Якщо дієти не працюють: три правила зниження ваги | Жіночий порадник\n29 Квітень, 2017 - 14:00\nЛікар, велнес-коуч Сьюзан Біалі пропонує зосередитися на трьох базових принципах розумного харчування. Будь-яке дієтичне харчування досить екстремальне, якщо дозволяє досягти швидких результатів, і ми нерідко сприймаємо перехід на нього як серйозну жертву зі свого боку. Ми проводимо години за приготуванням спеціальних страв і покупкою особливих продуктів. Але при цьому не відчуваємо себе задоволеними після такої їжі. Рішучий настрій і високий рівень самодисципліни можна підтримувати певний час, але всі ми не дочекаємося, коли ця дієта закінчиться і можна буде нарешті розслабитися.\nПодолання вимагає перевороту в свідомості: формування нового ставлення до їжі і перед самим собою. При найменшій втраті ваги включається захисна реакція організму, який активує режим накопичення, і апетит посилюється, - так наше тіло намагається відновити рівновагу. Тому зміна свого ставлення до їжі - це єдина стратегія, яка працює для досягнення і підтримки здорової ваги протягом усього життя.\nОсь три принципи здорового і стійкого зниження ваги:\n1. ПЕРЕСТАНЬТЕ КИДАТИСЯ З КРАЙНОСТІ В КРАЙНІСТЬ\nЩоразу, коли ви різко змінюєте спосіб життя, передбачувано виникає ефект бумеранга. Ви відчуваєте, що такі обмежені жорсткою дисципліною, такі обділені задоволеннями, що в якийсь момент відбувається зрив, і ви закидаєте дієту і з особливою пристрастю налягає на жирне, солодке і калорійне. Деякі люди настільки перестають вірити в себе після багатьох років «провалів», що зриваються навіть при помірних (і вельми успішних!) змінах у харчуванні.\nЯ прошу їх не бути занадто самокритичними: такого роду речі трапляються, і просто треба почати все заново з тими хорошими звичками, які вони вже виробили. Для деяких клієнтів це звучить як відкриття. Але справді, якщо ви впали на дорозі, ви ж не залишитеся там лежати. Ви встанете, обтруситесь і підете далі. Чому ж, відступивши на крок від здорових звичок, треба потім об'їдатися місяцями? Не критикуйте і не карайте себе. Просто почніть знову. Якщо зрив повториться, це теж не страшно. Почніть знову. Самоїдство і образи не допускаються. Замість цього говорите собі: «Я в порядку, так і було задумано. Це трапляється майже у всіх, і це нормально ».\n2. ОТРИМУЙТЕ ЗАДОВОЛЕННЯ ВІД ТОГО, ЩО ВИ ЇСТЕ\nНеможливо дотримуватися все життя того стилю харчування, який вам не подобається. До того ж життя занадто коротке, щоб їсти продукти, які ви ненавидите. Намагатися замінити чізбургер, який ви обожнюєте, салатом, має сенс тільки в тому випадку, якщо ви дійсно любите салати. Якою більш здоровою (але настільки ж улюбленою) їжею ви могли б замінити чізбургер? Запечена картопля з сирним сиром або зерновий хлібець з хумусом з авокадо - важливо знайти здорові альтернативи, які доставляють вам радість і які горите бажанням з'їсти.\nАле потрібен час, щоб ваші смакові рецептори і звички адаптувалися. Якщо ви жити не можете без солодощів і намагаєтеся відмовитися від цукру, замініть його таким природним джерелом солодкого, як мед. Це вже прогрес. 3. ЗУПИНІТЬСЯ НА ТИХ ЗМІНАХ, ЯКІ ТОЧНО ЗМОЖЕТЕ ПІДТРИМУВАТИ\nМоя клієнтка недавно повернула собі чудову форму за рахунок того, що прекрасно продумала режим і організувала собі збалансоване корисне харчування. Вона не шкодувала часу на те, щоб підсмажити на грилі овочі та куряче філе, готувати корисні соуси та інші здорові смакоту.\nОднак через надмірну зайнятість в бізнесі вона просто не могла собі дозволити жити так постійно. Як тільки оздоровча програма, що йшла під наглядом дієтолога, закінчилися, вона перестала готувати ці страви.\nЯкщо щось не вписується у ваше повсякденне життя, не беріться за це. Звичайно, корисно і важливо формувати нові звички в їжі і прийомі їжі - цей процес буде частиною вашого шляху. Але беріться тільки за ті перетворення, які реалістичні для вас і які ви здатні підтримувати необмежений час.\nКоли ви думаєте, чи не включити чи в свій раціон щось нове і корисне, наприклад зелений смузі на сніданок, спочатку задайте собі наступні питання: чи легко його зробити? Чи буду я насолоджуватися його смаком? Чи можу уявити собі, що роблю його регулярно, без особливих проблем? Якщо відповіді в основному позитивні, то звичка може вам підійти. Ймовірно, це саме те, що ви шукаєте.\nВикористовуйте цей принцип в будь-який іншій ситуації, пов'язаної зі зміною способу життя, стилю харчування, фізичних вправ, - це збільшить ваші шанси на успіх.\nФахівець зі здорового харчування назвала головне правило ефективної дієти Правда життя


05 Квітня 2013, 01:35\n7 квітня о 19.00 на сцені обласного академічного муздрамтеатру імені Івана Франка - оперета Імре Кальмана «Сільва» («Королева чардашу») Будапештського оперного театру (Угорщина).\nВистава відбудеться під патронатом Михайла Вишиванюка у співпраці Івано-Франківської облдержадміністрації та Міністерства закордонних справ Угорщини у рамках Року Центральної Європи, коли Угорщина здійснює головування Центральної Європейської ініціативи та Вишеградської четвірки.\nДовідково: Оперету Імре Кальмана «Сільва» («Королева чардашу») Будапештського оперного театру (Угорщина) побачать у 4 –х містах Західної України –Ужгороді, Львові, Івано-Франківську та Чернівцях. У рамках турне в Україні 120 угорських митців, музикантів, танцюрів, технічний персонал (три автобуси). Декорація їде двома великими вантажівками. Торік на сцені обласного академічного муздрамтеатру імені Івана Франка овації «зірвав» колектив пісні і танцю з Будапешта.\nНагадаємо, що 23 жовтня 2012 року в День незалежності Угорської Республіки, 56-ої річниці революції 23 жовтня 1956 року, в Івано-Франківську на сцені обласного академічного музично-драматичного театру ім. Івана Франка виступав Угорський Державний народний ансамбль з танцювальною програмою «Угорська рапсодія».У залі був аншлаг. Кожен номер глядачі приймали «на біс». Серед тих, хто щедро обдаровував гостей з Угорщини оплесками, були фахівці-хореографи, в тому числі майбутні, учасники колективів художньої самодіяльності області. Поруч з керівниками області у театральній залі були представники офіційної делегації Угорщини, приємно вражені таким щирим сприйняттям прикарпатцями їхніх артистів.\nВіце-консул Генкосульства Угорської Республіки у м. Ужгороді Ендре Салібскі тоді сказав: «Ми переживали, як нас сприймуть. Ця частина України нова для артистів національного ансамблю. Удвічі приємно, що нашими глядачами були ваші професіонали, діячі культури. Представники МЗС залишилися дуже задоволеними. Спасибі за всебічне нам сприяння губернатору Михайлу Вишиванюку, його першому заступнику Василю Плавюку і усім організаторам, хто зробив наш концерт у День незалежності Угорщини незабутнім дійством і на Прикарпатті». Ендре Салібскі поінформував про проведені з Михайлом Вишиванюком домовленості: в Угорщину запросять колектив з Івано-Франківська і «обмін професійними колективами та делегаціями буде мати продовження».\nТорік на концерті були присутні заступник державного секретаря (міністра) Міністерства Закордонних Справ Угорщини Прьоле Гергель, Генеральний консул Угорщини в Ужгороді, його заступник, представники візового відділу консульства.


Макетування | Клієнтам (укр)\nПід макетуванням розуміють розміщення тексту та графічних елементів з метою створення оригінал-макету. Виконується дана процедура за допомогою спеціальних графічних програм (Photoshop, Corel Draw) на основі типу продукції, наданих матеріалів (текстові дані, фотографії, зображення для рекламних листівок та брошюр, схеми і т.ін.), а також побажаннь клієнта. Строки макетування виробів залежать від рівня складності конструкції. Наприклад, на виготовлення макету візитки може піти до півгодини. Для буклетів і тому подібної продукції знадобиться приблизно один робочий день. А макетування багатополосних виробів може зайняти декілька тижнів.\nЯкщо вас цікавить друк постерів, буклетів, листівок, візиток, календарів, брошур та тому подібної рекламної продукції, наше агентство із задоволенням надасть вам свої послуги. Ви можете не мати чіткої уяви, як повинен виглядати виріб, не володіти графічними та текстовими матеріалами. Головне – ви повинні сформулювати мету, а спеціалісти нашого рекламного агентства запропонують вам найбільш оптимальний та креативний спосіб її досягнення. Якщо ж у вас вже є концепція, ми розробимо ексклюзивний дизайн, який буде добре запам’ятовуватися. Цікава конструкція, нестандартні рішення, висока якість – усе це дозволить максимально ефективно впливати на цільову аудиторію.\nНаші спеціалісти якісно виконають макетування будь-якої складності. Замовляючи у нас виготовлення зовнішньої реклами, розробку дизайну, друк постерів (Киїі) чи інші послуги, ви можете бути впевнені, що все буде зроблено на високому рівні.\nМи приймаємо до друку лише файли, виконані у Adobe Photoshop, формату *.TIF. Векторні елементи, включаючи шрифти, необхідно конвертувати у криві, а кольорову паліру – у режим CMYK. Чорний колір – складений: : K – 100 %, Y – 60%, M – 60 %, С - 60 %. Макети повинні бути реального розміру (1:1). Максимальна роздільна здатність растрових елементів оригінал-макетів для інтер’єрної реклами – не більш за 150 dpi. Рекомендований діапазон - 75…100 dpi. Якщо ви замовляєте друк постерів або банерів для зовнішньої реклами, роздільна здатність не повинна перевищувати 75dpi. Оптимальне значення – 50-60dpi.\nХочемо привернути вашу уваги до того, що альфа канал потрібно прибрати, а усі шари – звести. При збереженні макетів *.TIF формату не рекомендується використовувати стискання. Після того як інформація збережеться, можна застосовувати будь-який архіватор (winRAR, WinZip). Це дозволить суттєво зменшити розмір файлу.\nДодаткові рекомендації з макетування:\n- Усередині оригінал-макету не повинно бути ні пояснювальних написів, ні інших позначень. Усі доповнення та пояснення потрібно вказувати у назві файлу.\n- Обов’язково у назві файлу вказуйте матеріал, на якому вам потрібно друкувати зображення (_banner, _papircity, _oracal, _sitka, _perfoplivka, _blueback, _prosvstnyi_banner).\n- Уточнюйте розмір виробу, котрий буде виготовлятися, прописуючи його у назві файлу в міліметрах (1500х2000, 25900х5350 і т.ін.).\n- Підвороти для банерів зображуються на макетах із позначенням їх кордонів. Також прохаємо вас вказувати прямо на полі під загиб слово «підворот». Це виключить будь-які непорозуміння. Крім того, не забувайте дублювати цю інформацію у назві файлу (_pіdvorot).\n- У випадку, якщо потрібні люверси, ви або вказуєте у назві файлу шаг встановлення люверсів (luvers_15sm, _20sm, _25sm, _30sm), або самостійно проставляєте у макеті позначки діаметром 10 мм та у назві файлу пишете (_luvers_za_poznachkami).\n- У кінці назви можуть міститися позначки, що допомогли б відрізнити файли одного розміру, або вказується кількість виробів у тиражі ( _5sht, _2500sht).


Матеріали за Квітень 2013 року » Сторінка 4 » Галичина.Інфо\nКілька тисяч євреїв-паломників прямують у Белз\n16 квітня близько 1000 євреїв–паломників прилетіли до Львова. Впродовж дня прикордонники прийняли 6 чартерних літаків із Будапешта, Брюсселя, Лондона, Тель-Авіва та Внуково. Паломники прямують у Белз для вшанування чудотворних рабинів-цадиків, які поховані на міському кладовищі. Таке паломництво відбувається раз на два роки...\nВ Червонограді відбудеться півфінал чемпіонату Європи зі спідвею\n20 квітня у Червонограді на мототреці імені Ігоря Марко "Гірник" відбудеться, вже традиційний, півфінал особистого чемпіонату Європи зі спідвею. Змагання розпочнуться о 18 годині. Участь у них візьмуть 18 спортсменів з 14 країн світу: Бельгії, Великобританії, Данії, Італії, Латвії, Німеччини, Румунії, Російської Федерації, Польщі, Словаччини, Угорщини, Хорватії та Чехії, а також двоє кращих спідвеїстів Галичини і України – Андрій Карпов та Олександр Локтаєв (обидва представляють спортивний клуб «Шахтар» м.\nДень Львова цьогоріч святкуватимуть п’ять днів. Програма\nВеликодні святкування у Львові цього року перейдуть у святкування Дня міста. Свій 757-й день народження Львів відзначатиме 8-12 травня. На мешканців та гостей міста чекають концерти, фестивалі, кінопоказ, святковий парад, безліч конкурсів та інші різноманітні атракції...\nМіжнародний валютний фонд прогнозує нульове зростання ВВП України за підсумками 2013 року. При цьому зростання ВВП 2014 року, за прогнозами МВФ, може становити 2,8%. Показник інфляції (грудень проти грудня) за підсумками 2013 року може становити близько 0,5%, при цьому показник інфляції за підсумками 2014 року прогнозується на рівні 4,7%. Показник безробіття за підсумками 2013 року може становити 8,2%, 2014 року – 7,9%...\nУ Львові пройде "Кубок Лева-2013" з автомобільного слалому\n21 квітня розпочнеться другий Відкритий чемпіонат з автомобільного слалому «Кубок Лева 2013». Відтак, з квітня до жовтня у Львові відбудеться п'ять етапів автослалому. Участь у чемпіонаті візьмуть спортсмени з Вінниці, Івано-Франківська, Тернополя, Рівного, Хмельницького, Києва, Одеси, Львова та інших міст Галичини та України. Мето змагань - залучення молоді до занять спортом та популяризації спорту серед населення. Захід відбудеться на парковочному майданчику біля ТЦ «Арсен» на вулиці Княгині Ольги...\nТретій Міжнародний фестиваль-конкурс духовної пісні «Я там, де є благословення» триватиме з 18 по 21 квітня в Тернополі. За перемогу боротимуться учасники у двох вікових категоріях: від 14 до 18 і старші 18-ти років. Паралельно з фестивалем організатори планують відкрити виставку духовної літератури, а усім гостям обіцяють екскурсії духовними центрами Тернопілля.\nГромадяни України активно купують землю в Польщі, - Rzeczpospolita\nСеред іноземців, яку купують землю у Польщі, одними з найбільш активних є українці. Торік українцям видали 50 дозволів на купівлю польської землі. Про це повідомляє польське видання Rzeczpospolita, посилаючись на рапорт МВС. «Нашою землею цікавились головним чином німці, голландці і, що несподівано, українці. Минулого року громадяни України отримали 50 дозволів (в 2011 році – 43) на купівлю землі, або ж 15% від усіх дозволів, виданих іноземцям», - повідомляє видання...\nРелігійній громаді Української греко-католицької церкви Різдва Пресвятої Богородиці Львівська міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надала земельну ділянку на проспекті Червоної Калини, 70. Відповідне рішення прийняли депутати Львівської міськради вчора, 11 квітня, на засіданні сесії. Згідно з ухвалою, земельну ділянку площею 0,22 га надали для будівництва та обслуговування катехитично-реколекційного центру ім. Митрополита Андрея Шептицького у постійне користування.\nНа Lviv Street Art до Львова приїдуть митці з Луцька, Києва, Тернополя та Прикарпаття\nЗа місяць реєстрації заявку на участь у фестивалі Lviv Street Art, який відбудеться у Львові 25-26 травня подало 87 вуличних митців та хендмейдерів. Серед них організатори вже відібрали 36 учасників. Як повідомили організатори, цьогоріч розшириться і географія фестивалю. Зокрема, завітає вулична співачка з Києва, а також хендмейдери з Луцька, Києва, Тернополя та Івано-Франківська...\nГаличина.Інфо » Матеріали за Квітень 2013 року » Сторінка 4


Контекстна реклама (кмс) луцьк Львів, Україна • websoft.biz.ua\nконтекстна реклама (кмс) луцьк\nКонтекстно медійна реклама в Луцьку\nЧи маєте інтернет-магазин і хочете за невеликі гроші збільшити обсяги продажів? У нас є для вас підходящий варіант: контекстна медійна реклама інтернет сайту . Ця послуга має достатню кількість плюсів, щоб на неї звернути гідну увагу:\nРекламна кампанія запускається протягом 1-3дней.\nКількість замовлень різко збільшується.\nРеклама висвічується тільки зацікавленим покупцям.\nЗамовник платить тільки за клік.\nПравки можна вносити на будь-якому етапі.\nБюджет на рекламу завжди може регулюватися замовником.\nМожна відрегулювати частоту і потрібний час трансляції контекстної реклами.\nНалаштування контекстної реклами (КМС)? Запросто!\nНаші фахівці проводять роботу в кілька етапів. Оскільки до нас нерідко звертаються організації, чиї попередні рекламні кампанії не принесли належного успіху, то нашим РРС-фахівцям доводиться виправляти помилки попередників. А це буває іноді куди гірше, ніж починати працювати з нуля.\nПерше - це моніторинг наявних позицій. Ми перевіряємо всі позиції і виправляємо недоліки і промахи.\nЗбираємо семантику. На цьому етапі визначаються потрібні ключі. Від правильного їх підбору буде залежати і ціна за рекламну кампанію, оскільки цей показник також бере участь в ціноутворенні. Скільки буде коштувати клік, залежить від частотності обраного ключа. Тут фахівці вивіряють кожне слово для ключа і вибирають оптимальні словосполучення.\nНалаштовуємо контекстну рекламу з урахуванням гранично точного портрета потенційного клієнта. Саме ці нюанси дадуть можливість показувати рекламні оголошення тільки потенційним клієнтам.\nгеопривязку (місто, область, країна або регіон) - це особливо важливо, якщо сайт обслуговує клієнтів тільки на зазначеній території, наприклад, в Луцьку і області;\n· інші критерії.\nТочної відповіді на питання « Скільки коштує контекстна реклама ?» Немає. Але вартість формується за принципом аукціону з урахуванням кількості конкурентів. Тому, взявши до уваги всі фактори, що впливають на вартість послуги (попит на даний товар, майданчик, на якій будуть розміщуватися оголошення, сезонність товару і т.д.) наші фахівці складають ціну.\nАудит щомісяця. Щоб контекстна реклама завжди була актуальною, ми моніторимо ситуацію і звіт надаємо замовнику.\nКМС контекстна реклама в Гугл і Яндекс\nМи надаємо різні послуги по роботі і створення веб-ресурсів, в тому числі і послуги з ppc рекламі . Тому ми з чистою совістю пропонуємо просування сайту допомогою контекстної реклами , знаючи, що це рішення буде виконане найкращим чином. На нашому порталі ви можете не тільки подивитися відгуки наших клієнтів, але і замовити контекстну рекламу сайту. Зателефонувавши або написавши в наше агентство, ви зможете легко замовити рекламу google adwords - однієї з найбільш просунутих майданчиків в інтернеті.


Церква: очищення правдою | Четверта влада\n16:33, 04 березня 2009\nРівненське агентство журналістських розслідувань продовжує публікувати матеріали циклу розслідувань проблем корупції та хабарництва в Церквах Рівненщини «Очищення правдою».\nПОЧАТОК: Корумпована церква\nЦього разу ми знайомимо вас з коментарями трьох членів Церковно-громадської ініціативи, яка виступає за розслідування церковної корупції, розмовою з митрополитом Рівненським і Острозьким УПЦ КП Євсевієм, та витягом з документу, який розповідає про керівництво Церквою Комітетом державної безпеки СРСР.\nПро багатого батька у бідних дітей\nКілька запитань священику Свято-Покровського собору Юрію Велігурському ми поставили ще в лютому. До зборів духовенства Рівненської області і до того, як Владика Євсевій заборонив у служінні отця Юрія.\nЧому відомий у Рівному священик, який займав хороше місце в Кафедральному соборі, який був нагороджений орденом Христа-Спасителя, входив до Єпархіальної ради, пішов на свідому можливість втрати цього всього? Заради чого?\n– Найперше я хочу сказати, нинішнє суспільство, впале у гріхи, може спасти себе лише вірою в Бога, засобами демократії, чіткого виконання закону та відкритості. Чому відкритості? Тому що відкритий гріх втрачає свою силу, а закритий може загубити весь організм.\nОтець Юрій Велігурський\n– Отче, звідки ви знаєте, що в Рівненській єпархії поширена симонія (рукопокладання в сан і надання парафій за гроші, по мирському – хабарництво – авт.)?\n– Почувши випадково про це явище, я провів власне розслідування, спитав кандидатів на хіротонію (висвячення в сан – авт.) і виявив, що це явище було раніше постійним. Але після підняття цієї проблеми на Єпархіальній раді, написання звернень до Патріарха та митрополита і після переведення секретаря єпархії Ігоря Швеця в Луцьк (в червні 2008-го вперше звернулись до митрополита, а в грудні 2008 секретар єпархії перейшов у Луцьк – авт.) не чути про нові хабарі. Але проблему досі не визнають.\n– Вам ніби-то понизили посаду в соборі, хто і за що?\n– Ще при житті покійного, світлої пам’яті, митрополита Даниїла Василь Червоній звертався до нього з проханням змістити мене. Хоча за моїм проханням до парафіяльної ради Червонія вибрано старостою собору. Нині покійний митрополит тоді не погодився, а на моє прохання звільнити мене, сказав, що я ще чоловік при силі і тому залишив. Чому Червоній? Він і член Вищої Церковної Ради УПЦ КП і має чималий вплив на житя церковної структури, але він не терпить поруч себе людей, що мають свою думку і свою позицію, а лише покірних рабів. Тож при нинішньому керуючому йому було легко замінити мене на зовсім покірного. Кандидатура, яка мріяла про цю посаду, легко знайшлась.\n– Що ви робитимете, якщо Патріарх не розбиратиметься в цих проблемах?\n– Патріарх давно і сповна поінформований про все і мовчить. Не знаю чому. А щодо заходів, то один вихід – молитись. Бог зі всіма розбереться. Також проінформуємо суспільство про правдивий стан у Церкві. Бо, як казав раніше, відкритий гріх втрачає силу.\n– А звідки ці проблеми взялися у Церкві?\n– Ми, на жаль, дзеркальне відображення Московської Сергіанської Церкви (див довідку – авт.). Лише трішки м’якші, демократичніші, а так ніякої соборноправності, ніякої участі звичайних священнослужителів і мирян у керівництві церкви немає. Які заходи, щоб вилікувати цю хворобу? Вихід один: соборноправність і державний контроль за фінансовою діяльністю Церкви. Тоді не будуть їздити на шикарних машинах служителі Божі бідними парафіями в Україні. Чи буває багатий батько у бідних дітей? Хіба що дуже непорядний.\nКерівник прес-служби Рівненської єпархії ієромонах Никон повідомив, що студента Рівненської духовної семінарії Сергія Одарченка було виключено із семінарії за те, що він навіть не здавав дві сесії.\nНа запитання чому ж раніше не виключили, а лише тоді, коли він проявив активність у Церковно-громадській ініціативі, отець Никон сказав, що й справді треба було ще раніше виключити.\nМи також дізнались версію виключення із семінарії у Сергія Одарченка, одного з активістів руху «Твереза Україна» і депутата міської ради. Він показав залікову книжку, в якій стояли всі п’ятірки.\nАктивіст руху «Твереза Україна», екс-семінарист, депутат Рівненської міської ради Сергій Одарченко. Фото Володимира Торбіча\n– Два роки тому, з ректором Рівненської духовної семінарії Ігорем Швецем ми домовились, що я продовжуватиму курс заочного навчання за індивідуальним графіком. Ректор казав: «Коли будете готові, шукаєте викладача і складаєте іспит». Так я і робив, склавши більше половини предметів за другий курс і всі на відмінно.\nПісля написання мною депутатського запиту на ім’я Владики Євсевія, з вимогою надати письмову відповідь (на виконання доручення Церковно-громадської ініціативи з питань розслідування фактів симонії, корупції і хабарництва у Рівненській єпархії УПЦ КП), з подивом дізнався, що Єпархіальна рада «виключила» мене і диякона Віталія Поровчука із семінарії.\nХоча це не належить до компетенції Єпархіальної ради, це могла б вчинити вчена рада духовної семінарії. Порушення домовленості новим керівництвом Рівненської духовної семінарії і єпархії, які опинилися у центрі корупційного скандалу, цілком схоже на помсту за принципову позицію семінаристів-заочників, членів антикорупційної громадської ініціативи.\nПозицію ще одного з членів Церковно-громадської ініціативи, Голови молодіжного православного Свято-Софіївського братства Тараса Рябчевського, ми знайшли в Інтернеті на молодіжному православному форумі www.AXIOS.org.ua.\nВін виставив цю позицію в суботу 28 лютого 2009 року. Наводимо її більшу частину.\nГолова молодіжного православного Свято-Софіївського братства Тарас Рябчевський. Фото Володимира Торбіча\nБрати і сестри! Христос посеред нас!\nНещодавно до мене зателефонувала мама і розповіла історію. На днях вона розмовляла з родичем, і в цій приватній розмові він сказав їй, не маючи ніякого злого наміру (він не знає за ці всі події), а лише з власного досвіду, що якщо Тарас колись і хоче бути священиком, то їй потрібно вже збирати гроші, і не малі. На що вона йому крізь сльози, тремтячим голосом, але з гідністю відповіла: «А тепер буде без грошей!».\nСкажу вам, мої брати і сестри, словами співака Тараса Петриненка: «А те чи варте наше діло, то скажуть люди, скаже час».\nЗакликаю лише вас бути пильними до всякої інформації, яка подається в ЗМІ. І переглядайте її не для «смакування», а допитуйтесь де є Істина. Бо, звісно, краще шукати правди через сотню років по тому, сидячи в затишній кімнаті архіву, перекладаючи оригінали документів і гортаючи щоденники очевидців. Але сьогодні нам дана хороша нагода засвідчити про Істину і постояти за неї. А те, що будемо за неї гнані, то Христос казав, що це тільки на краще  «З Богом на міни!».\nРозумію, що для багатьох ця інформація є спокусою, і багато хто спокуситься – розчарується, занепаде духом. Слабкі вірою і слабкодухі відійдуть навіть від Церкви. Але хотілося б таких одразу підбадьорити – Апостольська Православна Церква є святою і непорочною, яку «врата адові не здолають», хоча й членами її є ті, серед яких «немає людини, щоб жила і не згрішила». Бо за висловом когось зі святих Отців: «Церква – це зборище грішників, що каються».\nЦі проблеми були впродовж усього існування Новозавітної Церкви Христової, ще починаючи від Христа і апостолів. Але не зважаючи на це, ми маємо цілий сонм святих. Тому висновок з цього випливає такий, що на спасіння наше грішне духовенство має лише опосередкований вплив, а все інше, залежить від бажання спасатись самої людини.\nХотів би щоб ви про це розповідали молоді і людям, які не тверді у вірі. Бо багато спокуситься. Але і мовчати про це не можна ні в якому разі. Бо хто знає про гріх і покриває його, той сам стає його співучасником.\nТому православні молодіжні братства, дивлячись на приклад братського руху минулих століть, маюсь стати на захист Православ’я від беззаконь, що відбуваються в середині Православної Церкви і які нищать Церкву зсередини – розтлівають її.\nТе про що говорить clerk (один з учасників форуму, який засуджує членів Церковно-громадської ініціативи, хоча визнає, що парафії таки надаються за гроші – авт.)\n«Бо, щиро кажу, якби люди (миряни) насправді знали, що твориться там «за іконостасом», куди вони не мають доступу, то вони би взагалі ніколи не ходили до церкви!» – це є підводні скелі, які розбивають наш човен духовного життя та служіння, це є ті невидимі причини, чому такий застій Церкви і чому так важко сьогодні православному молодіжному руху.\nЗвісно, коли ми з’їжджаємось і говоримо лише про здобутки, то виникає стан ейфорії, що все настільки прекрасно в нашій Церкві, але як беремось за служіння, то стикаємось з масою проблем і питань, кінці яких «у воді», а краще сказати – «за іконостасом».\nІстинно, відбувається те, про що пророкували старці святі, що в храмах, біля престолу Господнього буде мерзота і запустіння. Я – молодий християнин, і, повірте, від того, з чим мені сьогодні доводиться стикатись, стають коси дибки. Писати про це не стану, як і отець Віталій, бо це гидко і страшно. Тому також, закликаю вас до посиленого посту і молитви. Цей рід, як казав Христос, інакше не перемагається.\nІніціатива зробила лише невелику справу – насмілилась говорити про проблеми вголос. А от відстояти правду, вимолити в Господа Бога благословення і дарів Духа Святого на нашу Церкву, навести порядок у всіх його проявах, – залежить від всіх нас – від молодих єпископів, молодих священиків, молодих вірян.\nВсе велике починається з малого. Все починається з маленької «подяки» за екзамени, звичного «домовляння» через посередників про вступ до ВНЗу, невеличкого хабаря за сесію…\nА там далі життя складається як «по рейках» – «влаштування» на роботу, «кар’єрний ріст» тощо. А тому ці всі події спонукають нас пошукати у власному оці «колоду» і вийняти її.\nПричиною цьому всьому є те, що ми забули, що значить уповати на Бога, що значить шукати волі Його і виконувати її. Забули, що ми і все життя наше, то твориво рук Його. І якщо Господь нам чогось в житті не благословляє, а ми того хочемо настільки, що аж готові переступити всі заповіді Його, то значить нам це не корисно і взагалі – зайве, обтяжливе і таке, що відводить нас від Царства Небесного.\nОтож, молімось брати і сестри! З нами Бог!\nСергіанська Церква – Церква створена режимом Сталіна за допомогою самопроголошеного, всупереч православним канонам і уставу Церкви, „заступника патріаршого місцеблюстителя” митрополита Сергія (Страгородського).\nМитрополит Сергій зайнявся забороною в служінні й навіть відлученні інших єпископів, у тому числі тільки за те, що ті відмовлялися присягнути у вірності Йосипу Сталіну. Канонічне право забороняти й відлучати архієреїв має винятково Архієрейський або Помісний собори. Тим самим митрополит Сергій зі своїм так званим „тимчасовим синодом” привласнив собі владу більшу, ніж патріарх і Помісний собор разом узяті, не маючи на те, природно, подібних повноважень від церковної спільноти.\nКанонічна наступність офіційної верховної влади в Православній Російській Церкві у 1927 році була перервана. В 1927 році митрополит Сергій опублікував свою знамениту Декларацію, де радості соціалістичної держави оголосив радостями Церкви. Новостворену релігійну організацію – Московську патріархію Сталін і Берія назвали також по-новому: „Русская Православная Церковь” замість традиційного „Россійская”.\nВ наступній публікації, яка вийде у «Рівненській газеті» в четвер 19 березня 2009 року, ви дізнаєтеся, як проходили збори духовенства Рівненської єпархії. Кого і як підтримав Василь Червоній. Які були наведені неправдиві звинувачення на членів Церковно-громадської ініціативи і яку насправді проблему вирішувало рівненське духовенство.\n«Наді мною є начальство»\nЯк митрополит Євсевій звинувачував, бажав доброго здоров’я і не хотів говорити про корупцію.\nВладика Євсевій відмовляється давати коментар на відеокамеру 23 лютого 2009 року перед початком зборів священнослужителів Рівненської області. Фото «Четверта влада»\nНамагання кореспондентів Рівненського агентства журналістських розслідувань поспілкуватися з керівником Рівненської єпархії УПЦ КП митрополитом Євсевієм увінчались успіхом із третього разу.\n23 лютого він відмовився надавати коментарі на відеокамеру, а 24 лютого він був у Києві, і керівник прес-служби Рівненської єпархії відмовився з’єднати нас із Владикою.\nЦього разу у приймальні Рівненської єпархії нам сказали, що ні митрополита, ні керівника прес-служби немає. Ми зателефонували у покої Владики Євсевія.\n– Доброго дня, Владико.\n– Мене звати Володимир Торбіч, я журналіст. Чи можу я з вами поговорити?\n– Ви вже наговорилися. Треба було перед тим, як писати, говорити.\n– Я звертався до керівника прес-служби ієромонаха Никона, щоб він дав можливість зв’язатись з вами, номер мобільного дав. Але він не дав. В мене є запитання, давайте поспілкуємось, щоб читачі знали і вашу позицію.\n– Ні, ну ви написали так ніби замовлення з Москви виконуєте. Я ж прочитав, мені принесли статтю (йдеться про першу публікацію Рівненського агентства журналістських розслідувань, в рамках циклу матеріалів «Очищення правдою», яка вийшла в друк 26 лютого 2009 року в «Рівненській газеті» – авт.). Навіщо так? Там у вас про проміжок з такого то року до такого то…\n– Ніяких замовлень я не виконую. Справді, я звернув увагу на прогалину у вашій офіційній біографії. Скажіть, будь ласка, чому в такому-то році (з 1958 по 1965 роки – авт.) у вашій офіційній біографії відсутні дані?\n– Що чому? А я знаю чому там подали таку інформацію в Інтернеті?\n– Так це ж офіційна інформація на сайті Рівненської єпархії.\n– Так офіційно, але ж треба розуміти так, в 1949-му році я став священиком. Перша парафія була про яку ви не знаєте. Відтак я відправлений був у Радехівський район, село Корчин (Львівська область – авт.). Поряд з тим, де родився знаменитий Мишуга, що його Микола Лисенко називав королем тенорів.\nЗа два роки я перевожуся із Корчина до Солонки, це Пустомитівський район Львівської області. З Пустомитівського району, села Солонки, переходжу у 1958 році до Івано-Франкова, або як стара назва була Янів (Івано-Франкове (до 1946 року Янів) – селище міського типу Яворівського району, Львівської області – авт.).\nОт оці проміжки не зобов’язані розписуватись по роках. Брате, мені пішов дев’ятий десяток, я пережив голод, я родився на Дніпропетровщині в Софіївці, я пережив голод 1932-33 року, мене врятували. Далі 1946-47 рік, а ви вже кажете Філарет там, розумієте...\n– Владико, так я кажу, що це слова Філарета. Це не мої слова. (Про те, що за радянських часів не було жодного священика, який би не мав контактів з органами безпеки – авт.) А ви у 70-х за кордоном працювали (секретар єпископа, керуючого Патріаршими парафіями в Канаді і США, редактор журналу «Канадський православний вісник» – авт.).\n– То й що, що працював. А от ви знаєте, що тоді в ті часи мені сказали дати 35 фотографій і я понині сиджу думаю… куди, хто брав ці... Моя дочка осталася заложником і дружина моя тоді ще була так само, а потім уже якось випустили.\nІ запам’ятайте, добродію, що з усіх священиків радянського періоду один Латиш тільки остався в Бельгії і не плюнув ні разу ні на кого. Там родина його була і він пішов. А ті, що стояли у керма навіть у Великобританії, то навіть керували цілим ворохом і робили чудеса.\nНе можна ж так. Раз, два не поговорив, і давай писати. (Що мав на увазі митрополит, розповідаючи про Бельгію і Великобританію, про Латиша і фотографії, він не дав можливості уточнити – авт.).\nЯ не маю до вас ані найменших претензій. Ані жалю, ані найменшої скарги, абсолютно. Я все це виніс і винесу. Тільки в майбутньому ви, молода людина, спочатку особисто прийдіть, поговоріть, а ви так з плеча, давай ряхну… Ні брате, так не треба. Хай вас Бог простить, я вам бажаю успіху і доброго здоров’я.\n– Владико, ви не хочете відповідати на запитання?\n– Які питання?\n– Ну ви так і не сказали з приводу співпраці з КДБ. Вас примушували співпрацювати?\n– Ніколи я не мав співпраці з КДБ.\n– Стосовно зборів (які відбулися в Свято-Покровському соборі 23 лютого 2009 року – авт.). Чому були проведені не передбачені статутом збори духовенства, а передбачені статутом Єпархіальні збори не проводились вже кілька років?\n– Я ж тут щойно чотири роки. То я вже проводив, а ви кажете не проводив.\n– Я бачив положення статуту, там зазначено, що Єпархіальні збори (збори, на яких присутні половина священства і половина мирян – не священнослужителів з усієї області – авт.) мають проводитись раз на півроку. А Ви мирян не залучили, тобто Єпархіальні збори не провели. Чому?\n– Ми робимо, коли є потреба. Це написано, що парафіяльні збори так робляться, а не всієї області.\n– Тобто не було потреби в Єпархіальних зборах?\n– Показове покарання непокірних перед духовенством області, воно мало за мету залякати священиків, які давали письмові свідчення представникам церковно-громадської ініціативи?\n– Ніхто не лякає. Ви розумієте, дивіться, навіть ви на це не звернули увагу. Отець Юрій Олексійович Велігурський не має своєї папки, своєї справи. Питаю, приїхав, свій послужний список… (митрополит звинувачує отця Юрія Велігурського в тому, що в справах єпархії немає жодного документу, який би підтверджував, що отця Юрія рукоположили в священики – авт.)\n– Це ви коли помітили?\n– Я вже це чув. Це ви коли помітили?\n– Та що ви чули? То робіть висновки. То він сам святився, а тепер його архімандрит висвячував. Який архімандрит? Архімандрит не має права висвячувати. Він сам не знав. А я йому сказав, сказав по-братськи. Кажу, отець Юрій, давайте знайдемо свідків, де вас освячували, два-три чоловіка, і складемо акт, хай буде в ділі вашім оця особиста ваша справа. У мене тисяча п’ятсот свідків, каже. Та скільки стоїть Рівненська область, тут ніколи не було тисяча п’ятсот священиків.\n– Так це ж не має стосунку до звинувачень у симонії (рукопокладення в церковний сан, або надання церковної посади чи місця служіння за гроші – авт.).\n– Дивлюся – дає він інтерв’ю. Це все було протягом кількох років, коли я прийшов на єпархію. Питають по радіо, по телефону, виступають на телебаченні: скільки раз треба приносити маленьку грудну дитину до причастя. Дивиться як Сократ, відповідає – три рази в рік. На другий день кажу йому: отець Юрій, ну як ви коментуєте, треба ж на щось опертися, скажіть, що в п’ятому томі Василій Великий говорить те-то й те-то, Іван Златоустий те-то й те-то. А у вас нема ніяких підстав.\n– Владико, давайте по суті поговоримо.\n– Не можна так робити. Треба терпеливо слухати, як вас щось цікавить. Прийшов на свято всіх святих українських: «А хто його знає, може там в магометан ще святіші, ніж наші…». Оце так говорить священнослужитель? Та такі особи: Іван Золотоустий, Григорій Богослов, Кіпріян Карфагенський – це світила є... Абсолютно людина… стільки літератури є, то попрацюй, ти ж сам є пастором.\n– Чому з вашого боку не було ініціативи створити незалежну від вас комісію (з розслідування корупції та хабарництва на єпархії – авт.)?\n– А тому що це не моя процесія створювати. Наді мною є начальство, як і над вами (немає жодного безпосереднього керівника над головним редактором Рівненського агентства журналістських розслідувань, окрім Бога – авт.).\n– Тобто це Патріарх мав би створювати?\n– От так треба. А ви так аби вколоти, аби вкусити, гризнути.\n– В мене немає мети вас вкусити, Владико, я хочу дізнатися правду.\n– Якби ви не хотіли кусати, ви б прийшли до мене. Кореспондент повинен стояти на висоті.\n– Владико, ваш прес-секретар не дав зв’язку з вами.\n(Кореспондент Рівненського агентства журналістських розслідувань 24 лютого звернувся до керівника прес-служби Рівненської єпархії ієромонаха Никона з проханням дати номер мобільного, або іншим чином зв’язати з митрополитом Євсевієм, який перебував у Києві. Йому відмовили.\nКоментарі давав керівник прес-служби. До того, 23 лютого, біля Свято-Покровського собору кореспондент звернувся до митрополита дати коментар на відеокамеру – владика відмовив, а люди, які супроводжували владику, кинулися закривати відеокамеру і відштовхувати оператора – авт.)\n– До чого тут прес-секретар… Всього найкращого!\n– Владико, чому ви не хочете відповідати на запитання? Я їх все одно вам поставлю, але тоді вони будуть без ваших відповідей.\n– Ви не маєте права мене смикати.\n– Право звернутися до вас із запитаннями маю.\n– Запам’ятайте правило: Церква від держави відділена.\n– А церква це лише священнослужителі чи ще й миряни?\n– Я говорю за Церкву. Церква – це церква. А миряни є миряни. Прийшли і відійшли.\n(Статут про управління УПЦ КП (витяг): 6. Єпархіальний архиєрей (керуючий єпархією), за наступництвом влади від святих Апостолів, є предстоятелем місцевої Церкви – єпархії, який канонічно і соборноправно керує нею разом з кліром і мирянами. 7. Єпархіальний Архиєрей обирається і призначається Священним Синодом з урахуванням думки духовенства і мирян тієї чи іншої єпархії… – авт.)\n– Церква – це община мирян і священнослужителів, я правий?\n– Коли ви останній раз були на сповіді? Коли ви останній раз були в Церкві? До якої ви ходите?\n– Я прихожанин Свято-Софіївської парафії.\n– А скільки ви разів в рік там буваєте?\n– Отче, це не стосується суті проблеми…\n– Так і те не стосується вас, те що ви мене запитуєте! До побачення! Всього вам найкращого! (митрополит поклав слухавку – авт.)\nВід автора: На жаль, владика не завжди відповідав по суті питань. Ось питання, які я не встиг йому поставити. Можливо, митрополит Євсевій відповість на них, прочитавши в газеті чи на сайті.\nВи говорите, що члени ініціативи не надали вам свідчень. Але поясніть, будь ласка, чому свідчення мають надаватись керівнику, якого самого підозрюють у симонії?\nЧому від людей, які ходять до церкви і утримують за свої кошти священнослужителів, хочуть приховати правду й усунути їх від вирішення проблем Церкви?\nВ своєму виступі на телебаченні і у вечірній недільній проповіді прощення ви говорили про те, що розкидане пір’я позбирати вже не можливо. Цим ви натякали, що не буде прощення тим, хто поширив інформацію про ситуацію в Церкві? Чи що ви мали на увазі?\nВи підтверджуєте, що в Рівненській єпархії за вашого керівництва не бралися кошти за надання парафій, за хіротонії, не продавалися церковні нагороди, не було мужолозтва, не було самогубства священика, і всі священики порядні?\nСвященик Юрій Велігурський:\n– Мене висвячували на священика у селі Забороль, в 1990 році. Цей день не забудеться, тому що саме в цей день їхня парафія переходила з російської церкви в українську. Я вже зібрав підписи свідків. Цікаво, що мені в Заборолі повідомили, що вже хтось приїжджав і цікавився цим висвячуванням.\n«Церква без дисципліни – це стадо козлів!» (З вечірньої проповіді митрополита Євсевія 1 березня 2009 року в прощену неділю перед Великим постом).\nВикористання ЦК КПРС і КДБ СРСР релігійних організацій в антиконституційних цілях\nВисновки комісії Президії Верховної Ради Російської Федерації з розслідування причин і обставин ГКЧП (Державний комітет з надзвичайної ситуації – див. довідку нижче – авт.). 1992 рік (витяги).\n«Вивчення навіть незначної частини архіву КДБ СРСР дає повне уявлення про те, якими методами добувалася і як використовувалася інформація, яка зміцнювала владу КДБ у церковному світі…».\n«Основним способом здобуття інформації було проникнення КДБ в церковне життя і підпорядкування цього життя своєму впливу шляхом широкомасштабного вербування агентури і створення чисельної мережі інформаторів з числа священнослужителів і активних віруючих».\n«КДБ методично, рік за роком, відбирав, виховував, укріплював свої кадри, розширював коло своєї агентури і досягнув у цій справі величезних успіхів.\nАрхіви КДБ свідчать, що агентами КДБ була більшість керівного складу Російської Православної Церкви (Московський Патріархат), мусульманських, баптистських, адвентистських релігійних об"єднань, а так само представники багатьох інших конфесій.\nСвященнослужителі, які не погоджувалися співпрацювати з КДБ, піддавалися переслідуванням і гонінням, нерідко здійснюваними руками єпископів-агентів, і не мали жодних перспектив для просування у будь-якій сфері».\nСвоє безроздільне панування над церквою КДБ СРСР реалізував в основному у чотирьох напрямках:\nПідтримка на міжнародній арені внутрішньої і зовнішньої політики КПРС. Організація і проведення конгресів, форумів, зустрічей на захист миролюбної політики Радянського Союзу.\nВикористання священнослужителів, що виїжджають за кордон, і релігійних діячів для виконання розвідувальних завдань КДБ, а також для спостереження і відповідної обробки закордонних релігійних діячів, що здійснюють поїздки в СРСР.\nУправління внутрішнім життям релігійних об"єднань в СРСР, особливо у сфері підбору і розставляння кадрів служителів культу.\nОрганізація кримінального та адміністративного переслідування священнослужителів і віруючих, котрі не підкоряються вимогам КДБ і обстоюють свою думку у питаннях суспільно-політичного становища в країні і в релігійному житті.\nДовідка: ГКЧП (українська абревіатура – ДКНС) – самопроголошений орган, що складався з низки вищих державних осіб СРСР в ніч з 18 на 19 серпня 1991 року. Комітет виробив невдалу спробу запобігти Розпаду СРСР шляхом зриву підписання 20 серпня 1991 року «Договору про Союз незалежних держав», який скасовував «Договір про утворення Союзу РСР 1922 року». Спроба також відома під назвою «серпневий путч».


Костел Cв. Станіслава\nІсторія римсько-католицької парафії під покровом Св. Станіслава в м. Буськ\nЦерква св. Павла і Петра (пл. 900-річчя Буська)\nХрам УГКЦ св. Миколая (Шкільна, 2)\nПерехід на офіційний сайт:\nДерев'яна церковця побудована 1708 р. в традиційному народному стилі на мальовничому пагорбі над одним із численних буських потоків у передмісті Довга Сторона. Своєю структурою церква нагадує ротонду з чудовим народним вівтарем і притвором. При церкві існувало братство, яке мало школу та лікарню. У 20-х роках XX ст. священиком церкви був о. С. Калиневич. Побіля церкви містилася плебанія, в якій мешкала родина президента ЗУНР Євгена Петрушевича, батько якого о. Омелян Петрушевич у свій час був деканом цієї церкви. Саме під його орудою поряд із церквою побудовано школу.\n«Року Божія» 1645. Григорій маляр сницер сам» -- такий напис було вирізьблено на одвірку цієї церкви (напис не зберігся, ймовірно, його замінили під час реставрації 1905 р.). За іншими свідченнями, цю церкву збудовано 1680 р.\nЦерква розташована в мальовничому місці на Волянах, на високому мисі правого берега ріки Рокитної, поміж валами замку, на місці давнього городища. Побіля храму - ошатна дерев'яна дзвіниця. При церкві 1864 р. з'явилась оригінальна каплиця. Її споруджено в дуплі тисячолітнього дуба, який в обхваті мав 6 метрів. Обрізаний згори стовбур накритий дашком. Нині ця каплиця збереглася при вході на церковний цвинтар, її стінки скріплено залізним обручем.\n(місто Буськ, вул. Буського братства, 6)\n[ Головна ] [ Вверх ] [ Костел Св.Станіслава ] [ Дім молитви ХВЄ ] [ Храм св Миколая ]


Вітаємо з Великоднем! | Новини Krona Park II\nЖК Krona Park 2 › Новини › Вітаємо з Великоднем!\n24.04.2022 Всi новини\nДорогі українці, команда проєкту Krona Park II вітає Вас з Великоднем!\nНехай це світле свято принесе нашому народу Мир.\nБажаємо вам та вашим близьким здоров‘я, щастя та злагоди. Нехай думки про рідний дім зігрівають ваші серця.


СПОРТ ЄДНАВ КОЛЕГ - 27 Травня 2008\nСПОРТ ЄДНАВ КОЛЕГ\n27.05.2008 о 08:14 1\nЯк вже повідомлялося у газеті, нещодавно в Олександрівці на стадіоні імені Миколи Шишки пройшли змагання обласної спартакіади серед команд галузей агропромислового комплексу. Участь у них взяли сім команд — ДАК „Хліб України”, „Цукровики Кіровоградщини”, управління меліорації і водного господарства, управління лісового господарства, управління агропромислового розвитку, ВАТ м’ясокомбінат „Ятрань”, управління земельних ресурсів.\nВідбувся парад команд. Учасників змагань на урочистому відкритті спартакіади привітали заступник голови обласної державної адміністрації Віктор Демченко, голова Національного олімпійського комітету в Кіровоградській області Володимир Ковальов, голова районної державної адміністрації Анатолій Шинкаренко. В урочистостях взяв участь і заступник голови обласної ради Яків Бондар.\nЧлени команд змагалися у таких видах спорту: волейбол, настільний теніс, армспорт, гирьовий спорт, легка атлетика, шашки, перетягування каната та краща спортивна сім’я. Змагання судили компетентні судді на чолі з суддею національної категорії, заступником голови обласної організації ВФСТ „Колос” Клавдією Сквороцовою.\nСпортивне суперництво розпочалося з легкої атлетики. Найспритнішими виявилися працівники управління земельних ресурсів, на другому місці „Цукровики Кіровоградщини”, працівники управління меліорації та водного господарства стали третіми.\nНайкращою спортивною сім’єю на спартакіаді названо сім’ю, яка представляла „Цукровиків Кіровоградщини”. До речі, це була родина Завальних з Олександрівщини — Віктор, Сніжана та їх синочок Рома. Другий результат у змаганнях показала сім’я Куделів — працівників управління лісового господарства. У родини Гладких з управління меліорації і водного господарства — третє місце.\nСеред гирьовиків перемогу здобув представник управління лісового господарства, на другому місці — „Цукровики Кіровоградщини”, на третьому — ВАТ м’ясокомбінат „Ятрань”.\nІ у настільному тенісі спортсмени –лісівники рівних не мали. Другий результат у працівників управління меліорації та водного господарства, третій — у „Цукровиків Кіровоградщини”.\nНапруженими виявилися змагання з перетягування каната. Найсильнішими показали себе працівники управління лісового господарства. Їм поступилися „Цукровики Кіровоградщини”, а у працівників ВАТ м’ясокомбінат „Ятрань” – третій результат.\n„Цукровики Кіровоградщини” показали себе кращими з армспорту та шашок. З армспорту працівники ВАТ м’ясокомбінат „Ятрань” другі, на третьому місці — представники управління меліорації і водного господарства.\nЗ шашок другий результат у спортсменів управління лісового господарства, працівники управління агропромислового господарства показали третій результат.\nЗ майже однаковою кількістю балів і „Цукровики Кіровоградщини”, і спортсмени лісового господарства наближалися до останнього виду змагань — волейболу. Перша партія пройшла у дуже напруженій боротьбі. З різницею у декілька очок перемогу здобули спортсмени цукрової галузі. У другій партії знову перемогли цукровики. Команду представляли олександрівські волейболісти Володимир Шандра, Віталій Сірий, Василь Болюк, Олег Скічко, Олександр Горобець, Руслан Максименко, Віталій Лога, Роман Грицевич.\nПершість на обласній спартакіаді дісталася „Цукровикам Кіровоградщини” (193 бали), друге місце — у працівників управління лісового господарства (177 балів), на третьому місці працівники управління меліорації і водного господарства (153 бали). Четверті — ВАТ м’ясокомбінат „Ятрань” (144 бали), п’яті — ДАК „Хліб України” (137 балів), шості — агропромисловий комплекс (104,5 бала). Аутсайдери спартакіади — спортсмени управління земельних ресурсів.\nКращі спортсмени нагороджені кубками, медалями та дипломами. Кубок вручено й ветерану спорту Олександру Ковтуну.\n09:14, 28.05.2008 [Матеріал] 0 Спам\nЯ також побувала на стадіоні (нас відправили для масовки). Наший відділ освіти спостерігав за змаганнями під назвою "Мама, папа, я - спортивная семья". Всі ми вболівали за команду "Цукровики Кіровоградщини". В цьому конкурсі команду приставляла сім'я Завалиних, тато - викладач фізичної культури Підлісненської ЗШ І-ІІІ ст., мама - заступник директора з навчально-виховної роботи та практичний психолог Підлісненської ЗШ І-ІІІ ст.


1961 рік 2005 рік\nНародився 19 липня 1944 року в селі Трофанівка Гвіздецького (тепер Снятинський) району Станіславської (також переіменованої в Івано-Франківську) області.\nЗ 1-го по 8-ий клас навчався в Балинцівській середній школі. 9-а клас закінчив в Гвіздецькій середній школі, після чого переїхав в східні регіони України.\nБув рекордсменом Гвіздецького району в метанні диска і штовханні ядра, багатократним чемпіоном Луганської області, Української РСР, військ урядового звязку КДБ СРСР по легкій атлетиці і військовому багатоборству.\nВідслуживши срочну військову службу закінчив інститут, потім аспірантуру ІГД ім. А. А. Скочинського в м. Москві, присвятив свій подальший життєвий шлях науковій і педагогічній діяльності. Деякий час після закінчення аспірантури і захисту дисертації працював там же молодшим науковим співробітником в лабораторії вибухового руйнування матеріалів.\nД.О.Демчук – вчений широкого профілю, доктор наук, академік Міжнародної Академії наук Екології і Безпеки життєдіяльності – автор більше двохсот наукових робіт, в тому числі 6 монографій і 83 винаходів.\nОсновні напрямки наукової діяльності: дослідження закономірностей руйнування твердого тіла енергією вибуху, плазмовими струменями, сфокусованими і росфокусованими електронними пучками; розробка методів розрахунку вибухових параметрів агрегатів призначених для високошвидкісного будівництва стартових ракетних комплексів; створення плазмотронів багатофункціонального призначення (нанесення зносостійких і теплозахисних плазмових покриттів; використання плазмових струменів в аеродинамічних трубах для імітації умов входження космічних апаратів в густі шари атмосфери при поверненні їх на Землю), роботи в області радіаційної безпеки в сучасних умовах; створення нетрадиційної горно - металургійних технологій забезпечуючих ресурсозбереження і зниження антропогенного навантаження на навколишнє середовище.\nЗа видатні заслуги в області науки і техніки і благодійну діяльність Д.О.Демчук нагороджений багатьма вітчизняними і міжнародними нагородами. Є лауреатом міжнародних конкурсів і науково-технічних виставок.\nВ розділ статті добавлена стаття Галини ПЛУГАТОР\n"Добрими справами славиться прикарпатський луганчанин Дмитро Демчук"\nДеякі з нагород Д.О.Демчука представлені на нашому сайті.


Фещук розповіла про успіхи українського мовлення на Донбасі\nп’ятниця, 03 квітня 2020, 11:49\nЗа останніх 4 роки в середньому вдвічі збільшилася кількість населення на Донбасі, для якого доступне українське радіо і телебачення. Значно розширився доступ до нього і громадян півдня Херсонщини та Криму.\nПро це поінформувала заступник голови Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення Уляна Фещук на пресконференції в Укрінформі.\n“Значно збільшилося охоплення населення на території розмежування і на окупованих територіях. Зокрема в Луганській області охоплення населення сигналом українських мовників збільшилося більш ніж удвічі. Так, охоплення FM-радіомовленням — на 234%. Раніше це було 743 тисячі, збільшилося до понад 1,7 мільярда громадян. Цифрове телебачення збільшилось на 210% - з 661 тисячі до 1,4 мільйона громадян. І аналогове телебачення — на 258%, з 674 тисяч до 1,7 мільйона громадян”, - розповіла Фещук.\nВона зазначила, що по Донецькій області середній показник збільшився в 1,5-2,5 раза.\n“Зокрема, охоплення FM-радіомовлення на 245% - з 1,5 мільйона до 3,7 мільйона громадян, Цифрове телебачення на 255% - з 1,1 мільйона до 2,8 мільйона громадян. І аналогове телебачення на 152% - з 2 мільйонів до 3 мільйонів. Тобто ми бачимо стрімке зростання за цей час”, - сказала член Нацради.\nФещук додала, що на півдні Херсонської області та в Криму також суттєво збільшилось охоплення населення українським сигналом.\n“Щодо FM-радіомовлення цифра взагалі фантастична, вона збільшилась у 10 разів — на 1063%, з 59 тисяч до 623 тисяч громадян. Цифрове телебачення - на 155%, з 149 тисяч до 231 тисячі громадян. Аналогове телебачення - на 240%, з 196 тисяч до 470 тисяч”, - підкреслила вона.\nЗа словами Фещук, розбудова інфраструктури фактично забезпечує охоплення сигналом частини території і Кримського півострова, і за теоретичними розрахунками це: FM-радіомовлення — 295 тисяч громадян, цифрове телебачення — 194 тисячі громадян, аналогове телебачення - 371 тисяча громадян.\nЧитайте також: Нацрада планує будівництво вежі та телерадіостанції на Луганщині\n“Також була використана можливість здійснення середньохвильового мовлення. Зокрема на територію Донецької і Луганської областей з міста Часів Яр мовить “Українське радіо”. Його сигнал охоплює більш ніж 7 мільйонів громадян, що мешкають як на підконтрольній, так і на окупованій частині України. На територію Криму з селища Чонгар на середніх хвилях мовить “Радіо Крим. Реалії”, і сигнал розповсюджується на територію півострова, де проживає близько 1 мільйона кримчан. Супутникове телебачення і радіо є доступним для понад 8 мільйонів громадян на цих територіях. Це 117 телеканалів і 9 радіостанцій”, - уточнила Фещук.\nДонбас Радіо і ТБ\nНа Сумщині кількість хворих на COVID-19 збільшилася до тридцяти\nВ Одесі спалили авто активіста "Правого сектору"\nУ Вінниці інфекційному відділенню лікарні передали перший із закуплених міськрадою апарат ШВЛ\nНа Прикарпатті породілля, яка померла від COVID-19, народила здорову дитину\nМиколаїв купує додаткове медобладнання для боротьби з коронавірусом на 27,5 мільйона\nНічні морози та до +19° вдень: як зустрічає квітень\nПрикордонника, який "посприяв" вивезенню масок до Угорщини, затримало ДБР


РЕСПІБРОН інструкція по застосуванню, ціна в аптеках України, аналоги, склад, показання | RESPIBRON таблетки сублінгвальні компанії «Mili Healthcare» | Довідник лікарських препаратів Компендіум\nтаблетки сублінгвальні, № 10, 30\nтаблетки сублінгвальні № 10\nтаблетки сублінгвальні № 30\nСклад: 1 таблетка містить 50 мг ліофілізованого бактеріального лізату, до складу якого входить 7 мг бактеріального лізату: Staphylococcus aureus 6×109 КУО, Streptococcus pyogenes 6×109 КУО, Streptococcus viridans 6×109 КУО, Klebsiella pneumoniae 6×109 КУО, Klebsiella ozaenae 6×109 КУО, Haemophilus influenzae B 6×109 КУО, Neisseria catarrhalis 6×109 КУО, Streptococcus pneumoniae 6×109 КУО (остання бактерія містить по 1×109 КУО наступних типів - TY1/EQ11, TY2/EQ22, TY3/EQ14, TY5/EQ15, TY8/EQ23, TY47/EQ24), та 43 мг гліцину для процесу ліофілізації;\nдопоміжні речовини: кремнію діоксид колоїдний водний; целюлоза мікрокристалічна; кальцію гідрофосфат, дигідрат; магнію стеарат; амонію гліцеризинат; есенція ментолового порошку..\n№ UA/17298/01/01 від 21.03.2019 до 21.03.2024\nРеспіброн — це імуномодулятор на основі бактеріального лізату, отриманого шляхом механічного лізису мікробних клітин. Препарат, який підвищує опір організму до інфекцій завдяки збільшенню кількості сироваткових та секреторних антитіл, активації клітинних та гуморальних факторів неспецифічного імунітету. Це знижує частоту розвитку та тяжкість перебігу респіраторних інфекцій, запобігає необхідності застосування антибіотиків.\n— активує неспецифічну резистентність (швидкий захист, протягом 2‒4 тиж від початку прийому Респіброну) за рахунок мембранних антигенів, що входять до складу препарату, шляхом активації дендритних клітин, нейтрофілів, макрофагів та NK-клітин; індукції фагоцитозу та клітинного лізису за рахунок стимуляції адгезії макрофагів на бактеріях;\n— активує специфічний імунітет (тривалий захист, протягом кількох років) шляхом підвищення рівня продукування ІЛ-2, специфічних сироваткових IgA, IgG, IgM та sIgA, активації ефекторних CD4 та CD8 Т-лімфоцитів, активації В-лімфоцитів. Респіброн добре абсорбується в слизовій оболонці ротової порожнини.\n— гострі, підгострі, рецидивуючі або хронічні інфекції та захворювання верхніх дихальних шляхів (ГРВІ, грип, риніт, у тому числі алергічний, фарингіт, назофарингіт, тонзиліт, синусит, ларингіт, епіглотит, ангіна);\n— гострі, підгострі, рецидивуючі чи хронічні інфекції та захворювання нижніх дихальних шляхів, у тому числі обструктивні (трахеїт, трахеобронхіт, бронхіт, бронхоектази, ХОЗЛ).\nЗавдяки своїй імуномодулюючій дії Респіброн зменшує кількість та тяжкість гострих респіраторних захворювань у дітей, що часто та тривало хворіють, а також кількість загострень ХОЗЛ на рік та тяжкість його перебігу. Респіброн застосовують для лікування інфекцій, резистентних до антибіотикотерапії, та для лікування ускладнень бактеріальних та вірусних інфекцій. Препарат можна застосовувати в комбінації з іншими лікарськими засобами (антибіотиками та муколітичними засобами).\nдля перорального застосування у дорослих та дітей віком від 2 років.\nЛікування гострих процесів: 1 таблетку розсмоктувати під язиком протягом 1–2 хв 1 раз на добу (слід утримуватися від прийому їжі протягом не менше 30 хв). Приймати щоденно впродовж щонайменше 10 днів до зникнення симптомів. Лікувальний курс передбачає прийом 10 таблеток.\nПрофілактичне лікування: 1 таблетку розсмоктувати під язиком протягом 1‒2 хв 1 раз на добу впродовж 10 днів. Після 20-денної перерви повторити 10-денний курс прийому препарату. Повний курс профілактичного лікування, при якому досягається максимальний імунотерапевтичний ефект, становить 3 міс. Протягом повного курсу потрібно прийняти 30 таблеток Респіброну. Інакше кажучи, Респіброн приймають 3 декадними курсами протягом 3 міс із двома 20-денними перервами між ними. Дітям молодшого віку рекомендовано попередньо впевнитися в можливості застосування препарату в такій формі та подрібнити таблетку, змочити її кип’яченою водою кімнатної температури й отриману пастоподібну суміш покласти до ротової порожнини.\nз боку травного тракту: блювання, стоматит, біль у животі, нудота та діарея.\nзастосування під час вагітності або годування груддю. Хоча токсичні ефекти препарату Респіброн у дослідженнях на тваринах не спостерігалися, рекомендується уникати застосування препарату у період вагітності або годування груддю.\nДіти. Препарат застосовують у дітей віком від 2 років.\nЗдатність впливати на швидкість реакції при керуванні транспортними засобами або іншими механізмами. Препарат не впливає на здатність керувати транспортним засобом та іншими механізмами.\nвзаємодія з іншими лікарськими засобами, у тому числі з антибіотиками, не спостерігалася.\nбули поодинокі випадки передозування, спостерігалися безсоння та біль у животі. Лікування симптоматичне.\nРЕСПІБРОН таблетки сублінгвальні, Lallemand Pharma (Швейцарія)\nДіагнози, при яких застосовують РЕСПІБРОН


Грудень 1927 року. Королівський палац у Стокгольмі. У тронному залі король і королева, члени королівської родини, міністри шведського уряду, відомі вчені… Серед них і Чарльз Томсон Рис Вільсон. Як незатишно почуває він себе в цьому блискучому суспільстві! Але піти не можна: він один з винуватців сьогоднішнього торжества, один з іменинників.\nВидатний шведський фізик професор К. Зігбан зачитує рішення: «Нобелівський комітет Шведської академії наук на своєму засіданні 10 листопада 1927 року постановив присудити Нобелівську премію з фізики Артуру X. Комптону за відкриття ефекту, що носить його ім’я, і Чарльзу Т. Р. Вільсону за відкриття методу, що дозволяє за допомогою конденсації пари бачити траєкторії польоту заряджених частинок».\nБоячись і соромлячись, більше звичайного сутулячи свої худі плечі, Вільсон приймає диплом, вислуховує привітання, невиразно бурмоче у відповідь слова вдячності. І є від чого: адже його ім’я поставлено в один ряд з іменами таких корифеїв науки, як Вільгельм Рентген і Гендрік Лоренц, П’єр Кюрі і Марія Склодовська-Кюрі, Ернест Резерфорд і Альберт Ейнштейн. Це не вкладається в свідомості Вільсона, але ж ось він, диплом, в руках, і на ньому все написано.\nА на завтра призначена традиційна Нобелівська лекція. Текст її вже написаний, не один раз прочитаний, майже вивчений напам’ять, але це не рятує Вільсона від хвилювань: він знає, що варто йому піднятися на кафедру, поглянути в зал, застиглий в напруженому мовчанні, як язик вийде з-під контролю і добре продумана лекція перетвориться в жалюгідний, нескладний лепет. Так бувало вже не раз.\nМоже бути, не потрібно розповідати про переживання юності, про всю цю лірику? Чи не краще почати прямо з принципу дії приладу, з його фізичних основ? Але тоді навряд чи хто-небудь зрозуміє, що ідея, в результаті якої народилася камера, – це мета всього його життя, його перше і єдине кохання в науці, якій він ніколи не зраджував і – в 58 років можна вже говорити з впевненістю – не зрадить.\n… Це почалося у вересні 1894 року, коли 25-річний Вільсон, який закінчив коледж в Кембриджі, приїхав на пару тижнів в обсерваторію, розташовану на вершині Бен-Невіс, найвищу в його рідній Шотландії.\nЗ дитинства він зачарований красою цієї країни і може годинами дивитися на ніжні переливи бірюзових гір, на хмари, слухати дзвінкий плескіт гірських потічків, якому вторять дзвіночки стад, що пасуться на схилах.\nПравда, на Бен-Невіс всього цього немає: вершина покрита глибоким шаром снігу, крізь який не прорватися ні деревцю, ні травинці. Але і тут є чим захоплюватися. Метеорологічні спостереження починалися о 5 годині ранку, і Вільсон щоранку вітав схід сонця. Це ні з чим не порівнянне видовище! Внизу розстеляється суцільне – до самого горизонту – море хмар, на якому, як справжні острова, підносяться темні, майже чорні вершини. Сонце підсвічує море хмар знизу, і застиглі було хвилі оживають, переливаючись ніжними фарбами – від блідо-рожевого до пурпурно-червоного. Неможливо відірватися від цієї картини!\nІ все ж Вільсон відривається, щоб насолодитися ще більш приголомшливим видом, що відкривається з заходу. Тінь, що відкидається вершиною Бен-Невіс на поверхню хмарного моря, спочатку торкається західної кромки горизонту, а потім у міру підйому сонця поступово коротшає. При цьому навколо тіні виникають слабкі, розпливчасті різнокольорові кільця. Вони поступово змінюють своє забарвлення, бліднуть і врешті-решт зовсім зникають, коли сонце прориває хмарну завісу і заливає все навколо своїм переможним сяйвом.\nКраса оптичних ефектів вражає молодого Вільсона, але ж він не просто хлопець, що милується природою, а фізик, якому цікаво зрозуміти причини явища, його фізичні основи. На жаль, книги тут ні до чого; сутність оптичних ефектів в атмосфері, зокрема в хмарах, поки ще не розкрита. Значить, вирішує Вільсон, залишається з’ясувати все самому.\nОднак як підступитися до проблеми? Адже хмари не «помацаєш», навіть коли вони обволікають вершину, на якій ти стоїш. Очевидно, спостереження на Бен-Невіс мало що дадуть. Потрібно відтворити хмари в лабораторії.\nЧерез кілька місяців, на початку 1895 року, Вільсон стає співробітником знаменитої Кавендішської лабораторії в Кембриджі. Він отримує стипендію імені Максвелла, а з нею можливість протягом трьох років повністю віддатися науковій роботі. Метеорологічна рада доручає йому вести дослідження в області атмосферної електрики. Нарешті він займеться цим ділом! Вільсон збирає прилад, в якому можна штучно створювати хмари, – так звану «хмарну», або «туманну», камеру, – встановлює біля неї вольтову дугу і експериментує, експериментує, експериментує…\nАле що таке? Чим більше він працює, тим ясніше усвідомлює, що невідоме головне: як виникають хмари? Чому при, здавалося б, одних і тих же умовах в камері то утворюється густий туман, то його ніякими силами не викличеш? Ось чому слід спочатку зайнятися, вирішує Вільсон і всю свою енергію спрямовує на з’ясування проблеми формування хмар.\nЩе до Вільсона було встановлено, що дрібні крапельки води, з яких складаються хмари, виникають при швидкому охолодженні насиченого вологою повітря, причому для цього потрібні ядра конденсації – порошинки, крупинки морської солі і т. д. Інакше молекулам води нема за що зачепитися і крапелькам немає на чому рости. Вільсон ж хотів дізнатися, що відбувається при охолодженні вологого повітря, очищеного від пилу. Він методично, день за днем вів свої спостереження, коли в кінці того ж 1895 року світ був приголомшений сенсацією: німецький фізик Рентген відкрив свої знамениті ікс-промені, що володіють винятковою проникаючою здатністю.\nФізики всього світу кинулися вивчати ці надзвичайні промені. Було виготовлено рентгенівські трубки й у Кавендішській лабораторії. Природно, що Вільсона зацікавило питання: як впливають рентгенівські промені на утворення туману? І він виконав дуже простий дослід: встановив біля своєї «хмарної» камери рентгенівську трубку і зробив серію розширень, що викликають охолодження. Ефект виявився негайно: в камері, очищеної від пилу, утворювався густий туман.\nМолодий вчений не поспішає ділитися своєю новиною. Перевірити ще раз, десять разів, сто разів. Тільки тоді можна стверджувати, що це результат дії ікс-променів. Він вимикає трубку. Туман, хоча і слабший, все ж утворюється. Почекати, очистити камеру, дати осісти краплям. Знову розширення. Туману немає. Включає рентгенівську трубку – густий туман! Результат безсумнівний. Тепер треба знайти причину. Адже не наповнюють ж рентгенівські промені камеру пилом! Значить, існує якийсь інший механізм конденсації? Але який?\nПриблизно в той же час вчені виявили, що рентгенівські промені викликають іонізацію повітря. Чи не іони служать ядрами конденсації? Треба перевірити. Легко сказати – перевірити! А як?\nЗнаменитий англійський фізик Дж. Дж. Томсон, який керував тоді Кавендішською лабораторією, зацікавився дослідами Вільсона і запропонував дотепне рішення: ввести в камеру електричне поле, яке розсмоктувало б іони, очищаючи камеру. Якщо конденсація відбувається дійсно на цих іонах, то при включеному полі туман виникати не повинен. І туман зник!\nЦе було перше, але виключно важливе відкриття 27-річного Вільсона: ядрами конденсації є не тільки частинки пилу, але і заряджені іони! День за днем, з місяця в місяць Вільсон продовжував досліджувати умови утворення туману, створюючи самі різні режими роботи камери, наповнюючи її всілякими газами, пробуючи на ній дію різних випромінювань. У 1896 році Анрі Беккерель відкрив явище радіоактивності урану, і Вільсон відразу ж відчуває дію нових променів на своїй камері, переконуючись, що і вони, подібно рентгенівським променям, викликають утворення крапель.\nВільсон мав виняткову цілеспрямованістю, неймовірну працьовитість, нескінченне терпіння. У нього були золоті руки; він сам виготовляв всі деталі своїх приладів, робив і важку і найтоншу, ювелірну роботу, постійно вносячи якісь удосконалення в конструкцію.\nЯкось на обіді з нагоди свого повернення з Австралії Ернест Резерфорд, який любив жартувати, розповів: «Перед від’їздом з Кембриджа я зайшов попрощатися з моїм старим другом Сі-Ті-Аром. Він у себе в лабораторії методично шліфував вручну велику брилу скла. За цим заняттям я і залишив його… Перший, кого я побачив, повернувшись після декількох місяців відсутності, був мій старий друг Сі-Ті-Ар, який все ще шліфував велику брилу скла”.\n«Сі-Ті-Ар» – так вимовляються по-англійськи ініціали Ч. Т. Р. Вільсона, і так його звали друзі і колеги. До нього ставилися з великою теплотою. Та й яке інше почуття, крім симпатії, міг викликати цей скромний чоловік захоплений, щоб не сказати одержимий, своєю ідеєю!\nВід цієї ідеї Вільсона не могли відвернути ніякі нові сенсаційні відкриття, ніякі нові теорії. Деяким співробітникам Кавендішської лабораторії здавалося, що він у своїх дослідженнях тупцює на місці і вже у всякому разі, знаходиться десь в стороні від головного напрямку розвитку науки. На перший погляд це було дійсно так.\nАдже на рубежі XIX і XX століть народилася ядерна фізика. Вчені в усьому світі прагнули збагнути природу радіоактивного випромінювання, вивчити властивості електронів і альфа-частинок, з’ясувати структуру атома, а Вільсон продовжував возитися зі своєю камерою, єдиним, здавалося б, корисним призначенням якої було визначення іонізації повітря. У 1901 році він опублікував статтю, яка так і називалася: «Конденсаційний метод демонстрування іонізації повітря».\nЗате вже в питаннях електричних властивостей повітря і формування хмар Вільсон був визнаним авторитетом. Не випадково в 1900 році він був обраний за рекомендацією Дж. Дж. Томсона членом Королівського товариства, тобто, користуючись нашою термінологією, став академіком. Академіком в 31 рік!\nЦе був зовсім незвичайний випадок: простий лаборант став академіком! Адже тільки через рік його призначили лектором і старшим демонстратором з фізики, а звання професора він отримав лише через 25 років! Втім, Вільсон так і не став хорошим лектором, швидше навпаки: кожна його лекція була справжніми тортурами і для нього і для слухачів.\nАле в лабораторії він був божеством. Три дні на тиждень з десятої ранку до п’ятої вечора Вільсон спостерігав за практичними заняттями студентів-старшокурсників. Дуже м’який, бездоганно ввічливий, він разом з тим не терпів недбалості в експериментальній роботі. Якщо у студента виходили результати, які розходилися з загальновизнаними, він заставляв знову і знову переробляти роботу, а нерідко і сам крок за кроком перевіряв всі деталі експерименту, щоб дошукатися причин помилки або розбіжності.\nЩе більш прискіпливим був «Сі-Ті-Ар» до власних досліджень. Він рідко публікував свої результати, але кожна його стаття – це об’єктивний звіт про бездоганно проведену роботу.\nПоряд з лабораторними дослідженнями Вільсон вивчав атмосферну електрику і в природних умовах. Він сконструював і виготовив безліч електрометрів, розмістив їх в горах поблизу Бен-Невіс і намагався з’ясувати, – як впливає гроза на щільність заряду і електричне поле Землі. Але для цього потрібно було знімати показання приладів безпосередньо під час грози. І той, хто бачив грозу в горах, зрозуміє, якою мужністю і самовідданістю володів Вільсон.\nАле основний свій час Вільсон як і раніше віддавав «туманній» камері. Він інстинктивно відчував, що ця скромна «попелюшка» здатна на щось більше, ніж просте демонстрування іонізації повітря. Ретельно і наполегливо, як педагог, який вірить в свого учня, він розвивав і «виховував» її, прагнучи виявити всі приховані в ній здатності.\nІ ось прийшла перемога? Грандіозна, приголомшлива! Подібно до того, як мікроскоп Левенгука зробив зримим світ найдрібніших живих істот, так камера Вільсона дозволила людям заглянути в невідомий світ незрівнянно більш дрібних об’єктів – світ елементарних частинок. Вона показала справжні, «живі» ядерні частинки, зробила видимим невидиме. «Попелюшка» перетворилася в «принцесу»!


Як живе родина, в якій пару років тому народилася трійня та якій подарувати трикімнатну квартиру – Червоний камiнь\nЯк живе родина, в якій пару років тому народилася трійня та якій подарувати трикімнатну квартиру\nАвтор Sobora NataliiaЧас читання 2 хв.Перегляди 444\nТри роки тому місцеві газети одного провінційного містечка писали про одну українську жінку, яка народила трійню. Місцева влада ж тоді подарувала їм трикімнатну квартиру. Як же тепер живе родина? З Мариною, мамою трьох дівчаток, мені пощастило поспілкуватися особисто.\nКвартира, яку подарували жінці з чоловіком, знаходиться на виїзді з міста, й мене ще здивувало, як же добиратися колись діткам до школи, а зараз до садка. Можливо, батько дітей їх буде розвозити на своєму автомобілі… Та Марина, як то кажуть, зняла з мене рожеві окуляри.\nЖінка розказала, що після народження дітей отримала квартиру, чоловік її своїми руками зробив ремонт, а потім, коли дітям було по 5 місяців – пішов від неї. Та і всім в місті вже було байдуже до неї, ото в газетах пописали й зовсім не важливо, як живе їхня сім`я тепер.\nМісця, дякувати місцевому керівництву, у них тепер вдосталь, а от грошей ні. Виплат, як отримує Марина, зовсім не вистачає на все, що потребують діти. Тож коли малечі виповнилося по два роки, вона змушена була йти працювати.\nЗ дітьми сиділи батьки жінки, які, заради онуків, продали свій будинок в селі та купили маленьку хату в селі ближче до міста, щоб кожного дня їздити та допомагати доньці. В садок же діти зараз не ходять, бо часто хворіють та й знаходиться він далеко від них.\nЇжу ж для дітей бабуся з дідусем привозять зі свого села, вирощену на городі власними руками. Що матір Марини, що сама вона, – виглядають дуже стомленими, бо ростити відразу трьох дітей дуже важко. Батько ж дівчаток участі в їхньому житті зовсім не бере, а аліменти, які присудив суд за заявою жінки, не сплачує.\nТа попри все Марина каже, що вона дуже щаслива, а те, що їй зараз важко – так буде не завжди. Вона ж, коли народжувала своїх квіточок, знала вже, що сподіватися на когось не варто, треба розраховувати лише на свої сили. Благо й так, що їм подарували квартиру та батьки дуже допомагають справитися з усім. Вона впевнена, що все у них з доньками буде добре.


Особливості життєдіяльності лишайників - Біологія. Міні-довідник. ЗНО\nГіфи вбирають воду і розчинені в ній мінеральні солі. Воду лишайники можуть вбирати всією поверхнею тіла (використовують дощову воду, вологу туманів). Ті лишайники, у яких продуцентом (фікобіонтом) є зелені водорості, отримують сполуки Нітрогену з водних розчинів, коли їх слань насичується водою, частково прямо із субстрату. Лишайники, фікобіонтом яких є ціанобактерії (особливо ностоки), здатні фіксувати атмосферний азот.


Майже півмільйона суддів звільнилися у липні\n17 Серпня, 2016 12:18\nЗвільнення за власним бажанням обумовлені загрозою кваліфікаційного оцінювання суддів та перевірками їхнього майна.\nВища рада юстиції України констатує безпрецедентну кількість звільнень за власним бажанням серед суддів. Зокрема, протягом липня бажання звільнитися висловили близько 400 суддів. У 2015-му стільки заяв було написано за увесь рік.\nЖурналісти провели розслідування щодо звільнення судді Київського апеляційного адміністративного суду Ярослава Мамчура. Суддя вже чотири роки як міг піти на пенсію, однак вирішив зробити це, коли розпочалося кваліфікаційне оцінювання суддів.\nКваліфікаційна комісія перевіряє не лише знання, але й усі статки служителів Феміди. Суддю Мамчура, стверджують журналісти, схвилював, певно, саме цей момент. Мамчур змушений був би пояснити, як йому вдалося стати власником елітної нерухомості вартістю щонайменше 40 мільйонів гривень, маючи річний дохід близько 300 тисяч гривень.\nНа думку експертів, такий масовий рух суддів на вихід викликаний саме бажанням уникнути необхідності доводити законність нажитих статків. Як відомо, з кінця вересня набуває чинності новий закон, згідно з яким суддів матимуть право звільняти через незадеклароване майно.\nНагадаємо, раніше НАБУ пообіцяло розслідувати інформацію про отриманий суддею ВАСУ Миколою Сорокою хабар у розмірі 500 тис. доларів.\nТеги : судді Вища Рада Юстиції судова реформа суддя Сорока


З якої чашки пити каву смачніше | 1NEWS.COM.UA\nГоловна /Цікаве/З якої чашки пити каву смачніше\nЗ якої чашки пити каву смачніше\nМи обов’язково замислюємося над тим, яку каву вибрати, як її правильно зберігати і що додати, щоб розкрити її смак сповна. Щодо чашок – то це завжди щось незначне, не до них просто. А дарма. Було проведено безліч досліджень, які довели – каву треба пити з правильної чашки. Так смачніше. З якої саме – розповідає 1News.\nУ всякому разі, це точно стосується чашок для кави. Вузькі заважають аромату поширюватися до ваших рецепторів, якщо взяти широку чашку, то її площа прискорює окислення, підсилює солодкість і скорочує кислотність.\nТак які чашки треба брати для кави?\nШирокі чашки для зерен середнього і темного обсмаження\nВузькі довгі чашки – для кави з кислинкою\nЧашка в матеріалі\nКераміка, поарцеляна та скло – це те, що є в кожному домі. Зрозуміло, що хороша кераміка і порцеляна довше зберігають тепло, скляні чашки швидше остигають, якщо, звісно, вони не боросилікатні, як на фото.\nЕксперти кажуть, що такі чашки, тільки із звуженою догори форми – ідеальні для кави. Але погодьтеся, що кава з красивої керамічної чашки все ж надає певного затишку. Загалом, це індивідуальна справа кожного.\nЦікаво, що і поверхня матеріалу теж важлива. З’ясувалося, що з керамічних чашок з гладкою поверхнею кава відчувається солодшою, із шорсткою поверхнею – кислішою.\nКолір чашки впливає на смак кави\nІ в цьому переконана нейробіолог з Бразилії Фабіана Карвальйо. Вона провела експеримент, в ході якого зрозуміла: кисла кава (кенійська) в жовтих і зелених чашках чомусь ставає солодше в рожевій. Отже, рожевий колір чашки та всі його відтінки роблять каву солодшою.\nУ яких чашках заведено подавати каву\nЕспрессо, а також ристрето і макіято бажано подавати в маленькій чашці з порцеляни з товстими стінками об’ємом 60-90 мл. Товсті стінки – щоб напій повільно остигав\nКапучино смачніше в чашках з товстими стінками з порцеляни або кераміки. Чашка має бути із широким горлечком і завуженим дном\nЛате – у високих скляних чашках\nКава по-турецки буде смачніше в товстостінних керамічних чашках\nвкус кофе кофе кофеин посуда посуда для кофе чашки


Закон генетичних злиднів: Про це варто прочитати кожному\nдобавлено в | 3 марта 2016 в 23:55\nБізнес-тренер і лектор Наталія Грейс в своїй книзі «Закони Грейс»…\nПро це варто прочитати кожному:\n«У дитинстві будинку у однокласниці ми часто стрибали на дивані, поки не бачили дорослі. Нас дуже радували пружини, що місцями зовсім близько підходили до поверхні; приводив в захват пил, який клубами летів з дивана від наших стрибків. Коли через двадцять років я зайшла до своєї подруги дитинства, то з жахом побачила в кутку той же диван, на якому ми колись стрибали. Він не сильно змінився, наскільки я могла пам’ятати, але тепер я була вражена бідністю і убогістю обстановки. Я подумки підраховувала, скільки могла коштувати покупка нового дивана, заміна засмальцьованих стільців, дзеркала, розбитого і заклеєного обгорткою від шоколаду. Поки ми говорили, в уяві я білила стелю і змінювала шпалери. Мені хотілося вимити вікна, обсиджені мухами, повикидати палиці і картонки, що стирчать з-під дивана, битий квітковий горщик, обв’язаний панчохою. «А що, якщо погано з грошима?» — Подумала я … Але мозок пручався і пропонував мені купити хоча б недорогої клейкої плівки під колір дерева і обклеїти нею стіл. Куди б я не подивилася, мій погляд натикався на якусь поломку, бруд, плями і сміття. Мозок раптом сказав мені: «Як ти думаєш, чому поруч з бідністю завжди бруд?» Я вам тепер таке ж питання задаю. Навіть якщо замінити слово «завжди» на «практично завжди» або «часто», то легше від цього не робиться. Бруд — це прояв НЕ безгрошів’я, а менталітету. Вдумайтеся: бруд — це прояв відповідного менталітету. А оскільки бруд і злидні — сусіди, то і злидні — це своєрідний менталітет. Так, злидні знаходиться в немитій голові.\nУ школі у мене була приголомшлива вчителька з літератури — Тамара Григорівна, неабиякого розуму, дуже мудра жінка. Вона якось сказала фразу, яку я запам’ятала на все життя. Хтось запитав її, що означає міщанство, і вона відповіла: «Міщанство означає пити зі старої облізлої гуртки, коли нова в серванті стоїть». Так прийнято в багатьох українських будинках: на чорний день гроші відкладені, на білий день чашка нова в серванті стоїть, тільки білий день настає рідко, а чорними заповнюється все життя. Хто живе очікуванням майбутнього, для того воно ніколи не настає. І тоді я зрозуміла це: соромно бути бідним, соромно бути брудним. Соромно мати в голові розруху, яка неминуче відбивається і на житло, і на менталітеті дітей.\nЗнаю одну жінку, яка більше двадцяти років збирала гроші, щоб купити дачу. Вона одна виховувала двох доньок. Дівчата жили на одних кашах і старша з них розповідала мені, як їй було соромно виходити на подвір’я в старих вельветових брюках з залатаним колінами. Дівчинка росла, і з кожним роком чарівним чином росли її штани. Сантиметр за сантиметром розгорталася підігнута знизу тканина. Вона була не такою старою, як вся інша штанина, і це видавало жебрацькі хитрості. Мабуть, звідси пішов вислів: «Голота на вигадки хитра». Не варто розповідати, що система в державі не дозволяє досить заробляти. Я не систему лаю, а гниль в мізках. На одні і ті ж гроші можна виглядати гідно або жебрацькому. Коли мати, нарешті, купила дачу, обидві доньки не мали до цієї дачі ні найменшого інтересу, але нескінченно дорікали мати в тому, що вона не навчила їх, що означає бути жінкою. У дівчат сформувався комплекс попелюшки. Вони, звиклі бачити протерті крісла і старий посуд, облізлі рушники і пальто семирічної давності, згодом, ставши дорослими, боялися витрачати на себе гроші. Всякий раз, коли вони щось купували, у них на серці: вони ніби відчували себе негідними нових хороших речей. Це, друзі мої, називається двома словами: генетичні злидні. Вони вже в свідомості, в клітинах, в крові, в кістках.\nДіти, які бачать облізлі кути, підсвідомо програмуються на злидні. Уже в підлітковому віці вони починають усвідомлювати їх тяжкість. Ще Антон Павлович Чехов відзначав, що облізлі стіни і брудні коридори погано впливають на здатність студента до навчання. Бруд і злидні пригнічують людину, звичний вид убогої обстановки програмує бути невдахою. Ви могли б заперечити мені, що ненависть до злиднів стимулює деяких людей розвиватися і заробляти гроші, але я вам відповім, що куди більша кількість людей ламається під непосильним тягарем бідності. У слів «біда» і «бідність» один корінь. Женіть геть від себе біду. Женіть геть бідність. Як же мені подобається фраза: «Багатство — це стан розуму». Так ось, злидні — це теж стан розуму ».\nАвтор: Наталія Грейс


Студити/Студитки - Монахи та монахині Студійського Уставу\n2 травня 2012, 13:19 | Словник-довідник | 0 | | Код для блогу | |\nМонахи Студійського Уставу (студити) - монаший чин Української Греко-Католицької Церкви (Monaci Studiti Ucraini, MSU). Студитська Унівська Лавра УГКЦ є монастирем патріаршого права (ставропігійний монастир). Студійські-монастирі УГКЦ є дочірніми по відношенню до Унівської Лаври ігумен якої є головним настоятелем для всіх студитських обителей. Існує також окремий монастир св. Теодора Студита в с. Колодіївка на Тернопільщині.\nСтудитське монашество веде свій початок з V століття, коли в Константинополі за часів імператора Лева І, римський патрицій і консул Студій збудував у 462 році храм св. Івана Хрестителя і заснував при ньому монастир – Студіон. Згодом монастир став найбільшим центром духовного життя Візантії. У IX столітті ігуменом цього монастиря був преподобний Теодор Студит. За нього Студійський монастир у богослужбовому відношенні став зразком для монастирів усієї Візантіїї.\nІм’я Теодора Студита також відоме у християнському світі передусім через Типікон, тобто чернечий устав, у якому він пристосував загальні чернечі правила св. Василія Великого до потреб монастиря в Студіоні. Хоч в ті часи кожен монастир творив собі свій власний устав, проте устав Теодора Студита почали переймати й інші монастирі.\nЗ Константинополя студитський устав набув поширення на Афон та на терени південної Італії.\nУ 1073 року грецький чернець Михайло передав його преп. Теодосію Печерському. Згодом цей устав був перейнятий усіма монастирями Київської Русі. Але з плином часу внаслідок різноманітних обставин ця чернеча традиція згубилась.\nНаприкінці XIX століття митрополит Андрей Шептицький відновив в Українській Греко-Католицькій Церкві монаше життя за древнім Студійським уставом. Безпосередньою причиною, яка дала поштовх до утворення монастирів Студійського уставу в XIX столітті, був факт існування монаших покликань серед селян, для яких не було місця в існуючому тоді у нас чернецтві, яке приймало швидше таких, які мали освіту або якесь ремесло. Внаслідок цієї ситуації в кількох місцевостях спонтанно виникали невеликі молитовні групи побожних християн, які хотіли жити монашим життям. Митрополит Андрей заопікувався ними і почав надавати відповідне монаше оформлення. У 1898 році відбулися облечини перших трьох іноків-студитів, а невдовзі постав студійський монастир — Скнилівська Лавра преп. Антонія Печерського. У 1919 році митрополит Андрей передає Унівську резиденцію галицьких митрополитів — колишній старовинний монастир — інокам Студійського уставу. Таким чином Унівська обитель, давній центр чернецтва на західноукраїнських землях, стає головним домом монастирів Студійського уставу і отримує статус Лаври.\nНастоятелем монастиря став брат митрополита Андрея – ігумен (а з 1944 року — архимандрит) Климентій Шептицький. У довоєнний період чернече життя в студійських монастирях набуло розквіту. Загальна чисельність братії на цей час становила 221 особу, в тому числі 117 схимонахів, 22 єромонаха і 13 єродияконів. У монастирі багато уваги приділялось доброчинності: при обителі діяв сиротинець, де до 1936 р. було виховано та забезпечено освітою 170 юнаків.\nЧенці займались і науковою діяльністю. При монастирі існувала велика бібліотека. У 1935 році братія відкрила невеличку друкарню, де друкували щомісячник «Ясна путь». З благословення митрополита Андрея при студійському монастирі почала діяти іконописна майстерня. Найважливішими її роботами стали розписи інтер’єру монастирського Святоуспенського храму та зовнішніх стін монастиря в Уневі.\nЗгодом працею унівських ченців було створено низку нових монастирів. У 20-х роках у Львові постала Лавра св. Івана Хрестителя на Чернечій горі (тепер Шевченківський гай). У Зарваниці, в Дорі на Гуцульщині, у Флоринці на Лемківщині. У Карпатах біля Осмолоди, в урочищі Лужки, закладено скит св. Андрея Первозванного. На Підляшші постали три місійні станиці.\nКомуністичне лихоліття перервало розвиток монастирів в Україні. 1946 року, після ліквідації УГКЦ, у Святоуспенській Лаврі в Уневі було влаштовано концентраційний табір для католицького духовенства, яке не визнало російського православ’я. В 1947 р. заарештовано архимандрита Климентія Шептицького. 78-літнього архимандрита засуджено і вивезено до Владимирської тюрми, де він помер 1 травня 1951 року (Климентій Шептицький проголошений Церквою блаженним у 2001 році).\nПідпільну студійську спільноту очолював архимандрит Никанор (Дейнега), а згодом архимандрит Юрій (Макар). Незважаючи на дуже складні умовиі переслідування, постійно відбувався вишкіл майбутніх священиків. Із 1947 по 1988 р. висвячено 20 єромонахів.\nНевелика група монахів опинилася через воєнні дії у Західній Європі. Старанням єпископа Ісидора Борецького вони емігрували до Канади (1951 р. ) і поселилися в місті Вудсток (Онтаріо), назвавши свою обитель Святоуспенським монастирем у пам’ять матірної лаври в Уневі. Після свого звільнення з заслання у 1963 році глава УГКЦ Йосип Сліпий, взяв на себе опіку над студійськими ченцями поза Україною. Поблизу Рима він заснував монастир св. Теодора Студита — «Студіон».\nРазом із відродженням Української Греко-Католицької Церкви наприкінці 80-х років відбулось відродження і студійського монашества. На Святвечір 1991 року в Унівській Лаврі після майже півстолітнього мовчання залунали урочисті дзвони. Cвятоуспенська Лавра знову стала матірним домом студійських обителей. За рік до того розпочалися богослужіння в першому офіційно повернутому монастирі св. пророка Іллі в Дорі-Яремчі. У Львові законним власникам повернуто Свято-іванівську обитель на Чернечій горі; 1992 року влада передала студійським ченцям приміщення та храм кармелітського латинського монастиря. Сьогодні тут діє Святомихайлівський монастир.\nПочалася віднова Святотроїцького монастиря у Зарваниці. Закладено нові чернечі осередки в Городку та Підкамені на Львівщині. Відновлено скит св. Андрея в урочищі Лужки біля с. Осмолода. Постали чернечі осередки за кордоном: Борисоглібський монастир у м. Полоцьку (Білорусь) та місійна станиця у Висовій (Польща).\nДень у монастирі поділяється на три частини (по 8 годин кожна): молитва, праця і відпочинок. Кожен із членів монашої родини має можливість виконувати працю згідно зі своїми здібностями та уподобаннями. Монахи Унівської Лаври займаються рослинництвом, тваринництвом, городництвом і бджільництвом. Сьогодні в Лаврі наполегливо формується сильне сучасне господарство. Монастирська ферма постачає сільськогосподарські продукти, медом солодить власна пасіка, а хлібопекарня забезпечує свіжим хлібом. На городах браття вирощують, крім овочів і зелені, лікарські рослини. В монастирській майстерні виготовляються предмети церковного вжитку (свічки, офірки, кадильний ладан та вугілля).\nМонастирські церкви щоденно збирають на молитву багатьох вірних. Ченці провадять катехизацію дітей та наречених, моляться над хворими, духовно опікуються діючими при храмах спільнотами.\nМонастир посідає багату збірку творів сакрального мистецтва. При Львівській обителі діють іконописна школа та майстерня реставрації церковних цінностей. Монастирський музей у митрополичих палатах Унівської Лаври поряд зі стародавніми творами мистецтва представляє досягнення сучасних митців.\nСтудитки (монахині студійського уставу) – жіноча гілка студитських монастирів Української Греко-Католицької Церкви, яка була заснована у 1924 році, на празник Покрови Пресвятої Богородиці. В с. Якторів поблизу Унева митр. Андрей Шептицький освятив жіночий монастир Студійського уставу, який уже в 1939 році налічував 75 монахинь. Діяли спільноти також у Гаях (Тернопіль), у Львові (Личаків) і в Підгайцях. Студитки займалися рільництвом, шиттям, виробом церковних речей, обслуговували дитячі ясла, садки і сиротинці. Головною настоятелькою була сестра Йосифа, яку у 1946 році радянська влада засудила на 30 pоків ув'язнення. Сьогодні діють монастирі в Німеччині в Крефельді (Вестфалія) та Буке. У Львові діє монастир Святої Покрови, в приміщенні колишнього латинського монастиря бенедектинок (пл. Вічева).\nМонастир св. Теодора Студита – знаходиться в селі Колодіївка (Тернопільської області). Цей монастир, який має контемплятивний (споглядальний) характер. У 1995 року Божого у місті Івано-Франківську, з благословення Кир Софрона Дмитерка, Ординарія Івано-Франківської єпархії, започатковано молоду монашу спільноту, яка складалась з семінаристів, а очолив о. Григорій Планчак. Водночас у 1995 році, Любомиром (Гузаром), на той час архимандритом студитів, з Риму в Колодіївку був переведений студитський монастир. Молода спільнота з Франківська у 1996 році з благословення екзарха Києво-Вишгородського поселилась в Колодіївському монастирі св. ТеодораУ травні 1999 року Божого на прохання Кир Корнилія Пасічного, єпископа Торонтського, був заснований монастир в Оранжвіллі (Канада), який існував три роки. У червні 2001 року Божого заснований монастир св. Духа у с. Долина, Теребовлянського р-ну. Також у 1997 році Божому, під духовним проводом о. Григорія, було створено жіночий Святовведенський монастир у смт. Великі Бірки. Ігуменом монастиря є о. Григорій Планчак. Цей монастир є матірним для трьох інших монаших спільнот (в тому числі двох жіночих: в селі Великі Бірки на Тернопільщині діє жіноча обитель Введення в храм Пресвятої Богородиці, а в селі Посіч, Тисменецького району Івано-Франківської області монастир Йоана Богослова).\nТрадицію східного монашества відроджує також братія Святопокровського монастиря у с. Закреничне, Івано-Франківської області. Нині обитель у Закреничному – продовження молитовного життя, що практикувалось на цьому місці ще з часів Київської Русі і аж до другої половини XVII століття.\n1.Сайт Свято-Успенської Унівської Лаври\n2. Департамент інформації УГКЦ\n3. "Монашество УГКЦ"// "Патріярхат" №1 2010\n4. Сайт Патріаршого паломницького центру УГКЦ\n5.Католическая Энциклопедия.- Москва: Издательство францисканцев, Т4, 2011. - 1000 с.\n6. Монашество УГКЦ\nтеги до статті:Студити,студитки


Колишня військова частина розвалюється. У військових уривається терпець\n30 Кві 2017 о 12:35\nЗамість колишніх казарм - квартири для учасників АТО\nУ Сторожинці за кілька хвилин ходьби від центру міста, по вул. Гвардійській, знаходиться територія колишньої військової частини А0267, де розміщувався навчальний танковий полк.\nПісля розформування в 2003 році декілька будівель віддали під житло – штаб рембату, колишні склади, магазин, караульне приміщення, одну казарму. Ті будівлі, де зараз живуть люди, збереглися у відмінному стані, територія біля них доглянута. В колишній будівлі штабу ВЧ А0267 тепер знаходиться Сторожинецький відділ поліції, розповідає Сторожинець.info.\nСолдатську столову вже кілька років переробляють у дитячий садок.\nРешта території частини справляє гнітюче враження: заросла чагарниками та деревами, з будівель зникають двері, вікна, підлога, інші матеріали. Бокси, в яких зберігалася військова техніка, занедбані та понищені, дорога, яка вела до парку бойових машин, зруйнована.\nЧитайте ще: 4 тисячі буковинських школярів навчаються стрільбам на полігоні «Прибан»\nНа різних зборах учасників бойових дій, що стало особливо актуальним після початку бойових дій на Сході України, позиція міської та районної влади була однозначною – будуть докладатися всі зусилля, щоб переробити колишні казарми під квартири саме для учасників АТО.\nСитуація на території колишньої військової частини з кожним роком погіршується, що дуже турбує військових пенсіонерів, а зараз вже і тих, хто повернувся з зони АТО.\nВам буде цікаво: Це неправда! Призовники не отримуватимуть повісток на кордоні України\nВійськовий пенсіонер, воїн-афганць Дмитро Сметанюк, котрий відслужив 25 років у цій військовій частині, ініціює звернення до Міністерства оборони, Кабінету Міністрів та Головнокомандувача щодо передачі земельної ділянки з будівлями, які знаходяться на ній, у власність Сторожинецької громади безоплатно. Таку ініціативу підтримали його бойові побратими і найближчим часом вони планують поїхати зі зверненням до столиці.\nЗ дороги, яка вела до парку бойових машин, зникли залізобетонні плити\nСин солдата 05.08.2018 19:00:38\nТрибунал за такі дііяння.Офіцер запасу.\nДитячий майданчик чи казарма: протестують родини військовослужбовців (ВІДЕО)\nНа полігоні "Прибан" будуть стріляти\nУ Сторожинці просто у міськраді вакцинують від COVID-19


Корови не винні. Харків\n«Корови не винні»\nМолоді та активні зібрались, аби дізнатись про основи реклами та «продати корів» під час інтерактивної вистави-тренінгу. Креативний самурай Сергій тРухімович, у свою чергу, щиро поділився власними багатими знаннями про рекламу, а також презентував український практичний посібник «Реклама. Конспекти копірайтера». Саме зараз книга шукає друзів на платформі Спільнокошт.\nЩо таке театр одного копірайтера, який побачили харків’яни? Це надзвичайно емоційна інтерактивна вистава, яка у легкій та цікавій формі вчить основам реклами. За словами автора, вистава покликана, аби сформувати основи сутнісного розуміння реклами, як важливої складової процесу самореалізації.\nУчасники театру одного копірайтера отримали методологічні знання про сутність реклами, що відповідають на питання «ЯК? І ЧОМУ?». Це дає змогу ефективніше оперувати фактами, котрі відповідають на питання «ЩО? ДЕ? КОЛИ?».\nЗасади системного, логічного і послідовного підходу до самореклами і реклами. Розуміння місця і ролі реклами / самореклами у бізнесі та особистому житті.\nТи теж хочеш знати більше про рекламу? Приходь на виставу-тренінг «Корови не винні» в Кривому Розі або Одесі! Реєструйся на зустріч онлайн і слідкуй за анонсами! Вхід вільний


Вечірній Київ :: Три чверті продуктів стали за рік менш доступні для пенсіонерів\nТри чверті продуктів стали за рік менш доступні для пенсіонерів\nПродуктовий кошик українських пенсіонерів, до якого входять 23 продукти першої необхідності (хліб, крупи, цукор, овочі, яйця та молочні продукти) за 2018 рік став дещо біднішим. Купівельна спроможність пенсіонерів за рік знизилась загалом щодо 17 продуктів, тобто три продукти продуктового кошика із кожних чотирьох, стали для них менш доступними.\n- До нашого пенсійного кошику увійшли продукти першої необхідності: хліб та батон, молочні продукти, яйця, борошно, макарони, цукор, всі види круп, овочі та яблука. Ми не рахували як змінилась доступність м'яса та риби, оскільки розмір пенсії не дозволяє переважній більшості пенсіонерів їх купувати та вони є делікатесом на столі, - написав Олексій Дорошенко.\nЕксперти Асоціації зробили свої висновки, виходячи із середнього розміру пенсійних виплат, які за даними Пенсійного фонду, на січень 2018 року становили 2 479 грн, а на початок 2019 року – 2 646 грн.\nТож кількість продуктів, які можна придбати за середню пенсію, у 2018 році зменшилась по 17 позиціям, серед яких: хліб (батон, пшеничний, житній та житньо-пшеничний), овочі (цибуля, капуста, морква, буряк, картопля), бакалія (пшоно, крупа ячна та манна, вітчизняні макарони та борошно) і молочні продукти (молоко, сметана та масло вершкове).\nНатомість за рік зросла купівельна спроможність по 6 продуктах, таких як гречка, рис, цукор, курячі яйця, олія та яблука.\nЗа даним Асоціації постачальників торгівельних мереж, у 2018 році падіння купівельної спроможності пенсіонерів склало щодо хліба (в залежності від його виду) від 11% до 14%. При цьому падіння виробництва хліба та хлібобулочних виробів за минулий рік склало 10%, макаронних виробів - 12%, а виробництва борошна - 14%. На думку Олексія Дорошенка, це свідчить, про те, що виробництво буде стабільно зростати лише за умов підвищення рівня життя людей.\nНагадаємо, за підсумками 2018 року, купівельна спроможність українців, яка вираховується в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, майже не змінилась: м'ясомолочних продуктів за мінімалку можна придбати більше, а хліба та овочів – менше.


Федоров анонсував електронний підпис і зміну реєстрації в «Дія» | processer.media\n· Tuesday January 26th, 2021 859\nМіністр цифрової трансформації Михайло Федоров анонсував захід Diia Summit в квітні, на якому будуть представлені нові функції цифрової платформи «Дія».\n«Дія ID». За кілька кліків в смартфоні можна буде отримати електронний підпис. Українці зможуть підписувати документи завдяки смартфону, отримувати адміністративні та фінансові послуги онлайн», – написав міністр в Telegram.\nТакож користувачі зможуть поміняти прописку онлайн.\n«Зміна місця реєстрації онлайн (найпопулярніша послуга в Україні). Ще в кінці 2020 прийняли постанову, що впроваджує експериментальний проект по реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання в електронному форматі», – додав він.\nНиколай Шелудько· Tuesday June 9th, 2020 1,493\nЗа словами Федорова, також будуть додані до онлайн-послуги для будівельної сфери – для початку будівельних робіт і введення в експлуатацію об’єктів класу СС2 і СС3. Крім цього підприємці отримають можливість автоматично реєструвати послуги для ФОП онлайн.\nНагадаємо – електронні лікарняні запрацюють в Україні з 2021 року – Федоров