Специфіка історичного розвитку української культури\nНазвание работы: Специфіка історичного розвитку української культури\nОписание: Автохтонні джерела української культури 2. Самодостатні історичні типи української культури. Автохтонні джерела української культури Коріння української культури стародавнє але надзвичайно міцне.\nТема: Специфіка історичного розвитку української культури.\n1. Автохтонні джерела української культури\n3. Самодостатні історичні типи української культури.\n4. Руйнування національного духу й домівки українського етносу\n5. Кількаразові втрати духовної еліти нації: ополчення, русифікація, репрессії 20-30-х років ХХ ст., голодомор.\n6. Хвороби національної психіки\nКоріння української культури стародавнє, але надзвичайно міцне. Як явище сучасне наша культура є оригінальним синтезом автохтонних (місцевих) попередніх культур і зовнішніх культурних взаємовпливів. Автохтонними джерелами української культури сміливо можемо вважати трипільську культуру IV-III тис. до н.е. і кіммерійсько-скіфо-сарматський культурний симбіоз II-I тисячоліття до н.е.\n2. Геополітичне положення України, особливо Середьої Наддніпрянщини і Північного Причорноморя зумовлювало, з одного боку, вплив на її культуру руйнівних факторів (напади численних кочових орд), з іншого  залучення до неї нових життєздатних й органічно прйнятних компонентів. Є свідчення, що вже в трипільську добу здійснювались інтенсивні контакти із культурами Середземноморя, Близького Сходу та Індії.\n3. Історичні типи української культури.\nНаступний розвиток української культури дає нам можливість виділити два повноцінні і самодостатні типи української культури, якими сповна може пишатися український народ. Ми визначаємо їх як києво-руський (середньовічний) і ренесансно-бароковий (козацький) тип української культури. Саме в цих історіко-культурних феноменах українська культура сгинула в деяких аспектах вищого рівня порівняно з культурами народів-сусідів, зокрема, европейських.\nІсторію українців, як писав колись Володимир Винниченко, треба читати з бромом і валідолом. І не тільки тому, що боляче, гірко, сумно перечитувати, як нещасна, зацькована, зашарпана нація й те робила за час свого державного існування, що огризалася на всі боки, а й тому, що разом із шматуванням національного духу, української душі. Українська історія  це багатовікове руйнування домівки українського етносу, а коли руйнуїться дім, то руйнується і сам організм, для якого це домівка  єдиний в світі простір, де він може почувати себе самим собою, рости, вдосконалюватися.\nЯк для окремої людини руйнування її дому обертається поневіренням та втратою, руйнуванням найдорожчого та самого себе, так і для етносу  руйнування національног простору несе з собою величезні втрати.\nУкраїну нищили, закріпачували, висмоктували з неї життєдайні соки, російщили, ділили між імперіами її землі, більше того  навіть вкрали одну з поконвічних її назв  Русь.\nВісім віків у нас волю віднімали, а три століття тому ми її остаточно втратили.\nОсобливо інтенсивно домівка українського етносу руйнувалася в післяжовтневий період. Нація, вистраждавши незалежність , виробивши її в багатовікових національно-визвольних змаганнях, отримала сплюндрованний, безжально знищений дім.\nАле найсумнішим є те, що нищення тривало надто довго і за цей надто довгий період спотворювання української історії зявилось досить багато представників етносу, яким стало байдуже чи мають вони свій національний дім, свою культуру, свою мову, чи ні.\n5. Кількаразові втрати духовної еліти нації\nТрагізм феномена української культури полягає в тому, що в давні часи вона двічи втрачала духовну еліту: ополячання української шляхти, полонізація українського боярства і русифікація української шляхти. Щоразу ця втрата, хоч і не призводила до цілковитого руйнування традиційної української культури  надто сильні народні джерела, але все ж відсувала її на задній план, принижувала, спричиняла появу рис вторинності, провінційності.\nВтретє вона втратила свою духовну еліту уже в ХХ ст.  під час репресії розстріляного відродження. А потім репресії у значно мякших формах  аж до 80-х років.\nБільш ніж трьохсотлітній колоніальний статус України наклав на етнічну свідомість, душу і вдачу свій відбиток. Українцям за їх словянське походження, європейську культуру було запропоновано стати стати росіянами і забути прот те, що саме українці успадкували Київську Русь.\nІмперія кинула всі сили на те , щоб у казані тоталітаризму зникла назавжди українська національна ідея.\nВіки рабського існування, репресії то голодомори сформквали в свдомості багатьох поколінь українців уявлення про себе як про непоноцінних, другосортних людей, не здатних самостійно витрішувати, як вони повинні жити, самостійно думати, творити, оцінювати, що добре, а що погано.\nУ величезної кількості українців розвинувся комплекс меншевартості.\nЗа нормальних умов історичного розвитку, коли народ не піддасться ніяким національним утискам, його психіка врівноважена, дії спокійні, впев нені, національна гордість проявляється як щось природне для всієї нації.\nНа жаль, Україна була позбавлена природного культурно-національного розвитку. Історична розірваність територій між кількома панівними деожавами спричинилася до прояву в українському характері двох патологічних явищ: атрофії ти гіпертрофії національної психіки.\n1.\tЛюдина без національних запитів і прагнень - вражена "хворобою" атрофованого національного почуття.\nа)\tантиукраїнська політика Московської держави впродовж кількох століть;\nб)\tобмеження і переслідування національної культури в українському середовищі своїми ж запроданцями;\nв)\tпритлумлення національної свідомості та зосередження її на класових чи професійних інтересах;\nг)\tзростання міського населення за рахунок сільских жителів і нівеляція їхніх національних рис, коли своя психіка втрачена, а нова не набута та ін.\nОтже, втрата свого національного образу призводить до дезорганізації всієї психіки. Тоді людині байдужа і мова, і політика, і держава. Увага зосереджується на матеріальних речах: добробуті, ситості тощо. Бій "хворобі" піддаються переважно люди остійського, рідше динарського типу.\n2.\tЯкщо національність може бути об'єктом почуття, то за умов пригноблення нації іншою нацією виникає почуття образи і національного приниження, несприйняття насильства, виникає озлоблення й ненависть до гнобителів. Часто, на противагу існуючому серед більшості народу затьмаренною національних почуттів, демонструється підвищена, розпалена любов до рідного краю, до своєї мови, звичаїв тощо.\nЦе - гіпертрофія національної психіки. Їй піддаються, як правило, люди емоційного складу - понтійського типу. Нордійці, котрі відзначаються стриманістю, рідко проявляють назовні свої почуття, вони впевнено роблять свою справу заради національної ідеї.\nЛюдину з гіпертрофованим національним почуттям в СРСР називали "буржуазним націоналістом". На думку деяких російських психологів на цьому ж грунті з'являється також і шовінізм, і національна пиха, і національна зарозумілість. Швидше навпаки - відсутність національного нахабства часто стає причиною багатьох поразок навіть кращих представників української нації.\nОбидві "хвороби" національної психіки не є невиліковними. Хоча перша (атрофія) потребує значно більших затрат на "лікування", довшого часу і більших зусиль, оскільки самі „хворі” не усвідомлюють своєї „хвороби” і її загрозливих наслідків для вієї нації.


FRA – оцінка лісових ресурсів | Державне агентство лісових ресурсів України\nFRA представляє собою моніторинг стану лісів у світі з інтервалом від 5 до 10 років, починаючи з 1946 року. Глобальні оцінки лісових ресурсів (FRA), засновані на даних, що надаються країнами-респондентами у відповідності до стандартизованої форми. ФАО збирає, аналізує інформацію і представляє нинішній стан світових лісових ресурсів та їх змін у часі. Якщо перша оцінка лісових ресурсів стосувалась лише обсягів заготівлі деревини, то поступово обсяг досліджуваних питань значно розширився.\nСьогодні FRA2020 оцінка лісових ресурсів включає 8 основних напрямків, забезпечуючи цілісний погляд на світові лісові ресурсі, управління ними та їх використання:\n1. Площа лісів та лісові характеристики.\n2. Запас деревостану, біомаса, вуглець.\n3. Призначення лісів та управління ними.\n4. Права власності та права управління\n5. Пошкодження лісів та деградація лісів.\n6. Лісова політика та законодавство.\n7. Зайнятість, лісова освіта.\n8. Ціль збалансованого розвитку.\nЦикл FRA2020 синхронізований із звітністю по лісах Європи по критеріях та індикаторах збалансованого лісоуправління.\nРозширену інформацію щодо результатів останньої оцінки лісових ресурсів можна отримати на сайті ФАО за посиланням http://www.fao.org/forest-resources-assessment/en/


Чим відрізняється гаджет від віджета 2019\nІ гаджети, і віджети міцно увійшли в наше життя, а терміни - в лексикон сучасної людини. Поряд з поки ще всім зрозумілим визначенням "пристрій" або "програма" можна почути про гаджетах і віджети з екранів телевізорів, сторінок журналів і з художньої літератури. Однак співзвуччя і споріднена етимологія змушує навіть досвідчених злегка плутатися, що вже говорити про тих, хто не терпить запозичень.\nГаджет - невелике допоміжний пристрій, що підключається до основного і часто не має автономного джерела живлення і не вміє працювати самостійно. Іноді гаджетами називають допоміжні елементи графічного інтерфейсу.\nВіджет - графічний модуль, або міні-програма, що розміщується в робочому середовищі основної програми і службовець для зручності отримання інформації і прикраси.\nЯк бачимо, пошук різниці між гаджетом і віджетом в загальновживаному значенні майже абсурдний. Порівнювати технології і програмне забезпечення можливим не уявляється, проте слід зазначити, що і гаджети, і віджети виконують функцію адаптивну, полегшуючи користувачам пристроїв життя і привносячи в неї фарби.\nЧасто гаджетами називають будь-які невеликі пристрої, які не відносяться до необхідних, але вельми корисні або цікаві, що дозволяють розширити функціонал інших приладів. Гаджетом можна назвати ліхтарик з функцією mp3-плеєра, 3D окуляри для домашнього кінотеатру, usb-вентилятор або підігрів для гуртки, складну клавіатуру або цифрову рамку для фото. Гаджети, призначені для роботи в парі з якимось девайсом, можуть бути випущені стороннім виробником і поширюватися на самих різних умовах. Втім, саморобні пристосування гаджетами не будуть. Віджети програм створюються або розробниками самої програми і підносяться користувачам в якості бонусу (або продаються), або ентузіастами, яким життєво не вистачає, наприклад, щоб на екран смартфона виводилися відомості про стан рахунку, курс долара, вільних дорогах і швидкий приїзд тещі.\nВіджети швидкодії системи до змісту ↑\nГаджет - пристрій, віджет - програма або елемент графічного інтерфейсу.\nГаджети розширюють функціональність пристроїв, віджети тільки відображають отриману інформацію.\nВіджети створюються самими розробниками програм.


Початок / Патентні послуги\nвул. Саксаганського, 119, Botanic Towers Веб-дизайн. Розробка програмного забезпечення. Реєстрація торгових марок. Реєстрація доменних імен.\nбульвар Верховної Ради, 14Б, 88, поверх 10 (код 8888) * Реєстрація торгової марки * Реклама в інтернеті (контекстна реклама) * Розробка сайтів, веб дизайн * Тиражування CD/DVD * Банери\n* Реєстрація торгової марки * Реклама в інтернеті (контекстна реклама) * Розробка сайтів, веб дизайн * Тиражування CD/DVD * Банери\nАГЕНЦІЯ ПАТЕНТНИХ ПОВІРЕНИХ "CTMR-УКРАЇНА", ПП\nа/c 10153 Реєстрація прав на об'єкти інтелектуальної власності; Реєстрація Торгових Марок (товарних знаків, логотипів; слоганів, девізів); Патентування винаходів (корисних моделей); Реєстрація прав на промислові зразки. Реєстрація авторських та суміжних прав. Передача прав на Торгові Марки, пром…\nПатентні послуги / Авторське право\nвулична Роза Lyuksemburg, d. 49 Оформляє документи: - Сертифікат відповідності обов'язковий і добровільний (ГОСТ Р), ТР (технічний регламент); - Декларація про відповідність ГОСТ Р, ТР (технічний регламент); - Гігієнічний висновок (гігієнічний сертифікат, свідоцтво про державну реєстрацію, експертний висновок, проток…\nПАТЕНТНИЙ ПОВІРЕНИЙ УКРАЇНИ КОЛОСОВ ОЛЕКСАНДР ЄВГЕНІЙОВИЧ, ФЛП\nпроспект Перемоги, 37, учбов. корпус 19, оф. 532/4.\nПатентування в Україні, Росії і Білорусії: патентний аудит, торгівельні марки (знаки для товарів і послуг), корисні моделі, винаходи, промислові зразки, авторське право, захист прав інтелектуальної власності, оцінка інтелектуальної власності, консалтинг. www.kolosov.ua


Пол Девіс – Atlantic Strategic Insights\nКолишній директор PricewaterhouseCoopers у Великій Британії та Adam Smith International. Експерт з розробки та реалізації програм міжнародної технічної допомоги (МТД) щодо розвитку економіки та урядових реформ. Має багаторічний досвід управління багатомільйонною міждисциплінарною технічною допомогою Великої Британії для широкого кола урядів і міжнародних агентств у Африці, Азії, на Близькому Сході та в Східній Європі.\nДо приходу в PwC протягом 20 років працював у Adam Smith International, де став директором з урядування та управління державними фінансами та виконавчим директором. Перетворив Adam Smith International на одну з провідних диверсифікованих незалежних міжнародних компаній з питань національного та місцевого розвитку. Виграв і успішно реалізував численні програми МТД. Курирував основні програми в Афганістані,\nПапуа-Новій Гвінеї, Сьєрра-Леоне, Сомалі, Сомаліленді, Південному Судані, Бурунді, Пакистані, Нігерії, Гані та Ефіопії.\nОдин з перших міжнародних радників, які почали діяти в Афганістані в першій половині 2002 року після військової поразки талібів. Відігравав ключову роль у допомозі з боку Великої Британії. До 2012 року надавав підтримку урядам обох країн у розробці та реалізації численних програм технічної допомоги. Зокрема, керував програмами податкової реформи, завдяки яким щорічний збір податків збільшився у 8 разів, а співвідношення податків до ВВП покращилося з 2% до 11%, обігнавши багато країн, більш розвинених за Афганістан. Програми були відзначені міжнародними нагородами.\nМагістр та бакалавр Лондонської школи економіки. Кваліфікований оцінювач податкової адміністрації МВФ.


інтернет магазин в Україні одягу | Інтернет магазин жіночого одягу - СТІММА Україна. Купити одяг оптом та в роздріб: плаття, сукні, лосіни, леггінси, шорти, блузи, штани, кофти, термобілизна, термо одяг.\nінтернет магазин в Україні одягу\nЯк відшукати свій стиль дівчині?\nКоли ми собі подобаємося, все у нас вдається набагато краще – це розуміє будь-яка представниця слабкої статі, до того ж ми самі стаємо хоробрішими, переконаними, благополучніше, у разі якщо відчуваємо на собі схвальні погляди оточуючих. Ні для кого не секрет, що до людей з приємною зовнішністю набагато краще ставляться навколишні.\nНе тільки персональне життя, але також кар’єра, і звершення нинішніх успіхів, дається легше тим, хто приємний на вигляд, ніж тим, хто не може відшукати свій стиль, беручи до уваги певне положення справ.\nНавчитися бути неординарними і елегантноими цілком можна. Спробуємо ж!\nПри першому знайомстві дають оцінку задовго до того, як ми говорити почнемо, тому надзвичайно вагомо весь час виглядати відповідно до ситуації.\nФактори, які зазвичай впливають на підбір одягу: (більше…)\nінтернет магазин в Україні одягу, варіанти комбінування одягу, одяг для жінок, стиль в одязі\nІнтернет магазин одягу – Україна.\nОнлайн-магазини одягу зараз можна вважати продуктом розвитку високих технологій і повної свободи вибору для покупців як в роздріб так і оптом. Знайти і придбати в інтернеті необхідний товар тепер можна дуже просто, не виходячи зі свого затишного будинку. Перегортаючи сторінки інтернет магазинів в мережі можна собі уявляти і здійснюєш справжній шопінг одягу за оптовими цінами які здаються можливо не реальні в вашім регіоні. Медичні товари, меблі, електроніка, взуття, продукти харчування, різні сувеніри, лосини, сукні, шорти, спортивний одяг і т.д. – Сьогодні людині все можна купити через інтернет-магазин. Звичайно ж, придбати одяг в інтернет-магазині дуже просто, тим більше на покупку завжди є гарантія повернення коштів якщо щось не підійшло. (більше…)\nінтернет магазин в Україні одягу, інтернет магазин одягу, інтернет магазин одягу Україна, інтернет магазини одягу, гардероб, модні тенденції, Одяг з туреччини, одяг оптом, одяг українських виробників, Оптовий інтернет магазин, якісний товар


Нут: рослинний замінник м'яса LiveLife.kiev.ua - ЗОЖ\nНут: рослинний замінник м'яса\nНут, турецький горох, нохут, нохат, чікпіс, баранячий горох, горох шиш, міхурник - багаторічна трав'яниста рослина з сімейства бобових. За посівними площами займає третє місце в світі серед зернобобових культур, а за поживними цінностям займає серед них перше місце.\nВміст білка в насінні нуту варіюється від 20,1 до 32,4%. У сої, гороху та бобів білка в насінні міститься більше. Однак відомо, що поживна цінність культури визначається не тільки кількістю білка, але і його якістю, яка залежить від збалансованості його амінокислотного складу, вмісту незамінних амінокислот, перетравності білка і характеру впливу на утилізацію білка деяких несприятливих факторів. За цими показниками, а також за кількістю основних незамінних кислот - метіоніну і триптофану, нут перевершує інші бобові культури.\nВміст вітаміну С в насінні нуту варіюється від 2,2 до 20 мг на 100 г біомаси, причому в проростаючому насінні його зміст швидко збільшується і на 12-й день після проростання його кількість складає 147,6 мг на 100 г сухої речовини.\nЗавдяки великому вмісту білка використовується як замінник м'яса у вегетаріанській дієті.\nМістить клітковину, поліпшує травлення, благотворно впливає на роботу серця, а також регулює рівень цукру в крові. Турецький горох постачає організм енергією, яка використовується поступово, не збільшуючи рівень цукру в крові.\nПроростити нут дуже просто. Досить укласти необхідну порцію гороху (враховуючи подвоєння обсягу після замочування) в ємність і залити питною водою. Паростки пробиваються десь на другий день. У міру вбирання води в боби, можна її трохи підливати (якщо відразу налили небагато). Зовні нохут схожий на фундук, на смак пророщений нут нагадує сирий горіх, а в процесі пророщування дуже пахне квітучими трояндами.\nВзагалі нут використовують в термічно оброблених стравах, будь-то соуси, супи, закуски, але всі вітаміни та корисності збережуться в рослині, якщо вживати його в сирому вигляді, в даному випадку - пророщеному, в поєднанні з овочевими салатами.


МИ ВІДКРИТІ ЧИТАЧАМ І СЛОВУ – Слово Просвіти\n6 червня 2011 року, в День журналіста, ми, трудовий колектив тижневика “Слово Просвіти”, звертаємося до Вас, наші дорогі читачі, з найвідвертішим і найсокровеннішим. Як кожен із нас прийшов до вибору журналістської професії? Як розуміє служіння словом і служіння слову? Чому працює саме в “Слові Просвіти”?\nСподіваємося, що Вас зацікавлять наші думки, почуття, наміри і Ви відгукнетеся із відповіддю на питання: якими нас бачите? Яким має бути наше видання? Чи залишитеся з нами на друге півріччя й далі? Словом — чекаємо Ваших думок, побажань, критичних зауважень і доброго слова.\nНаталія АНТОНЮК: «Незнайки на острові дурнів»\nПеремикаючи телеканали й вишукуючи в копиці сіна зерно цікавого і корисного, раптом здивовано зупинилася: на телеканалі СТБ у шоу “Холостяк” побачила свою одногрупницю Надію із факультету журналістики КНУ ім. Тараса Шевченка. Було дивно спостерігати, як вона, з вищою освітою і великими журналістськими амбіціями. разом із 24 дівчатами опинилися у гаремі.\nУ цьому шоу парубок з Америки відбирає собі так звану наречену з України. І не просто обирає, а влаштовує кожній психологічні іспити — нехай знають, що заполонити зарубіжного красеня не так просто. І в оцій гаремній толоці Надія з Чернівців. Вона “засвітилась”, а мені чомусь стало сумно: і за факультет журналістики Шевченківського університету, і за українок, і за Україну.\nЖурналіст — це реставратор, який повинен відновлювати фарби світу, зішкрібати плісняву з духовної сфери людини, здмухувати пил з інтелекту глядачів. Але нині журналісти на телебаченні не реставрують картину світу — вони роблять такі ниці шоу й самі без сорому беруть у них участь. А в анонсах для глядачів, як велике щастя, подають інформацію: “Ми першими у світі придбали права в американців на українську версію шоу”. Тішитися немає з чого — журналістам ще й фантазії не вистачає створити щось своє, унікальне.\nТелепростір аж кишить такими шоу, які не приносять нічого ні красивого, ні корисного. До того ж, не треба бути спеціалістом із ґендерної тематики, щоб помітити, що в них занадто багато стереотипів: “жінка-товар”, “жінка-лялька”, “жінка-білявка”, “жінка-сексуальний об’єкт”. Якщо ж взяти до уваги, що журналістика має жіноче обличчя, то маємо прикрий факт: журналістки себе не поважають.\nПригадую, що в дитинстві любила казку Миколи Носова “Незнайко на місяці”. І вкарбувалося у пам’яті, як головні герої Незнайко і Козлик потрапили на острів Дурнів, де не було жодних справ, окрім розваг і веселощів. А ще коротунчикам безперервно показували кінофільми. Герої годинами сиділи біля екранів і поступово перетворювалися на… баранів. Вчасно зрозумівши, що розваги мають такі наслідки, Незнайко і Козлик накивали п’ятами з острова.\nТоді в дитинстві не розуміла, чому перегляд телевізора має такі “дивовижні” наслідки. Вважала, що телебачення — чарівний світ, куди потрапляють лише винятково обдаровані, освічені й талановиті. Ведучі були для мене незвичайними шаманами, а репортери — дегустаторами світу. Згодом зрозуміла, що сучасна телевізійна журналістика — здебільшого острів Дурнів.\nЗмінити ситуацію на телебаченні зможуть тележурналісти — горді, чесні перед собою і сміливі. А поки ситуація не поліпшиться, треба відчалювати з острову Дурнів, а то перетворимося на баранів — слухняних і недалеких.\nПетро АНТОНЕНКО: «ЦЕ — ЛЮДСЬКЕ СПІЛКУВАННЯ»\nДля мене журналістика, преса — насамперед, людське спілкування. У двох аспектах. Перше —спілкування журналіста з читачами, друге — спілкування самих читачів між собою. В цьому сенсі бачу пресу, газету, як добрий затишний дім. Врешті, нагадаю слова одного зі своїх улюблених письменників Екзюпері: “Найвища розкіш — людське спілкування”.\nЗавдячуючи журналістиці, я мав змогу за десятиліття роботи в пресі зустрічатися з багатьма цікавими людьми у нас і за кордоном, об’їздити не лише мою рідну Чернігівщину, а й побувати в Прибалтиці, Білорусі, дуже багато поїздити моєю улюбленою Польщею, побувати в США.\nПотягом до журналістики, преси, слова завдячую своїм батькам. Батько — простий колгоспник, мати — сільський медпрацівник, врешті, вони були звичайними селянами, але постійно передплачували багато газет і журналів, що й заохотило мене спершу до читання, а потім до письма. Врешті, і мій батько не одне десятиліття був автором місцевої газети. Все це й привело мене в пресу. Правда, спершу замолоду працював у селі та робітником на заводах. Що, втім, теж непогана школа для журналіста. І зараз живу в глибинці, серед героїв і читачів своїх публікацій, і смію думати, що знаю їхнє життя. А це для журналіста найперше.\nМикола ЦИМБАЛЮК: «НА ВІЙНІ ЯК НА ВІЙНІ»\n“Сто найвпливовіших, найбагатших людей України!”. Таку рекламу тематичного спецвипуску журналу “Кореспондент” почув по радіо. І мені пригадалося минуле.\nЙшов 1991-й. Демократичні процеси в Києві, дещо кволіше у глибинці України набирали обертів. Незважаючи на компартійну більшість у парламенті, обриси майбутньої незалежної держави все чіткіше проступали в нашій уяві, в наших бажаннях.\nНа той час я залишив газету “Вечірній Київ”: праглося працювати у справді незалежному виданні. Ще тоді ми, зокрема Світлана Синякована, Віктор Кузьменко, журналісти з почуттям власної й професійної гідності неодноразово радилися з приводу необхідності створення своєї, справді демократичної газети.\nКолеги мої не стали ризикувати своїм становищем, мовляв, треба боротися за “Вечірку”, не можна їм віддавати нашу газету. Однак навесні була зареєстрована “Рада” — відроджена перша всеукраїнська газета, що видавалася українцями з 1906 року.\nСкладно було з папером, пошуком друкарні, яка б взялася друкувати недержавну газету. Офіційно цензура, всюдисуще і недремне око Компартії, КГБ, здавалося, канули в Лету. Ми так думали… Насправді справи стояли дещо інакше. У видавництві “Київська правда” відмовилися друкувати, у “Радянській Україні” послалися на “вузьке” місце — лінотип. Хоча майстер цеху тет-а-тет відверто сказав, що то неправда. Спробував домовитись і в Житомирі, в обласній друкарні. “Земляки, — думав, — не відмовлять”. Еге ж…Чи ж можна змінити систему, не змінивши людей?\nСпливав час. І раптом як грім серед ясного неба: ГКЧП! Вулиці Москви уже скородили траками танки.\n— Що ж ти тепер робитимеш? — розгублено перепитував мене наступного дня однокурсник, фотокор Олекса Ващенко. — Тепер вони тебе відправлять туди, де Макар телят не пас разом із твоєю незалежною “Радою”.\n— Що ж, тоді мені доведеться виїхати за кордон. — Напівсерйозно у тон йому. — Але “Раду” я все одно видаватиму. Хай і не сподіваються…\nВона таки вийшла, у вересні 1991-го. Олесь Гончар, ніби благословляючи відроджену “Раду”, дав нам до першого числа інтерв’ю.\nГазета першою в Києві почала набиратися і верстатися на комп’ютері — на одному-однісінькому! Тоді для нас це було єдиним виходом із кругових відмов. Укрпреса і Союздрук відмовлялися від розповсюдження. Ми звернулися по допомогу до громадських розповсюджувачів. Левова частка накладу доходила до читачів саме завдяки їхній подвижницькій, так — подвижницькій праці. Неодноразово з ними брутально розправлялися: били за українське слово! Як зараз пам’ятаю Юрка Солоденка, коли він з’явився в редакцію у порваній сорочці, заюшеній кров’ю. Усі звернення до міліції, прокуратури були марними. Як з’ясувалося, пана Юрка бив переодягнутий міліціонер со товаріщі.\nЩоб хоч якось підтримати газету, автори відмовлялися від гонорарів: “Дай, Боже, щоб “Рада” виходила!”. Співробітники отримували сяку-таку зарплату не щомісяця. На Різдво, 1997-го, редакцію, яка розташовувалася тоді в ста метрах від президентської резиденції, “обікрали”. Всі системні блоки комп’ютерів разом із інформацією на них безслідно зникли. Але й після того всупереч всім і всьому газета йшла до читача. Щоправда, недовго.\nБудь-яку благородну (а такою і є справжня роль журналістики у суспільстві) справу можна робити якийсь час на голому ентузіазмі. Але не безмежно. Нині Чикаленків у незалежній Україні ще пошукати. І серед “100 найбагатших і найвпливовіших”, які б щиро переймалися національною справою не густо. Ні, власників “ґазєт і параходов” і т. д. там по зав’язку. Інформаційний вплив для них є життєво необхідним у системі контролю й управління Україною. Це одна з причин, чому нині загострюється культурно-інформаційна війна і всередині країн, і на міжнародній арені.\nАле на війні як на війні. Перемагає той, хто сильніший духом. Маючи до того ж найпередовіші технології, надійне тилове забезпечення. І наступає. Щодня, у всіх напрямах суспільно-політичного життя.\nНадія КИР’ЯН: «І НИНІ — ЛИХО З РОЗУМУ?»\nЯкби не “четверта влада”, якої трохи остерігаються владоможці (викидають в урну диктофони, забирають аудіо- й відеотехніку), то стримати “високих” начальників було б нікому, вони остаточно розперезалися б! За правдиве слово журналісти нерідко розплачуються свободою, а то й життям.\nЖурналіста Василя Симоненка побили міліціонери, після цього він дуже швидко помер, а журналіст В’ячеслав Чорновіл, написавши “Лихо з розуму”, потрапив до в’язниці, а вже в нові часи (1999 року) — в так звану “автокатастрофу”. Справу про вбивство Ґеоргія Ґонґадзе, скандально відому на весь світ, “благополучно” розслідують понад десять років; уже скоро мине рік від 11 серпня 2010 — таємничої історії зникнення Василя Климентьєва, редактора Харківської газети “Новий стиль”, який “критикував впливових у регіоні людей”… А скільки ще подвижників, про яких ми чули або й не чули!\nВідповідальність у журналістів надзвичайна. Викривлена інформація, яка зомбує людей, — це злочин. Писати правду, не опускатися до рівня невибагливих читачів навіть заради накладів — ця вимога є основою здорового суспільства.\nЩодо мене. Почала працювати в газеті, коли вийшла на пенсію. Перший часопис — “За нашу Україну”, тепер “Слово Просвіти”. Раніше вряди-годи десь друкувалася. Люблю писати про людей, які гідно тримають небо української культури, історії. У моєму розумінні вони всі герої, з ними спілкуватися — насолода, і сам духовно зростаєш. Це саме ті люди, які гуртуються навколо “Просвіти”, наші читачі. Іноді телефонують, дякують за газету. Це так приємно!\nКілька разів як журналіст була на судових процесах, підтримуючи (лише своєю присутністю) несправедливо обвинувачених. Відчувала, як суддям не хочеться, щоб на сфальшованих процесах були представники ЗМІ! І вони вже мусили поводитися не так цинічно, а “справи” розсипалися.\n“Журналіст — це шпигун від суспільства у владі”, — вважає Юлія Мостова, маючи на увазі, що не можна приховувати від громадськості здобуту інформацію. Тим паче, перекручувати її. Тож будьмо гідними “шпигунами”!\nЄвген БУКЕТ: «ЩО ОБЕРУТЬ МАЙБУТНІ ІСТОРИКИ?»\nПам’ятаю, як під час навчання в школі жадібно читав газети. Так само активно намагався слухати українське радіо й дивитися телебачення. Бути журналістом здавалося чимось захмарним, а про те, що буду особисто знайомий із багатьма представниками цієї прекрасної професії, які через ЗМІ в шкільні роки формували мене як особистість, я навіть мріяти не міг.\nДослідження історії рідного краю, яким я захопився в перший рік навчання в університеті, спонукало мене до публікацій у пресі. До речі, найперша моя стаття вийшла саме в тижневику “Слово Просвіти” 2002 року. Краєзнавство і журналістика, переконаний, надзвичайно близькі. Краєзнавці складають літописи минулого, а журналісти творять літопис сучасності. Саме їхні слова в майбутньому цитуватимуть дослідники, адже журналісти — це рупори будь-якого суспільства.\nУ сучасному суспільстві інформаційний простір відіграє ключову роль. Саме завдяки ЗМІ формується суспільна думка. На жаль, газети в наш час уже не мають тієї ваги, як ще кілька десятиліть тому. В оперативності донесення інформації їх випередили радіо, телебачення, віртуальні ЗМІ. Газета сьогодні — це джерело глибокої аналітики, сюжетних історій, фахових відповідей на актуальні запитання. А також, безумовно, сьогочасний зріз суспільства, зафільмований на папері. Тож не буде зникнення паперової періодики, як пророкують деякі “продвинуті” фахівці. Кіно не витіснило театр, інтернет не знищив книгу, не знищить він і газет.\nЧерез століття нічого не зміниться — історію продовжуватимуть вивчати за газетними публікаціями. А які підшивки оберуть майбутні історики для своїх дисертацій, здогадатися не важко. Попри всю проплачену олігархами брехню, яка щодня виливається з їхніх приватних інформаційних агенцій, в Україні є ще видання, які, незважаючи на політичні й економічні віяння, пишуть правду, якою б гіркою вона не була. Правдиву газету розпізнати не важко. Я знаю, що працюю саме в такій газеті. І я вдячний долі, що привела мене до “Слова Просвіти”, де я можу займатися улюбленою справою і не кривити душею.\nУляна ВОЛІКОВСЬКА: «…ЯК ЖАННА Д’АРК»\nКоротенька історія з дитинства, як усе починалося. Якось малою (десь у другому класі) пасла корів коло хати у бабусі в селі. І так замріялася про професію телеведучої новин (чомусь уявляла свій писок на блакитному екрані), що навіть не побачила, як корови влізли в сусідський город. Аж раптом моя бабця я-я-я-як вдарить віником межи плечі — усі мої мрії гайда тікати наввипередки… “От дівчисько, ну ні до чого! Вічно ґав ловить!”…\nПроте, як мені відомо, з тих, хто “ні до чого”, часто щось і можна зліпити. Головне, як у народі кажуть — “Треба змолоду кості гризти, аби на старість м’ясо їсти”. Тож мрії про журналістику (ну, хоча б у якомусь її варіанті) не полишали мене ніколи. І першопочатком були публікації у нашій районці “Лесин Край”. Тоді для школярки це було щось неймовірне…\nЗа плечима — “Освіта України”, “ЛітУкраїна”. Нині, працюючи у “Слові Просвіти”, ще раз переконалася, що “писок на телеекрані” — це не для мене. Той екран краще б узагалі мої очі (та й не тільки мої, дорогі читачі) не бачили — ганьба, хамелеонство і найстрашніше — ґвалтування правди!\nСучасна журналістика в широкому розумінні чомусь мені нагадує пишну пані у дорогих шатах. Аж раптом вона відкриває рота… і хай йому грець, як казав один із відомих: “Якби змій спокушав Єву мовою нинішніх журналістів, ми і тепер би жили в раю”.\nЖурналіст — це санітар слова і думки, у якого в наборі інструментів: креативність, цікавість і сміливість говорити правду, а не, даруйте, валятися біля ніг кожної миршавої політичної убогості з товстенним гаманцем і однією прямою звивиною, і то від кашкета. А зараз куди не глянь — заанґажованість думки, а відповідно — некомпетентність!\nЄ, звичайно, Дон Кіхоти у журналістиці, є Робіни Гуди, є навіть Івани Сусаніни, а я у майбутньому хочу бути, як Жанна Д’Арк, правда, без летального кінця. А ще дуже хочу, щоб мій татко, дивлячись із небес, пишався мною…\nЛюдмила ІЛЬЄНКО: «ВНЕСТИ СВОЮ ЛЕПТУ…»\nКоли я закінчувала школу та обирала ВНЗ для вступу, з’явилися перші революційні публікації в “Юності”, “Новом мірє”. Виокремилися в журналістиці постаті, які привертали увагу: Віталій Коротич, Володимир Познер тощо. Але переважно журналістика асоціювалася з радянською агітаційною роботою, або, на альтернативу, —“продажною дівкою імперіалізму”, що процвітала на заході.\nЯ ж була спокійною і романтичною, тож мріяла займатися філологією, вивчати і викладати літературу. Коли я не вступила до Університету ім. Т. Г. Шевченка на філологію, був дуже великий конкурс, а на журналістику пропонували іти “без іспитів”, але я відмовилася. Зупинилася на видавничому факультеті НТУУ “КПІ”.\nАле перебудова закрутила так, що довелося братися за будь-яку роботу. За трудовою — омріяна інтелектуальна діяльність, проте платили копійки, яких не вистачало. Залишалося написання статей на замовлення, тобто, власне, журналістика в тодішньому та й сучасному розумінні цього слова. Мені пощастило: писала на нейтральні теми, не торкалася політики. Пізніше, коли суспільство вже розкололося на помаранчевих і блакитних, друзі запрошували мене — “за хороші гроші” — працювати на телеканалах неприйнятних мені політичних сил. Пишаюся, що відмовилася. Певно, з таким вибором стикається кожен представник нашої професії. Та далеко не всі віддають шану принципам, частіше кажуть: “Гроші не пахнуть”. На жаль, сьогодні це правда. Але не моя.\nДля мене велике творче задоволення в тому, що можу на сторінках нашої газети відкривати нові імена, зробити свій маленький внесок у справу рідної культури. Я пишаюся громадянською позицією та інтелектуальним рівнем нашого видання, і вповні усвідомлюю, яке це рідкісне щастя для журналіста сьогодні.\nЗі святом! Усім журналістам бажаю прожити на світі без докорів сумління за кожен свій рядок.\nМарія КУЧЕРЕНКО: «ВИБІР ЗАВЖДИ Є»\nЩо не кажіть, а журналістика — річ неоднозначна й суперечлива. Тож будьте певні, коли пафосно проголошують, що це — одна з найдавніших професій, явно натякають-таки на найдавнішу професію.\nМій покійний свекор, чоловік критичного селянського розуму, проте дуже прямолінійний, завжди, коли брав до рук газету, кумедно потирав руки: “Ну, що там брешуть?..” До сина-журналіста, коли той приїжджав у село “на польові роботи”, доброзичливо бурчав: “І що то, сину, в тебе за професія брехлива”. На кухні в нього висіло не радіо — а “брехунець”. Дивна річ — знав чоловік, що “все то брехня”, однак від брехні ні на крок. Спочатку — вечірня газета, а потім — вечірня молитва. Прочитані газети клав під подушку (часом аж надто високо було спати), й не дай Господь комусь, збиваючи подушку вранці, перекласти не по порядку газети — перепаде всім на горіхи. Хоч би яка була та інформація — правдива, неправдива, — проте ніяк чоловікові без неї — і квит! У безінформаційному просторі — все одно що в безповітряному.\nЯк відомо, у Совєтському Союзі, не було ані сексу, ані свободи слова. Зараз свободи не бракує ні в чому. Та не буду конкретизувати з приводу першого питання (не предмет моєї розмови), а от друге якесь дуже сумнівне. Бо чому ж так незатишно маленькій людині у “цьому інформаційному просторі”? Чому їй так нетутешньо у цій країні? Цікаво, що сказав би сьогодні на те мудрий дід Стах, який звик нічого не приймати на віру, все “попробувати на зуб”?\nКоли країна була за залізною завісою, ми ловили кожне слово правди, старанно пересіюючи інформацію, як професійні золотошукачі. І та правда була нашим здобутком. Тепер ми — в полоні інформації… дезінформації, дезорієнтації… Так, журналістика у цьому суспільстві, якщо вона не тільки професія, а й спосіб життя, і справді небезпечна. Проте таке враження, що частіше для самих журналістів, вірних давньому кредо “я з народом”. Бо йдеться про суспільство посттоталітарне, постгеноцидне, де кожне слово правди на вагу золота. Я не згодна, що місія журналіста — захистити. Місія журналіста — осягнувши глибину явища, його причини і наслідки, відкрити очі на правду, яка не потребує апеляцій. Журналіст — як дятел зі сновидінь головного героя “Записок самашедшого” Ліни Костенко, — він мусить клювати у скроні націю, аморфну і збайдужілу до самої себе. А вже нація повинна зробити свій стратегічний вибір — жити-утверджуватися чи… Вибір завжди є.\nЛюбов ГОЛОТА: «ХОЧУ ЩЕ!»\nІноді я сама собі заздрю: скільки людських світів відкрила мені газетярська, радійна й видавнича робота! Які імена, які сюжети, які неймовірні персонажі, конфлікти й розв’язки, які ідеї зі мною і навколо мене. Завдяки цьому мені завжди було і є цікаво жити і працювати.\nЗрідка, але буває, говорю собі щасливо: ти це зробила! Допомогла, підтримала, а може, й врятувала…\nЧасто відчуваю, що б’юся грудьми в бетонну греблю. Але не головою: крапля камінь точить. Я — крапля. А ще не забуваю сміятися над обставинами та бути критичною до себе. Не боюся не боятися!\n13 грудня 2011 року у мене сорокарічний професійний ювілей — аж так давно, в дніпропетровській обласній газеті “Зоря” мені, п’ятикурсниці українського відділення філологічного факультету Дніпропетровського держуніверситету заповнили трудову книжку. І я з чистою радістю можу це відсвяткувати. Але не буду. Працюватиму, готуватиму новорічний випуск “Слова Просвіти”, із завмиранням чекатиму даних про передплату тижневика на 2012-й рік, підписуватиму до друку чергове його число.\nОчевидно, увечері цього дня подумаю: я завжди говорила, думала, писала про українців, про те, що нам нестерпне й болюче, рідне й незмінне. І хочу ще!


Системи порятунку і евакуації з висоти - купити за вигідною ціною в Києві і Україні, замовити Засоби евакуації з висоти онлайн в каталозі промислових засобів індивідуального захисту assecuro.com.ua\nДСТУ EN 341 1\nEN 341 klasa A 2\nДовжина мотузки, м\nБазовий висотно-рятувальний комплекс ASSECURO ZRWP / AG004 Ціна: 0 грн.\nАварійний комплект Climbing Technology SPARROW 200 з мотузкою L = 20 м / AG003-020 Ціна: 420 грн.\nАварійний комплект Climbing Technology SPARROW 200 з мотузкою L = 30 м / AG003-030 Ціна: 462 грн.\nАварійний комплект Climbing Technology SPARROW 200 з мотузкою L = 40 м / AG003-040 Ціна: 480 грн.\nАварійний комплект Climbing Technology SPARROW 200 з мотузкою L = 50 м / AG003-050 Ціна: 520 грн.\nСистема порятунку AUTOEWAK IKAR - 10 / AG832-010 Ціна: 18 036 грн.\nСистема порятунку AUTOEWAK IKAR - 100 / AG832-100 Ціна: 28 102 грн.\nСистема порятунку AUTOEWAK IKAR - 50 / AG832-050 Ціна: 21 811 грн.\nСистема порятунку AUTOEWAK IKAR - 90 / AG832-090 Ціна: 26 844 грн.\nСистема порятунку AUTOEWAK IKAR / 15 / AG832-015 Ціна: 18 036 грн.\nСистема порятунку AUTOEWAK IKAR / 150 / AG832-150 Ціна: 34 394 грн.\nБудівельні і ремонтні роботи на будівлях і спорудах пов'язані з підвищеним ризиком, якщо трудовий процес проходить високо над рівнем землі або підлоги. На кожній виробничій ділянці незалежно від форми власності бізнесу, в тому числі, і в приватних незалежних бригадах можливі виробничі травми і навіть загибель співробітника.\nЗавдання керівника - забезпечення персоналу роботою із безпечними умовами праці. Оскільки неможливо прогнозувати випадки виробничої випадковості по особистій провині робочого, то менеджмент зобов'язаний передбачити всі можливі ситуації на кожній виробничій ділянці.\nЗ метою попередження професійної інвалідності та смертності при виконанні службових, або трудових обов'язків на підприємстві повинна бути створена бездоганна, продумана система порятунку і евакуації з висоти для об'єкта в цілому і для кожної ділянки окремо.\nПри висотному розташуванні персоналу ризик нещасних випадків зростає багаторазово. Саме тому на великих підприємствах існує окрема посада інженера з охорони праці. Кваліфікований фахівець розробляє схеми і маршрути евакуації для екстрених ситуацій, пов'язаних з появою підвищеного ризику для життя або вже при існуючій травмі.\nРозроблений план порятунку включає системи опускання на землю або підйому з глибини за допомогою таких пристроїв і рятувального інвентарю:\nПерсонал повинен бути навчений і проінструктований щодо методики використання кожного виду і системи в цілому. У разі екстреної евакуації з висоти швидкість виконання операції може мати вирішальне значення при загрозі життю. Спуск на землю слід здійснити максимально швидко і не довше 10 хвилин.\nПідприємства закуповують рятувальне обладнання окремо або в заводській комплектації. Вигода при покупці готової системи полягає в тому, що загальна ціна комплекту в середньому на 20-30 відсотків нижче суми окремих покупок всіх елементів.\nСистеми порятунку і евакуації з висоти з доставкою по Україні:


ЯК ВИБИРАТИ МЕД :: ЯК ВИБИРАТИ ПРОДУКТИ :: "ЖИВИ!" - РЕЦЕПТИ І ДІЄТИ - 2020\nПочався сезон меду, і вибирати його стало ще складніше. Як не нарватися на підсолоджену підробку, я дізналася у самих бджолярів на ярмарку меду в Царицині.\nДля городянки на зразок мене (жодного разу в житті не їла мед у стільниках) ярмарок меду - одночасно парк розваг і майстер-клас по бджолиним продуктам. Я запаслася питаннями і вирушила спілкуватися з пасічниками.\n«Не буває, говорите, в природі гарбузового меду? Ну-ка, давайте парі », - здоровань років п'ятдесяти, грізно виблискуючи очима, хапає мене за руку. Виглядає він не як мирний пасічник, а як боксер на пенсії. Я вже сама не рада, що хвилиною раніше повідомила йому: на попереджають: немає такого меду, і під виглядом гарбузового нетямущим покупцям продають соняшниковий.\nМи разом схиляємо голови над довідником «Медоносні рослини», який Анатолій Іванович виловив звідкись із глибини свого намету. З'ясовується: бджоли правда збирають нектар золотистих гарбузових квітів і роблять з нього мед, який особливо корисний для шлунка і підшлункової залози.\nЯ пробую ніжно-жовте, схоже на збите вершкове масло ласощі - смаку гарбуза зовсім не відчуваю, але мені подобається прохолодна кислинка. Анатолій Іванович тим часом гордо показує фотографії своєї кочової пасіки і розповідає, як за літо він об'їхав на фурі з вуликами всю Ростовську область, рухаючись за квітучими полями. Крім гарбуза, ці місця славляться білим буркуном, мед якого нагадує відразу липовий і акацієвий.\nА ось сорти, яких дійсно немає в природі: лімоннікових, шипшиновий, обліпиховий, калиновий, Женьшенева, родіоли рожевої. Ці рослини не дають нектару. Горобиновий, лавандовий, яблуневий - рідкісна рідкість. Дуже складно знайти місця, де кругом цвітуть суцільно яблуні, лаванда або горобина і бджоли, збираючи з них нектар, можуть створити так званий монофлерний (від однієї рослини) мед.\nВажливий момент, який допоможе не помилитися на медовому шопінг, - запам'ятати географію вашого улюбленого сорту. Опитані мною на ярмарку бджолярі зійшлися на такому списку: кращий гречаний мед - Курськ і Орел, акацієвий - Алтай, липовий - Башкирія і центр Росії, каштановий - Адигея, Туапсе і Лазаревський район, з молочаю - Осетія.\nРизик проколотися з покупкою меду є навіть на ярмарку: все-таки кілька сотень учасників, від Карелії до Хабаровського краю. Три головні небезпеки: мед може виявитися незрілим (містити занадто багато води), несвіжим (торішнім або навіть позаторішнім) і сфабрикованими.\nСфабрикований мед отримують, змішуючи з невеликою кількістю справжнього крохмаль, гліцерин, патоку, манку і ароматичні есенції. Цю суміш нагрівають до 80 градусів, що робить її ідеально схожою на мед, але без усіх його корисних властивостей.\nЩе одна проблема - цукровий сироп. Якщо бджіл годують тільки їм, від меду залишається одна красива видимість, але сам продукт не містить ніяких вітамінів і мікроелементів.\nРозпізнати таку підробку здатна тільки експертиза. Якщо у вас є сумніви, прямо на ярмарку їх можна зняти, попросивши показати роздруківку аналізу (його отримують всі учасники виставки перед початком) або здавши мед на експрес-аналіз тут же.\nОсь основні параметри - запам'ятавши їх, ви зможете більш впевнено судити про якість продукту.\n1. Вода - не більше 21%, в ідеалі - 15-17%.\n2. Діастазне число - не менше 8 одиниць Готі, в ідеалі - 40-50. Це число показує кількість активних ферментів в меді. Чим їх більше, тим краще засвоюється мед. У меді бджіл, яких годували в основному цукровим сиропом, диастазное число прагне до нуля.\n3. Сахароза - не більше 6%, глюкоза і фруктоза (редукуючимцукру) - не менше 82%.\n4. Загальна кислотність - не більше 4%.\nНайпростіший спосіб розпізнати хороший мед: він намотується на ложку щільною в'язкою стрічкою і стікає, утворюючи на кілька секунд гірку на поверхні. При ковтанні ви відчуваєте терпкість і легке печіння.\nЄдиний, на мій погляд, мінус ярмарки в Царицині - малопрактичних і не екологічна упаковка, пластикові коробочки і целофан. Будинки мед краще тримати в банках темного скла під кришкою - на столі, в буфеті або кухонній шафі. Ні в якому разі не в холодильнику - він не любить вологу і швидко вбирає навколишні запахи. І зберігати не більше року.\nМед в сотах, бджолиний хліб і пилок\nНа ярмарку я перший раз в житті спробувала мед в сотах - це ласощі схоже на жуйку і діє так само: чистить зуби і дезінфікує рот. «Через воску в сотах мед не кристалізується (Не густіє), тобто як би консервується і довше зберігає свої корисні властивості», - пояснив мені потомствений пасічник із сорокарічним стажем Андрій Вікторович Вартабедьян.\nДо речі, акацієвий і каштановий мед не кристалізується набагато довше, ніж інші сорти, так як не містить сахарозу. З цієї ж причини вони показані при діабеті, зайвій вазі і інші проблеми з обміном речовиною.\nМоє найяскравіше враження - бджолиний хліб, або перга (100 г / 300 руб.). Акуратні темно-червоні багатогранники повторюють форму сот і за смаком дійсно нагадують житній хліб. Пилок (100 г / 100 руб.) Бджоли збирають з верби, верби, верби і скачують в щільні кульки. Весняна - солодка, у позднелетней гіркуватий присмак.\nВолодимир Дагадаев,, головний лікар Центру апітерапії, каже, що і пилок, і перга - найпотужніші імуностимулятори. «Вони містять практично всі незамінні амінокислоти, рослинні гормони і мінерали, підвищують гемоглобін і кількість еритроцитів у крові. Допомагають швидше відновитися при недокрів'ї, анемії, інфекціях, виразці шлунка і дванадцятипалої кишки, хворобах нервової системи ».\nВживають пергу тільки вранці і вдень (якщо на ніч - перехвилювався і не заснете), по п'ять-шість гранул перги або 1 ч. Л. пилку. Можна змолоти в кавомолці і змішувати з медом.\nщо: Всеросійська ярмарок меду\nколи: до 3 жовтня, з 9 до 20 годин\nП'ять маловідомих сортів меду\nНа смак і колір чим корисний Звідки краще\nВересовий Темно-червоний і темно-жовтий, з ароматом вересу і легкою гіркуватістю нормалізує апетит Захід і північ Росії, Білорусії, України\nбілий буркун Сніжно-кремового кольору, з ароматом ванілі та солодким смаком Допомагає при застуді, головного болю, гіпертонії, підвищеній функції щитовидної залози, безсонні центр Росії\nгірчичний Кремово-золотистий, з квітковим ароматом, терпко-солодкий Допомагає при хворобах дихальних шляхів центр Росії\nеспарцетовий Світло-бурштиновий, з запахом троянди і легким солодким смаком Загальнозміцнюючий і заспокійливий засіб центр Росії\nглодовий Насичено-темного кольору, з запахом глоду, гіркуватий на смак Зміцнює нервову систему, судини і серце далекий Схід\nДивіться відео: Как отличить настоящий мёд от поддельного (Квітня 2020).


Автомийка самообсуговування Донецьк: список, мапа, адреси\nLocator Донецьк Автомийки Автомийка самообсуговуванняАвтомийка самообсуговування Донецьк\nАвтомийка самообсуговування у Донецьку\nАвтомийка самообсуговування Автомойка знаходиться у Донецьку, вулиця Стадіонна.\nкоротко про автомийка самообсуговування у Донецьку\nНа цій сторінці зібрані автомийка самообсуговування, розташовані у Донецьку. Locator.ua відомо про одна автомийка самообсуговування поряд з цим місцем серед яких Автомойка , який розташований на вул. Стадіонна. Тут ви знайдете точні адреси, мапу розташування, ☎ телефони, години роботи, відгуки про ці автомийка самообсуговування.\nСкільки Автомийка самообсуговування у Донецьку?\nЗа даним Locator.ua у Донецьку ведуть діяльність 1 Автомийка самообсуговування.\nЯкі Автомийка самообсуговування найкращі у Донецьку?\nLocator радить відвідати насступні Автомийка самообсуговування у Донецьку: Автомойка.\nДе знаходиться найближчі від мене Автомийка самообсуговування у Донецьку?\nДля того аби дізнатись за якою адресою знаходиться найближчі від вас Автомийка самообсуговування, перейдіть на сторінку Автомийка самообсуговування у Донецьку і наближайте карту Locator.ua до вашого місцезнаходження або натисніть на іконку геолокації в блоці управління мапою справа внизу.\nЯкі ціни на послуги Автомийка самообсуговування у Донецьку?\nПослугами яких Автомийка самообсуговування у Донецьку краще скористатись?⭐\nРекомендуємо звертатись до Автомийка самообсуговування, які мають високий рейтинг за оцінками Locator.ua: Автомойка.\nАвтомийка самообсуговування за районами Донецька:


Real Gains (4,8кг) - Universal Nutrition | Fitness World\nReal Gains (4,8кг) - Universal Nutrition\nReal Gains ™ забезпечує як «повільний», так і «швидкий» білки для оптимального засвоєння, складні вуглеводи для енергії, необхідні жири для здоров’я, а також дозу клітковини. Незалежно від спорту, ви можете використовувати Real Gains ™, щоб допомогти вам додавати якісні калорії в свої м'язи та сили, що набирають цілі.\nВеликий вміст протеїну\nСклад продукту На порцію (3,5 ложки)\n-з яких насиченні жири 3,5г\n-з яких цукор 8г\nРозмір порції: 155г\nПорцій в упаковці: ≈7\nСпосіб прийому: Змішайте 155г з 360-480мл води або з вашим улюбленим напоєм. Приймайте одну порцію під час їжі, а другу перед сном. Ця формула є висококонцентрованою, тому ви можете розглянути можливість використання 1/2 порції два-три рази на день. Для найкращого розмішування використовуйте блендер або шейкер.


МінАП оголосило повторний конкурс на посаду голови "Артемсолі" - Артемсоль - Агропромышленный комплекс - Міністерство аграрної політики - конкурс - МинАП - конкурсная комиссия - соль | РБК Украина\nМінАП оголосило повторний конкурс на посаду голови "Артемсолі"\nНовини » АПК 23.11.2015 - 16:44 Новость на русском\nФото: держпідприємство "Артемсіль"\nКонкурсна комісія прийматиме документи до 20 грудня\nМіністерство аграрної політики та продовольства України оголосило конкурс на посаду керівника держпідприємства "Артемсіль" у Донецькій області. Про це повідомили у прес-службі МінАП.\nЯк зазначається, конкурсна комісія прийматиме документи до 20 грудня.\nДП "Артемсіль" - одне з найбільш великих державних підприємств у Європі, засноване в 1881 р. Продукція підприємства - екологічно чиста кам'яна сіль. Запасів Артемівського соляного родовища вистачить на сотні років. Виробничі потужності дозволяють забезпечити щорічний видобуток і переробку більш 7 млн тонн.\nЗ початку 2015 р. підприємство виробило 1,6 млн тонн солі, що становить 85% до рівня минулого року. Найбільш затребуваним видом продукції є сіль молота не запакована. Її виробництво зросло на 30% порівняно із 2014 р. Збільшено реалізацію продукції на експорт і на внутрішньому ринку. При цьому за 10 місяців підприємством не реалізовано 300 тис. тонн солі фасованої у зв'язку із втратою великих споживчих ринків.\nУ вересні 2015 р. відбувся перший конкурс на посаду керівника державного підприємства. На голосуванні дев'ять кандидатів, які захищали конкурсні пропозиції, не набрали достатньої кількості голосів, щоб стати переможцем конкурсу. Із 20 листопада конкурс оголошено повторно.\nЯк зазначили в МінАП, до складу конкурсної комісії входять представники відомих рекрутингових і консалтингових компаній Alexander Hughes, ARTE Business Group і rabota.ua.\nНагадаємо, наприкінці жовтня виконувач обов'язків директора ДП "Артемсіль" Андрій Журавльов оголосив про відхід з посади через конфлікт з Мінагрополітики.\nМінАП оголосив повторний конкурс на посаду глави "Укрспирту" Конкурсна комісія МінАП обрала ще 10 переможців конкурсів в держпідприємствах\nНовини України ДонецькАртемсольАгропромышленный комплексМіністерство аграрної політикиконкурсМинАПконкурсная комиссиясоль


Двозначна інфляція і карколомне падіння ліри: як Ердоган "зламав" турецьку економіку | Агенція Національних новин України "Рідний край"\nЕкономіка | January 17, 2022 | 0 | by admin\nНа відміну від інших країн, Туреччина вирішила не боротись з інфляцією традиційними методами. Замість підвищення облікової ставки та зменшення грошової маси, центральний банк навпаки – збільшує кількість грошей в обігу, розкручуючи інфляцію до нових висот.\nВсе це – частина авантюрного плану президента Туреччини Реджепа Таїпа Ердогана, який полягає в тому, щоб здешевити національну валюту та зробити країну привабливою для іноземних інвесторів.\nЗа задумом Ердогана, коли ліра стає дешевшою відносно долара, турецькі товари дешевшають та є більш конкурентоздатними на іноземних ринках. Очікується, що це дозволить збільшити інвестиції в експортну промисловість, створити нові робочі місця та підвищити заробітні плати.\nЧерез все очільники турецького центрального банку на посаді довго не затримувались, адже не хотіли підтримувати зниження ставок – за останні п’ять років вони змінювались чотири рази.\nЦентральний банк має бути незалежним від уряду, щоб унеможливити популізм та некомпетентність чиновників. Утім Ердоган стверджує, що турецький центробанк “відкинув класичне розуміння економіки”, і тепер влада використовує регулятора у своїх інтересах.\nНа початку 2000-х Туреччина пережила чи не найважчу економічну кризу у свої історії. За 2001 рік національна валюта країни відносно долара США знецінилась більш ніж у двічі, а ВВП впав на рекордні за півстоліття 5,75%. Навіть під час криз 1994 та 2008 років ситуація в республіці не була гіршою, ніж тоді.\nУ 2002 році до влади прийшла Партія справедливості та розвитку, яку за рік до цього заснував Реджеп Таїп Ердоган. Одними з перших кроків нової влади стало введення плаваючого валютного курсу, зняття обмежень на участь іноземного капіталу та забезпечення незалежності центрального банку.\nЦі та інші зміни зробили Туреччину привабливою для інвестицій. За період з 2002 по 2012 рік країна залучить 123,8 млрд дол прямих інвестицій – вдесятеро більше, ніж за попереднє десятиліття.\nРазом з інвестиціями збільшувались і обсяги економіки. За 12 років ВВП Туреччини зріс майже вп’ятеро.\nОднак невдовзі економічне диво Туреччини почало гальмувати. У 2015 році ФРС США підняв ключову ставку, а інвестори почали більш скептично ставитись до ризикових активів та поступово зменшили фінансування країн, що розвиваються. Темпи зростання турецької економіки загальмували, а притік іноземного капіталу – зменшився.\nА оскільки в структурі боргу Туреччини понад третину займали короткострокові кредити, для повернення яких уряду потрібно було залучати багато коштів, країна потребувала відновлення потоку інвестицій.\nУ 2017 році Центральний банк Туреччини знизив ставку та запустив потужний механізм стимуляції економіки. Короткостроково план спрацював – ліра стала дешевше, і в країну знову полились долари. Того року ВВП республіки зріс на 7,5%.\nАле і це свято тривало недовго – згодом довіра іноземців до Туреччини все одно впала. Сприяли цьому поступове взяття урядом під контроль Центрального банку, відкат реформ та конфлікти зі Сполученими Штатами та Європейським Союзом.\nПеред коронавірусною кризою турецька економіка вже перебувала під американськими санкціями, потерпала від двозначної інфляції та рекордного за останні 40 років безробіття. Зростання ВВП країни у 2019 році сповільнилось до 0,9%.\nСвій шанс Туреччина отримала у 2020 році. Пандемія Covid-19 вдарила по промисловості та репутації Китаю. Це була чудова можливість відновити валютні надходження, забравши частину ринку Піднебесної.\nІ всі умови для цього є. Туреччина знаходиться близько від європейського ринку та має розвинені ланцюги постачань.\nВлада вирішила, що прихід інвесторів необхідно додатково стимулювати, а тому центральний банк знову розгорнув політику здешевлення національної валюти. Восени 2021 року ключову ставку знижували чотири рази до рівня 15%.\nВеликі амбіції не обмежились лише зниженням ставки. Туреччина розгорнула цілий комплекс заходів по спрямованих на залучення у 2021-2023 році прямих іноземних інвестицій.\nЗокрема, іноземців приваблюватимуть швидким доступом до інформації, спеціалізованими судами, спрощенням бюрократії та навіть інвестиційними омбудсменами, які вирішуватимуть суперечки з державою.\nПерші результати виявились досить обнадійливими. За підсумками 2021 року Ердоган відзвітував про рекордний експорт – 225,4 млрд дол – на 24,6% більше, ніж у докризовому 2019-му році.\nЛише за осінь індекс Borsa Istanbul 100 Стамбульської фондової біржі, який складається переважно з акцій компаній-експортерів, зріс одразу на 32%. Дешева валюта зробила турецькі акції історично найдешевшими для іноземних інвесторів, але одночасно – найдорожчими для громадян країни.\nЕрдоган переконує, що реальні результати його політики країна відчує вже за пів року. Перш за все турецький президент чекає ще більшого зростання експорту, притоку валюти та зниження дефіциту платіжного балансу.\nОднак ці цифри – лише короткострокові плоди м’якої монетарної політики Туреччини. У плані Ердогана є низка недоліків, які згодом можуть спричинити тяжкі наслідки для країни.\nКомплекс заходів зі створення інвестиційного клімату не випадково такий масштабний і розрахований на отримання швидкого результату.\nПо-перше, вже у 2023 році відбудеться сторічний ювілей Турецької республіки, до якого чинна влада обіцяла досягти значних економічних успіхів. Зокрема, Ердоган обіцяв збільшити експорт до 500 млрд дол, ВВП – до 2 трлн дол, а ВВП на душу населення – до 25 тис дол.\nУтім, турецька економіка за показниками відстає від поставлених цілей більш ніж у 2 рази. Тож тепер влада хоче прийняти святкування ювілею хоча б із якимось відчутним прогресом.\nПо-друге, саме в цей рік відбудуться парламентські та президентські вибори, на яких Ердоган має намір отримати чергову перемогу. Зараз же рейтинг чинного президента падає. З початку пандемії показник підтримки дій глави держави впав з 55% до 38,6%.\nОдна з головних проблем плану Ердогана – це імпорт. Через послаблення національної валюти стало значно дорожче купувати товари та сировину з-за кордону.\n“Конкурентоспроможність Туреччини на іноземних ринках зросла, але не так, як планувала влада. Все через те, що велика частина орієнтованих на експорт турецьких підприємств купує компоненти для своїх товарів за кордоном.\nОскільки імпорт став дорожчим, то підприємства мають закладати це у кінцеву ціну й значно втрачати вигоду від дешевої ліри, яку анонсував Ердоган”, – пояснив ЕП експерт з центру політичних студій “Доктрина” Денис Москалик.\nДля виробництва підприємствам необхідно багато електроенергії. Проблема в тому, що більшу частину енергоносіїв Туреччина змушена імпортувати. Слабкість національної валюти зробила газ та нафту дорожчими. За рік ціна на електроенергію для місцевих домогосподарств та компаній зросла на 50-100%.\nВсе це може позначитись і на товарах, які виробляють компанії Європейського Союзу. Наприклад, шоколадну пасту Nutella виробляє італійська компанія Ferrero здебільшого з турецького фундука, на який припадає 70% світового ринку.\nОднак, через слабку ліру подорожчали пестициди та насіння, які Туреччина ввозить з-за кордону. На аграріїв, знову ж таки, тисне подорожчання електроенергії. Отже, врожай горіхів може виявитися значно меншим, ніж очікувалось, а паста Nutella – буде дорожчати.\nВідібрати частину ринку в Китаю, як планувалося на початку 2020-го року, повною мірою не вийшло.\n“Туреччина сподівалась, що репутаційні втрати Китаю та його конфронтація зі США вдарять по промисловості й дозволять їм отримати замовлення Піднебесної. Утім, повністю цей план не виправдався, бо санкції проти Китаю виявились слабшими, а відновлення китайської промисловості – швидшим, ніж очікувалось”, – зазначає Москалик.\nТакож проблемою є великий обсяг валютних боргів, які через девальвацію ліри повертати значно важче.\nЦе при тому, що станом на вересень 2021 року короткострокові кредити турецького уряду сягали 124 млрд дол, з яких 58 млрд дол – за зовнішніми позиками. Оцінку можливих ризиків вже дали рейтингові агентства – в грудні Fitch та SP змінили прогнози по кредитним рейтингам Туреччини зі “стабільного” на “негативний”.\nНе додає впевненості і низький рівень довіри до національної валюти. Аналітики підрахували, що дві третини депозитів в турецьких банках відкриті в іноземній валюті.\nБез стабільно високого внутрішнього попиту на ліру, гроші всередині країни можуть безконтрольно дешевшати та викликати шок.\nЗа словами Ердогана, у 2019-2020 роках на підтримку валюти через державні банки Центральний банк використав 165 млрд дол. І за потреби готовий продовжувати інтервенції.\nЗараз валові валютні резерви Туреччини складають 72 млрд дол. Чисті резерви з листопада скоротились майже втричі, до 12,1 млрд дол.\nНе варто забувати й про інфляцію, яка в грудні становила 13,5%. За підсумками минулого року споживчі ціни зросли одразу на 36%.\nДо того ж, в країні існує ризик розкручування інфляційної спіралі. Це коли очікування зростання цін та панічні закупки споживачів призводять до ще більшого подорожчання товарів. В таких умовах підприємства вимушені збільшувати зарплати швидше, ніж зростатиме продуктивність праці.\nУ підсумку це може призвести до дефіциту певних товарів та закладання більш високих зарплат у кінцеву ціну продукції. Як наслідок – ціни зростатимуть досить довго та неконтрольовано.\nЗа таких умов інфляцію можна зупинити лише підвищенням ключової ставки. Утім, бачення проблеми Ердоганом відрізняється від того, що пишуть підручниках, тому турецька влада шукатиме інші способи.\nГеополітичні амбіції Туреччини на розширення свого впливу на колишню територію Османської Імперії та співпраця з Росією мали свої наслідки у вигляді санкцій з боку США та ЄС.\nНезважаючи на союзництво в рамках НАТО, Сполучені Штати обмежили співпрацю з Туреччиною у військово-промисловій галузі через те, що остання закуповувала російські ракетні комплекси С-400.\nУ 2018-му році турецька влада затримала американського місіонера Ендрю Брансона та звинуватила його у шпигунстві на користь Робочої Партії Курдистану, яку в Туреччині вважають терористичною організацією. В США обурились та наклали санкції, вдвічі збільшивши мито на турецькі алюміній та сталь – до 20% та 50% відповідно.\nНаступ Туреччини на американські інтереси в Сирії спонукали Штати обмежити своїм компаніям ділові операції з турецькими Міністерством оборони й Міністерством енергетики та природних ресурсів.\nЗа захоплення покладів газу у Чорному морі біля Кіпру ЄС наклав санкції на турецькі компанії, які причетні до їхнього освоєння.\nПоки ці заходи не є критичними, але ЄС та США регулярно нагадують: якщо Туреччина не змінить політичний вектор, то подальші обмеження будуть сильнішими. І такі попередження суттєво впливають на інвестиційну привабливість республіки.\n“Одним з головних джерел інвестицій для Туреччини є Саудівська Аравія, ОАЕ та Катар. Зараз країни зближуються на тлі іранської загрози, а Туреччина себе зарекомендувала як донор безпеки у регіоні. Це зближення супроводжується зростанням взаємної довіри та інвестицій”, – зазначив Денис Москалик.\nКоли за рік ліра подорожчала понад удвічі, стало зрозуміло, що центральний банк втрачає контроль над ситуацією. Це спонукало турецький уряд вжити негайних заходів для захисту національної валюти.\nЩоб повернути інтерес громадян до депозитів у лірах, Ердоган впровадив механізм страхування. Він працюватиме наступним чином: якщо людина відкриє депозит в національній валюті під 15%, але за рік ліра знеціниться на 20%, то різницю компенсує держава.\nПісля оприлюднення цього плану ліра зміцнилась одразу на 35%. Інформаційно це зіграло на руку Ердогану та дозволило говорити про те, що йому вдалося зупинити безконтрольне падіння ліри.\nУтім зараз ліра знову впала до показників середини грудня. Невиправдано м’яка політика Центрального банку не сприяє зміцненню валюти.\nОднак, Ердогана це цілком влаштовує, адже повністю вписується у його план. Для турецької влади важливо зберігати ліру дешевою, але не допускати значних спекулятивних стрибків.\nВтім, незважаючи на проблеми, у 2021-му році зростання турецької економіки може перевищити 9%. Такого результату вдалося досягти не лише завдяки політиці Ердогана, а й на хвилі загального відновлення світової економіки після коронавірусної кризи.\nОчікується, що у 2022-му центральні банки підійматимуть ставки, а попит на товари та інвестиції у країни, що розвиваються, поступово падатиме. Тож цьогоріч турецька економіка навряд чи зможе повторити результат 2021-го. За оцінками Goldman Sachs, у 2022 році зростання турецького ВВП загальмує до 3,5%.\n"Традиції українського атеїста". Чому святкові ритуали роблять нас щасливими\n20:42 Футбол Славія – Динамо 0:0. ОНЛАЙН 1949\nПослам США в Україні та ОБСЄ сподобалася атмосфера виборів


На Житомирщині змінили русло річки, щоб знайти залишки убитої дівчинки - 12 Червня 2019 - Журнал Житомира\nУКР | РУС Сьогодні: Понеділок, 24 Червня 2019 22:37:59\nЖурнал » Новини Житомира » Кримінал » 2019 » Червень » 12 » 11:39:52\n12 Червня 2019, 11:39:52 342 Коментарі 0 Читать на русском языке\nВ Овруцькому районі Житомирської області триває розслідування жахливого вбивства 5-річної Дарини Макарчук. Про це "Журналу Житомира" повідомляє ГУ Нацполіції Житомирщини.\nЗазначається, що за допомогою техніки було змінено русло річки, щоб поліцейські і рятувальники дослідили мулисте дно, де можуть знаходитись рештки тіла дитини.\n"Були виявлені та вилучені окремі фрагменти, які зовні подібні до кісток. Слідчі подали клопотання до суду, за ухвалою якого вилучене буде направлено на експертне дослідження. Його висновки засвідчать, чи належать знайдені фрагменти загиблій дитині", - інформує поліція.\nНагадаємо, 28 травня у Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області повідомили про вбивство 5-річної Даринки Макарчук. За інформацією правоохоронців, батьки вбили свою 5-річну дитину. Загибла дівчинка раніше була вилучена із своєї сім’ї і певний час проживала у прийомній родині. Однак минулого року рішенням суду була повернута біологічним батькам. Виконком Житомирської міськради вимагає покарати винних у трагедії «активістів». З приводу трагедії висловився міський голова Житомира Сергій Сухомлин. За рішенням суду мати дівчинки взято під варту на 60 діб без права внесення застави. Така ж міра запобіжного заходу застосована судом 30 травня і до 50-річного батька загиблої дитини. 4 червня правоохоронці розповіли про стан розслідування кримінального провадження.\nДаша Макарчук, вбивство, житомирщина\nАктуальні новини Житомира сьогодні в стрічці новин на Журналі Житомир інфо: події в Житомирі, кримінальні новини Житомира, аварії, ДТП, курйози та інші події Житомирщини. Новости Житомира сегодня. Кримінал. На Житомирщині змінили русло річки, щоб знайти залишки убитої дівчинки - 12 Червня 2019


Міжнародний день анімації - Календар свят\n28 жовтня починаючи з 2002 року.\nНайулюбленіше заняття для дітей - перегляд мультиків. фото: www.standard.net.au\nМіжнародний день анімації (International Animation Day) був заснований за ініціативою французького відділення Міжнародної асоціації анімаційного кіно (The International Animated Film Association, ASIFA) в 2002 році на честь 110-річчя публічного представлення першої анімаційної технології.\nУ Парижі (Франція), 28 жовтня 1892 року, якийсь ентузіаст, чарівник, популяризатор науки і художник, винахідник і невимовний романтик Еміль Рейно (Emile Reynaud) провів демонстрацію дивного на той час видовища - «оптичного театру» (theatre optique). Місце демонстрації було вибрано їм дуже символічно - це був «Кабінет фантастики» в залі музею Гревен. Демонстрація носила назву в дусі глибокої народної французької вуличної культури - «пантоміма що світиться», де нехитрі мальовані картинки створювали такі ж нехитрі, але абсолютно дивовижні рухи. Звичайно ж публіка була в захваті. Зараз ми розуміємо, чому. А кому не подобаються мультики? А якщо комусь і не подобаються, то це буде відверта брехня, адже всі ми колись були дітьми і всі любили ті чи інші казки, особливо ті, які можна було побачити на екранах в кіно і телевізорі.\nСьогодні технічні можливості анімації вражають - це двомірна анімація (традиційна і цифрова), тривимірна анімація, Flash анімація, Припинити Рух і VFX.\nВлітку 2007 року українські мультиплікатори презентували перший за роки незалежності України багатосерійний мультиплікаційний серіал "Лис Микита". Знятий він за однойменним твором великого письменника Івана Франка. У мультфільмі повністю вжитий текст оригіналу, що показує всю красу твору та українську душу. Мультфільм багатосерійний (26 серій) та розрахований на показ по телебаченню. Його загальна тривалість складає 7 годин. На створення мультфільму затрачено 2 роки (2005 по 2007) та 10 мільйонів гривень (за іншими даними 6 млн грн.). Критики (як професійні так і головні - діти) гарно відгукнулися про якість мультфільму.\nВсе по темі: 28 жовтня, International Day, Міжнародні свята, мультфільми


Суміш кориці та меду – унікальний засіб від багатьох хвороб. Ці два компоненти ідеально поєднуються і мають багато переваг.\nНевелика кількість натурального меду корисна навіть діабетикам, а вже кориця взагалі регулює рівень цукру в крові.\nОсь як суміш меду і кориці впливає на організм людини:\n1) Зміцнює імунітет. Мед багатий залізом і багатьма вітамінами. Щоденне вживання меду і кориці захищає організм від впливу шкідливих бактерій і вірусів.\n2) Знижує рівень холестерину. 2 ст. л. меду і 3 ст. л. кориці, розбавлені в 500 мл води, здатні знизити рівень холестерину в крові на 10% менше, ніж за 2 години.\n3) Допомагає вилікуватися від застуди. Завдяки суміші кориці з медом вже за три дні можна позбутися симптомів важкої застуди. Ця суміш допоможе вилікувати хронічний кашель. Крім того, вона має прекрасний смак.\n4) Допомагає одужати від грипу або запобігти йому. Вчені виявили в складі меду натуральний інгредієнт, який вбиває віруси і захищає від грипу.\n5) Полегшує зубний біль. Приготуйте пасту з 5 ст. л. меду і 1 ст. л. кориці та прикладіть її до проблемної ділянки. Повторюйте процедуру 3 рази на день – і сильні знеболювальні вам не знадобляться.\n6) Налагоджує роботу шлунка. Змішайте корицю з 2 ст. л. меду і приймайте суміш перед кожним прийомом їжі – це допоможе шлунку засвоїти важку їжу і врятує вас від підвищеної кислотності.\n7) Полегшує симптоми артриту. Якщо ви страждаєте від артриту, регулярно випивайте 1 стакан кип’яченої води з 2 ст. л. меду і 1 ст. л. кориці.\nВчені з Копенгагенського університету давали перед сніданком суміш меду і кориці 200 пацієнтам, що страждають на артрит. Лише за один тиждень біль покинув 73% учасників.\nБільш того, через місяць всі, хто через ускладнення артриту не могли нормально пересуватися, знову стали на ноги.\n8. Усуває біль в животі. Суміш меду і кориці успішно лікує виразку шлунка і хвороби шлунково-кишкового тракту.\n9) Рятує від болю в горлі. Якщо ви страждаєте від болю в горлі, змішайте 1 ст. ложку меду і трохи кориці, приймайте цю суміш кожних 3 години. Не припиняйте лікування, поки симптоми повністю не зникнуть.\n10) Бореться з хворобами серця. Вживайте пасту з кориці і меду замість варення – намастіть її на хліб і снідайте так кожен день.\nЦе дозволить значно знизити рівень холестерину в крові, а отже, зменшити кількість холестеринових бляшок, які є причиною серцевого нападу.\n11) Допомагає позбутися здуття живота. Японські вчені з’ясували, що ця суміш звільняє шлунок від надлишку газів.\n12) Сприяє схудненню. Змішайте корицю і мед у склянці кип’яченої води і споживайте цю суміш щоранку на голодний шлунок за півгодини до сніданку. Цей напій допоможе вам спалити зайві кілограми швидше.\n13) Забирає втому. Згідно з останніми дослідженнями, щоденне вживання меду забезпечує людину енергією, покращує увагу і пам’ять.\nДля цього досить розвести 1/2 ст. л. меду і трохи кориці в склянці води. Приймайте цю суміш два рази на день (вранці і ввечері) – і помітите результат вже через тиждень.\n14) Бореться з сечостатевими інфекціями. У склянку теплої води додайте трохи меду і кориці, приймайте ліки доти, поки повністю не позбудетеся від мікробів у сечовому міхурі.\n15) Рятує від прищів. Приготуйте суміш з кориці та меду і нанесіть цю пасту на проблемні ділянки шкіри. Змийте вранці. Ваші прищі підсохнуть і незабаром зникнуть.\nЇжа 8 233\nВишуканий французький салат «Мадам»\nУкраїна 1 439\nЯк 150 тисяч українців у Польщі вигнали зі своїх домівок. Операція “Вісла”\nШколярка врятувала 8 дітей з пожежі у таборі в Одесі. Дівчинка одужує після опіків\nСтатті 1 581\nЗдоров'я 9 925\nПочався сезон хурми, і ви повинні знати, як вона впливає на ваш організм!\nСтатті 5 893\nМудра притча про те, як реагувати на заздрість, злість і образи навколишніх\nПішли з дому й не повернулися – розшукують жінку з 2-річною донькою


Квиткові каси - за стандартом ЄС | Медіацентр "Магістраль" Magistral\n12 січня 2018, 17:04\n«Так склалося, що на території Донецької залізниці у нас не було кас продажу квитків міжнародного сполучення, — розповідає заступник начальника Департаменту пасажирських перевезень далекого сполучення ПАТ «Укрзалізниця» Олександр Красноштан. — Раніше такі документи продавали у спеціалізованих касах у Луганську та Донецьку. Проте у тимчасово окупованих районах України ми втратили ці точки продажу. Та є пасажири, котрі хотіли б користатися такою послугою. Після спеціальних навчань фахівці Донецької залізниці в інших містах зможуть оформлювати проїзні документи на міжнародні поїзди, які курсують Україною, у спеціалізованих касах або касах внутрішнього сполучення».\nПід час заходу касири вчились видавати квитки вручну та за допомогою автоматизованої системи, а також складати маршрути країнами Західної Європи.\n«До 2012 р. проїзні документи міжнародного сполучення до країн ЄС оформлювалися вручну. З того часу було розроблено комп’ютерну програму та на території України почали використовувати автоматизовану систему продажу закордонних документів. Однак, залежно від країн та напрямків, оформлення здійснюється як із застосуванням програми, так і в ручному режимі. Тож касир має знати обидва варіанти», — каже О. Красноштан.\nСпосіб придбання квитків у країнах ЄС дещо відрізняється від українського. Там спочатку пасажир купує так званий квиток на маршрут, наприклад з Варшави до Берліна. Його термін дії — 2—4 тижні, проте немає визначеного поїзда та місця. До квитка на маршрут необхідно оформити додатково плацкарту, вона містить час відправлення поїзда та місце, на якому буде їхати пасажир. Якщо пасажир їде залізничним транспортом, де немає вказаного місця (подібним до українських електричок), для поїздки достатньо мати квиток на маршрут, плацкарту купувати не потрібно. Однак у поїздах з пронумерованими та визначеними місцями проїхати без плацкарти тільки за квитком на маршрут не вийде – слід мати обидва документи.\nНині квитки на плацкарту касири ПАТ «Укрзалізниця» можуть продавати лише на ті поїзди, які курсують Україною. Однак мають право оформлювати проїзні документи на маршрут тією чи іншою країною. Таким чином пасажир із документом на маршрут, уже перебуваючи закордоном, зможе придбати плацкарту з визначеним для нього місцем.\n«Наші касири мають доступ до міжнародних автоматизованих систем, які дають змогу визначати маршрути прямування іншими країнами, — мовить фахівець. — Якщо спеціаліст в Україні бачить у системі маршрут до Парижа чи Берліна, з якими в нас поки що немає прямого сполучення, то він може продати квиток на цей маршрут. А вже, скажімо, після прибуття до Варшави, куди в нас ходять поїзди, пасажир купує додатковий квиток на плацкарту до Німеччини чи Франції. Або є в нас поїзд Київ—Кошице—Прага. Пасажир приїздить до Кошице, а звідти купує до вже придбаного квитка на маршрут ще плацкарту на швидкісний поїзд».\nПолітика щодо цін на квитки міжнародного сполучення змінюється щороку. Вартість проїзних документів на потяги, які курсують у напрямку Західної Європи, визначається в євро. Якщо на території України офіційний курс валюти змінюється, це впливає на вартість проїзду.\n«Із країнами ЄС для збільшення пасажиропотоку підписані договори про співпрацю, запроваджено граничні тарифи та знижки. Це узгоджується на двосторонній основі. Наприклад, за маршрутом Київ—Перемишль реальна вартість квитка могла б становити 3 тис. грн. Проте проїзд зараз коштує майже 500 грн. Для підрахунку граничних тарифів та знижок країни порівнюють, скільки коштує подібне сполучення літаком, автотранспортом, і тоді визначається вартість. Однак існує обмеження: вартість встановлюється раз на рік у євро та не переглядається впродовж 12 місяців. Тобто, якщо сильний стрибок курсу станеться всередині року, відповідно зросте ціна в гривні, та зменшити її буде неможливо аж до наступного року з моменту підписання договорів. Тобто чим стабільніша економічна ситуація, тим вигідніші ціни на проїзд», — наголошує Олександр Красноштан.


09 | Май | 2022 | Naspravdi.net\nПрезидент України Володимир Зеленський зустрівся з генеральним секретарем Ради Європи Марією Пейчинович-Бурич. Гарант наголосив, що для України важливо показати результати тих звірств, які російські військові вчиняли на території України, зокрема у Київській області.\nПро це повідомляє РБК-Україна з посиланням на офіційне повідомлення Володимира Зеленського.\n"Рада Європи стала першою організацією з тих, що виключили Росію зі свого складу. Цінуємо такі кроки підтримки України й засудження агресивної війни Росії проти нашої країни. Вдячний Генеральному секретарю Марії Пейчинович-Бурич за візит. Для нас важливо, що ви на власні очі пересвідчитися у воєнних злочинах, які вчиняли окупанти у Києвській області", — йдеться у повідомленні.\nНагадаємо, у понеділок, 9 травня, в Україну з робочим візитом прибула генеральний секретар Ради Європи Марія Пейчинович-Бурич. В ході візиту вона відвідала Бородянку та Ірпінь.\nЄвробачення 2022: коли і де дивитися виступ KALUSH Orchestra\nЄвробачення 2022 починається в Турині завтра, 10 травня. Всі учасники міжнародного пісенного конкурсу прибули до Італії. Перший півфінал, в якому виступатиме KALUSH Orchestra відбудеться вже завтра.\nДе і коли дивитися Євробачення 2022, який буде графік виступів і як можна буде проголосувати — читайте в Styler нижче.\n66 конкурс Євробачення відбудеться в місті Турин, в Італії. Місце проведення — арена PalaOlimpico.\nПерший півфінал відбудеться 10 травня, другий півфінал — 12 травня. Фінал, на якому буде визначено переможця Євробачення 2022 — відбудеться 14 травня.\nУчасники Євробачення 2022\nУ 2022 році на сцені Євробачення виступлять представники з 40 країн світу. Цього року з конкурсу викинули учасників двох країн. EBU (Європейський мовний союз) призупинив членство Білорусі, а також відсторонив від участі Росію.\nВиконавча рада прийняла таке рішення після вторгнення Росії в Україну. І повернутися на міжнародний конкурс Росія не зможе до тих пір, поки в країні не відбудеться зміна політичного режиму.\nУкраїну цього року представлятиме гурт KALUSH Otchestra з піснею"Стефанія". Колектив на Нацвідборі посів друге місце, поступившись лише один бал Аліні Паш. Однак артистка була дискваліфікована через фальшиву довідку про своє відвідування окупованого Криму у 2015 році.\nKALUSH Orchestra за результатами жеребкування виступить у першому півфіналі, під номер 6.\nПорядок виступів у першому півфіналі:\nАлбанія: Ronela Hajati-Sekret Латвія: Citi Zēni-Eat Your Salad Литва: Monika Liu-Sentimentai Швейцарія: Marius Bear-Boys Do Cry Словенія: LPS-Disko Україна: Kalush Orchestra-Стефанія Болгарія: Intelligent Music Project-Intention Нідерланди: S10-De Diepte Молдова: Zdob şi Zdub & Frații Advahov – Trenulețul Португалія: MARO-Saudade Saudade Хорватія: Mia Dimšić-Guilty Pleasure Данія: REDDI-the Show Австрія: LUM! X feat. Pia Maria – Halo Ісландія: Systur-Með Hækkandi Sól Греція: Amanda Georgiadi Tenfjord-Die Together Норвегія: Subwoolfer-Give That Wolf A Banana Вірменія: Rosa Linn-Snap\nПорядок виступів у другому півфіналі:\nФінляндія: The Rasmus-Jezebel Ізраїль: Michael Ben David-I. M Сербія: Konstrakta-In Corpore Sano Азербайджан: Nadir Rustamli-Fade To Black Грузія: Circus Mircus-Lock Me In Мальта: Emma Muscat — I Am What I Am Сан-Марино: Achille Lauro-Stripper Австралія: Шелдон Рілі-Ні Саме Кіпр: Andromache-Ela Ірландія: Brooke-That's Rich Північна Македонія: Andrea-Circles Естонія: Stefan-Hope Румунія: WRS-Llámame Польща: Ochman-River Чорногорія: Vladana-Breathe Бельгія: Jérémie Makiese-Miss You Швеція: Cornelia Jakobs-Hold Me Closer Чехія: We Are Domi-Lights Off Ставки букмекерів\nБукмекери станом на вечір, 9 травня, пророкують перемогу Україні. На другому місці опинився представник Італії, а на третьому – Великобританія.\nДе дивитися Євробачення\nВ Україні Євробачення транслюватимуть на каналі UA: Культура. Початок о 22: 00.\nОнлайн-трансляцію вестимуть також на сайті Eurovision.ua, на YouTube-каналі "Євробачення Україна"і на діджитал-платформах "Суспільне".\n10 травня — о 22:00\n12 травня — о 22:00\n14 травня — о 22:00\nВедучими конкурсу будуть три музиканти — італійська співачка Лаура Паузіні, британський співак Mika і ведучий Алессандро Каттелан.\nВ Україні коментувати Євробачення 2022 буде Тимур Мірошниченко.\nЯк проголосувати на Євробачення 2022\nУ першому півфіналі українці зможуть голосувати за всіх учасників конкурсу, крім KALUSH Orchestra. Інформація про початок голосування з'явиться під час прямого ефіру.\nСвої повідомлення з номером учасника, за якого ви хочете голосувати, потрібно буде відправляти на номер 7576. Вартість одного повідомлення — 5,31 грн. Обмеження-20 голосів з одного номера.\nНагадаємо, раніше ми писали про те, легендарні The Rasmus переспівали хіт KALUSH Orchestra "Стефанія", а потім заспівали з українцями дуетом.\nА також розповідали про те, Україні прогнозують перемогу на Євробаченні 2022.\nОкупанти ввечері запустили ракети по Одеській області. Спрацювала ППО\nАрмія РФ знову випустила ракети на Одеську область. Вечірні обстріли вдалося перехопити ППО.\nПро це повідомляє РБК-України з посиланням на речника Одеської військової адміністрації Сергія Братчука.\n"День пройшов відносно спокійно. Грубих порушень комендантської години не зафіксовано. Хоча ворог продовжує обстрілювати наш регіон ракетами. Ввечері ворог знову обстріляв нашу область. Добре працюють наші хлопці з ППО", — повідомив Братчук.\nРечник Одеської військової адміністрації не назвав, куди конкретно цілили окупанти, але місцеве видання "Думская" пише, що ракета була збита між Затокою та Сергіївкою.\nВ ОК "Південь" повідомляють, що по області нанесено черговий ракетний удар. Три ракети типу "Кинджал" випущено з літака стратегічної авіації Ту-22. Зафіксовано влучання в об'єкти туристичної інфраструктури. Зруйновано 5 будівель. Пожежу ліквідовано, постраждали 2 особи, які доставлені в лікарню.\n"Триває розбір завалів, з під яких врятовано собаку. На місці злочину Росії проти України працює слідчо-оперативна група Нацполіції", — йдеться в повідомленні.\nНагадаємо, сьогодні вранці по Одеській області було завдано ракетного удару 4 ракетами типу "Онікс" з ракетного комплексу "Бастіон". Ракетний обстріл був здійснений з території Криму.\nНапередодні в Одесі стався потужний вибух. За словами радника міністра внутрішніх справ Антона Геращенка, українські засоби ППО збили чергову ракету над містом. Метою, імовірно, був аеропорт.\nВ Днепре на ул.Маршала Малиновского полиция задержала браконьеров\nСегодня, 9 мая, в Днепре на ул.Маршала Малиновского патрульная полиция заметила неизвестных, которые передвигались по речке Самара на резиновой лодке. Больше новостей на РЕПОРТЕР.ua\nПолиция Павлограда поделилась саженцами роз с правоохранителями Перещепино\nЭта история началась с дружеских отношений правоохранителей Павлограда с коллегами из Покровска (Донецкая обл.). В знак благодарности и уважения 6 мая правоохранители Донбасса передали полиции Павлограда кусты роз. Растения выращивают в частном хозяйстве Покровска «Розы и сады Донбасса». Больше новостей на РЕПОРТЕР.ua\nМихаил Кохан из Днепра стал вице-чемпионом турнира World Athletics Continental Tour Gold в Кении\nВ Найроби (Кения) 7 мая проходили соревнования из серии World Athletics Continental Tour Gold. Все 3 принимавших в них участия украинца завоевали медали. Прыгунья в высоту Оксана Окунева и метатель молота Михаил Кохан получили серебряные медали. А Екатерина Табашник в прыжках в высоту стала третьей и получила бронзовую медаль. Больше новостей на РЕПОРТЕР.ua\nТолько в 3-х местах: Кабмин определил, через какие пункты пропуска можно ввозить купленное за границей авто\nКабинет Министров определил пункты пропуска для перемещения отдельных транспортных средств через таможенную границу Украины. Распоряжение вступило в силу со дня его опубликования. Больше новостей на РЕПОРТЕР.ua\nПутін не залишає нам іншого вибору: Шольц про поставки озброєння Україні\nНімеччина й надалі підтримуватиме нашу країну під час російської агресії. Президент Російської Федерації Володимир Путін не залишив іншого вибору.\nПро це пише РБК-Україна з посиланням на слова Шольца під час виступу на конгресі Асоціації німецьких профспілок.\n"Володимир Путін не залишає нам іншого вибору", — сказав Шольц.\nЗа словами канцлера, Німеччина й надалі допомагатиме Україні у боротьбі з Російською Федерацією.\nНагадаємо, РБК-Україна писало про те, що, за словами Шольца, Україна переможе у війні проти Росії, як свобода та безпека здобули перемогу над насильством під час Другої світової війни.\nТим часом Німеччина планує передати нашій країні сім самохідних гаубиць Panzerhaubitze 2000, які будуть додатком до п'яти, які пообіцяли Нідерланди. Також уряд країни може направити до України радарну систему Cobra, яка дозволить підвищити точність стрільби вищезгаданих гаубиць.\nЄС хоче пом’якшити нафтові санкції проти Росії в шостому пакеті, — Bloomberg\nЄвропейський союз має намір пом'якшити нафтові санкції проти Росії в шостому пакеті. Зокрема, відмовитися від плану повністю заборонити морські поставки на танкерах.\nЗа даними видання, Євросоюз відмовиться від ідеї заборони на постачання російської нафти третім країнам танкерами, які належать країнам ЄС. При цьому заборона на страхування таких судів все ще залишається на столі і є серйозною перешкодою для експорту.\nЯк зазначає Bloomberg, на виключення заборони поставок до третіх країн наполягає Греція, економіка якої сильно залежить від судноплавства. Цей захід ще сильніше вдарила б по експорту російської нафти з урахуванням того, що Греції належить більше чверті світових нафтових танкерів по місткості.\nОднак навіть у нинішньому вигляді санкції ускладнять життя Росії, оскільки заборона на страхування буде поширюватися на переважну більшість світового флоту нафтових танкерів, які перевозять російську нафту. Заборона зробить практично неможливим виплати страхового покриття, наприклад, у разі розливу нафти.\nВидання підкреслює, що Європейський союз все ще обговорює шостий пакет санкцій, намагаючись подолати заперечення Угорщини проти ембарго на російську нафту.\nЩо не так з шостим пакетом?\nСеред країн Європейського союзу немає єдності по ембарго щодо російської нафти, на якому наполягає Україна. Зокрема, тому що є країни-учасниці, які критично залежать від російських поставок.\nСеред таких — Угорщина, Чехія, Словаччина та Болгарія, при цьому Будапешт виступає найбільш радикально проти і не готовий розглядати навіть можливість відстрочки ембарго, яку пропонують іншим залежним від російської нафти країнам.\nНагадаємо, сьогодні представник МЗС Німеччини заявив, що шостий пакет санкцій ЄС проти Росії близький до узгодження.\nУгорщина не підтримає нафтове ембарго щодо Росії, — Сійярто\nМіністр закордонних справ Угорщини Петер Сійярто заявив про незмінність позиції Будапешта щодо запровадження заборони на імпорт російської нафти, попри тривалі переговори в рамках ЄС.\nПро це повідомляє РБК-Україна з посиланням на HGV.\nУгорський уряд не підтримує запровадження ембарго проти РФ. На думку очільника МЗС, запровадження 6-го пакету антиросійських санкцій підірве економіку Угорщини та її енергозабезпечення.\n"Угорщина не голосуватиме за пропозицію Єврокомісії щодо санкцій проти Росії, оскільки вона створить проблему для Угорщини та не мість варіантів її вирішення", – пояснив Сійярто.\nНафта з Росії задовольняє 2/3 угорських потреб. Єврокомісія після кількатижневих дебатів запропонувала зробити виняток для Угорщини та ще двох країн і дозволити їм запроваджувати ембарго поступово. Однак, потенційне відтермінування до 2024 року Будапешт не задовольнило. Угорська влада хоче відстрочку на 5 років.\nДо слова, напередодні посли ЄС не узгодили санкції проти Росії через позицію Угорщини.


Себастіан Феттель зміцнив лідерство у чемпіонаті - Телеканал новин 24\nСебастіан Феттель зміцнив лідерство у чемпіонаті\n17:21, 10 квітня 2011 612 Читать новость на русском\nСебастіан Феттель слідом за другим поспіль поул-позишн виграв і другу гонку цьогорічного чемпіонату.\nЧинний чемпіон, другий рік поспіль підкорив гран-прі Малайзії. Стартувавши попереду решти пелотону, німець у першому повороті парирував атаку Льюїса Хемілтона і далі не змарнував переваги свого "Ред Бул" у швидкості.\nБез ексцесів відбувши усі три піт-стопи, Феттель накопичив перевагу достатню навіть для того аби під завісу гонки припідняти ногу з акселератора.\nКуди цікавішою видалась боротьба за другу позицію. Блискуче стартувавши вже після так-званого "равлика" Льюїса Хемілтона зумів пройти Нік Хайдфельд. Втім пілота "Макларена" повернув позицію після першого візиту в бокси.\nКонкуренти з "Лотус-Рено" надто довго тримали Ніка на трасі і у підсумку програли позицію ще й Баттону. Неприємності ж спіткали Льюїса після третьої хвилини піт-стопів, після якої у британця виникли проблеми з жорсткою гумою. Довелось поступитись місцем партнеру по команді Баттону, згодом захищати вже третє місце від атак Марка Веббера.\nА насамкінець встояти ще й перед навалою Фернандо Алонсо. Іспанець, зрештою, втратив надії на подіум після контакту із заднім колесом Льюїса. Врешті-решт обоє змушені були здійснити ще по піт-стопу. Чим люб'язно скористався Нік Хайдфельд.\nСаме німець і склав компанію на подіумі відтепер беззаперечному лідеру чемпіонату Феттелю та срібному призеру Баттону. Четвертим став Веббер, п'ятим – Масса, Далі Алонсо, Хемілтон, Кобаяші, дев'ятий – Шумахер. Другу поспіль гонку на десятій позиції завершив Пол Ді Реста.\nВіталій Дейнега 1691


Госпіталізація хворих коронавірусом зростає\nКількість госпіталізацій хворих на COVID-19 зростає. Захворіли ще 418 дітей\n19 лютого 2021, пʼятниця, 10:28 9\n2021-02-19T10:28:00+02:00 Медицина 2021-02-26T04:01:34+02:00\nЗа минулу добу, 18 лютого, було госпіталізовано 2 304 хворих на коронавірусну інфекцію Covid-19, що на 3,7% більше, ніж за попередню добу, 17 лютого.\n"За минулу добу госпіталізовано 2 304 особи", - сказано в ньому.\nТакож повідомляється, що 18 лютого коронавірусна інфекція була підтверджена у 418 дітей та 285 медпрацівників.\nЯк повідомляли Українськi Новини, 17 лютого було госпіталізовано 2 222 хворих на коронавірусну інфекцію, що на 4,6% більше, ніж 16 лютого.\nТакож 18 лютого було проведено 26 095 досліджень на коронавірус методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР), що на 9,8% менше в порівнянні з попередньою добою, і 15 567 тестувань на антитіла методом імуноферментного аналізу (ІФА), що на 3,4% більше в порівнянні з 17 лютого.\nРаніше повідомлялося про те, що міністр охорони здоров'я Максим Степанов вилетів до Індії для переговорів з виробником вакцин компанією Serum Institute of India і контролю за доставкою першої партії вакцин в Україні.\nБільше новин про: Госпіталізація Коронавірус Хворі на коронавірус


Твір на тему: «Чому Кафка є нашим сучасником?» |\nВи тут: Головна » Твір на тему: «Чому Кафка є нашим сучасником?»\nТвір на тему: «Чому Кафка є нашим сучасником?»\nТвір на тему: «Чому Кафка є нашим сучасником?» 5.00/5 (100.00%) 1 голос[ов]\nФранц Кафка, який жив і творив у ті часи, які пройшли задовго до нашої з вами сучасності, як не дивно, але цілком може вважатися нашим сучасником з ряду причин. І, перш за все, цими причинами є схожі проблеми сучасного життя із тими проблемами, які описував Кафка в своїй творчості. Думається, найбільш серйозною і цікавою проблемою Кафка була та самотність, яку він описував. Якщо подивитися на будь-якого головного героя творів Кафки, можна з упевненістю сказати, що ця людина надзвичайно самотня по великій кількості причин. Наприклад, ми можемо згадати головного героя твору «Перевтілення». Хто був самотній, якщо не він? Він відчував страшну самотність, тому що перетворився на комаху, що втратила будь-яку любов і інтерес з боку своїх близьких і продовжувала жити лише тому, що не могла померти. І це життя ніяк не можна було назвати нормальним. Головного героя цього твору можна порівняти з будь-якою людиною з тих, хто живе в сучасності, і втратила всіх своїх друзів, тому що змінилася характером або іншими своїми життєвими особливостями.\nБагато чого з того, що характерно для сучасності, можна відшукати і в інших творах автора, а саме в романі «Замок» і романі «Процес». Зокрема, там головний герой стикається з великою кількістю неясного, незрозумілого, при цьому ніхто нічого не хоче йому пояснити, тому головний герой зобов’язаний постійно допускати помилки, робити щось, у чому він не розбирається. Безумовно, з такою ситуацією стикаються і сучасники. Сучасна державна машина нашої країни стала дуже складною і заплутаною. Напевно, немає жодної людини, яка не відчувала цю проблему у власному житті.


Липень 2021 – СОНМЦКіМ\nЛітній відпочинок з драйвом\n31 липня на концертному майданчику комунального закладу «Охтирський міський центр культури і дозвілля» відбувся майстер-клас з сучасної хореографії, який провела талановитий хореограф Анжеліка Шелудько.\nДокладніше"Літній відпочинок з драйвом"\nСвятковий марафон творчості Середино-Будської громади\nРідне село… Воно зігріває душу кожного. Це тепло глибоко проникає до серця. І де б ви не були, а невидимі промінчики притягують до себе, кличуть із далеких доріг до рідного села, до батьківської хати.\nДокладніше"Святковий марафон творчості Середино-Будської громади"\nТанець пристрасті та почуттів\nБачата – яскравий, чуттєвий, сексуальний, хвилюючий латиноамериканський танець. Саме завдяки йому притаманним рухам, тіло набуває гнучкості та пластики, що дає можливість внутрішньо розкритися та позбавитися комплексів.\nДокладніше"Танець пристрасті та почуттів"\nЛітній відпочинок – щастя для малечі\nЛіто – особлива пора року для дітей, адже саме цієї пори року вони відпочивають від школи, набираються сил для нового навчального року. Тому дорослим потрібно звернути особливу увагу на активний дитячий відпочинок.\nДокладніше"Літній відпочинок – щастя для малечі"\n10 липня в селі Шаповалівка, що на Конотопщині, з нагоди 362-ї річниці перемоги війська під проводом гетьмана України Івана Виговського у Конотопській битві відбувся Всеукраїнський фестиваль «Козацький родослав».\nДокладніше"Фестиваль козацької слави"\nПідвищення професійної майстерності працівників культури\nВідповідно до річного плану роботи комунального закладу «Середино-Будський центр культури і дозвілля» Середино-Будської міської ради 9 липня для працівників культури був проведений семінар на тему «Робота клубних формувань. Основні вимоги до ведення документації клубних формувань. Підвищення якості індивідуальної роботи з гуртківцями в процесі занять».\nДокладніше"Підвищення професійної майстерності працівників культури"\nНайколоритніше та найцікавіше, наймістичніше та популярніше свято, яким закінчується літній сонячний цикл календарних дохристиянських свят, – це свято Івана Купала.\nСвято сонця і кохання\nСвято Івана Купала – найпоетичніше свято українського народу, свято давнє, з красивою легендою і, сповненими чар, традиціями.\nДокладніше"Свято сонця і кохання"\nВ ніч з 6 на 7 липня на мальовничому березі річки Ворскли на території Великописарівської громади відбулося свято Івана Купала.\nДокладніше"Свято Івана Купала на Великописарівщині!"