом і дієздатністю, громадяни даної категорії не можуть самостійно отримати документ. За них це мають право зробити батьки, їх довірені представники, опікуни, усиновлювачі. Для цього вони подають:\nвидане РАЦСом свідоцтво про народження дитини (оригінал і копію);\nсвій громадянський паспорт (оригінал і копію);\nдовідку про місце реєстрації дитини;\nДокументи подаються до відділення Державної Фіскальної Служби України за місцем проживання або реєстрації.\nОтримання ІПН вперше по досягненні 14 років.\nПри досягненні 14-ти річного віку громадяни України отримують пластикове посвідчення особи (ID – картку). Після отримання документа особисто або за допомогою надійного представника подають у відділення Державної Фіскальної Служби України за місцем проживання або реєстрації:\nоригінал і копію посвідчення особи.\nНеобхідна зміна ІПН після заміжжя?\nВідповідь: «Так» і «Ні»\nЯкщо мова йде про те, щоб поміняти Індивідуальний Податковий Номер у зв'язку зі зміною прізвища, то однозначно – НІ! Податковий номер громадян України – це персональний унікальний код, який занесений у Державний Реєстр Фізичних Осіб, який ні за яких обставин не можна поміняти. Поміняти ІПН після зміни прізвища означає заміну особистої картки обліку фізичної особи, як платника податків і зборів в Україні. Далі по тексту під терміном «зміна ІПН» ми будемо мати на увазі саме отримання дубліката картки індивідуального податкового номера.\nОдруження найчастіше припускає зміну прізвища одного з подружжя. У цьому випадку підлягає заміні цілий ряд особистих документів, починаючи з посвідчення особи, тобто відповідь – «ТАК». Зміна ІПН при зміні прізвища після заміжжя – обов'язкова необхідність!\nІ, відповідно, відповідь – «НІ», якщо при заміжжі подружжя залишили колишні прізвища. У цьому випадку зміна ІПН після заміжжя не проводиться!\nАле буває, що за бажанням громадянина, навіть без процедури одруження, РАЦС видає довідку про зміну імені або прізвища. У цих випадках зміна ІПН у зв'язку зі зміною прізвища\_імені – обов'язкова процедура!\nЦіни та терміни отримання ІНН в Києві\nдо 3-5 робочих днів 2500\nДе поміняти ІПН після заміжжя? Які документи необхідно надати для того, щоб поміняти ІПН зі зміною прізвища?\nВидачу картки обліку фізичних осіб-платників податків, як і її дубліката, виробляє Державна Фіскальна Служба України.\nПам'ятаєте! Зміна ІПН проводитися тільки після заміни посвідчення особи (ID – картки)! І тільки в тому випадку, якщо Ви виявили бажання отримати окремий аркуш з податковим номером, так як на ID-картці візуально відображається сам номер.\nДля того, щоб поміняти ІПН у зв'язку зі зміною прізвища необхідно надати до відділення Державної Фіскальної Служби України:\n1. Заяву за встановленим зразком (форма 5ДР)\n2. Оригінал індивідуального податкового номера\n3. Документ, що засвідчує особу (ID – картку)\nПодачу і отримання ІПН можна покласти на профільних фахівців компанії «Паспорт +», якщо Ви територіально знаходитесь в Києві, що може значно прискорити процес і захистити від всіляких бюрократичних формальностей при контакті з державними органами.


Оновлено: 17 годин тому\nРезидентка платформи Ніка спеціалізується на креативних текстах і має системний досвід із створення бренд-стратегій. За ніч у потязі до Праги вона надіслала понад 50 месіджей та імейлів агенціям, компаніям, студіям зі своїм портфоліо та резюме. Коли вона приїхала до Риму, то вже мала 3 заплановані співбесіди. У вічному місті, де всі фанатіють від старовини, її зваблює думка зайняти велику нішу інноваційного креатора.\nРозкажи трохи про себе та свій професійний бекграунд. Як давно займаєшся контентом? Як давно працюєш як фрілансер?\nЯ маю 8 років досвіду креативним копірайтером, працювала у 4-х рекламних агенціях та 2-х ІТ-компаніях. Раніше робота фрілансером займала в мене 10% часу (75% постійна робота в студії, 15% — власні проєкти). На жаль, зараз я не маю можливості продовжувати стабільну роботу в студії, яка в мене була в час до війни. Тепер фріланс займає 50% часу, 20% — пошук проєктів та постійної роботи в Італії. А Італія — складна країна для того, хто не розмовляє, а й, відповідно, не пише італійської.\nІ тут, на мою думку, справа не тільки в мові. Насамперед Рим, де я зараз мешкаю, дійсно дуже красиве місто. Але зовсім не прогресивне. З одного боку, людям тут щось новітнє та інноваційне в будь-якій сфері, у тому числі й маркетингу, зовсім не треба. А з іншого — в креативній та мистецьких сферах можна простежити маленькі спроби зробити щось свіже. Хоча все одно тут фанатіють від старого більше, ніж розвивають щось нове. Поки що я розумію, що в Італії людям зручніше жити без великих змін, дивлячись роками на Колізей. Водночас мене зваблює думка, що тут є можливість зайняти велику нішу інноваційного креатора.\nЯк змінилося твоє життя та твоя робота з початком війни? Через що довелося пройти? Чи встигла вже адаптуватися до нових умов і знайти роботу?\nКоли почалася війна, то майже всі, хто працював зі мною у студії, поїхали з Києва до різних куточків України. Два перші тижні війни я залишалася вдома у Києві. Удень на велосипеді я розвозила продукти та медикаменти людям, що їх потребували. Отримувала заявки через телеграм-боти та рушала. Ввечері трошки працювала за фахом над проєктами, що залишилися в студії. У цей період постійно доводилося переміщуватися із квартири до підвалу, який був у спортзалі за будинком. Окрім комп’ютера, я завжди брала із собою ковдри та майже усі важливі для себе речі (одяг, гігієна, документи, навіть якийсь посуд).\nМій друг, що мешкає в Америці, двічі пропонував мені поїхати з України в той час. Вперше я відмовилася, адже рідні не вважали це безпечним (дивно, бо Київ бомблять, а Європу поки що ні). На другий раз я погодилася і почалася невеличка пригода, під час якої я познайомилася зі своїм батьком, якого ніколи не знала. Він відвіз мене до Ужгорода, а звідти я мала їхати в Братиславу, щоб отримати візу в США. Поки я була в Ужгороді, то вирішила, що це не найкраща ідея. Зараз Америка — одна із найдорожчих країн. Стати там на ноги буде складніше, ніж в Європі, адже в мене лишалися можливість продовжувати роботу з українськими та європейськими клієнтами. Часовий пояс це б ускладнював. Тоді я абсолютно інтуїтивно подумала про Рим, де мешкає мій дідусь, якого я теж ніколи не бачила. Я вирішила поїхати до нього через Прагу.\nЗа ніч у потязі до Праги я надіслала більше ніж 50 повідомлень в інстаграм та на мейл агенціям, компаніям, студіям зі своїм портфоліо та резюме. Коли я приїхала в Рим, то вже мала 3 заплановані співбесіди: у мережеву агенцію, бренд чоловічих костюмів та креативну студію, подібну до тої, де працювала у мирному Києві.\nПерша агенція пропонувала позицію Senior або Middle Creative з офіційним працевлаштуванням та житлом для українських кандидатів. На співбесіді мені сказали, що агенція збирає контакти таких кандидатів лише для бази фрілансерів. Минув місяць, а цю базу досі не зібрали.\nДруга співбесіда з одним із директорів бренду чоловічих костюмів дала мені інакшу, але навіть вигіднішу можливість, — контакт із мережевою агенцією в Мілані, якому дуже потрібна людина із досвідом у креативі. Однак, чим більша агенція, тим краще в ній планують бюджет. Тому заробітний фонд для працівників в різних країнах уже розплановано. Є гроші лише на відкриті вакансії, що ствердив глобальний офіс. Опція одна: працювати як фрілансер на тендерах. Якщо тендер виграє агенція із моєю допомогою, то я отримую гонорар. Так запропонували працювати на випробувальному терміні. Подивлюсь, що із цього вийде.\nТретя співбесіда вистрілила. Це була студія, яка мені інтуїтивно дуже сподобалася. Настільки, що я написала прямо в директ одному із власників та креативному директору. Мені відразу відповіли та призначили зустріч. Далі запропонували працювати, як фрілансеру, над проєктом для міністерства охорони здоров'я Італії. Через те, що я не спілкуюся італійською, а не всі італійці вільно володіють англійською, на штормінги мене не кликали. Однак, я працювала над проєктом самостійно, синхронізуючись з іншими в команді на етапах ствердження. Так я заробила свої перші гроші в Італії.\nЧи працюєш зі старими клієнтами? Чи шукаєш нових?\nЯ продовжую працювати з українським додатком obimy і дуже цим пишаюся. Це перший у світі месенджер, який дозволяє людям обмінюватися не словами, а сенсами — тим, що ми звикли робити зі своїми близькими. Обійми, поцілунки, інші штучки. Під час війни багато хто втратив можливість обійняти близьких. Тому додаток став дуже популярним серед українців саме під час повітряних тривог. Для obimy я розробила tone of voice та пишу тексти для самого додатку.\nЗараз я продовжую шукати постійну роботу в Італії та Європі, хоча частіше пропонують фріланс, що мене цілком задовольняє. Постійної роботи хочеться, щоб стабільність відчувати у такий неспокійний час. Адже одна справа, коли їдеш зі своєї країни, і знаєш, що зможеш повернутися, і зовсім інша — коли ти вимушений втратити свій дім і роботу не через свою провину.\nЯкі проєкти точно не розглядатимеш?\nРосійські проєкти, звісно, точно розглядати не буду.\nЧого зараз не вистачає тобі, щоб бути ефективною в роботі? Що важливо для тебе в роботі з клієнтом, над проєктом?\nЩоб бути ефективним, базово по піраміді Маслоу, мені не вистачає постійного житла, розпорядку дня та якогось оточення. На третьому тижні в Італії я вже хоч якось планую свій день. Перші дні я провела як "їжак в тумані" зовсім сама, не розуміючи куди та нащо мені йти. Від клієнтів наразі хотілося б чіткого розуміння термінів, адже зараз я перебуваю в постійному очікуванні відповідей без конкретних дат.\nРозкажи коротко про свій досвід роботи із Taker | Maker та її клієнтами.\nУ мене дуже позитивний досвід роботи із платформою, адже вона з'явилася в моєму житті під час першої хвилі пандемії. Тоді я теж опинилася у ситуації невідомості. І ось на платформі я знайшла чудового клієнта — іграшки Pixio. Писала історії про їхніх персонажів та тексти на сайт. З ними ми дуже довго працювали. У мене навіть вдома було дві такі іграшки. На жаль, не знаю чи стоять вони там досі на поличці.\nЯк дізналася? Які бар'єри / побоювання були? Чому вирішила спробувати? Що тобі найбільше подобається у платформі? Що варто покращити?\nПро платформу мені розповіла подруга, яка теж має на ній портфоліо. Спробувала, бо мені усе цікаво. Тому і бар’єрів в мене не виникло. Подобається ідея платформи, яка для мене звучить "where all needs meet" 🙂 Єдине, що хотілося б покращити, то це щоб на платформі існував якийсь фіксований цінник. Є дуже розповсюджена проблема у фрілансерів, що важко сказати ціну одразу. А якщо її треба ще й із платформою ділити, то в її формуванні вона точно має брати участь (коментар від платформи: у випадку Taker | Maker креатор не ділиться з платформою гонораром, сервіс платформи оплачую клієнт у розмірі 10% від гонорару креатора за проект).\nНа чому зараз фокусуєшся у роботі? Що змінилося в роботі в контексті до / після війни?\nЗараз я розумію як важливо в ідеях не втрачати власний стиль та ділитися українським креативним досвідом із клієнтами з інших країн. Звісно, не нехтуючи новими підходами, якими вони так само діляться. Перебуваючи в іншій країні, треба бути відкритим до нового та щиро ділитися тим, що вдалося набути під час війни. Ситуація у моїй країні дала мені чітке розуміння, що моя діяльність може вплинути на економічний стан та імідж української креативної спільноти. Головний скіл, що я набула, — адаптація та відсутність дратівливості, що була доволі розповсюдженим явищем під час роботи на мирному українському ринку. Ми нарешті готові об’єднуватися та прислухатися.\nНа твій погляд, як власникам бізнесу знайти ідеального креатора — того, хто точно зробить роботу як потрібно?\nТочно скажу, що українські креатори, — дуже працьовиті та відповідальні. Ми пройшли страшне випробування та змогли не втрати здоровий глузд та бажання працювати у будь-яких умовах та куточках світу. Круто коли клієнт звертає увагу не тільки на досвід, а й на смак і стиль креатора. Тоді можливо створити сильний зв'язок і отримати крутий результат.\nА як стати креатором, з яким завжди хочеться працювати?\nТреба бути чесним і не прикрашати дійсність. Не варто мати завищених очікувань, але й занижувати свою ціну в ситуації, що склалася, у жодному разі я б не рекомендувала. Щоб стати креатором у воєнний час треба не соромитися розповідати історії, але й шукати форму та контекст, в якому вони будуть сприйнятті належним чином. Війна забрала в українців дуже багато речей. Однак, ми продовжуємо отримувати не тільки досвід і зброю. Зараз ми маємо доступ до освітніх ресурсів та інструментів для креативної роботи. Треба ними користуватися, як ЗСУ джавелінами.\nДивитися портфоліо Нікі, креативної копірайтерки.


На життєвому шляху Сергія Єсеніна зустрічалося багато жінок. Він будував з ними офіційні відносини, намагався знайти ту єдину любов, яку збереже в своєму серці до останніх днів. Однак цього не сталося. Сімейні стосунки з Айседора Дункан зазнали краху. Скандальний шлюб був на грані руйнування, коли Єсенін повернувся в Росію після поїздки в Сполучені Штати Америки. На батьківщині поет зустрічає прекрасну актрису – Августину Миклашевський і закохується в неї з першого погляду. Вона стає його музою. Саме цій чудовій жінці Єсенін присвячує цикл віршів «Любов хулігана».\nВідкриває цей збірник віршована робота «заметався пожежа блакитний …». Про що ж говорить ліричний герой цієї роботи? Він обіцяє назавжди відректися від минулого життя, забути про алкоголь, про світські гуляння. Все це він готовий припинити заради коханої жінки. Більш того, Єсенін пише і про те, що може закинути своє стіхопісаніе. Адже тепер у його думках живе лише образ коханої. Він бажає спостерігати за нею, не зводячи очей.\nУ вірші «заметався пожежа блакитний …» автор використовує кільцеву композицію, повторюючи однакові рядки на початку і кінці вірша. Автор покірний любов’ю. Він заспівав про неї, як про найпрекрасніше, що могло трапитися в його скандальної життя.\nЩо цікаво, трохи раніше поет створив абсолютно протилежне вірш, яке повністю відкидало всякі любовні почуття. Поет геть відкидає всякі світлі думки і повністю розчаровується в жінках. Однак через деякий час Єсенін зустрічає Миклашевський і перероджує свою думку.\nГерой вірша «заметався пожежа блакитний …» ще ніколи раніше не відчував таких сильних емоцій і такого потягу до жіночої персони. Саме з цього, автор пише про те, що співає вперше про такі пристрасних і сильних почуттях любові. Однак у цих відносин не було щасливого кінця. Після Августини, у Сергія Єсеніна були і інші жінки. Крім того, він зважився на узи шлюбу втретє. Тільки ось, як і в попередніх спробах, все завершилося крахом.\nАналіз вірша Єсеніна «Заметалась пожежа блакитна» Посилання на основну публікацію


Інвойс як невід’ємна частина зовнішньоекономічної діяльності. Види інвойсів та особливості їх оформлення (+ шаблони інвойсів різних видів). | Liga:BOOK\nЯкщо ви співпрацюєте з міжнародними компаніями, чи ведете бізнес з іноземними контрагентами, чи просто приймаєте замовлення від іноземних роботодавців, то Вам бажано знати про цей вид документа, адже Ви стикатиметесь із ним доволі часто.\nЦіна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та надалі може змінюватись без проблем.\nВідмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни. Наприклад, сторони можуть змінити дані щодо кількості чи моделей, типу того чи іншого товару. А от інвойс з остаточними змінами та узгодженими даними вже формуватиме комерційний інвойс.


Заокеанський партнер: навіщо Україні ЗВТ з Канадою | VoxUkraine\nУ 2016 році Україна експортувала до Канади товарів на майже 28 млн доларів.\nЦе лише 0,0008% від загального експорту з України, який склав більше 36 мільярдів доларів. Це дуже мало у порівнянні з 13,5 мільярдів доларів експорту до ЄС. Навіть якщо угода про вільну торгівлю дасть фантастичні результати і ми збільшимо товарообіг у два рази (що можна буде занести у книгу рекордів Гіннеса), це все одно буде менше, ніж експорт України до Естонії (98 мільйонів доларів).\nТоді чи настільки потрібна нам ця угода, як її рекламують? Очевидно, що так і ось чому.\nTAGS import ЄС ЗВТ Канада Україна экспорт


4 зміни у цій версії очікують на перевірку. Стабільну версію було перевірено 26 листопада 2020.\nБитва в Тевтобурзькому лісі. Худ. O. A. Кох (1909)\nорієнтовно 9-11 вересня 9 року\nГерманці почали з обстрілу римлян з лісу, потім атакували впритул. Ледве відбившись, легіони зупинилися і розбили за заведеним у римській армії порядку табір на ніч. Більшість возів і частину майна було спалено. Наступного дня колона рушила в дорогу в більш організованому порядку. Германці не припиняли нападів, але місцевість була відкритою, що не сприяло атакам із засідок.\nНа 3-й день колона опинилася серед лісів, де неможливо було тримати зімкнутий бойовий стрій, до того ж знову відновився проливний дощ. Промоклі щити і луки римлян втратили боєздатність, бруд не давав можливості просуватися обозу і воїнам у важких обладунках, в той час як германці з легким озброєнням швидко переміщалися. Римляни намагалися звести оборонний вал і рів. Кількість нападників збільшилася через те, що до херусків приєдналися нові воїни, дізнавшись про тяжке становище римського війська і в надії на здобич. Поранені Квінтілій Вар і його офіцери прийняли рішення заколотися, щоб не зазнати ганьби полону. Після цього опір припинився, деморалізовані солдати кидали зброю і гинули, майже не обороняючись. Префект табору Цейоній здався в полон, легат Нумоній Вал з кіннотою втік до Рейну, кинувши піхоту напризволяще.\nТоржествуючі германці принесли в жертву своїм богам полонених трибунів і центуріонів. Тацит пише про шибениці і ями, на місці останнього бою залишилися приковані до дерев черепи римлян. Флор повідомляє, що особливо германці лютували проти захоплених римських суддів:\n↑ Ці дати зазначені у словнику Енциклопедичному словнику Брокгауза і Єфрона, але спосіб їх визначення невідомий, тому більшість істориків не використовує їх.\n↑ Jona Lendering. Battle in the Teutoburg forest. Archaeological evidence [Архівовано 7 травня 2012 у Wayback Machine.]: інформація з археологічних пошуків у Калкрізе викладена за статтею J. Lendering з сайту Livius.org\nДіон Кассій. «Римська історія», 56.18-22 [Архівовано 16 грудня 2017 у Wayback Machine.]\nПублій Корнелій Тацит. «Аннали», кн.1 [Архівовано 16 квітня 2017 у Wayback Machine.]\nЛуцій Анней Флор. «Епітоми», 2.30 [Архівовано 8 травня 2017 у Wayback Machine.]\nГай Веллей Патеркул. «Римська історія», кн. 2 [Архівовано 28 червня 2015 у Wayback Machine.]\nВар, поверни легіони! [Архівовано 8 травня 2011 у Wayback Machine.]\nГ. Дельбрюк. Історія військового мистецтва. т.2, ч.1 [Архівовано 19 вересня 2016 у Wayback Machine.]: дослідження Г. Дельбрюка по бою в Тевтобурзькому лісі містить також переклади першоджерел.\nЕнциклопедичний словник Брокгауза і Ефрона. Тевтонобургскій ліс. [Архівовано 15 квітня 2018 у Wayback Machine.]\nРимська Слава [Архівовано 28 листопада 2012 у WebCite] Античне військову справу\nJona Lendering. The battle in the Teutoburg Forest. [Архівовано 5 січня 2017 у Wayback Machine.]: серія статей на англ. з поданням версій істориків і порівняння першоджерел.\nМузей на місці битви [Архівовано 2 грудня 2020 у Wayback Machine.]\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Битва_в_Тевтобурзькому_лісі&oldid=35969617\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 12:38, 29 травня 2022.


Спори о правопись у Русинів і у Румунів. | Збруч\nСпори о правопись у Русинів і у Румунів.\nВ моїй розвідці про лужицко-сербскій нарід, поміщеної в фейлетонї 153 ч. "Дѣла", було сказано, що трудам великого патріота і ученого лужицко-сербского о. Горника і других лужицко-сербских учених удалося для їх бесїди винайти правопись, котру учені уважають звершенїйшою від нїмецкої і польскої. Коли читаю або чую про які-будь здобутки иних народів славяньских, звик мені на память приходити ваш нарід рускій, чи тож і він такими-ж здобутками повеличатись може? Таж бо ми нарід великій і численний, 20-милїоновий, ми не нинїшні, наша культура і наша письменність не нинїшня! Ми бо з нашого добра ще і другим удїлили! В сїм році припадають 900-тні роковини хрещеня Руси; а хрещенє принесло нам не лиш віру, але і просвіту і письменність. Принявши хрещенє, св. Володимир заложив школу в Кієві і спроваджував учених священиків з Греції і Болгарії, котрі наших предків учили грамоти. Неодовго виступили також учені Русини, що займали високі місця в єрархії церковній та не тілько переписували старословеньскі книги для богослуженя, але і самі писали власні твори: науки, проповіди, лїтописи, житя святих і др. І від того часу словесність наша живе і розвиваєся. Особливо в новійшій добі она значно зросла на кождім поли. Число виступаючих писателів, число книжок що року печатаних, число часописей у нас єсть значне. Маєм учених литератів і професорів руского язика, а однакож мимо всего того ми ще не покінчили з азбукою. І завсїгди ще повторяєся та сама исторія, котра ще з дитинних лїт в памяти менї позістала, що Русинам "по-за азбуку поступити годї".\nДивні то прояви бувають у славянских народів. Серби і Хорвати н. пр. говорять одним і тим самим язиком, але перші з них суть православні, другі католики, то перші уживають кирилиці а другі латиньскої азбуки, — і вже з тої причини діляться на дві окремі литератури. Могли-би під взглядом политичним і религійним ділитися, але під взглядом язика і словесности нїт чого дїлитися, бо хоч они і дїляться, таки язик зістане один і той сам. У Русинів знов инша проява: декотрі з них намагаються язик свій зидентификувати з язиком велико руским або россійским, і до тої ціли накручують они бесїду в письмі і добирають правописи; другі знов хотїли би свій язик як найбільше відрізнити від велико-руского або россійского і до тої ціли також добирают правописи. З того виходять спори правописні, котрі не обертаються єдино на поли лингвистики, а именно на поли наукового розслїджуваня звуків язика руского, щоби их відвітно віддати в письмі, але суть забарвлені висше наведеними взглядами, котрі по части суть і политичної природи. З-відти то походить, що спори о правопись у нас иногдї переходять границі умірености. Хоть і у иних народів нераз учені спорять о то, як мають писати, та ті спори нїколи не доходять такої висоти, як у нас. Чи писати е чи у в польскім, чи ss чи β в нїмецкім, рїшаєся на дорозї мирній, межи ученими. Звикло идеся за повагою якогось ученого. А хоть часами одна часть пише так, а друга инакше, — не спроваджує то роздору в народї.\nЗдавалось би, що нїт другого народу в світї, де би подібні спори правописні велись, як у нас. Однакож єсть ще один нарід в Европі, котрий має подібний спір правописний, а ним єсть нарід румуньскій. Як у нас так і у Румунів точиться борба межи етимологами і фонетиками, тут і там провадиться борба пристрастно, тут і там кромі язикових входять в гру ще инші взгляди, котрі не дозволяють тої справи остаточно полагодити. А що в змаганях правописних у Румунів можемо видїти образ наших змагань на тім поли і що на иних скорше добачуєм, що єсть добре а що зле, про-то хочу в короткости представити борби правописні у Румунів *), а потім перейду до таких-же у нас.\nПо при клясичній латинї, котра була бесїдою письменною і розговорною немногих образованих кругів, жила в устах народу латина простонародна в різних италійских діялектах і розвивалася після свобідних правил язикових. І коли клясична латина стала вимирати, тогди та простонародна латина піднялася, і на єї то буйнім грунтї виросли нинїшні романьскі бесїди: италійска, испаньска, француска і румуньска. З тої то причини романист т. є. язикослов, що займався романьскими бесїдами, до своїх слїджень язикових більше находить підстави в архаїстичній, анїж в клясичній латинї. І ще в часах, коли клясична латина перемагала, уживано в письмі також і діялектів, і для них то, як н. пр. для оскійского і умбрійского були в уживаню осібні букви, котрі принято з азбуки кампанійских Греків, і після звукословних потреб розлично их змодификовано. (Моммсен і Кирхгоф.)\nЗ-помежи всїх романьских народів Румуни або Волохи найбогатше і найвірнїйше доховали пнї і форми простонародної латини. В теперїшних своїх оселях підлягли они впливам славяньским. На дворах князїв і бояр говорено і писано по славяньски, а до язика в письмі примїнено азбуку славяньску "кирилицю". Помимо того нарід в старинних своих оселях, в давній Дакії доховав спадчину, принесену з Италії: латиньско-фалискійску азбуку, як о тім свідчать старинні надписи, котрі тепер сталися предметом археологичної науки. Кирилиця приноровлена до виговору румуньского перемогла і була в повній силї аж до кінця минувшого столїтя. Правопис в тім періодї була чисто фонетична, бо при писаню уважано лише на виговір.\nВ роцї 1780 Гавріїл Шинкай, єромонах Ч. св. В. В., доктор богословія і философії, видав Граматику румуньского язика, уложену Самуїлом Клейном (Микулом), монахом Ч. св. В. В. і сотрудником при церкви св. Варвари у Відні. Оба сі мужі виходили з тої засади, що румуньска бесїда єсть зіпсована латиньска, і що она про-то по крайній мїрї в письмї їй уподоблена бути повинна.**) Петро Майор в р. 1825 видав в Будї румуньско-латиньско-мадярско-нїмецкій Словар, при котрім умїстив розправу о румуньскій бесїдї. В тій розправі удержує він, що румуньска бесїда єсть далеко старша від Цицеронової, і різниться в правописи від Клейна (Микула) і Шинкая, але таки придержуєсь засади етимологичної. Ті три мужі були перші, що впровадили латиньскі букви до румуньского язика і придержувались виключно етимології.\nВід того часу правопись румуньска прибрала троякій напрямок: строго етимольогичний, фонетичний і фонетично-етимольогичний, до сего часу ще не зістала уладжена. Побачимо, якими дорогами ишов дальшій єї розвиток.\n*) Гл. “Die Entwickelungsgeschichte der romanischen Orthografie von prof. Karausch", поміщену в програмі гимназії в Радівцях за рік 1888.\n**) В р. 1805 Шинкай видав друге виданє Граматики Клейна, в котрім в теорії держиться тої самої засади, але в практиці в дечім від неї виступає.\nЕтимологичний напрям заступають именно три мужі: Лавріян, Максим і Ципарію. Лавріян (Tribanius Laurianus) видав 1840 р. у Відни книжку: "Tentamen criticum in originem, derivationem et formam linguae romanae in utrague Dacia". Максим спільно з Лавріяном видав академичний Словар. Однакож они так далеко посунулись в етимології, що их бесїда не відповідає дїйстности. Майореску (1874) так виразився о книжці "Tentamen": “Ся в латиньскій бесїдї написана книжка має на ціли показати чужинцям ту чисту бесїду, якою говорить румуньскій нарід, однакож такою бесїдою, яка в сїй книжці, нарід румуньскій нїколи не говорив і говорити нїколи не буде". Ті слова опамятали Лавріяна, він покинув свій систем і зблизив до фонетичного. Етимолологичну засаду задержав також Ципарію в своїй Граматиці і в осібній розправі. Він по найбільшій части годиться з Микулем, Шинкаєм і Петром Майором, однакож як виученє так і практичне приложенє правил єго ортографії єсть майже неможливі а навіть і само читанє утруднене. Сам автор одно і то само слово різно пише. Помимо того правопись Ципарія принялася взагалї межи Румунами в Угорщинї і Семигородї.\nНа Буковинї латиньску азбуку в письмі завів Аруне Пумнул. Он держиться фонетичного систему, котрий також задержує в своїй Граматиці виданій 1864 р. для шкіл середних. Сей систем також і буковиньске Товариство литературне приняло і усовершило.\nВ Румунії уживано по части кирилиці, по части же латиньскої азбуки. Князь Куза в 1860. р. заказав уживати кирилиці в урядованю. Однакож уживаючи латиньскої азбуки, не держалося жадного систему. І. Геліяде спершу уложив правопись на підставі чисто етимологичній, а потім в р. 1860 старався систем фонетичний погодити з етимологичним. Коли в р. 1866 Товариство литературне в Яссах "Junimea" забиралося до виданя своїх дїл, треба було правописи, котра би всїм вимогам вдоволяла. Тогдї Т. Майорескул написав розправу о правописи румуньскій. В тій основній розправі на підставі старанної порівнавчої студії язикової прийшов він до загально принятого результату, що румуньска бесїда стоїть в звязи з другими романьскими бесїдами, і своє з вітцівскої землї одїдичене ядро язикове, хотя під впливом чужих елементів язикових, в звукословю і флексії все таки дальше самостійно образувала. Відповідно до тої засади належить також і латиньску азбуку відповідно зужити. Він піддає про-то латиньскій алфавит і дотеперішні способи писаня критиці, і ставить свій систем, котрий дуже зближаєсь до фонетичного, і тілько в немногих (яких трех) точках від него різниться. Найбільшу трудність становить відданє звука ѫ і ъ латиньскими буквами. Сю правопись Майорескуля принято в Молдавії, і ще до нинї найважнїйше письмо румуньске "Соnvoribi literare" уживає тої правописи.\nКромі тих трех способів писаня були ще многі инші, котрі суть мішаниною різних системів, і в правописи спроваджували велике замішанє. Щоби сему замішаню кінець положити, підняла академія наук в Букарештї виготовленє загальної правописи, котру би всї Румуни мали приняти. Скоро тілько се учене тїло уконституовалося, і зараз взялось оно до правописи. Тогдї писано на Буковинї фонетично, в Семигородї і Угорщинї етимологично, а в Румунії як хто хотїв, від найкрайнїйшого етимологизму Геліяда аж до чистого фонетизму. В серпни 1867 р. зібралися учені члени академії з Румунії, Семигороду, Угорщини і Буковини для уложеня правописи. Більшість була за етимологичною правописею, однакож причини, які за тою приводили, були политичної барви. Они твердили, що "лише етимологична правопись може доказати латиньске походженє Румунів і може удержати румуньску державу вь контакті з західними романьскими державами і запевнити независимість румуньску". Дармо замітували фонетики, що правопись з такими справами не має жадної спільности і що она тим способом стаєся лише привилеєм деяких фахових учених, а велике число просвітних людей виключає. Етимологи на то не мали жадного иншого одвіту, як лиш той, що етимологична правопись власне длятого єсть добра, бо би треба учитись і над нею застановлятися. Вкінци ухвалено більшостею голосів правопись мішану етимологично-фонетичну, але тілько провизорично, бо як етимологи так і фонетики гадали, що их засада з часом побідить. Та помимо тої ухвали річники академій виходили в етимологичній правописи Ципарія, котрої однакож публичність не тілько що не приняла, але навіть строго єї оспорювала, так що вже за два лїта (1869) треба було знов зложити правописну комисію, котра знов ухвалила провизоричну правопись, але вже більше зближену до фонетики. Однакож і та правопись в протягу десяти лїт (1869—79) була ограничена лиш на річники і инші публикації академії, що більше, в публикаціях академій находяться многі похибки, бо самі члени академій єї не держались, писали як хотїли. А коли в тім часї Лавріян і Максим видавали академичний Лексикон (о чім було висше), як змістом так і правописею стягнули на себе негодованє публичности і найострійшу критику. Длятого в р. 1879 питанє правописне знов прийшло на порядок дневний. Многі члени академії були тої гадки, щоби видавати праці литературні в такій правописи, в якій хто пише, бо то дасть образ змагань правописних, а приписуванє правописи з гори до нїчого не провадить. Другі хотїли то питанє на пізнїйше відложити. Наконець в р. 1880 зложено знов правописну комисію. По дволїтних трудах і спорах наконець в р. 1881 принято 16 правил, котрими управильнено правопись, і таку приписано для шкіл середних. Однакож уже в другім році жалуванося на то, що так уложена правопись неясна і що навіть члени академії різно ті правила понимають. Особливо не могли погодитися, чим заступити ъ чи ѫ, чи одним знаком на кожде з них, чи кількома одвітно до походженя. Длятого академія наук знов постановила підтягнути правопись під нараду, і знов над нею (1884) розпрямлювано і до сего часу не покінчено.\nЗ тих розправ академії румуньскої в Букарештї видно: 1) що та виходила з етимологичного систему Ципарія і крок за кроком зійшла на фонетику; 2) що етимологи виходили не так з наукового, як більше з политичного становища, гадаючи, що в етимології лежить спасенє румуньства; 3) що пишуча публичність безусловно клонилася і клониться до фонетизму і сильно віддїловує на постановленя академії. Длятого етимологія вже тілько не многих має прихильників.\nПравопись академії в Букарештї по многих трудах і заходах зійшла на правопись буковиньску.\nЗ повисше сказаного видно ще й то, що язик, хоть-би він як високо був розвитий і образований, хоть-би і як широко розпросторонений, — скоро він відбігне від живучої річи в народї, — старієсь і завмирає. Так сталося з язиком латиньским. Він відбіг від живучої рїчи народної, стався лиш язиком учених і верстви образованої, і мало по-малу виперли єго з розговору і з наук язики народні. Ще він удержуєся в церкви обряду західного і в богословію, але вже і богословскі часописи і книги пишуться також і в народних язиках. Так завмер також і клясичний язик грецкій, і сподїватися можна, що колись та доля постигне також і нинїшний письменний язик нїмецкій. "Єсть бо то — як читаю в одній ученій розправі — широко розширене ложне мнїнє, мов-би то бесїда розвивалася в висших кругах. Річ маєся противно. Не висші образовані, але низші необразовані верстви суть властивими творцями бесїди."\nТепер пригляньмося правописному питаню у нас. Хотя розвиток правописи у нас ишов иншими дорогами як у Румунів, все таки найдемо много подобенства. І у нас провадиться борба межи етимологами а фонетиками, і у нас єсть три системи правописи з відмїнами, єсть т. зв. етимологична, фонетична і мішана правопись. І у нас панує гадка, що в правописи лежить спасенє і будучність Руси. Для обєдинителїв, котрі твердять об однім великім 50-милїоновім народї pycкім, єсть етимологична правопись якимсь палладіюм их ідей, она має нїби-то удержати звязь межи мало-руским а велико-руским народом. Противно-ж, для тих, що оборонюють окремішність і самостійність 20-милїонового народу мало- або украиньско-руского, єсть правопись фонетична охороною тої окремішности і самостійности. Наконець правопись етимологично-фонетична, яка находиться н. пр. в книжках шкільних, в "Дѣлѣ", "Зори" і т. и, не зриває з минувшостею, а намагаєся віддати і виразити властивости язика мало-руского або украиньско-руского. Отже знов, подібно як у Румунів, виходять на верх мотиви политичної природи. Ще і то треба завважати, що се питанє у нас так само як у Румунів не єсть полагоджене і спори не покінчені.\nО правописи рускій писалося вже не мало, в то не лише в рускім, але також в нїмецкім язиці, наводжено і розбирано поводи за і против етимології і фонетики. Длятого не хочу всего того повтаряти, що писалося, а хочу приглянутися в короткости історичному розвоєви нашої правописи і єї теперішному станови.\nПисьмо і грамотність прийшли до нас з Болгарії. На старо-словеньских книгах церковних, прнесених з Болгарії, учено в школї кіївскій, котру заложив св. Володимир, принявши хрещенє, читати і писати. Нестор пише, що “словіньск язик і русьский єдин" єсть. Сих слів однакож не треба брати в змислї буквальнім, т. є. так, яко-би в часах Нестора дїйстно Словене (в Болгарії) і Русини тим самим язиком говорили, — були єї язики до себе лиш подібні, так що Русини з Словенами могли легко порозумітись, не так, як з Греками. Впрочім Нестор під язиком словінським розумів той язик, котрим він сам писав, а той язик уже значно різнився від язика словеньского, з Болгарії до нас занесеного, котрий ми теперь старо-словеньским називаєм. Був то язик вже зрусчений. Язик бо старо-словеньскій на Руси скоро підляг впливови язика руского, і то насамперед в виговорі, а потому в флєксії. Особливо фонетика руска насамперед відбилася на язиці старо-словеньскім, бо звуки старо-словеньскі (ѫ, ѧ, ъ, ь самогласні р, л) зістали замінені відповідними рускими, на перед в виговорі, а потім в письмі. При переписуваню старо-словеньских книг церковних декотрі переписователї держалися ще букви, переписували точно буква за буквою, так як находили в оригиналї, як то видимо н. пр. в євангелію Остромировім з р. 1156. Другі знов ті букви, котрим в рускім язиці не відповідають звуки, замінювали иншими рускому язикови властивими, і про то вмісто ѫ писали s, вмісто ѧ писали ѩ і т. д., як то видно н. пр. в договорах з Греками з X. віку, поміщених в Несторовій лїтописи, в Зборниках Святослава з рр. 1073 і 1076. У власних же творах словесних Русини вже зовсїм не уживали таких букв, котрі не відповідали звукам, які находились в рускій бесїдї. І чим дальше пійдем за розвитком рускої словесности; то побачимо, що руска жива річ чим раз більше вдираєся в письмо і язик старо-словеньскій, перетворюєся в новий, т. зв. церковно-словеньскій язик, котрий у нас був письменним аж по конець XVIII. віку. Як народний язик рускій втискався в письменність і як впливає на єї зміну — се показати не прийшло-би менї тяжко, однакож оно переходило-би границі сеї короткої розвідки. Покажу то лиш на кількох примірах. В старо-словеньскім язиці букви г, к, х не терплять по собі самогласної и, а ся послїдня знов не зносить перед собою тих гортанних, і длятого перед и гортанні переходять на сичачі (г на з, к на ц, у на с), по гортанних же завсїгди стоїть ы (в. пр. рози, рогы, дуги, духы); в рускім же язиці противно: по г, к, х, нїколи не чути і не пишеся ѡ, лиш и (н. пр. роги, духи.*) і як-жеж тепер в наших церковних книгах находим? Всюди по г, к, х кладесь и, що уважаєсь за правило, а то нїчо иншого, як тілько вплив фонетики рускої. — В старо-словеньскім язиці согласні ц, ч, ш, ѱ не зносять по собі самогласних ѣ, ѩ, ю. Єсли-ж в старинних памятниках находимо форми: отцѩ, врачѩ, кошѩ, плащю, отцю, отцѣ, врачѣ, кошѣ, плащѣ, Хортицѣ (gen. sing.), то хто-ж не бачить тут впливу рускої народної фонетики? Таких і тим подібних примірів могли-б і ми навести множество. І коли-б і наша письменність була тою дорогою дальше поступала була-би певно народна річ взяла перевагу, і письменність була-би зовсїм визволилася від старо-словеньских форм. В тім розвитку спинили єї граматики, котрі у нас появилися при кінци XVI. і на початку XVII. віку.**) Ті то граматики спинили вплив народного язика на письменність, бо влили письменний язик в певні сталі форми, котрих держалися особливо священики в письмі их церковного або богословского змісту. Світскі писателї і на дальше не могли позбутися впливу народної річи.\nПри кінци XVIII. віку виступив Иван Котляревскій, котрий народну річ, живучу в устах народу, впровадив в письмо. Для тої річи мусїв він також приспособити і правопись, щоби вірно віддати народний говір. Він задержує ту азбуку, яку застав, лиш приспособлює єї до народного виговору. За ним пійшли і другі україньскі писателї. Але з часом грамотність россійска чим раз то більше стала ширитись по землях заселених україньско-руским народом, єї учено в школї, а навіть в церкви стали читати книги церковні після виговору россійского. З декотрими буквами (н. пр. с, ы, и, г) вже не вязано звуків руских, лиш россійскі. Длятого тож пізнїйші писателї україньскі числилася з россійским виговором букв, в про-то такої уживали ортографії, котра би властивости україньско-руского увидатняла в противуположности до виговору велико-руского, ащоби україньско-руских творів не читано на лад россійскій. Таким способом повстала т. зв. фонетична правопись, котра переходила різні види, аж доки єї не усталив Куліш, від котрого єї також кулїшівкою названо. В Россії для україньско-руских письм фонетична правопись сталася конечностью, бо коли вже від найнизших шкіл всюди учать вимавляти букви на лад россійскій, коли навіть в церкви богослуженє відправляють і книги церковні читають на лад россійскій, навіть в місцевостях україньско-руским народом заселених, — то кожду україньско-руску книжку, писану давним (так званим етимологичним) ладом, читали-би з-россійска, з чого вийшов-би якійсь дивоглядний язик: анї рускій, анї россійскій, щось такого, як давнїйше наші вислужені жовнїри, повернувши з війска, говорили анї по руски, анї по чески.\nКоли у нас появилася перша народно-руска книжка (Русалка Днїстрова), то автори єї старалися також і азбуку приспособити до виговору нарідного. Се старались і пізнїйші писателї і граматики. Они позаводили н. пр. ӧ, ô, û, ê, ё, навіть прібували завести ў. Тілько-ж у нас не було потреби братися до так радикального средства, як на Українї, не треба було заводити т. зв. фонетики або кулїшівки, бо у нас ніхто не читав і не читає букв на лад россійскій. Аж в новійших часах декотрі писателї, задля литературної спільности з Україною, зачали в своїх письмах уживати фонетичної правописи.\n*) Тілько Лемки по г, к, х вимавляють грубе ы, н. пр. рогы, вовкы (також вовци), мухы, духы.\n**) В 1591 р. вийшла у Львові: Грамматика доброглаголиваго єллинословенскаго язика совершеннаго искуства осми частей слова, видана спудеями Братскої школи. В 1596 р. вийшла у Вильнї Грамматика словенска совершеннаго искуства осми частей слова і пр. Лаврентія Зизанія, котрий також видав Славяньскую азбуку і Лексикон сиріч реченія із словенскаго на простий рускій діалект истлковани. В 1691 р. видав у Вильнї Мелетій Смотрицкій Грамматики словеньскія правильнос синтаксма.\nФонетики кажуть: "Пиши так як говориш, не оглядайся на етимологію слова". Етимологи говорять: "Пиши так, щоби з правописи було видно походженє слова". А вкінци ще инші стоять по серединї і говорять: "Пиши так як говориш, а єсли можеш в письмі виразити походженє слова, то і на то уважай. Таким способом маємо трояку правопись, як то було висше сказано.\nАле заходить питанє, чи тож так звана етимологична правопись дїйстно єсть етимологичною? Вже п. Партицкій виказав був, що та так звана етимологична правопись не єсть етимологична; длятого я над тим дальше розводитись не буду. Але хочу поставити таке питанє: Коли св. Кирил трудився над грамотою словеньскою, якої то засади він держався: чи етимології, чи фонетики?\nДля нас нинї очевидно правопись св. Кирила єсть етимологична, позаяк язик наш в розвою дальше поступив, і з старо-словеньских форм ми нинї поясняєм наші форми. Але тогди, коли св. Кирил букви винаходив для словеньскої бесїди, то він не оглядався на етимологію, бо був-би мусїв сягати дальше в старину, щоби тогдашні форми з давнїйших випровадити, а до того він не мав анї часу, анї средств, анї в загалї лингвистика тогди так високо не стояла, щоби о щось подібного покуситися мож було. Він брав язик такій, якій тогди був живучій, прислухувався виговорови і старався кождий звук докладно віддати знаком (буквою). І в тім єгo велика заслуга і великій талант, що зумів всї звуки докладно відмітити. Єсли-би св. Кирил був инакше поступив, ми би нинї не мали належитого образу тої бесїди, котрою проповідували св. Кирил і Методій. Бо коли-б они инакше були писали, а инакше читали, хто-ж би нинї дійшов того, як належало читати? З тої то причини правопись св. Кирила для єго часів була радше фонетична анїж етимологична.\nТую нашу гадку стверджають різні факти, з котрих для приміру кілька наведем. Самогласні в словах старо-словеньских суть по части основні, по части же повставші з иних через степенованє, ослабленє, уподобленє, часто суть лиш вставними для лучшого звука або замінені з иними. Возьмім за-для приміру самогласну а. В слові пасти єсть а корїнне (основне), в слові сжагати повстало оно через степеньованє з е (жег), в слові палити через степенованє з л (пл), в мрак через степенованє з р (мрък), в тварь через степенованє з о (твор), в слові трава через степенованє з оу (троу), в квас через степенованє з ы (кыс). В слові олтарь перейшло а в о, в слышати а повстало з ѣ (слишѣти), в добраго повстало а через уподобленє з ѩ, (добраѩго), в слові брати зістало а вставлене.\nЧи-ж можна в письмі відмітити всї ті переміни і означити, з чого кожде а повстало? Щоби отже етимологично вивести кожде таке слово, то на кожде а треба би иного якогось значка. А що подібним перемінам подлягають всї самогласні, то би ми мусїли до безконечности азбуку помножити, щоби походженє кождої самогласної відмітити. Що в старо-словеньскім поводованося переважно виговором (фонетикою) а не етимологією, може нам на доказ послужити ще і та обставина, що в глаголитских і найдавнїйших кирилицких жерелах буква ѣ заступає два звуки: властиве ѣ і ѩ, а то длятого, що в тих сторонах, де ті памятники були писані, в виговорї не розрізнювано ѣ від ѩ, хоть етимологично взявши, що иного єсть ѣ, а що иного ѩ. То само мож заключити з ужитя букв ъ і ь; ъ повстало з о і оу, ь знов з и з ьъ, а однакож в письмі того не відмінено, з чого повстало ъ і ь.\nЗ того всего слїдує, що правопись, котру у нас називають етимологичною, на ту назву не заслугує: єї би скорше мож назвати историчною, бо має за собою минувшість, а так звана кулїшівка єсть новійшої доби.\nЯко исторична правопись має она много за собою і не так легко єї можна покинути, бо до неї ми привикли. Але з другої сторони за кордоном она в теперїшню добу неможлива. Як ми россійскі книжки читаєм нашим виговором, і то нас баламутить, що декотрі гадають якоби той язик був якимсь висшим, письменним нашим язиком, — так в Россії наші книжки читають виговором россійским і гадають, що ми пишем якимсь зіпсованим жарґоном.\nОбі правописи про-то, наша исторична і україньска фонетична, мусять обік себе жити, розвиватися і усовершати, доки колись в будучности одна не переможе. Котра з них переможе, нинї видавати засуд було-би за передчасно і неоглядно, — то покаже будучність. Не поможе тут жаден засуд, анї ухвали яких-будь зборів, бо питанє правописне мусить рїшатися дорогою науки і практичного приложеня. Против води годї плисти; язик має свої закони, після котрих розвиваєся, и нїхто их змїнити не може. Длятого то дуже розумний і практичний був зазив одного Русина з Манастириск, пересланий сегорічним зборам общества Качковского в Дрогобичи в менше-більше слїдуючих словах: "А ви редактори і професори.... про азбуку ся не сварїть".*)\nДїйстно, трудїмся на поли просвіти народу совістно і щиро, а про азбуку не сварїмся, зоставмо правопись єї природному розвиткови. І єсли розвиток правописи не буде спинятися посторонними взглядами, єсли писателї наші будуть дбати про чистоту язика і про правдиву просвіту народу в єго язиці, а при тім не будуть поводоватися пристрастьми, то і правопись наша усовершиться і усталиться. Примір румуньскої правописи міг-би нас в многім поучити.\n*) Сей привітний вірш не був оголошений. Ал. Т.\nПетиція "Русской Ради" до Є. Вел. Цїсаря.\nДва окружники руских епископів.


Шкода, що про здоровий, а значить, про правильне харчування , ми згадує лише тоді, коли у нас з'являються проблеми, пов'язані зі здоров'ям або з зайвою вагою.\nБезумовно, коригуванням харчового раціону ми займаємося при будь-якому захворюванні: серцево-судинних, гінекологічних, легеневих, але особливої актуальності проблема набуває при наявності захворювань шлунково-кишкового тракту.\nКожен з споживаних нами продуктів, володіє, як корисними, так і шкідливими властивостями. І кожен прийом їжі запускає всередині нас складні обмінні процеси, які можуть мати і позитивний і негативний ефект.\nМи знаємо про те, що сучасна дієтологія пропонує нам досить методик, спрямованих на оздоровлення організму, це і водолікування, і роздільне харчування , і лікувальне голодування і т.д.\nКожна з цих методик має право на існування, оскільки має під собою якесь раціональне зерно, але, одночасно з цим, в кожній з них можна знайти і сумнівні моменти, принаймні, з боку офіційної медицини.\nНі, ми не будемо вам докладно розповідати про всі тонкощі здорового та лікувального харчування , ми лише познайомимо вас з основними принципами, щодо даної проблеми, адже їх варто дотримуватися і здоровим людям.\nЗверніть увагу на те, що всі дієти припускають дробове харчування, тобто прийом їжі від чотирьох до шести разів на добу.\nНе варто нагадувати і про те, що їжу слід їсти не поспішаючи і ретельно пережовуючи її, а лише за тим ковтати.\nЯкщо ви відчуваєте себе людиною здоровим, то прийом їжі рекомендується погоджувати з сигналами організму, то Тобто по мірі відчуття голоду, а не тоді, коли апетит відсутній, тим більше, не варто "пхати" в свій шлунок зайве, чого з'їсти абсолютно не хочеться.\nПро шкоду солоного, копченого, маринованого, консервованого, смаженого теж нагадувати, напевно, не варто.\nТе ж саме стосується і солодощів, що мають у своєму складі штучні інгредієнти, замініть їх медом і сухофруктами.\nВіддайте перевагу тим стравам, які пройшли мінімальну переробку та обробку.\nПам'ятайте і про те, що жодна лікувальна дієта не передбачає значного зниження числа споживаних калорій, адже їжа повинна бути максимально повноцінної, тобто містити в собі білки, жири, вуглеводи, вітаміни, мікро-і макроелементи.\nХоча підтримувати баланс при дотриманні лікувальної дієти дуже не просто.\nНаприклад, всі ми знаємо про те, що молочні продукти значною мірою багаті кальцієм, але от у деяких з нас на них присутня алергія.\nА при цукровому діабеті не бажане вживати хліб і картоплю.\nВід капусти рекомендується відмовитися, страждаючим гастритом, а мають інші проблеми з шлунково-кишковим трактом і випробовують дефіцит вітаміну А в період загострення виразкових захворювань протипоказані продукти, багаті каротином , такі як щавель, болгарський перець, зелений лук.\nПам'ятайте і про те, що практично не існує дієт, які виключали б прийом хліба, вівсяної каші, ненаваристі супів, риби, м'яса нежирних сортів, і м'ясо курки без шкіри.\nТому рекомендується більш детально познайомитися з пропонованим вам харчуванням , щоб вибрати з загального списку найбільш корисні для вас продукти.\nБудьте обережніше з овочами та фруктами, так як не всі з них дозволені до вживання при тому чи іншому захворюванні, хоча печене яблуко ви можете собі цілком дозволити і при діабеті, і при гастриті.\nПриділяйте належну увагу і свіжості страв, так як з часом в них може накопичитися достатню кількість небезпечних для організму речовин.


Медики прокоментували смерть 10-річного хлопчика у Чернівцях | Новини\nМедики прокоментували смерть 10-річного хлопчика у Чернівцях\nУ Чернівцях від менінгіту помер третьокласник. Ще в п'ятницю учень був на уроках і на здоров’я не скаржився.\nНа вихідних у нього з'явились ознаки харчового отруєння, а в понеділок над ранок стан різко погіршився, все тіло вкрилося крововиливами. Хлопчика терміново госпіталізували, але попри всі старання лікарів врятувати його не вдалося.\n"Блискавична форма, яка супроводжується масивними крововиливами у всі органи, і тому, на жаль, ми врятувати дитину не змогли", - пояснила заступник головного лікаря Чернівецької обласної дитячої лікарні Наталія Скращук, йдеться в сюжеті ТСН.\nУ школі навчання вирішили не переривати. Там працювали епідеміологи – вони обстежили понад три десятки дітей та вчителів, з якими контактував загиблий школяр. Найближчими днями вони будуть під контролем медиків.\n#менінгіт #хлопчик #хвороба