Головне за 24 жовтня: Розкрадання «Ощадбанку», сніг у Карпатах, із Газпрому стягнули $9 млн, Новояворівськ без тепла » МІА Вектор Ньюз\nВектор Ньюз » НОВИНИ » Політика та право » Головне за 24 жовтня: Розкрадання «Ощадбанку», сніг у Карпатах, із Газпрому стягнули $9 млн, Новояворівськ без тепла\nГоловне за 24 жовтня: Розкрадання «Ощадбанку», сніг у Карпатах, із Газпрому стягнули $9 млн, Новояворівськ без тепла\nУ середу, 24 жовтня, Інформаційне агентство ZIK пропонує своїм читачам добірку цікавих і важливих подій, які сталися цього дня.\nНАБУ підозрює у крадіжці 20 мільйонів двох чинних топ-менеджерів «Ощадбанку». Вчора, 23 жовтня, НАБУ повідомило про підозру 10 особам, які нібито сприяли вивезенню з «Ощадбанку» 20 мільйонів доларів. Серед них – два чинних та один колишній топ-менеджер структури.\nУ справі про розкрадання коштів державного «Ощадбанку» правоохоронці затримали сина народного депутата Станіслава Березкіна Максима.\nУправління поліції Нью-Йорка направило антитерористичні загони для охорони і патрулювання будівель структур фінансиста Джорджа Сороса після виявлення в його будинку вибухового пристрою.\nСеред постраждалих в результаті обвалення ескалатора на станції римського метро четверо – громадяни України.\nУ Будапешті (Угорщина) триває чемпіонат світу 2018 року з вільної, жіночої та греко-римської боротьби. У змаганнях жінок українка, Алла Черкасова зі Львова вийшла в фінал змагань у ваговій категорії до 68 кг, забезпечивши собі як мінімум «срібло».\nУ США розіграли рекордний джекпот на суму 1,6 мільярда доларів в лотереї Mega Millions.\nСьогодні, 24 жовтня, прем’єр-міністр Японії Сіндзо Абе заявив, що готовий укласти мирну угоду з Росією тільки після того, як Курильські острови увійдуть до складу Японії.\nСемирічна Богданка, якій пересадили нирку, потребує кошти на дороге обстеження. Шість років із семи Богданка бореться за своє життя. Дівчинка народилася з недорозвиненими нирками, внаслідок чого майже з двох років проходила лікування методом замісної ниркової терапії (перитонеальний діаліз).\nНафтогаз вдруге стягнув 9 млн з Газпрому за рішенням Стокгольмського арбітражу. У Нафтогазі повідомили, що стягнули з Газпрому вже 18 мільйонів доларів на виконання рішення Стокгольмського арбітражу у справі про транзит та постачання газу.\nЦьогоріч, 22 жовтня, прокуратура Львівської області скерувала до суду обвинувальний акт стосовно чотирьох підлітків, які підозрювались у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 (хуліганство). Йдеться про факт нападу на табір осіб ромської національності, що розташований на околиці Львова у лісосмузі неподалік вул. Трускавецької.\nСьогодні, 24 жовтня, за станом на 10 год. 40 хв. місто Новояворівськ Яворівського району Львівської області залишається без тепла, хоча із вчорашнього дня, згідно з розпорядженням міського голови, мав стартувати опалювальний сезон. Котельню досі не запущено. Менеджмент є, газ є – бракує лише кваліфікованих працівників. Попередній колектив у повному складі саботує вихід на роботу. За чутками, до цього причетні колишні власники ТЕЦ брати Дубневичі.\nПрезидент України Петро Порошенко у середу, 24 жовтня, у день заснування Організації Об’єднаних Націй, наголосив, що Україна підтримує діяльність ООН, попри «всі виклики та негаразди».\nНа Донбасі від кулі снайпера загинув військовий із Закарпаття Олександр Ур.\nСБУ попереджає: всіх, хто прийде на «вибори» в ОРДЛО, буде звинувачено у держзраді.\nМіністр закордонних справ України Павло Клімкін у Варшаві обговорив зі своїм польським колегою Яцеком Чапутовичем способи розблокування історичного діалогу.\nЖурналіст та телеведучий Остап Дроздов наголошує, що УПЦ МП зараз «ніяка не українська, ніяка не православна, ніяка не церква». «Тепер це – районний осередок Російської самозваної, самоізольованої, схизматичної секти».\nРева назвав варіанти оформлення субсидій: «Є різні формати для отримання субсидій: особистий прийом в управлінні соціального захисту населення, подача електронної заяви та декларації через сайт Мінсоцполітики; а також людина може надіслати їх поштою. Близько 20 тис. заяв подано через електронну форму».\nУ розділі статті читайте: «ЗНО-2019: Три основні нововведення»; «Саботаж тепловиків Дубневичів у Новояворівську: мер кличе на допомогу прокуратуру»; «Чи складе біткойн конкуренцію долару?»;\n«Свій-чужий»: як вибрали переможця тендеру на ремонт дороги у Городку».\nУ блогах – допис Галини Пагутяк ««Дикий» Захід: «Я ще ся сам не доробив»; Зої Казанжи – «Про шкільний торт, або Батьківські групи у вайбері я б заборонила законом».


МРТ прямої кишки у Львові | Медичний центр Святої Параскеви\nМагнітно-резонансна томографія (МРТ) прямої кишки – це діагностичний метод обстеження, який дає змогу отримати чіткі високоінформативні зображення обстежуваної ділянки під впливом магнітного резонансу. Таке обстеження неінвазивне, тобто без втручання у пряму кишку. МРТ якнайкраще показує стан усіх шарів дистального відділу кишківника, лімфатичні вузли та навколишні органи малого таза.\nПокази до МРТ прямої кишки:\nпідозра на злоякісне чи доброякісне новоутворення прямої кишки (рак, поліпи тощо);\nзапальні процеси прямої кишки (абсцес, флегмона, нориці тощо);\nоцінка поширеності процесу (вторинне ураження);\nконтроль якості лікування (післяпроменевого, хіміотерапевтичного та хірургічного);\nаномалії розвитку будови прямої кишки тощо.\nДіагностика до МРТ прямої кишки\nМагнітно-резонансний томограф у Медичному центрі Святої Параскеви проводить покрокове сканування 3 мм для обстеження навколишніх органів і тканин при оцінці поширеності патологічного процесу та по 1 мм прицільно у ділянці виявленого новоутворення. Таким чином, лікар-радіолог при опрацюванні отриманих зображень може побачити навіть найменші відхилення від норми.\nРекомендовано мікроклізму для очищення дистальних відділів кишківника.\nРекомендовано утриматися від споживання їжі за 3–4 години до початку обстеження.\nБезшлакова дієта та утримання від споживання продуктів, що викликають газоутворення за 2–3 дні до запланованого МРТ.\nМРТ прямої кишки проводиться з внутрішньовенним чи внутрішньом’язевим введенням спазмолітинів, що дає змогу при скануванні отримати чіткі зображення без артефактів.\nВ окремих випадках пацієнту може бути запропоновано проведення внутрішньовенного контрастування. Якщо у пацієнта немає протипоказів до введення контрастної речовини, тоді йому встановлюють у судину периферійний катетер.\nОбстеження МРТ прямої кишки\nОбстеження розпочинають із заповнення інформаційної анкети пацієнтом та підготовки перед обстеженням: зняття верхнього одягу, прикрас чи металевих конструкцій. Особисті речі можна залишити у кабінці, яка зачиняється на ключ, а цінні – у сейфі. Тривалість процедури – до 45-ти хвилин. Перед проведенням обстеження медичний персонал кабінету МРТ інформує пацієнта про особливості проведення процедури.\nПо завершенню діагностики пацієнт одягається та очікує на компакт-диск з усіма зображеннями, отриманими під час обстеження. Периферійний катетер із судини видаляють, а на місце проколу накладають одноразовий пластир. Висновок лікаря- радіолога пацієнт може отримати на електронну пошту або на рецепції у Медичному центрі Святої Параскеви.\nЗа умови проведення МРТ прямої кишки з контрастом пацієнту за допомогою сучасного МРТ інжектора Ulrich Medical Mississippi XD2000 (Німеччина) у судину дистанційно вводять контрастну речовину. У момент введення контрасту пацієнт нічого не відчуває.\nПротипокази до МРТ прямої кишки\nкардіостимулятор, металеві конструкції в тілі, які намагнічуються, тощо.


Декларації ректорів Закарпаття: хто скільки заробляє та якими статками володіє? - Колона - Сайт громадської журналістики\nДекларації ректорів Закарпаття: хто скільки заробляє та якими статками володіє?\nЗа 2016 рік троє ректорів Закарпаття подали електронні декларації. Володимир Смоланка, який є ректором ДВНЗ “Ужгородський національний університет” їздить на автомобілі Subaru, а в банку збергіає більше ста тисяч доларів. Тетяна Щербан, яка є ректором МДУ згідно декларації не має власного автомобіля, про те у її батьків їх аж три. Людмила Несух, яка виконує обов’язки ректора в СЄСУ вказала в декларації найнищий дохід серед ректорів Закарпаття.\nСайт громадської журналістики проаналізував електронні декларації ректорів Закарпаття за 2016 рік, та описав, якими статками володію очільники закарпатських університетів.\nДержавний вищий навчальний заклад “Ужгородський національний університет” – ректор Смоланка Володимир Іванович\nВолодимир Смоланка в декларації за 2016 рік вказав трьох членів сім’ї, а саме дружину – Любов, та двох синів Володимира та Івана.\nВолодимир Смоланка не володіє власною житловою площею а серед нерухомості в декларації вказав лише земельну ділянку площею 457 метрів квадратних, яка знаходиться в селі Оріховиця, Ужгородського району, ділянка у власності декларанта з 2015 року.\nЛюбов Смоланка є власницею житлового будинку в Ужгороді, площа якого 245 метрів квадратних, двох земельних ділянок площами 890 м.кв. в Ужгороді та 517 метрів квадратних в селі Кам’яниця, Ужгородського району, у цьому ж селі знаходиться і її садовий (дачний) будинок площею 50 квадратних метрів.\nДекларант є власником легкового автомобіля Subaru Outback, 2008 року випуску, який був придбаний за 147 тисяч 925 гривень. Автомобілем також володіє і його син Володимир, який у 2014 році придбав автомобіль Hyundai I30 за 270 950 грн.\nРектор університету в минулому році мав чималу кількість доходів, загальна сума яких становила 1 342 067. Зокрема Володимир Смоланка за основним місцеи роботи отримав 296 тисяч 365 гривень, заробітна плата за сумісництвом склала 38 тисяч 71 гривню, преценти – 201 286 грн., компенсація за авіаквиток (отримано від Європейської асоціації ненйрохірургічних товариств) – 65 921 грн., гонорари та інші виплати згідно з цивільно-правовим правочинами (PSI CRO AG) – 307 558 грн., гонорари та інші виплати згідно з цивільно-правовим правочинами (SPRI Clinical Trials) – 171 089 грн., гонорари та інші виплати згідно з цивільно-правовим правочинами (Такеда Україна) – 47 826 грн., додаткове благо (Такеда Україна) – 163 880 грн., гонорари та інші виплати згідно з цивільно-правовим правочинами (Астразенека Україна) – 27 449 грн., роялті (ТОВ “ВСВ Медицина”) – 2 956 грн., роялті (ПАТ “Фармак”) -8 666 грн.\nЛюдмила Смоланказа основним місцем роботи отримала зарплату у розмірі – 26 120 грн., на роботі за сумісництвом – 8 942 грн. Окрім цього її дохід також становили кошти від відчуження рухомого майна – 200 000 гривень\nСин Володимир Смоланка в минулому році отримав зарплату на загальну суму – 12 600 гривень, а Іван Смоланка стипендію розміром 11 тисяч гривень.\nСеред заощаджень ректор вказв кошти на банківському рахунку (розміщені в АТ “Комінвестбанк”) – 105 689 доларів, 28 702 євро, та ще заощедження на банківському рахунку проте в іншому банку (Приватбанк) – 12 432 долари. Любов Смоланка в готівці зберігає 28 500 доларів. Син Володимир Смоланка має активи у вигляді внеску до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ (ОК ЖБК РІВ’ЄРА) – 858 тисяч гривень.\nРектор ужгородського національного університету, має і фінансові зобов’язаня у вигляді кредиту, який отримав в останній день минулого року, розмір кредиту становить 250 750 гривень.\nДекларант є членом Української організації нейрохірургів.\nМукачівський державний університет, ректор Щербан Тетяна Дмитрівна\nЗа 2016 рік Тетяна Щербан подала дві електронні декларації, спочатку щорічну, а пізніше щорічну уточнену.\nТетяна Щербан також є депутатом Мукачівської міської ради.\nВ декларації пані Тетяна вказала двох членів сім’ї, батька – Щербан Дмитро Миколайович та матір – Щербан Ганна Вікентіївна.\nТетяна Щербан також не володіє жодною житловою площею, а серед нерухомості зазначила лише земельну ділянку у Мукачеві, площею 800 метрві квадрантних, якою володіє з 2012 року.\nУ власності батька декларанта є квартира площею 62,4 м.кв. у Мукачеві, та земельна ділянка площею 500 метрів квадратних у селі Верхній Коропець Мукачівського району.\nМати декларанта володіє житловим будинком площею 118,1 м. кв., та земельною ділянкою площею 532 “квадрати”, обидва об’єкти нерухомості знаходяться у Мукачеві.\nТетяна Щербан не має власного автомобіля, про те її матір Ганна Щербан володіє трьома автомобілями – Volkswagen Golf 5 1.6, 2008 року випуску, Daewoo Lanos D4MM550R, 2004 року випуску та ВАЗ 2106 1995 року випуску. В декларації не вказано вартість автомобілів на момент придбання.\nТетяна Щербан є власницею цінних паперів у вигляді акцій, у ВАТ “Мукачівприлад”, їх кількість якими володіє пані Тетяна становить 10, а номінальна вартість 1 630. Анологічними видом та кількістю акцій володіє Дмитро Щербан.\nСеред нематеріальних активів Тетяна Щербан зазначила 3 патенти, монографію, 2 навчальних посібники, та 4 навчально-методичних посібники. Власником патентів є Мукачівський державний університет. Навчальний посібник “Професійне становлення молодого вчителя” знаходиться у спільній власності Тетяни Щербан та Сергія Максименка, власники володіють 50% прав власності. Інший навчальний посібник “Вивчення елементів алгебри в початковій школі” також знаходиться у спільній власності Тетяни Щербан та її матері, обом належить по 50% прав власності. Власником усіх навчально-методичних посібників є лише Тетяна Щербан.\nУ 2016 році дохід Тетяни Щербан складався з зарплати за основним місцем роботи (Мукачівський державний університет) – 256 077 гривень, зарплати за сумісництвом (професор, Інститут психології ім.Г.С.Костюка) – 544 грн., та заробітної плати за сумісництвом у якості професора у Закарпатсько угорському інституті ім.Ференца Ракоці – 9 830 гривень, процентів (Публічне акціонерне товариство Комерційний банк “Приватбанк”) – 64 грн, та повернення надміру сплаченої суми податку у вигляді податкової знижки (Мукачівська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області) – 775 гривень.\nДохід Щербан Ганни складався з заробітньої плати отриманої за основним місцем роботи (Мукачівський державний університет) – 61 193 гривень, подарунку у грошовій формі (Первинна профспілкова організація працівників та студентів Мукачівського державного університету) – 500 гривень, та пенсії (Мукачівське об”єднане управління пенсійного фонду України Закарпатської області) – 23 389 гривень\nДмитро Щербан в минулому році отримав лише пенсію (Мукачівське об’єднане управління пенсійного фонду України Закарпатської області) 48 тисяч 11 гривень.\nРектор Мукачівського державного університету у готівці зберігає 90 000 гривень, 6 000 доларів та 3 000 євро, на рахунку в банку у пані, Тетяни знаходиться 518 гривень.\nМати декларнта Ганна Щербан має вклад у ВАТ “Державний ощадний банк України” у розмірі 3 931 гривня.\nТовариство з обмеженою відповідальністю “Вищий навчальний заклад Східно-європейський слов’янський університет”, в. о. ректора – Несух Людмила Михайлівна\nУ своїй електронній декларації за 2016 рік Людмила Несух вказала чоловіка – Несух Юрій Іванович та сина – Несух Андрій Юрійович\nЛюдмила Несух є власницею житлового будинку алощею 58,5 метрів квадратних у селі Часлівці Ужгородського району, а також двох земельних ділянок в цьому ж населеному пункті площами 1 937 та 2 200 метрів квадратних, вартість останьої склала 25 тисяч 58 гривень. Ще одна земельна ділянка знаходиться у селі Лавки Мукачівського району її площа складає 1 100 метрів квадратних.\nЮрій Несух є власником житлового будинку площею 207 м. кв, та двох земельних ділянок площею 630 та 660 метрів квадратних, уся його нерухомість знаходиться в Мукачеве.\nВ Людмили Несух знаходиться 100% кооперативних прав в університеті де вона є в. о. ректора, вартість у грошовому вираженні цих прав становить 50 тисяч гривень, пані Людмила є і кінцевим бенефіціарним власником у ТзОВ “Вищий навчальний заклад Східно-європейський слов’янський університет”.\nДохід Людмили Несух у минулому році склала лише заробітна плата за основним місцем роботи (Товариство з обмеженою відповідальністю “Вищий навчальний заклад Східно-європейський слов’янський університет”) – 52 711 гривень,.\nЇї чоловік Юрій Несух в минулому році отримав зарплату за основним місцем роботи (Мукачівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради) -118 801 гривня, матеріальна допомога (Мукачівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Закарпатської обласної ради) – 3 440 гривень, заробітна плата отримана за сумісництвом (Товариство з обмеженою відповідальністю “Вищий навчальний заклад Східно-європейський слов’янський університет”) – 8 400 гривень.\nСин декларанта Андрій Несух за основним місцем роботи (Товариство з обмеженою відповідальністю “Вищий навчальний заклад Східно-європейський слов’янський університет”) в минулому році отримав 10 909 гривень.\nВ декларації ректора Вищого навчального закладу Східно-європейський слов’янський університет не вказано транспортних засобів та грошових активів.\nЛюдмила Несух є членом громадського об’єданння “Красуні Закарпаття”.\nЯкщо громадяни знають про зловживання своїм становищем та не доброчесне заповнення е-декларації ректорами університетів, просимо повідомляти в нашу редакцію на електронну скриньку – kolona.ukraine@gmail.com.


Надсадний сухий кашель: чим викликаний і як позбутися - Кашель\nНадсадний кашель, що з себе представляє цей симптом? При яких захворюваннях він трапляється і як з ним можна боротися?\nЦя тема і буде головною в статті. Кашель супроводжує багато захворювань. При цьому він може сильно відрізнятися.\nКожен недуга викликає певний тип симптому або кілька одразу. Так при яких хворобах з’являється надривний кашель і як його можна перемогти? Давайте розберемося.\n<h2>Що з себе являє і чим викликаний\nНадсадний кашель – це захисний рефлекс організму людини. Він з’являється в тих випадках, коли в гортані або інших органах дихальної системи знаходиться щось стороннє. Це може бути шматочок їжі, будь-якої невеликий предмет або, що частіше за все, мокрота. За допомогою надсадного кашлю організм намагається видалити подразник зі слизової. При цьому даний рефлекс характеризується надривістостью і інтенсивністю.\nКоли недуга вже розвинувся, такий прояв може бути корисним. Воно звільняє бронхи і інші органи дихання від мокротиння. Але якщо симптом виникає на самому початку хвороби, тобто у пацієнта спостерігається сухий надсадний кашель, він може сильно ускладнити життя.\nЗа яких обставин трапляється такий прояв? Які хвороби можуть викликати надривістий кашель?\nТут лікарі можуть перерахувати наступне:\nнайчастіше причинами подібного прояв є або, як кажуть по-простому, застуда;\nще один частий недуга, що викликає даний тип кашлю, – це бронхіальна астма. Хвороба досить серйозна і лікування не завжди приносить повне позбавлення від недуги;\nякщо мова йде про дітей, то що б’ються кашлем пацієнта може «нагородити» помилковий круп. Ця хвороба також викликає високу температуру, лихоманку, охриплий голос і задуха;\nобструктивний бронхіт – це ще один недуга, який стає причиною такого прояву. В цьому випадку напади найчастіше відбуваються з ранку. Загострення хронічного типу цієї хвороби також викликає надсадний кашель.\nЄ ще одна дуже небезпечна причина появи такого симптому. Якщо надривістий кашель супроводжується виділенням мокроти з кров’ю, це говорить про ризик появи злоякісної пухлини в дихальних шляхах. У цьому випадку лікування має розпочатися якомога швидше.\nАле в деяких випадках раптово почався кашель з надривами може і не нести серйозну небезпеку. Наприклад, такий рефлекс є захисною реакцією при попаданні сторонніх предметів в дихальні шляхи.\nЗвичайно, допомогу потрібно надати швидко, особливо якщо мова йде про дітей. Але в такому випадку подальше лікування найчастіше не потрібно.\nЯкщо у дорослого або дитини почався періодично з’являтися надривістий кашель, що робити в першу чергу? У такій ситуації найважливіше – якомога раніше звернутися до лікаря. Перше завдання – це з’ясувати причину такого прояву. Знаючи хвороба, можна вчасно і правильно почати лікування.\nПри відвідуванні лікувального закладу пацієнт проходить наступні діагностичні процедури:\nв першу чергу, здача аналізів. Станом крові і сечі можна дізнатися про багатьох процесах, що відбуваються в організмі;\nтакож робиться рентген. Він допоможе виявити запальні процеси, які проходять в органах дихальної системи;\nтакож нерідко робиться аналіз харкотиння. Це допомагає більш точно визначити збудників хвороби;\nможуть бути призначені консультації у інших фахівців. Наприклад, в деяких випадках причинами надривістого кашлю стають ЛОР-захворювання;\nякщо з діагнозом виникають проблеми, то може бути призначена бронхоскопія, дихальні проби або інші процедури.\nАле все починається з огляду лікарем. Дуже часто саме це в поєднанні із загальними аналізами допомагає відразу поставити діагноз.\nЯк видно, причин у надривістого кашлю досить багато. Тому і лікування може бути різним. Найголовніше – це позбутися від самого захворювання. В цьому випадку кашель пройде. Але на самому початку хвороби такий прояв, особливо в непродуктивному або сухому вигляді, досить сильно дратує. Пацієнт відчуває себе некомфортно. До того ж сухий кашель сильно дратує горло, що заважає нормально дихати і приймати їжу. У цьому випадку варто задуматися про те, як позбутися від самого симптому.\nУ чому полягає лікування надривістого кашлю? Які методи пропонує офіційна медицина?\nУ такій ситуації можна скористатися наступним:\nМожна використовувати протикашльові засоби. Такі препарати призначаються в тих ситуаціях, коли симптом не супроводжується виходом мокротиння. Протикашльові засоби діють на сам рефлекс. Дуже обережно потрібно підходити, якщо лікування вимагає кашляющий дитина. У такій ситуації без рецепта від лікаря використовувати подібні засоби категорично не можна.\nЩоб прискорити процес одужання і одночасно швидше позбутися від кашлю, можна застосувати муколітики. Такі препарати сприяють розрідженню мокротиння і якнайшвидшому її виведенню з дихальних шляхів.\nАле всі ці лікарські засоби борються з симптомом. Щоб кашель не тривав довго і зник на тривалий час, необхідно перемогти саму хворобу. А в такому випадку потрібно більш грунтовне лікування, іноді супроводжуване застосуванням антибіотиків та інших «потужних» лікарських препаратів.\nНерідко кашель у дитини, в тому числі і надривістого характеру, батьки намагаються лікувати без застосування таблеток і іншої «хімії». Звичайно, деякі недуги вилікувати без, наприклад, антибіотиків досить важко, а часом і зовсім неможливо. Але ось застосувати настої, відвари і інші рецепти народної медицини для полегшення стану малюка цілком можливо.\nЩоб зменшилися напади надривістого кашлю, можна застосувати наступні рекомендації від «народних медиків»:\nнайпростішим, але при цьому досить ефективним способом є інгаляції. Необов’язково використовувати спеціальні пристосування. Дуже часто, щоб дітям стало легше, досить подихати над каструлею з нагрітою водою. Пари зволожать сухе горло, і симптом буде проявлятися не так болісно. Також можна додати у воду трохи олії і харчової соди або зробити трав’яну інгаляцію. І звичайно, не варто забувати про картоплю. Інгаляція з відвареним «в мундирі» бульбою дійсно діє ефективно;\nкомпреси – це ще один спосіб, як лікувати надривістий кашель. Для цього можна використовувати все той же зварений «в мундирі» картоплю. Його трохи розминають, поміщають в целофановий мішок і викладають (при цьому використовуючи «підкладку» з тканини) на груди і спину;\nдля малюків, особливо грудного віку, можна використовувати масаж. Така процедура і покращує кровопостачання, і допомагає мокроті швидше виводитися з організму;\nнерідко застосовується і розтирання. Для цих цілей використовують борсуковий жир, різні бальзами або горілку.\nВарто пам’ятати, що такими процедурами вилікувати серйозну хворобу не можна.\nВсі ці методи народної медицини можуть допомогти в боротьбі з легкої застудою. Але ось зменшити роздратування в горлі і прискорити виведення мокротиння – ці завдання їм по плечу.


Мукачівські таксисти возили нелегалів з Близького Сходу » Новини України та Світу. Новини сьогодні - 7dniv.info\nЖиття 27-лют-2015, 14:120449\nЧотирьох вихідців із Іраку перевозили мукачівські водії на своїх таксі, повідомили у СЗГ УМВС України в Закарпатській області.\nОперативники служби по боротьбі з торгівлею людьми закарпатської міліції спільно з працівниками ДАІ зранку зупинили на посту міліції в с.Нижні Ворота Воловецького району два легковики. ВАЗ-2109 був із закарпатськими номерами, а ВАЗ-2115 — на київських.\nЯк з′ясувалося, ці іракці прибули на Закарпаття з Одеси з метою подальшої переправки в країни Західної Європи. Самі таксисти переконують, що ці чоловіки зупинили їх по дорозі в Мукачеві й попросили ознайомити з місцевими краєвидами.\nНаразі правоохоронці встановлюють коло осіб, причетних до каналу переправки нелегальних мігрантів. Встановлюється і справжня роль перевізників. Подія внесена в журнал Єдиного обліку Свалявського РВ УМВС, за даним фактом триває перевірка.


Сьогодні всі ми живемо в упорядкованих квартирах, з лоджіями і балконами. Конструкція між кімнатою і балконом носить назву «балконний блок» і виготовляється з ПВХ профілю. Замінити пластикові двері можна тільки в сукупності з вікном. Окремо, наприклад, замінити балконні двері на нові, а вікна залишити колишніми, неможливо. Разом з блоком змінюються укоси і підвіконня.\nНаша фірма пропонує основні типи балконних дверей, з варіантів яких ви можете вибрати для себе оптимально прийнятні.\nПластикові одностулкові балконні двері.\nСвою продукцію ми робимо з самого надійного і сучасного профілю Rehau, доступного за вартістю і що відповідає всім строгим вимогам до його якості. З ним ви отримаєте дуже функціональний і надзвичайно естетичний елемент інтер’єру, так як ми виконуємо і ламінування балконних дверей у великому кольоровому спектрі. Також до кожного варіанту балконних дверей ми докладаємо москітні сітки на петлях, сітки для дверей балкона «антикішка», тканинні ролети і жалюзі.\nТрадиційно балконні двері виглядають так – верхня частина її прозора, а нижня ні. Ми склемо вихід на балкон і в класичному варіанті, і також з прозорим низом.\nДвостулкові (штульпові) балконні двері ПВХ.\nЯкщо отвір балконних дверей широкий, то доцільно встановити штульпову конструкцію, коли стулки дверей мають зчеплення між собою, а не з вертикальним елементом. Ми рекомендуємо встановлювати такі двері при виході на тераси, веранди, лоджії. Штульпові балконні двері можна закривати за допомогою двох засувок – нижньої і верхньої, або однієї запірною ручкою по центру.\nМожна встановити на дверцятах сендвіч-панелі з утеплювачем, водоізоляціонним шаром. Така конструкція буде непрозорою, але теплою і надійною, захистить ваш будинок від проникнення з боку балкона. Але сьогодні багато хто вибирає установку склопакетів і внизу і вгорі балконних дверей, це підсилює світлопроникність в житло, візуально розширює простір, робить кімнату дуже красивою і неординарною.\nПри виготовленні даного типу дверей ми також застосовуємо колірне ламінування, виконуємо штульпові конструкції з відмінного профілю ПВХ Rehau, встановлюємо всю необхідну фурнітуру, москітні сітки, жалюзі, ролети з тканини і сітки типу «антикішка».\nПортальні розсувні пластикові балконні двері.\nУ нашій фірмі виконуються замовлення і на такі нестандартні і дорогі балконні двері, як розсувні портальні. Ці конструкції виготовляються не за допомогою конвеєрного складання, вони є результатом майстерності найвищого рівня.\nТакі двері гарні в котеджах, де можна розібрати частину стіни, в тому числі і під вікном, і заповнити цей простір склопакетом. Так досягається прекрасна світлопроникність і візуально дуже збільшується площа приміщення. Для виготовлення портальних дверей ми також використовуємо профіль Rehau, як найбільш підходящий і довговічний, москітні сітки, жалюзі, сітки проти кішок, тканинні ролети, а також ламінуєм оконструкції ПВХ різними кольорами.\nТерасові ПВХ двері, що складаються, «гармошка».\nУ нас можна замовити балконні двері складні, типу «гармошка». Ці легкі і ергономічні конструкції чудово економлять отвір дверей, ділячи його доступним для широкого проходу на терасу. Ми можемо виготовити таку «гармошку» з сімома елементами, а ширина проходу при таких дверях досягає шести метрів. Вам треба лише легким рухом зрушити стулки в сторону, щоб звільнити портал.\nРолики на полімерних підшипниках дають абсолютно безшумний і вільний хід. Цей тип балконних дверей ми виготовляємо з ПВХ профілю Rehau, монтуємо захисні сітки від комах і кішок, докладаємо до конструкції тканинні ролети і жалюзі. Для ламінування профілю у нас є величезний вибір всіляких колірних відтінків.


Історія митної справи в Україні - BestReferat\nСтановлення митної системи як чинника розвитку держави залежить від взаємодії як об’єктивних, так і суб’єктивних факторів. Оскільки організація митної системи — це складова політики держави і частина економічної системи, то її реформування відбувається у відповідності до еволюції економіки в цілому. Зі зміною типів і форм державності змінювалась і митна політика, що відповідно відбивалось на ролі митних органів у системі регулювання державою економічних процесів.\nІсторія розвитку митної системи в Україні починається з IV-V століття до нашої ери, коли у містах Причорномор’я почалося стягнення податків за просування через чужу територію. З появою скіфської держави на початку VII ст. до н.е. митно-тарифні відносини отримали новий імпульс розвитку в зв’язку з встановленням торговельних відносин скіфів з Ольвією, Херсонесом та іншими містами. Традиційними товарами торгівлі скіфів з грецькими колоніями на Чорноморському узбережжі на довгі роки залишалися зерно, хутра, мед та ін.\nЗ появою та розвитком Київської Русі (ІХ-ХІІ), де основними джерелами фінансування були сплата данини, плата за судочинство, штрафи та мито, митно-тарифні відносини набрали характеру системності. Тому більшість дослідників митних відносин схиляються до того, що зародки митної системи в Україні з’явилися в даний період. Заморська торгівля складала основу економічної системи Київської Русі, оскільки один із найбільших світових товаропотоків із варяг у греки» проходив через Київ по Дніпру, перетинав Чорне море і закінчувався в Константинополі — центрі торгівлі. Не випадково, що однією з перших угод, укладених князем Олегом, була угода з Візантією (911 рік), за якою купцям з Київської Русі створювалися надзвичайно сприятливі умови «… и да творять куплю, яко же им надобе, не платяче мьіта ни в чем же». Таким чином, у Київській Русі мито означало податок, що сплачувався за перевезення товарів, перегін худоби через кордони певних територій. Існувало мито «сухе» — при сухопутному перевезенні товарів і «водяне» — при перевезенні товарів по воді.\nПоняття митниці стосувалось митних дворів, застав із збору тамги або мита. Митна грамота дозволяла особі, общині, монастирю запроваджувати від свого імені торги. Так, митниця або митні двори в Київській Русі були одним із органів публічної влади держави. Основними функціями їх були нанесення клейма на товари (тим самим держава брала на себе відповідальність за якість товарів допущених до публічних торгів); стягнення збору за допуск даного товару до продажу на внутрішньому ринку; здійснення митного контролю за товарами, що надходять з-за кордону, і товарами, що вивозяться за кордон.\nЗ початком періоду занепаду Київської Русі, спричиненого міжнародними війнами (друга половина XI ст.), став домінувати принцип «каждьій да держит вотчину свою», започаткований на Любичському з’їзді князів у 1097 році, тобто кожен став проводити індивідуальну митну політику, яка відповідала його інтересам. Створювались митні застави на кордонах князівських вотчин, на яких купці повинні були сплачувати відповідні податки, а то й просто побори, основними з яких були проїзне та торгове мито.\nСлід зазначити, що аналогічні процеси відбувалися і в Західній Європі, де подрібнення феодальних монархій призвело до створення великої кількості митних застав, які перешкоджали розвитку зовнішньоекономічних відносин. Практично мито за своєю економічного суттю виконувало функції не стільки податку, скільки побору, так як сплачувалось не з товару, а з людей за право в’їзду на дану територію.\nОсновним видом проїзного мита стало нарахування та сплата податку за провезення товару через певну територію. Із того, що знаходилось на возі чи човні, стягувалася голошапна — від 0,5 до 6 грошей у різних місцевостях. З людей, що супроводжували товар, іноді збиралися костки — по 1 грошві з душі. При поверненні купця\n3 його людьми після розпродажу товарів із них подекуди стягувався різновид гол общини — колачі — по 0,5 гроша з людини. В залежності від розміру мита в сажнях виник різновид мита — посажене. Якщо торговець об’їжджав митну хату (заставу) для того, щоб ухилитися від сплати мита, стягували подвійний штраф із возу — промитний, а з купця як особистості — додатковий штраф (заповідь).\nМостовщина і перевіз стягувалися при проїзді по мосту або при користуванні перевозами, але вже не митниками, а перевізниками і мостовщиками, під приводом поліпшення мостів і перевозів брали з пішохода по 0,5 гроша, з кінного по 1 грошу, із воза — від 2 до\n4 грошей, а на зворотному шляху — по 2 гроші. Торгові мита були більш різноманітні. Замит стягувався не з воза, а з ціни товару — із карбованця вартості товару по 1 грошу — і надавав право торгувати цим товаром. Явка — збір із крамаря по 1-3 гроші за пред’явлення товару на заставі. Комірна — за оренду комори на гостинному дворі (від 1 до 4 грошей за тиждень). Стягувалися також інші збори і мита.\nЗавоювання земель Київської Русі татаро-монголами привело до укорінення слова «тамга», яке означало в тюркських народів знак, клеймо, що проставлялось на майні, яке належало роду. Одержання ханських ярликів супроводжувалося збором, який став називатися в росіян тамгой. Незабаром так стали називатися мита, що стягувалися при торгівлі на ринках і ярмарках. Від слова «тамга» було утворене дієслово «тамжить», тобто оподатковувати товар митом, а місце, де товар «тамжпли», стало називатися таможнею (митницею).\nЗа українсько-литовської доби і польського періоду власної державності Україна не мала, і на її території у відповідності до підпорядкування діяло митне законодавство Литви чи Польщі. Митне законодавство Литви характеризувалось наявністю великої кількості ставок, що часто змінювались, та жорсткими санкціями стосовно до тих, що намагалися обійти митні застави, серед яких виділялись за значимістю Київ, Чернігів, Чорнобиль. Так, якщо в Чернігові ставки мита в даний період складали 2 гроша з одного в’юка товару та 3 гроша з возу, то в Києві мито було значно вищим — ЗО грошей з возу. Розвитку торгових відносин перешкоджали багаточисельні внутрішні мита «замит» (привіз товару для продажу або грошей для закупки товару); «явка» (повідомлення про наміри реалізувати товари); «гостинне» (при оренді приміщень); «вагове» (при визначенні ваги товару).\nРазом з тим існувала і досить жорстка система покарань у випадках реалізації іноземними купцями товарів при посередництві українських купців, що мали пільги, а саме всі товари конфісковувались митними чиновниками, при цьому половина товарів надходила до гетьманської скарбниці, а половина безпосередньо митникові, що активізувало роботу митних органів.\nТаким чином, у період правління Богдана Хмельницького митні відносини реформувались у державну структуру, яка функціонувала з метою захисту ринку України, а митні збори від зовнішньої торгівлі ставали одним із основних джерел поповнення державної казни. Прикордонне мито стягувалось безпосередньо військовим збирачем мита «екзактором», або через орендарів — відкупників, які брали на себе функції митниці. Автор записок про подорож на Схід Європи в 16531656 роках Павло Алепський констатує даний факт так «Хмельницький віддає на відкуп усю митну плату з купців на кордонах своєї держави, а також прибутки з меду, пива, горілки за 100 тисяч динарів (червінців) утримувачам митниць. Цього стає йому на витрати на цілий рік». —\nБ. Хмельницький намагається проводити багатовекторну політику міжнародного визнання України як держави. У 1649 році підписується Угода з Туреччиною, за якою Туреччина надавала українським купцям право вільно ходити по Чорному морю й безмитно торгувати в турецьких володіннях, а також Угода про безмитну торгівлю з Росією, яка дозволяла без сплати мита реалізовувати російські товари в Україні, а українські в Росії. Як описує Д. Дорошенко, якщо гетьману вдавалося добитися значних успіхів у зборі податків з населення, то «для самого українського уряду залишилось як головне джерело прибутків до державного скарбу мито з привізного краму й посередні податки з меду, пива і горілки».\nМитна політика Козацької держави ґрунтувалася на попередніх митних постановах, однак не повністю скопійованих, а періодично вводились зміни відповідно до потреб української торгівлі. Важливим було те, що мито платили тільки чужоземні купці, за часів же польської влади індукту та евекту сплачувати зобов’язані були також і місцеві купці. Причому, як вже зазначалось вище, заборонялось українським купцям брати на своє ім’я товар чужоземного купця під загрозою конфіскації. Скасовувались також всі колишні звільнення від мита для чужоземних купців «щоб і найменша шкода скарбові нашому військовому не була».\nВідзначалися особливостями і торговельно-митні відносини Запорізької Січі, яка володіла територією, на якій проживали у Середньому Подніпров’ї між Гетьманською Україною, Литвою, Польщею, Росією, з одного боку, та Кримом і Туреччиною з іншого. Володіючи значною частиною «водного шляху з варяг у греки», запорожці фактично контролювали торгівлю між Польщею. Литвою, Україною і Південною Росією у XVI — XVIII ст.\nЗа допомогою митного регулювання торгівля давала великі доходи запорізьким торговцям і в цілому Війську Запорізькому. Це сприяло пожвавленню господарського життя, розвиткові торгівлі і зростанню виробництва продуктів на експорт. Головними місцями торгівлі і збирання мита запоріжців з татарами були Січ, Перекоп, Кафа, Козлів, з поляками Умань, Корсунь, Лисянка, Торговиця, з росіянами — Стародуб, Миргород, Хорол, Лубни, Ромни.\nМитні збори стягувались з запорізьких козаків, насамперед, з торгівлі на ринках. Щоб брати мито з покупців, на всіх запорізьких територіях були особливі начальники — військові кантаржії (від турецького «кантар» — вага). Вони стежили за точністю міри і ваги, визначали ціну на товар, збирали мито у військову скарбницю.\nВажливим джерелом прибутків у запорізьких козаків було також «мостове» мито, тобто митна плата з проїжджих купців, торговців і чумаків за перевіз через річки. Плата від різних возів і в різний час була різною. Збиралась також певна плата за безпеку в дорозі, тобто за конвоювання з метою охорони. Наприклад, з порожнього воза на Микитинській заставі бралось по копійці, з навантаженого — від 2 до 10 копійок. Плата за охорону купця до місця збуту його товару значно перевищувала плату за перевіз. Це можна пояснити більшими економічними витратами митних чиновників на таку послугу, а також тим, що вона пов’язувалась з певним фізичним та економічним ризиком не тільки для покупця, а й для самих охоронців. Для стягнення мита на переправах існувала окрема старшина військових чиновників, що складалась з шафарів, підшафарів, писарів, підппсарів.\nРозуміючи, що зовнішня торгівля є важливим джерелом доходів Уряд Російської імперії приймає у 1653 році Торговий статут. У відповідності до нього, всі види мита з продавців товарів були трансформовані в єдине карбованцеве мито в розмірі 5% з обороту товарів, для солі — 10% від ціни. На рибу і хутровину були встановлені особливі мита. Іноземні купці були зобов’язані платити мито в розмірі 6% із ціни товару на внутрішніх митницях і 2% колишніх мит на прикордонних митницях при вивозі товарів.\nПісля введення в 1667 році Новоторгового статуту мита стали стягуватися монетами, золотом) ‘ і «єфимками». Новоторговий статуї значно змінив митні ставки при ввезенні іноземних товарів — вони збільшилися у 4 рази.\nОскільки в економічній теорії домінували ідеї меркантилізму, то кожна із країн базувала свою економічну систему на жорсткій політиці стосовно імпорту товарів. У законодавчому порядку було встановлено правила перевезення товарів через державний кордон, а для здійснення контролю над перевезенням товарів і нарахуванням митних зборів було створено спеціальні державні заклади — митниці. Усяке порушення правил, встановлених законодавчими актами щодо перевезення товарів та цінностей через кордон, одержало назву «контрабанда», а винні у скоєні таких дій підлягали покаранню.\nОдностороння фіскальна спрямованість російської митної політики в міру формування національної промисловості поступово вирівнювалася. Так, з 1723 року запроваджувався наступний механізм оподаткування ввізним митом імпорту якщо у вартісному співвідношенні внутрішнє виробництво якогось товару досягало 25% імпортованого аналогу, то мито складало четверту частину ціни останнього, якщо третину — третю частину, якщо половину то відповідно 50%, якщо перевищувало то — 75% «Арифметичний» масштаб для оподаткування товарів митом був покладений в основу загального митного тарифу 1724 року. Наприклад, залізо, парусина, стрічки, голки, віск оподатковувалися митом у розмірі 75% ціни; полотнина і оксамит — 50% ціни; вовняні тканини і зброя — 25% ціни. З товарів, вироблених не в країні, стягувалося помірне мито — від 4 до 10%. Експортні товари оподатковувалися 3%-вим митом, крім промислової сировини і напівфабрикатів, необхідних для фабрик (наприклад, пряжа вовняна і льняна). Стосовно до них застосовувалося, по суп, заборонне мито.\nВ 1724 р. було прийнято за наказом Катерини І «Покровительський митний тариф», згідно з яким товари, що ввозилися іноземними купцями, обкладались митом, у свою чергу національні товари вивозилися без перешкод.\nТаким чином, високі ставки мита були запроваджені стосовно українських товарів так, на льняну пряжу і необроблену шкіру мито сягало 37%, а знову дозволені до ввезення в Росію горілка і тютюн оподатковувались 30% митом — крім того, що при вивозі потрібно було сплачувати ще й гетьманську евекту.\nРазом з тим, щоб усунути реальну небезпеку зменшення митних доходів, Росія підписала торговельні договори з Англією (1726 р) і Прусією (1728 р) про встановлення з даними країнами режиму митного взаємосприяння. А у 1731 році був впроваджений Митний тариф, який замінив явно протекціоністський тариф 1724 року і значно полегшив умови імпорту іноземних товарів. Відповідно до нього було встановлено 20% мито стосовно тих товарів, які вироблялися у Російській імперії, а інші товарні групи при імпорті оподатковувалися — 10% ставкою. Відпускні мита були скасовані майже за всіма статтями митного тарифу. Таким чином, із виданням тарифу 1731 року фактично була залишена протекціоністська система Петра І.\nУ середині XVIII століття в Російській імперії стягувалися 17 різних видів митних податків. Процедура огляду товарів і запису в книгах була дуже складною і відповідно все це серйозно перешкоджало розвитку зовнішньої торгівлі. Найважливішими заходами в сфері митно-тарифних відносин стала ліквідація митних обмежень усередині країни. У 1753-1754 роках внутрішні мита, а також усі 17 «дріб’язкових митних зборів» були замінені однаковим митом у розмірі 13 копійок із карбованця вартості на кордонах держави, які стягувалися як при вивезенні, так і при ввезенні товарів. У 1754 році було видано табель нормальних цін, на основі якого розраховувались нові збори.\nНа відміну від «єфімочного» мита, яке стягувалося відповідно до тарифу 1731 року в золотій валюті, 13% -ве мито сплачувалося російськими грошима, що надзвичайно ускладнювало роботу митних чиновників. Суперечливість такого порядку була очевидна. Однак вона могла бути переборена лише шляхом загального перегляду тарифу 1731 року.\nВідповідно до нового тарифу 1757 року розмір митного оподаткування при ввезені фабрично-заводських виробів встановлювався в залежності від наявності національного виробництва. При цьому митна ставка підвищувалася одночасно з підвищенням ступеня обробки сировини. Ввезені товари оподатковувалися 17,5-25% -вим «єфімочним» митом, а також «внутрішнім» митом. У сумі це складало 30-33% від вартості товару, імпортованого в країну.\nСлід зауважити, що крім фіскальної функції реформи, які відбувалися у сфері митно-тарифних відносин в Російській імперії, реалізовували й політичні цілі. Розуміючи, що підґрунтям автономії України є можливість самостійного збирання коштів в держави}’ скарбницю та незалежне їх використання, російський уряд почав проводити політику економічної експансії стосовно України.20 грудня 1753р. було видано указ імператриці Єлизавети про ліквідацію в Російській державі всіх внутрішніх митниць і стягнення ними мита і зборів (всього 16 видів). Було встановлено єдину ставку внутрішнього мита — «с привозного и отвозного товара» — 13 коп. з кожного рубля його вартості. Єдине мито було впроваджено в Україну 18 січня 1754 року. При закордонних операціях на українсько-російському кордоні сплачували особливе мито в російську казну, але якщо той самий вантаж необхідно було вивозити через російські порти, то потрібно було сплачувати ще раз мито — від 5% до 10% від вартості товару — обов’язково золотом.\nУкраїни, закріплені Угодою між двома державами 1654р. Російський дипломат Бестужев-Рюмін переконав імператрицю, що створені митниці будуть збирати значно більше, ніж отримував гетьман від індукти, мита, і тому російська казна не втратить, якщо Україні буде повернуто суму, яку вона мала від щорічної індукти. Єлизавета задовольнила матеріальні претензії гетьмана виплатою Україні з митних зборів по 50 тисяч рублів щорічно. Зрозуміло, що це стало «мізерною» економічною компенсацією в порівнянні з політико-правовими втратами країни — знищення одного з основних елементів державної автономії України — самостійної митної системи.\nНа наш погляд, доцільно акцентувати увагу на тому, що власна митна система була однією з складових, на якій базувалася незалежність державного існування України.» Московський уряд усе ж таки трактував Україну як окрему державу… Про це свідчать такі факти по-перше, протягом ста років після договору 1654 р. Україна існувала і трактувалася як незалежна від Москви автономна державно-господарська одиниця з окремими від Москви господарською системою і політикою, самостійними торговельними шляхами, закордонними ринками збуту й привозу; по-друге між Україною та Москвою існував\nдержавний кордон, прикордонні митниці (до 1754 p), збиралося мито з московських купців нарівні з чужоземними, а з другого боку заборонялося українським купцям вільно торгувати в московській державі» Таким чином, з другої половини XVIII століття і до поновлення державності в Україні (після створення Української Народної Республіки в листопаді 1917 року) митна справа на території України (малоросі) регулювалась виключно законодавством Російської Імперії.\nВодночас митний тариф 1757 року виявився не практичним. Мита продовжували стягуватися як металевою валютою, так і російськими «ходячими грошима». Численна і зайва деталізація статей, відповідно до яких проводилося митне оформлення однорідних товарів, ускладнювало застосування тарифу.\nТому в основу нового митного тарифу, який був опублікований 1 вересня 1766 року, були покладені такі принципи по-перше, всі імпортні товари, що у Росії не вироблялися, завозилися безмитно; по-друге, під помірний податковий тиск попали товари, національне виробництво яких знаходилось в стадії зародження; по-третє помірними були також ввізні мита на матеріали та сировину для вітчизняного виробника; по-четверте, готові вироби оподатковувались більш високим митом в порівнянні з напівфабрикатами; по-п’яте, імпортні товари, виробництво аналогів яких існувало в країні, оподатковувались порівняно високим 30% митом. Експортне мито, як правило не перевищувало 5% ціни товару. При цьому сировинний експорт попадав під підвищене митне оподаткування, в порівнянні з вивозом готової продукції. Таким чином, прийняття митного тарифу 1766 року підтверджувало реалізацію політики вільної торгівлі.\nВ даний період було прийнято два митних тарифи — 1811 та 1819 pp. Відповідно до першого, високими ставками мита оподатковувались французькі товари. Другий, навпаки, вважається самим помірним в митній історії Російської імперії, так як практично зняв заборон}’ на ввезення та вивезення товарів.\nЗростання обсягів світової торгівлі на рубежі XIX століття в цілому вплинуло на розвиток зовнішньоекономічних зв’язків як цілих регіонів, так і окремих країн. В економічній теорії почали домінувати положення теорій «порівняльних» та «абсолютних» переваг, які обстоювали безперешкодний обмін товарами і послугами. За 50 років (1810-1860 pp) зовнішньоторговельний оборот Росії збільшився майже в 3,5 рази.\nРазом з тим, митна політика Російської імперії відображала протекціоністські тенденції. Це пов’язано з тим, що молода російська промисловість не могла конкурувати із західними товарами (особливо англійськими). Наприклад, відповідно до Митного тарифу 12 березня 1822 р. було заборонено вивіз 21 найменування товару та ввезення 300 найменувань. Основними положеннями були\nРазом з тим слід зазначити, що крім позитивних тенденцій з розширення зовнішньої торгівлі в даному регіоні відбулося й накопичення негативних сторін — втрати фіскального характеру, контрабанда та ін. Спочатку режим порто-франко було введено терміном на ЗО років, але потім він двічі корегувався та продовжувався — в 1848 і 1854 роках.\nПочаток другої половини XIX ст. негативно відобразився на митно-тарифних відносинах. Це проявилося у першу чергу у різкому скороченні митних доходів. В умовах затяжної Кримської війни 1853-1856 pp. та підписання Паризького договору, в результаті якого Росія втратила не тільки південно-західну частину Бессарабії, але й вихід на Дунай, значно погіршилось стратегічне положення Росії на Чорному морі, що в свою чергу вплинуло на різке скорочення обсягів зовнішньої торгівлі. В даній ситуації митна політика Росії почала орієнтуватися на модель «вільної торгівлі», що проявилося у зменшенні митних ставок перш за все на сільськогосподарську продукцію, чавун, залізо, бавовну.\nВ 1864 р. у Міністерстві фінансів було створено департамент митних зборів з метою контролю митної системи, що значно вплинуло на поповнення державної казни за рахунок цих платежів. Подальший розвиток митної системи спрямовувався на виконання митними службами, перш за все, фіскальних функцій.10 листопада 1876 р. було прийнято рішення про так звані «золоті мита», тобто митні збори почали справлятись тільки в золотій валюті. Митницям дозволялось крім російської золотої монети приймати іноземну валюту (золото), купони від білетів внутрішніх державних «металевих» позик, білети Державного банку, іноземні банківські білети, які розмінювалися на золото. Основні завдання, що вирішувалися при цьому, — це скорочення ввозу іноземних товарів, забезпечення активного торговельного балансу, поповнення золотовалютного резерву країни. Але даний захід призвів до негативних наслідків — спочатку відбулося підвищення цін на іноземні товари, а потім через відсутність конкуренції зросли ціни і на товари внутрішнього виробництва. Тому з часом ця система була відмінена.\nЗ приходом в 1881 р. нового царя Олександра III, митно-тарифна політика Російської імперії змінилась в бік протекціонізму. В наступному десятиріччі ставки мита щорічно переглядались і кожен раз в сторону збільшення. Піком протекціоністської політики стало прийняття в 1891 р. митного тарифу. Розповсюджуючись на галузі, які до цього не попадали під дію тарифних регуляторів, він посилив ефект захисту (а в деяких випадках це було адекватно забороні ввезення іноземних товарів) і для галузей, які були під «митною парасолькою». Слід зауважити, що аналогічної політики на той час дотримувалися США та Німеччина. При цьому митні бар’єри в США були значно вищими, ніж в Російській імперії, хоча в Росії вони охоплювали більш різноманітний асортимент товарів.\nМеханізм дії митного тарифу мав певні особливості, а саме , прийнятий митний тариф 1891 р. вважався мінімальним. Як доповнення до нього, шляхом додатків створювався максимальний тариф. В 1893 р. даний механізм був зафіксований в Законі «Про подвійний митний тариф». Відповідно до даного законодавчого акту, товари із країн, які відмовили Росії в наданні пільгових умов для ввезення чи транзиту товарів, оподатковувались митом, яке на 15-20% перевищувало звичайні ставки.\nВсе це призвело до того, що наприкінці XIX століття митні платежі займали друге місце в непрямих прибутках держави. Якщо прямі податки в 1897 році становили 101,4 млн. руб., то непрямі — 596,4 млн. руб. При цьому надходження мали наступну структуру. Найбільшою статтею доходної частини державного бюджету був акциз на алкоголь 280,1 млн. руб., який був на 50% більше, ніж прямі податки, іншими складовими акцизного збору були цукровий — 55,5 млн. руб., нафтовий — 22,8 тютюновий — 35,3; сірниковий — 7,1 млн. руб. Друге місце займали митні податки — 195,6 млн. руб.\nГоловними предметами митного оподаткування були чай — 28,1 млн. руб.; бавовна — 24,1 млн. руб.; машини — 91 млн. руб.; вина — 4 млн. руб.; вовна — 3,2 млн. руб.; фрукти — 3,1 млн. руб.; риба — 2 млн. руб.\nСеред непрямих податків митний податок займав перше місце після акцизу на алкоголь, у той час як останній указ з 34,5% у 1884 року до 25,7% у 1894 році. Державні прибутки в Російській імперії збільшилися за 11 років із 706 266 до 1 155 786 тисяч руб., тобто на 63,3%, непрямі податки — на 205 090 тисяч руб. (54,5%), митний прибуток — 84 148 тисяч руб. (84,4%).\nЗбільшення експорту в період 1900-1913 років на 212% позначилося і на рості митних прибутків. Якщо в 1893-1897 роках загальна сума прибутків складала щорічно 174 мільйона руб., у 1898-1902 роках-218 мільйонів, у 1903-1907 роках — 239 мільйонів, у 1908-1912 роках — 306 мільйонів, то в 1913 році — 370 мільйонів руб.


Гілоба Фітосоми капсули 40 мг 30 шт - ціна, інструкція, аналоги, відгуки | купити в Аптека DSГілоба Фітосоми капсули 40 мг 30 шт - ціна, інструкція, аналоги, відгуки | купити в Аптека DS\nГілоба Фітосоми капсули 40 мг 30 шт\nТоргівельна назва Гілоба Фітосоми\nГілоба Фітосоми капсули 40 мг 30 шт Інструкція\nЛікарська форма Капсули. Основні фізико-хімічні властивості: м'які желатинові непрозорі капсули овальної форми темно-зеленого кольору. Вміст капсул – масляниста рідина коричневого кольору з вкрапленнями, зі специфічним запахом.\nФармацевтична група Засоби для лікування деменції. Код АТХ N06D Х02.\nДля перорально застосування. Застосовувати по 1 капсулі 3 рази на добу під час їди. Запивати половиною склянки води. Курс лікування визначає лікар індивідуально.\n-Симптоматичне лікування когнітивних розладів у пацієнтів літнього віку, за винятком пацієнтів із підтвердженою деменцією, хворобою Паркінсона, когнітивними розладами ятрогенного походження або такими, що виникли внаслідок ускладнення депресії, судинних порушень, порушень обміну речовин. -Супутнє лікування вертиго вестибулярного походження разом із вестибулярною реабілітацією. -Симптоматичне лікування дзвону у вухах.\nЦей лікарський засіб слід застосовувати переважно пацієнтам літнього віку, ризик вагітності у яких мінімальний. З огляду на відсутність відповідних клінічних даних, застосування цього засобу не рекомендується у період вагітності або годування груддю.\nРекомендується уважно спостерігати за пацієнтами, які одночасно приймають препарати, що метаболізуються цитохромом Р450 3A4. Відомості про зловживання Гінкго білоба (EGb 761) відсутні. Виходячи з фармакологічних характеристик препарату, Гінкго білоба (EGb 761) не має потенціалу для зловживання. Рідко препарат може спричинити шлунково-кишкові розлади у чутливих пацієнтів. Пацієнтам із підвищеною чутливістю до сої не слід застосовувати препарат.\nдіюча речовина: ginkgo biloba; 1 капсула містить фітосоми гінкго білоба (1:3), еквівалентні екстракту гінкго білоба (ginkgo biloba) 40 мг; допоміжні речовини: олія сої, олія рослинна гідрогенізована, віск білий, лецитин; склад оболонки: желатин, гліцерин, титану діоксид Е 171, заліза оксид чорний Е 172, мідні комплекси хлорофілінів Е 141.\nЗрідка спостерігаються наступні реакції: -з боку травної системи: розлади травлення, диспепсія, діарея, абдомінальний біль, нудота, блювання; -з боку імунної системи: реакції гіперчутливості, включаючи ангіоневротичний набряк, кропив‘янку, задишку; -з боку шкіри: запалення шкіри, почервоніння, набряк, висип, свербіж, екзема; -з боку нервової системи: головний біль; запаморочення; синкопе (у тому числі вазовагальне). Термін придатності. 2 роки.\nФармакодинаміка. Чисельні механізми, що лежать в основі терапевтичного ефекту, наразі у людей не досліджені. Фармакокінетика. Діюча речовина – стандартизований екстракт Гінкго білоба: 24 % гетерозидів та 6 % ди- та сесквітерпенів (гінкголіди A, B і C і білобалід). У людини були описані лише фармакокінетичні параметри терпенової фракції. Біодоступність гінкголідів A та B і білобалідів при пероральному введенні становить 80-90 %. Максимальна концентрація досягається протягом 1-2 годин; періоди напіввиведення становлять приблизно від 4 годин (білобалід, гінкголід А) до 10 годин (гінкголід В). Ці речовини в організмі не розпадаються та практично повністю виводяться з сечею, а незначна кількість виводиться з калом.


ЛІКУВАННЯ ОЛЕНИ ЛАЗОРЕНКО - Новости - Социальное партнерство\nГлавная Новости Благотворительность в Украине ЛІКУВАННЯ ОЛЕНИ ЛАЗОРЕНКО\nЛІКУВАННЯ ОЛЕНИ ЛАЗОРЕНКО\nМинулого тижня до всіх небайдужих звернулася мати 26-річної львів’янки Олени Лазоренко, яку вбиває важка форма цукрового діабету. Жінка просила допомогти зібрати потрібну суму на лікування донечки.\nМи змушені звертатись до добрих людей, бо сума у 200 тисяч євро є непосильною для нас. Після поширення інформації про нашу біду, до мене почали телефонувати люди, які не можуть переказати кошти, бо інформація подана не повна і банк не хоче переводи кошти. Коли кинулись, виявилось, що ми не написали номеру карткового рахунку. Хочу подякувати тим, хто відгукнувся на наше прохання і перепрошую за неточності.\nЖанна Богданівна Лазоренко, мати Олени\nНагадаємо, Олені Лазоренко потрібна пересадка органів – трансплантація нирки та підшлункової залози. У 26-річної дівчини важка форма цукрового діабету пошкодила ці життєво важливі органи. Важка хвороба вразила і очі дівчини. Олена осліпла на обидва ока через важку форму фракційного відшарування сітківки.\nЩоб дівчина могла жити, для пошуку донорів та проведення операцій рідні збирають кошти. В якнайшвидший час потрібно зібрати мінімум 200 тисяч євро. Лікарі Міланського Центру пересадки нирок і підшлункової залози (Італія) беруться провести операцію. Щоб Олена могла бачити хоча б у чорно-білих тонах, операцію їй можуть зробити у клініці міста Пізи (Італія).


Відділ освіти Ніжинської Районної Державної Адміністрації » Новини » Вірусний гепатит А\nВірусний гепатит А – (хвороба Боткіна), гостра інфекційна хвороба, з ураженням печінки і травного каналу, фекально-оральним механізмом зараження.\nФакторами передачі є різні харчові продукти, що не піддаються термічній обробці, вода, брудні руки.\nУ дитячих колективах велике значення має контактно – побутовий шлях передачі через брудні руки і різні предмети побуту: іграшки, посуд, білизна і т.д.\nГепатиту А властиво сезонне підвищення захворюваності в літньо-осінній період.\nНайбільша захворюваність реєструється у дітей старше 1 року (особливо у віці 3-12 років) і у молоді.\nДжерело інфекції – хвора людина, яка виділяє вірус, ще в інкубаційному періоді, за 1-3 тижні до появи клініки.\nЗаразність хворих найбільша не в розпалі захворювання, а до появи жовтяниці, коли діагноз гепатит А зазвичай ще не встановлений. При виявленні жовтяниці хворий практично незаразний. Жовтянична форма гепатиту становить не більше 10%, переважна більшість – це безжовтянична, стерта і субклінічна форми, тому пацієнти саме з цими формами перебігу захворювання є основним джерелом зараження оточуючих.\nДля вірусу гепатиту А характерна висока стійкість до факторів зовнішнього середовища та дезінфікуючих засобів. Завдяки цьому вірус може тривалий час зберігатися у воді, харчових продуктах, стічних водах, різних об’єктах зовнішнього середовища. При кип’ятінні вірус руйнується протягом 5 хвилин.\nУ більшості випадків хвороба починається гостро, з підвищенням температури до 38,5 С протягом перших 2-3 днів, ломота в тілі, можливим першінням у горлі. Хвора людини відчуває загальну слабкість, погіршення апетиту, нудоту, іноді характерна блювота, біль та відчуття важкості у правому підребер`ї. На третій день захворювання сеча набуває темного забарвлення (кольору міцного чаю). Можливе свербіння шкіри.\nВраховуючи, що основним механізмом передачі є фекально-оральний, заходи профілактики націлені перш за все на його розрив.\nсуворе дотримання норм і правил водопостачання;\nдотримання санітарних вимог приготування їжі, особливо в колективах та в системі громадського харчування.\nСтрого дотримуватись правил особистої гігієни – обов`язково мити руки з милом перед приготуванням та вживанням їжі та після кожного відвідування туалету.\nВикористовувати для пиття та миття посуду лише перекип`ячену воду (воду кип’ятити не менше 10 хв.).\nПеред споживанням овочів, фруктів та ягід – добре промити їх питною водою, для споживання дітьми необхідно обдавати окропом.\nУ випадку появи перших ознак захворювання необхідно терміново звернутись до лікувальної установи.


Серцева недостатність: симптоми та лікування, що це таке, ознаки\nСерцева недостатність - симптоми та лікування\nСерцева недостатність - синдром, у якому порушена здатність серця перекачувати кров. Захворювання проявляється задишкою, підвищеною стомлюваністю, хрипами в легенях, набряками гомілок і стоп.\nВиділяють гостру та хронічну форми:\nГостра серцева недостатність - це небезпечний для життя стан зі стрімким початком або різким погіршенням симптомів. Вимагає негайної медичної допомоги, тому що може призвести до набряку легень або кардіогенного шоку.\nХронічна серцева недостатність – поступове посилення симптомів захворювання.\nУ нашій країні на хронічну серцеву недостатність страждає 7 % населення, її симптоми виявляються у 4,5 %. Хвороба частіше вражає людей похилого віку: у 20 - 29 років її виявляють у 0,3%, а старше 90 років - у 70%. Вона є однією з найчастіших причин госпіталізації та смерті.\nУ Росії її хронічна серцева недостатність частіше реєструється в жінок. Можливо, це пов'язано з більш уважною їхньою увагою до свого здоров'я.\nСерцева недостатність є самостійним захворюванням, це результат розвитку багатьох серцево-судинних хвороб. Вона виникає в основному через атеросклероз , ішемічну хворобу серця та гіпертонію.\nцукровий діабет у людей похилого віку часто стає причиною хронічної серцевої недостатності;\nхронічна обструктивна хвороба легень (13%) та гостре порушення мозкового кровообігу (10,3%).\nінші захворювання серцево-судинної системи, які призводять до хронічної серцевої недостатності (порок серця, кардіоміопатія , міокардит , порушення серцевого ритму) становлять не більше 5% від усіх випадків, тому що успішно лікуються.\nГостра серцева недостатність може виникнути як загострення хронічної форми захворювання, і навіть на тлі інфаркту міокарда, розриву хорд мітрального клапана та інших важких станів.\nНа початку захворювання симптоми серцевої недостатності спостерігаються виключно при фізичних навантаженнях.\nНейрогуморальна відповідь. Першою реакцією організму на стрес, у тому числі викликаний гострою серцевою недостатністю, є вироблення гормонів: адреналіну та норадреналіну. Вони допомагають серцю збільшити обсяг крові, що перекачується, і, таким чином, компенсувати порушення скорочувальної здатності серця. Однак згодом серце перестає відповідати на гормони, а підвищене навантаження призводить до подальшого погіршення його функції.\nРеакція серця. Через порушення кровообігу з'являється задишка - часте і глибоке дихання, що не відповідає рівню навантаження. При підвищенні тиску у легеневих судинах виникає кашель, іноді з кров'ю. При фізичній активності та вживанні великої кількості їжі може посилитися серцебиття. Пацієнт скаржиться на надмірну стомлюваність та слабкість. З часом симптоми наростають і тепер турбують не лише за фізичної активності, а й у стані спокою.\nРеакції із боку нирок. При серцевій недостатності, як правило, зменшується обсяг сечі, пацієнти ходять до туалету переважно в нічний час доби. До вечора з'являються набряки нижніх кінцівок, починаються зі стоп, а потім піднімаються вгору, накопичується рідина в черевній порожнині - асцит, грудній клітці - гідроторакс, перикарді - гідроперикард. Шкіра стоп, кистей, мочок вух та кінчика носа стає синюшним відтінком. При серцевій недостатності знижується приплив крові до нирок, що в кінцевому підсумку може спричинити ниркову недостатність.\nРеакція з боку печінки. Серцеву недостатність супроводжує застій крові в судинах печінки, через що виникає відчуття тяжкості та болю під правим ребром.\nГемодинамічні зміни. Згодом при серцевій недостатності порушується кровообіг у всьому організмі, призводячи до швидкої втоми при фізичних та розумових навантаженнях. Знижується маса тіла, зменшується рухова активність, відбувається наростання задишки та набряків. Слабкість збільшується, пацієнт вже не встає з ліжка, сидить або лежить на подушках з високим узголів'ям. Іноді хворі наскільки місяців перебувають у важкому стані, після чого настає смерть.\nСерце, подібно до насоса, нагнітає кров у судини і перекачує її з однієї частини тіла в іншу:\nправа половина серця переміщає кров із вен у легені;\nліва - від легень через артерії до інших органів.\nПри скороченні серцевого м'яза, званого систолою, кров виштовхується із серця. При розслабленні серцевого м'яза, або діастолі, він повертається до серця.\nЯкщо розслаблююча чи скоротлива здатність серця зменшується, то розвивається серцева недостатність. Це відбувається, як правило, через слабкість серцевого м'яза та/або втрати його еластичності. В результаті серце качає недостатньо крові. Вона може накопичуватися в тканинах і викликати застій.\nСкупчення крові, що надходить у ліву частину серця, призводить до застою в легенях та утрудненню дихання. Скупчення крові, що приходить у праву половину серця, викликає застій рідини в інших частинах тіла, наприклад, у печінці та ногах.\nПри серцевій недостатності, як правило, уражені обидві половини серця. Але одна з них може страждати від захворювання сильніше, ніж інша. У таких випадках виділяють правосторонню та лівосторонню серцеву недостатність.\nПри серцевій недостатності серце перекачує менше крові, ніж потрібне організму. З цієї причини не можуть нормально працювати нирки, швидше втомлюються м'язи рук та ніг. Нирки гірше виводять зайву рідину з крові, у результаті навантаження на серце посилюється та серцева недостатність посилюється.\nВиділяють такі форми серцевої недостатності:\nліво- та правостороння;\nсистолічна та діастолічна (серцева недостатність зі зниженою та збереженою фракцією викиду);\nгостра та хронічна.\nЛівостороння серцева недостатність буває лівошлуночковою та лівопередсердною. Для неї властиво зниження викиду лівого шлуночка та/або застій крові на шляху до лівих відділів серця, тобто у венах малого кола кровообігу.\nЛівошлуночкова недостатність зазвичай розвивається при ішемічній хворобі серця (ІХС) , гіпертензії , кардіоміопатії , вроджених пороках серця, недостатності серцевих клапанів, а лівопередсердна - при звуженні отвору мітрального клапана і в рідкісних випадках при міксомі лівого передсердя.\nСимптоми при лівосторонній серцевій недостатності (СН): слабкість, запаморочення, блідість шкіри, задишка та швидка стомлюваність.\nДля правошлуночкової недостатності характерне зниження викиду правого шлуночка та застій крові у венах великого кола кровообігу. Стан зазвичай спричинений попередньою недостатністю лівого шлуночка або важкими захворюваннями легень.\nСимптоми при правосторонній СН: периферичні набряки, ціаноз та скупчення рідини в черевній порожнині.\nІзольована серцева недостатність зустрічається рідко та короткочасно. У подальшому порушення торкається всіх камер серця і розвиваються типові симптоми хвороби.\nУ деяких джерелах для опису серцевої недостатності обох шлуночків застосовують термін "глобальна серцева недостатність". Таке формулювання некоректне, і лікарями не використовується. У літературі описи цього стану зустрічається термін " тотальна серцева недостатність ".\nСистолічна та дистолічна серцева недостатність\nПорушення насосної функції лівого шлуночка може бути спричинене систолічною та діастолічною дисфункцією. Систолічна дисфункція найпоширеніша і пов'язана зі зниженням скоротливості міокарда - м'язової тканини серця. У більшості випадків причиною систолічної хронічної серцевої недостатності стає ІХС, поєднуючись з артеріальною гіпертензією та цукровим діабетом.\nДіастолічна дисфункція спричинена порушенням активного розслаблення або підвищенням жорсткості міокарда. Пацієнти з цією формою хвороби рідше страждають на ІХС, частіше - від артеріальної гіпертонії та фібриляції передсердь. Серед них більше людей похилого віку, жінок і пацієнтів з ожирінням .\nКрім звичних термінів “діастолічна серцева недостатність” та “систолічна серцева недостатність”, використовуються назви “серцева недостатність із збереженою фракцією викиду ЛШ (СНСФВ)” та “серцева недостатність зі зниженою фракцією викиду (СН СФВ)”.\nЙдеться про ті самі стани, але застосування термінів діастолічної та систолічної СН вимагає об'єктивних доказів, отриманих за допомогою ехокардіографії, магнітно-резонансної томографії та ізотопного дослідження серця. У деяких джерелах ці терміни використовують як синоніми.\nСимптоми при систолічній та діастолічній СН схожі. Розрізнити ці форми хвороби можна лише з допомогою інструментальних методів діагностики. У багатьох пацієнтів спостерігаються одночасно обидва види дисфункції.\nСимптоми при хронічній та гострій СН відрізняються лише інтенсивністю та термінами розвитку.\nСтадії розвитку серцевої недостатності\nСучасна класифікація хронічної серцевої недостатності поєднує модифіковану класифікацію Російської кардіологічної школи за стадіями, які можуть тільки погіршуватися (В. Х. Василенко, М. Д. Стражеско, 1935 р.), та міжнародну класифікацію за функціональними класами, які визначаються здатністю хворого переносити (Тест з 6-ти хвилинною ходьбою) і можуть погіршуватися або покращуватися (Нью-Йоркська класифікація кардіологів).\nКласифікація ХСН Російського товариства фахівців із серцевої недостатності\nна фоні лікування)\nСН присутні у спокої\nфізичній активності 111 ст Виражені\nураження серця та\nКлас I. Захворювання серця не обмежує фізичної активності. Звичайне навантаження не викликає втоми, серцебиття та задишку.\nКлас ІІ. Хвороба трохи обмежує фізичну активність. У спокої немає симптомів. Звичайне фізичне навантаження викликає втому, серцебиття або задишку.\nКлас III. Фізична активність значно обмежена. У спокої немає симптомів. Невелика фізична активність викликає втому, серцебиття або задишку.\nКлас IV. Виражене обмеження будь-якої фізичної активності. Симптоми серцевої недостатності з'являються у спокої та посилюються за будь-якої активності.\nУскладнення хронічної серцевої недостатності:\nтромбоемболія легеневої артерії та судин головного мозку;\nаналіз крові на мозковий натрійурітичний пептид – гормон, рівень якого підвищується навіть за незначної серцевої недостатності).\nЕтапи надання допомоги пацієнту з гострою серцевою недостатністю\nПри серцевій недостатності не слід займатися самолікуванням. Своєчасне звернення до лікаря допоможе уникнути негативних наслідків.\nПравильно підібрана медикаментозна терапія здатна покращити якість життя і значно продовжити його тривалість у хворих навіть із тяжкими формами хронічної серцевої недостатності (за даними літератури – до 10 років).\nСтандарти діагностики та лікування серцевої недостатності, які затверджені МОЗ, наказують певні дослідження та маніпуляції для пацієнтів, які звернулися із симптомами, що нагадують серцеву недостатність; там є список лікарських засобів, але без вказівки, хто і як повинен це лікувати. Терапевти в поліклініках не мають відповідної підготовки та не можуть грамотно надавати допомогу цим хворим.\nЧи потрібна госпіталізація при серцевій недостатності\nПричиною госпіталізації є декомпенсація – виражене наростання набряків та задишки, тахікардія та порушення серцевого ритму.\nУ Росії сьогодні майже немає спеціалізованих відділень, де приймали б хворих із цим захворюванням, проводили б диференціальну діагностику та підбирали лікування (у Західній Європі введено лікарську спеціальність «спеціаліст із серцевої недостатності»). Хто реально займається індивідуальним підбором лікарських засобів для хворого? Терапевт, який призначає переважно фуросемід (сечогінний препарат), що виводить калій, що знижує тиск і прискорює настання смерті?\nКардіологічні відділення районних лікарень, куди насилу можна госпіталізувати важкого хворого на дуже короткий термін, де знову ж таки призначать фуросемід і лише виведуть надмірно накопичену рідину, а через 1-2 місяці знову настане погіршення (правило 4-х госпіталізацій: час між кожною наступною госпіталізацією скорочується, стан погіршується, після 4-ї госпіталізації хворих не залишається!) У той час як сучасні препарати в дозах, що поступово підвищуються, можуть забезпечити гемодинамічне розвантаження серця, поліпшити стан пацієнта, зменшити потребу в госпіталізаціях, продовжити життя хворого.\nПри хронічній серцевій недостатності показано зберігати режим харчування та навантажень та безперервно приймати лікарські препарати. Одно-дводенний перепустка може погіршити стан, симптоми можуть повернутися, і стане неминучою госпіталізація. Хронічна серцева недостатність часто зустрічається у людей похилого віку та поєднується з енцефалопатією, і допомога близьких може значно підвищити їхню прихильність до лікування. Потрібне навчання правильного харчування, режиму дня, контролю за затримкою рідини (за кордоном ці функції виконує спеціально навчена медсестра, яка здійснює патронаж хворого).\nГостра або важка форма хронічної серцевої недостатності має на увазі постільний режим, повний психічний та фізичний спокій. В інших випадках показані помірні навантаження, які не позначаються на здоров'ї. Слід споживати не більше 500-600 мл рідини на добу, солі – 1-2 г. Призначається вітамінізоване дієтичне харчування, що легко засвоюється, олігомерні поживні суміші.\nІнгібітори ангіотензинперетворюючого ферменту (ІАПФ) та блокатори рецептора ангіотензину II (БРА): знижують навантаження на серце. У наш час непризначення інгібіторів АПФ/БРА хворому на ХСН прирівнюється до ненадання медичної допомоги пацієнтові. Призначаються в дозах, що мінімально переносяться, які постійно титруються на підвищення під контролем АТ і рівня креатиніну.\nБета-блокатори: зменшують ушкоджуючу дію адреналіну на серці, знижують кількість серцевих скорочень, подовжуючи діастолу, покращують коронарний кровотік. Дози цих препаратів також поступово збільшують.\nДіуретики (сечогінні засоби): дозволяють вивести з організму затриману рідину, приймаються щодня (а не двічі на тиждень, як було прийнято 10-15 років тому). Сучасні діуретики негаразд значно виводять калій, а комбінації з калійзберігаючими діуретиками ця побічна дія значно зменшено. Вони запобігають розвитку фіброзу міокарда, зупиняють прогресування ХСН.\nІнгібітори неприлізину: дозволяють збільшити тривалість життя хворих на ХСН.\nБлокатори IF каналів : зменшують частоту серцевих скорочень. ЧСС близько 70 за 1 хв. при хронічній серцевій недостатності роблять роботу серця найефективнішою.\nСерцеві глікозиди: посилюють роботу серця, зменшують серцевий ритм.\nАнтикоагулянти та антиагреганти: знижують ризик тромбоутворення, а це, з урахуванням захворювань, що спричиняють хронічну серцеву недостатність, є одним із головних завдань у профілактиці ускладнень.\nПрепарати омега-3 поліненасичених жирних кислот: покращують властивості ендотелію судин, збільшують скоротливість міокарда, знижують ризик життєбезпечних аритмій. У комплексі із основними препаратами додатково зменшують ризик смерті.\nЯкщо розвивається напад гострої серцевої недостатності лівого шлуночка (набряк легенів), хворий підлягає госпіталізації, де надають невідкладну допомогу. Лікування полягає у введенні діуретиків, нітрогліцерину, препаратів, що підвищують серцевий викид (добутамін, дофамін), проводяться інгаляції O 2.\nЯкщо розвивається асцит, показано проведення пункційного видалення рідини з черевної порожнини, у разі виникнення гідротораксу - плевральна пункція.\nОскільки серцева недостатність супроводжується вираженою гіпоксією тканин, пацієнтам показано кисневу терапію.\nВідновлення кровотоку за коронарними артеріями: стентування коронарних артерій, аорто-коронарне шунтування, маммаро-коронарне шунтування (якщо судини серця значно уражені атеросклерозом).\nТрансплантація (пересадка) серця (при ХСН, що не піддається медикаментозній терапії).\nРесинхронізуюча терапія при ХСН із широкими комплексами QRS>130 мс., імплантація кардіостимулятора, що регулює роботу серця.\nІмплантація кардіовертера-дефібрилятора, здатного зупинити напад життєздатної аритмії.\nЛікування миготливої аритмії – відновлення синусового ритму.\nВикористання апаратів допоміжного кровообігу – штучних шлуночків серця. Вони повністю проникають в організм, через поверхню шкіри з'єднуються з акумуляторними батареями на поясі у пацієнта. Штучні шлуночки перекачують із порожнини лівого шлуночка в аорту до 6 л крові за хвилину, в результаті лівий шлуночок розвантажується, і відновлюється його скорочувальна здатність.\nЖивлення та режим дня при серцевій недостатності\nПацієнту із серцевою недостатністю слід зменшити вживання рідини до одного літра на добу. Також слід виключити солоності, прянощі та копченості.\nПри захворюванні потрібно більше рухатися та виконувати посильні навантаження: частіше ходити пішки та займатися легкою гімнастикою.\nДо 1990-х років 60 - 70% пацієнтів із хронічною серцевою недостатністю помирали протягом п'яти років. Сучасна терапія дозволила зменшити смертність: зараз у Росії при цій хворобі вона становить 6% на рік, а серед пацієнтів із клінічно вираженими формами – 12%\nВіддалений прогноз залежить від ступеня тяжкості захворювання, способу життя, ефективності підібраного лікування та прихильності до нього, супутніх захворювань тощо.\nУспішне лікування ранніх стадіях може повністю компенсувати стан пацієнтів; при третій стадії серцевої недостатності прогноз найсумніший.\nДля профілактики серцевої недостатності слід зменшити вплив факторів, що сприяють її виникненню: ІХС, гіпертонію, вади серця.\nЩоб серцева недостатність не прогресувала, потрібно дотримуватись рекомендованого режиму фізичної активності, регулярно і без перепусток приймати призначені ліки і регулярно спостерігатися у кардіолога.\nЗа доповнення статті дякуємо кардіологу Олену Вишневу .


Щенята пандемії - це собача криза чи щасливе домашнє господарство? | Могутній Природний\nУ міру затягування пандемії бажання людей до цуценят продовжує зростати. (Шаттерсткі)\nСпочатку так і було туалетний папір і дезінфікуючий засіб для рук. Люди застрягли вдома з часом, щоб випікати, скупили все борошна. Далі настала жахлива нестача лікарняних вентиляторів і ІКУ ліжка, і зрештою вакцини.\nПотім прийшли собаки.\nТак. A нестача собак. Проте вони є скрізь. Їх повно парків. Притулки порожні. Рівень усиновлення зростав Від 30 до 40 відсотків і прийомні організації не може встигати за попитом.\nСписки очікування для селекціонерів є роки, а ветеринари є бронювання зустрічей місяців наперед. У Сполученому Королівстві потік випадків висипання собак рекламується як робота "щеня мафія. " Завжди загальна проблема щенячих млинів і шахрайства процвітають, як люди соснові для цуценят.\nСобаки - це величезна частина мого життя. Як доцент антрозоології, я відвідую щорічні антрозоологічні конференції, на яких представлені деякі найкращі собачі розуми у світі. На початку своєї кар’єри я навчався в собачих тренінгах разом із Гекльберрі, моїм цуценям-лабрадором, коли навчання на основі винагороди на підйомі. Я також викладаю a курс на собак і стосунки людей з ними. Я навіть зустріла свого чоловіка, гуляючи з собакою.\nПорив для собак\nШаленство має сенс. Люди, які вирішили не мати собаку, оскільки вони були довгі години в відсутності, раптом можуть після школи, а робота зараз відбувається вдома. І для багатьох це може бути постійним.\nЦе може насправді бути корисним працювати разом із собакою. Дослідження показують підвищення продуктивності та збалансованості роботи та життя, області колеги і я збір даних про для подальшого дослідження. Принаймні, багато нових власників тепер мають зв’язок часу та навчають свого нового члена сім’ї - вони виявили тріщину світла в стіні пандемії.\nАле завести нового цуценя в будинок - це не завжди хороша ідея, настільки привабливою, як це може бути для тих, хто відчуває себе в пастці під час блокування.\nСобаки пропонують ковток свіжого повітря і є одними з небагатьох допустимі виправдання щоб люди могли врятуватися в приміщенні. Коли розпочалися блокування, з’явилися забавні історії про відчайдушних людей, що йшли опудала собак, підроблені собаки і навіть подружжя на повідках. Зараз, позичені собаки і навіть орендованих собак річ.\nНа жаль, проте, більшість нових цуценят будуть не ходити досить, і багато несподіваних питань що призведе до поведінкових проблем сприятиме розчаруванню власників і відмова.\nВласність собак - це величезна відповідальність\nЗнати багато про собак - це стрес, тому що я нульовий у проблемах. Іноді я не можу стриматися, щоб не сказати незнайомцям, що їх нове невакциновані цуценята не повинні перебувати в переповненому собаками парку. Я злякаюся від роздратованих власників, які тягнуть на дросельні ланцюги або користуються іншими види покарання і застарілі методи навчання тому що їхні розчаровані собаки просто хочуть бігати і грати.\nЄ вже зростання покарань собак. Частково це пов’язано з поштовхом до придбання цуценят пандемії. Не дивно, люди самотні.\nАле ми не впевнені, що собаки можуть вилікувати самотність. Антрозоолог Хел Герцог каже, що "доказів просто немає".\nСкептицизм Герцога зрозумілий, і він стверджує, що результати є не остаточний. «Всупереч твердженням промисловості товарів для домашніх тварин, - говорить він, - переважна більшість досліджень вказує на те, що власники домашніх тварин не менш самотні», ніж невласники.\nНа жаль, більшість нових цуценят пандемії недостатньо вигулюють. (Шаттерсткі)\nОсновним занепокоєнням серед собачих дослідників є те, що щенята є пандемічними не будучи соціалізованими, що життєво важливо для майбутньої поведінки та емоційного самопочуття собак. Як правило, дуже мало власників фактично беруть участь у навчальних заняттях або заняттях з цуценятами, які ідеально підходять для розвитку навичок спілкування. Імовірно, блокування може погіршити цю ситуацію для цуценят.\nДжеймс Серпелл погоджується, що це може створити "трохи епідемії". Серпелл керує Анкета оцінки поведінки собак та дослідження (C-BARQ) проект в Університеті Пенсільванії. C-BARQ - це інструмент онлайн-опитування, який надає власникам оцінку темпераменту та поведінки своїх собак. На сьогоднішній день він дав стандартизовану інформацію про норми поведінки чистокровних та змішаних порід для понад 60,000 XNUMX собак-компаньонів.\nХоча отримання цуценя - це раціональний імпульс, Серпелл вказує на кілька потенційних проблем для несоціалізованих цуценят:\nДеякі собаки можуть боятися нового досвіду, що призводить до посиленої агресії як до незнайомих собак, так і до людей.\nУ собак, які не звикли бути самотніми, може розвинутися тривога при розлуці, що призведе до деструктивної поведінки, включаючи мочіння та какання всередині будинку.\nІ, звичайно, відмова. Сучасні цуценята можуть стати завтра притулок собак.\nСерпелл також вказує на іронічний парадокс: "Будь-який цуценя, придбаний під час пандемії, якби господарі поводились відповідально, не був би належним чином соціалізований". Іншими словами, люди, які поважають соціальний порядок, можуть виховувати собак, які цього не роблять.\nСуспільство любителів домашніх тварин\nАле як щодо "ефект домашніх тварин, ”Теорія, яка домашні тварини корисні для нас? Адже результати досліджень показують, що присутність собак знижує артеріальний тиск, зменшує стрес і покращує емоційне самопочуття.\nГерцог неодноразово підняли червоні прапори про це, що передбачає упередженість в антрозоологічних дослідженнях. Цю стурбованість поділяє і Собаче чуття автор Джон Бредшоу, який зазначає, що, хоча деякі дослідження виявляють позитивні наслідки для здоров'я, стільки ж робить висновок, "що домашні тварини не мають або навіть незначно впливають на здоров'я"\nАле чи справді наука має значення?\nЗрештою, ми товариство любителів домашніх тварин, з майже 60 відсотків домогосподарств Канади наявність резидента собаки або кота. Часто просто задоволення розділити постійну компанію супутника, що не засуджує, і пропонує безумовну любов. Я був вдячний, що пандемія дала мені більше часу з Коником, моїм 13-річним лабрадором (який, звичайно, чудово поводиться).\nМожливо, ця стаття відображає мінус мого академічного життя та зайнятість дослідженнями, даними, фактами та теоріями щодо власності собак. Іноді собака - це просто собака.\nІ в цьому випадку, я думаю, найкраще просто дозволити сплячим собакам брехати.\nБет Дейлі, Доцент кафедри антрозоології, Університет Віндзора


Зустріч епохальна.Наслідки також 14 лютого 2016, 10:33\nКапелан Дмитро Поворотний: Свята Русь лише в душі. Інше – сурогат СРСР 10 лютого 2016, 10:37\nЧому потрібно переосмислити і поважати всі свята 19 січня 2016, 16:49\nякщо Рим зрадив греко-католиків то їм треба об'єднуватися з Філаретом\nIP: 5.248.70.---Андрій Матійків..\nВатикан ніколи не був прихильним до українців. Ще св. п. Йосипу Сліпому вони обіцяли титул і не давали, хоча він і без їх згоди висвячував єпископів. Не хоче Ватикан і об"єднати мукачівську єпархію з УГКЦ.Нікому в європі об"єднані, сильні українці не потрібні.\nIP: 194.44.31.---Vasily Mashira..\nGonsales: якщо Рим зрадив греко-католиків то їм треба об'єднуватися з Філаретом\nДо чого тут зрада? Читаю вікі "За 20 років незалежності до ВРЦ не вступила жодна церковна організація з України. Зараз Україна в ВРЦ не представлена". Питання механізму прямого спілкування християнських церков не вирішене, наразі це тільки Вселенський Собор. Як всі так розкомандувалися що Папі робити, теж до дитинства вдамся. Робити в себе механізми, а тим для кого мотивація зрада, всипати чимось таким негативним, бо, ню дюже просять у цілях виховання.\nО.о - шо це було? - "вай вай засудіть його бо я такий гарний".\nШановний пане Мирославе! Ви пишете про слабку позицію Ватикану і нинішнього Папи щодо України. Питання зовсім не в цьому, а у системній кризі, в якій перебуває Римо-католицька церква, особливо, в Європі. Останні 40 років авторитет РКЦ тримався на особистому авторитеті і подвижницькій діяльності Папи Іоана-Павла-ІІ. Великий Поляк і Християнин зміг пригальмувати кризові явища в РКЦ, надати нових імпульсів її діяльності, але цілком врятувати РКЦ від кризи не зміг навіть він. Після його смерті РКЦ повільно опускається ... В Латинській Америці, на Філіпінах є хоч "Теологія визволення", а в Європі про "Аджорнаменто" забули. Врешті, Донбас не є територією поширення РКЦ чи УГКЦ, а конфлікт на сході України носить перш за все україно-російський характер (політичний, етнічний), а не католицько-православний (релігійний). Ви стукаєтеся у закриті двері, добре знаючи, що їх не відкриють ...


U-19: сьогодні збірна України розпочинає вирішальний етап відбору на Євро-2019 - Офіційний сайт Української асоціацїї футболу\nСьогодні, 20 березня, о 12.30 у невеличкому італійському муніципалітеті Кальдьєро (регіон Венето, провінція Верона) юнацька збірна України проведе перший матч еліт-раунду Євро-2019 (U-19).\nСуперники команди Сергія Нагорняка дуже серйозні — Сербія, Італія та Бельгія. До фінального турніру, який відбудеться у Вірменії 14—27 липня, потрапить лише переможець нашого квартету.\nАле цій юнацькій збірній України не вперше долати складнощі. Ми пам’ятаємо, як в еліт-раунді Євро-2017 (U-17) під керівництвом тоді ще Сергія Попова наші хлопці вирвали вольову перемогу в господарів — Австрії (2:1) — та вийшли до фінального турніру.\nХарактер довелося демонструвати й на першому етапі відбору Євро-2019 (U-19), який проходив в Албанії в жовтні 2018 року. У першій грі завдяки голу Михайла Мудрика команда Попова виграла в господарів — 1:0, але у другій грі поступилася Норвегії — 1:2 (гол Ростислава Ляха). Напередодні фінального туру Словаччина мала шість очок, Україна та Норвегія — по три, Албанія — нуль. Причому по особистих зустрічах Словаччина була кращою за Норвегію (2:1), а Норвегія — кращою за нас (2:1). Завдання було простим і складним одночасно: потрібно було перемагати Словаччину з різницею у два м’ячі. Тоді навіть за перемоги норвежців над албанцями за фінішного підрахунку особистих зустрічей трьох збірних Україна була б першою.\nАле початок був просто кошмарний — вже на 1-й хвилині Мірослав Гоно вивів Словаччину вперед у рахунку. Нам потрібно було забивати вже три м’ячі, але із цим завданням хлопці Попова повністю впоралися ще до перерви. На 11-й хвилині Євгеній Ісаєнко відновив рівновагу, на 35-й Данило Сікан зробив рахунок 2:1, а на 45+2-й хвилині Михайло Мудрик реалізував пенальті — 3:1. Крапку в матчі поставив Георгій Цітаішвілі на 70-й хвилині — 4:1.\nНижче — склади збірної України в цих матчах. Виділені футболісти, які отримали виклик на ігри еліт-раунду.\nНе потрапили до складу команди її старожили — Петро Харжевський, Ростислав Лях (обидва — «Карпати»), Євгеній Ісаєнко («Динамо»), Клим Приходько («Шахтар») та Олександр Назаренко («Дніпро-1»). Немає й Миколи Яроша («Динамо») — футболіста 2001 року народження.\nНатомість виклик отримали інші гравці 2001 року народження — Анатолій Трубін («Шахтар»), Кристіан Біловар («Динамо»), Іван Желізко («Карпати»), Ярослав Надольський та Артем Шулянський (обидва — «Динамо»).\nУже під керівництвом Нагорняка збірна U-19 провела два спаринги в Ізраїлі з місцевими однолітками. Перший виграла з великим рахунком 3:0, другий програла зі ще більшим — 0:4. Для нового тренера це був перший і останній шанс на власні очі перевірити потенціал його нових підопічних. А що з цього вийшло, побачимо вже найближчими днями.\nСербія — Бельгія\nСербія — Італія


Містяни зустріли паралімпійців з квітами і музикою. | Збруч\nМістяни зустріли паралімпійців з квітами і музикою.\nСьогодні, 22 вересня, до Львова прибув потяг з українськими спортсменами, які брали участь в Паралімпійській іграх в Ріо-де-Жанейро. Їх зустрічали десятки містян з квітами і плакатами, інформує Дививсь.Інфо.\n«Наша перемога – це перемога країни», – сказали спортсмени, сходячи з потягу.\nЛьвів'яни зустрічають паралімпійців, які повернулись з Ріо-де-Жанейро. Фото: Дивись.Інфо.\n«Це була неймовірна підтримка. Ми були там і, мабуть, відчували кожного українця, який нас підтримував. Дуже приємно, коли до тебе підходять незнайомці і просто тебе обнімають і цілують», – поділились спортсмени, зазначивши, що емоції були одні із найпотужніших у житті.\nТепер на паралімпійців чекає підготовка до змагань у Токіо.\nЗбірну Росії не допустили на Паралімпіаду в Пхьончхані.\nПаралімпієць Андрій Демчук отримав Золотий герб міста, на черзі – кватира.


Прояв негативних емоцій - як ключ до виховання щасливих дітей! - Альтернативна демократична школа Alterra\nКожного разу, коли ми задаємо питання: що більш за все, ви бажаєте для своїх дітей, найчастіша відповідь, яку ми чуємо - це хочу, щоб він був щасливий. Але спроби ощасливити дітей завжди обертаються не так, як потрібно, і сприяють їх перетворенню у вразливих людей. І ось він маленький секрет: щоб дитина була щасливою, її потрібно навчити спокійно сприймати нещастя.\nВключаючи режим гіперопіки, ми тим самим робимо ведмежу послугу нашим дітям, перетворюючи їх у нещасних та безпорадних людей. Так, бачити своїх дітей засмученими нелегко, але вміння справлятися з негативом - дуже цінний навик, який виробляється на практиці.\nІ тоді, можливо, ми зможемо відповісти на питання, що більше я хочу для своєї дитини - буде: я хочу, щоб моя дитина навчилася керувати своїми почуттями.


Ніжне всередині, але покрите зверху тонкою цукровою скоринкою в дрібну тріщинку, яка надає неповторний шарм домашньої випічки – це кокосове печиво, що нагадує за смаком улюблені багатьма мигдально-кокосові цукерки «Рафаелло». Перед цим десертом мало хто встоїть, адже це не тільки ласощі, але і смачний привід зібратися разом за чашкою чаю.\nКокосове печиво — базовий рецепт\nЦе базовий рецепт печива з тропічним ароматом і цілком імовірно, що при промисловому виробництві використовується та ж технологія з невеликими поправками.\nСпіввідношення інгредієнтів для кокосового печива:\n300-330 р пшеничного борошна.\nРецептура приготування покроково:\nМ’яке вершкове масло збити з цукровою пудрою. В пишну і солодку масляну масу по одному додавати яйця.\nЗалишиться тільки ввести кокосову стружку і просіяне борошно з розпушувачем. Тісто повинне вийти неоднорідним, пухким і прилипающим до рук.\nЧайною ложкою набирати тісто і формувати з нього печива, їх вигляд може бути будь-якої форми: кулька, приплюснута коржик або конус.\nВ гарячій духовці випікати протягом 15-20 хвилин при 190-200 градусах.\nЯк приготувати з кокосовою стружкою?\nКокосова стружка може бути не тільки основою випічки, але і доповненням, як шоколад і горіхи, що додає тісту особливу структуру.\nЩоб приготувати таке печиво знадобляться:\n360 г коричневого (можна замінити білим) цукру;\n90 г будь-яких горіхів;\n5 мл екстракту ваніліну (можна використовувати порошок або цукор);\nГотуємо печиво з кокосовою стружкою наступним чином:\nПопередньо з’єднати просіяне борошно, сіль, розпушувач. Останні інгредієнти повинні рівномірно розподілитися в борошні.\nВ іншій ємності підготувати суміш з кокосової стружки, рубаних горіхів і подрібненого дрібними шматочками шоколаду.\nПрямокутну форму для випічки з високими бортами змастити маслом, а духова шафа включити розігріватися до 180 градусів.\nМіксером збити разом масло, цукор, яйця і ванільний екстракт. Потім потроху ввести в цю суміш борошняні компоненти і вмішати стружку з горіхами та шоколадом.\nТісто рівним шаром викласти у форму і відправити на 20-25 хвилин у духовку. Повністю остигле печиво нарізати на квадрати.\nБельгійський рецепт м’якого печива\nДля ніжного бельгійського кокосового печива потрібно взяти:\n3 білка курячих яєць;\n135 г цукрового піску;\n50 г рідкого бджолиного меду;\n2 г ванільного порошку;\nІнструкція по замішування тіста і випікання печива:\nБілки з дрібкою солі починаємо збивати на середній швидкості міксера, коли маса добре спіниться, переходимо на високу швидкість і потроху вводимо весь цукор. У результаті повинна вийти дуже стійка піна, міцні списи.\nНе зупиняючи роботу міксера влити до білків мед, додати ваніль і довести все до однорідної, гладенької текстури. Якщо мед зацукорився, то його потрібно розтопити на паровій бані або в мікрохвильовій печі і остудити до кімнатної температури.\nТепер залишилося ввести в тісто кокосову стружку і борошно. Вмішувати їх слід по черзі акуратними рухами зверху вниз силіконової лопаткою, щоб білкова легкість не випарувалася.\nЄмність з тістом відправити на чверть години в холодильник, попередньо затягнувши її зверху харчовою плівкою, після цього буде простіше працювати з тестом.\nЗмоченими в холодній воді руками сформувати з охолодженого тіста кульки, величиною не більше волоського горіха. За бажанням кожен кульку можна заховати горішок (мигдаль або фундук).\nСформовані печива викласти на застелений пергаментом деко на значній відстані один від одного. Випікати півгодини при 150 градусах до красивого золотистого кольору.\nГотові гарячі печива викласти на решітку, посипати цукровою пудрою і остудити.\nЗ кокосової борошна – покроково\nВідсутність в кокосової борошні глютену робить її цінним продуктом харчування, який знайде гідне застосування в кулінарії, наприклад, у випічці.\nЩоб спекти печиво з кокосової борошна знадобляться:\n240 г кокосової борошна.\nВсі сипучі інгредієнти зсипати в одну посудину і розмішати їх кондитерським віночком. Якщо в продуктовому магазині не виявилося кокосової борошна, її можна приготувати самостійно: кокосову стружку добре підсушити в духовці і перемолоти блендером.\nМ’яке вершкове масло, нарізане невеликими кубиками викласти до сипучих компонентів і замісити пісочне тісто пластичне, яке на 20 хвилин прибрати в холодильник.\nЗ холодного тіста сформувати печива таким же способом, що і при випічці з звичайного пісочного тіста. Товщина заготовок повинна бути не менше 4 мм Піч чверть години при 165 градусах.\nВегетаріанське частування з кокосовою стружкою, бананами і фініками\nВегетаріанське печиво з кокосовою стружкою складається з наступних інгредієнтів:\n200 г м’якоті стиглих бананів;\n11 в’ялених плодів фініка;\n40-50 г рисового борошна.\nУ посудину для замішування викласти подрібнену невеликими шматочками бананову м’якоть, розмочені у воді плоди фініки без кісточок. Перебити ці продукти заглибним блендером в однорідну кашку з невеликими шматочками фініка.\nВлити до фруктів масло і розмішати. Потім вмішати кокосову стружку і рисову муку. Має вийти м’яке, але липнущее до рук кокосове тісто.\nВідщипувати невеликі шматочки тіста, скачувати їх у кульки діаметром 2-3 см, які потім слід приплющить на аркуші для випічки, застеленому пергаментом.\nГотувати печиво в духовці приблизно 20 хвилин при 180 градусах.\nМ’які кокосові кульки\nЩоб спекти м’яке кокосове печиво у вигляді кульок з начинкою з чорносливу слід підготувати наступні інгредієнти:\n10 г згущеного молока.\nВід загальної кількості кокосової стружки відсипати приблизно 40 г для обсипання печива. До решти стружці додати рідкий мед, м’яке кремової консистенції масло, цукрову пудру і борошно. Замісити тісто.\nДля начинки кокосових кульок змішати разом подрібнений чорнослив і згущене молоко.\nКоли тісто і начинка будуть готові, можна приступати до формування виробів. Скачати невелику кульку з тіста, пальцем зробити в ній поглиблення, яке заповнити начинкою, а потім защипнути.\nКожен кульку з черносливовой начинкою обваляти в кокосовій стружці, укласти на деко і пекти приблизно 15-20 хвилин у духовці, розігрітій до 180 градусів. Готове печиво можна припорошити цукровою пудрою.\nКокосанки: простий рецепт\nУ процесі приготування з цього простого рецепту використовуються лише три інгредієнти, а в результаті виходить смачне і розсипчасте печиво, яке підкорить серце кожного любителя кокоса.\nПропорції необхідних інгредієнтів будуть наступними:\n150 г білого кристалічного цукру;\nЯйця збити з цукром. У цьому рецепті не обов’язково домагатися піків. Цукор повинен розчинитися, а яйця стати світлою, об’ємної та пухирчастої масою.\nДодати до яєчно-цукрової гоголь-моголю кокосову стружку, перемішати і залишити на чверть години, щоб стружка наситилася вологою.\nЦе час не варто втрачати дарма, слід поставити духовку на розігрів. Необхідна температура 190 градусів. Лист для випікання вистелити пергаментним папером.\nЩоб сформувати класичні кокосанки, слід набирати невеликі порції тіста і трохи стискаючи надати їм форму конуса. На деку печива розставляти на відстані 2 см один від одного.\nВ духовій шафі кокосове печиво повинно провести 10-15 хвилин. Щоб не пересушити його, потрібно стежити за верхівками конусів. Як тільки вони зазолотятся, печива потрібно виймати.