Опис, симптоми і лікування зморшкуватої мозаїки картоплі | Господарство\nОсобливості протікання хвороби, симптоми\nЯк лікувати зморшкувату мозаїку картоплі?\nПоради дачників, як боротися з зморшкуватою мозаїкою картоплі\nВиди мозаїки картоплі\nВиростити картоплю на ділянці непросто, крім стандартних агротехнічних прийомів по догляду, потрібна обробка рослин від захворювань. У рослин, уражених цією хворобою, зморшкувате листя. Боротися з нею непросто, слід вчасно визначити зачатки захворювання і постаратися усунути якомога швидше. В іншому разі втрати врожаю можуть становити 30% і більше.\nМіж собою дачники називають захворювання «кучерявістю». Особливо сильно симптоми проявляються лише на 3 рік. Висота рослин стає значно нижче, ніж у здорових кущів. Щоб правильно визначити хворобу, потрібно уважно придивитися до зовнішніх деформацій листків культури. З-за нестачі вологи тканини листя розвиваються нерівномірно. Внаслідок цього утворюються горбки і зморшки. Листя картоплі світлішають, скручуються та відмирають, але не опадають. Сама рослина в’яне.\nСтебла куща, уражені зморшкуватою мозаїкою не в змозі утримувати вологу. Тому швидко засихають і гинуть. Вегетаційний період у хворого рослини скорочується на 3-4 тижні. В результаті цього бульби виростають маленькі, врожайність істотно знижується.\nХворі кущі картоплі практично не цвітуть.\nПри огляді рослин важливо не сплутати зморшкувату мозаїку з іншими видами цього захворювання. Крім того, поразка куща буває не одним, а відразу декількома видами мозаїки в сукупності.\nАктивний розвиток зморшкуватої мозаїки спостерігається у південних регіонах, де більшу частину вегетаційного періоду варто стійка спекотна погода. Але вражає рослини, ця хвороба, і в інших регіонах, де тривалий час стоїть спека.\nПерший рік хвороба практично не проявляється, але віруси чудово зимують у бульбах. І в майбутньому році вражають з більшою інтенсивністю. Переносять мозаїку попелиця та інші сисні комахи шкідники. Крім цього, збудник живе в смітної траві, поїдаючи листя якої, комахи переносять хворобу на здорові кущі картоплі.\nМеханічна обробка бульб перед посадкою або при виконанні інших робіт на ділянці, також здатна перенести вірус від хворої картоплі на здорову. Тому слід обережно користуватися садовим інвентарем, або знешкодити його.\nОпис зморшкуватої мозаїки картоплі не пропонує лікування хвороби кількома способами. Немає ефективних народних методів боротьби.\nОпора робиться на профілактичні заходи:\nВикористовувати 100% здоровий посадковий матеріал. Бульби на насіння відбирають прямо на ділянці, так дачник краще знає, які кущики були здоровими в процесі вегетації. При пророщуванні насіннєвого матеріалу відразу відкладаються ті бульби, паростки, які мають деформацію. Саме вони містять в собі вірус, який після поширюється по ділянці.\nНасіннєву картоплю обов’язково протруюють перед висадкою.\nПри виявленні у рослин найменших ознак, негайно його викопати і знищити, кущики спалюють або закопують глибоко в землю, в якій гинуть хвороботворні віруси.\nБоротьба з носіями захворювання, попелиць і колорадським жуком, цикадами і іншими комахами. Для цього рослини обробляють спеціальними хімічними препаратами.\nРегулярно прополювати грядки, видаляючи бур’яни.\nНе варто використовувати хімічні препарати. В даний час до цих пір не виведено ефективний засіб боротьби з цією напастю. Тому не слід на шкоду своєму організму надмірно захоплюватися марними засобами захисту.\nМолодий огородник, вперше зіткнувся з цією хворобою, відчуває труднощі. Він звертається за порадою до більш досвідченим людям, які не тільки стикалися з мозаїкою, але і змогли перемогти її. Всі городники радять брати здоровий посадковий матеріал і уважно стежити за рослинами. Кілька разів за період вегетації проводити фитопрочистку. Тобто видаляти всі хворі і трохи уражені рослини.\nСергій Степанович: «Давно займаюся городом і вирощуванням різних культур з мозаїчною зморшкуватістю зіткнувся свого часу. Головне, що хочу порадити, це профілактика та своєчасне виявлення хвороби. Кущ, вражений захворюванням, краще викопати і спалити, або віднести подалі від ділянки. Відрізнити хворі бульби від здорових, на жаль, не можу досі».\nПетро Іванович: «Перше, що хочу відзначити, хвороба практично непомітна. Недосвідчений овочівник виявити її так просто не зможе. Деякі дачники плутають зморшкуватість з фітофторозом. Я і сам не завжди виявляю його відразу. Але велику увагу приділяю відбору насіннєвого матеріалу. Заздалегідь помічаю здорові кущі, вибираю бульби на насіння, з них. Тому хвороба сильно не турбує».\nОлександра: «Не з чуток знайома з багатьма видами мозаїки картоплі. Раджу всім придивлятися до зовнішнього вигляду рослин. Ті кущики, листя, яких покриваються зморшкуватістю, відразу ж виривати і забирати подалі від ділянки. Вони вражені зморшкуватою мозаїкою. Перші роки плутала захворювання, тепер вже відрізняю відразу. Насіння відбираю сама, не довіряю нікому, дотримуюся сівозміни, тому з захворюванням стикаємося рідко».\nДля молодих дачників, які тільки починають вирощувати культуру на ділянці, незайвим буде знати симптоми інших видів мозаїки.\nПравильно поставити діагноз може тільки в лабораторії.\nЗалізиста мозаїка картоплі. Листочки і стебла покриваються плямами або смугами. З внутрішньої сторони, між жилками утворюються коричневі плями. Спочатку симптоми помічають на середніх листках, потім покриваються плямами верхня листя і стебло. Переноситься попелицями та іншими комахами. Передається вірус під час обробки або порізів садовим інвентарем.\nКрапчаста мозаїка картоплі. Інша назва хвороби звичайна мозаїка. В результаті поразки захворюванням втрати врожаю становлять 12-45%. Симптоми помітні на молодих листках, вони проявляються у вигляді крапчастості або мозаїчних плям. Рослини сильно відстають у рості. Переноситься контактним способом і з допомогою комах. Крім картоплі, піддаються захворюванню томати, тютюн, паслін, блекота та інші рослини.\nСкладчаста мозаїка картоплі. Листя стають складчастими або хвилястими. Спочатку світлішають потім набувають відтінку бронзи. При інтенсивному ураженні втрата врожаю становить 40%.\nАукуба мозаїка. Симптоми проявляються на верхніх листках картоплі. При ураженні втрачають 40% врожаю. Якщо вірус перезимував у бульбах, на другий рік симптоми повністю відсутні.\nШаруділи мозаїка. Її переносником є попелиця. Тому в першу чергу симптоми проявляються на верхніх листочках. Вони починають скручуватися навколо середньої жилки, внутрішня сторона стає сріблястою. Листки в’януть і засихають, чому шелестить на вітрі. Перезимували вірус вражає спочатку нижні листя, втрати врожаю при цьому складають 70%.\nКонтрастна скляна мозаїка. Листя на кущах починають жовтіти. Потім покриваються плямами, краю відмирають. Бурі некрозні плями з’являються на стеблинках і черешках картоплі. Масове ураження рослин призведе до втрати 80% врожаю.\nЗахворювання зморшкувата мозаїка картоплі складно знищити на ділянці, тому необхідно уважно стежити за станом грядок. Своєчасне видалення хворих рослин врятує від масового зараження. Кущики, уражені хворобою, краще спалювати, щоб уникнути повторного спалаху вірусу і його подальшого поширення.


Очаківська «БПП «СОЛІДАРНІСТЬ» віддала шану ліквідаторам аварії на ЧАЕС - Європейська Солідарність – Миколаївська територіальна організація\nОчаківська «БПП «СОЛІДАРНІСТЬ» віддала шану ліквідаторам аварії на ЧАЕС\n27 Квітня, 2016 admin_mk Новини 0\nЧлени очаківського осередку партії «БПП «СОЛІДАРНІСТЬ» взяли участь у відзначенні 30-ї річниці Чорнобильської катастрофи.\nЗахід відбувся у вівторок, 26 квітня.\nПам’ять загиблих ліквідаторів аварії вшанували помічник народного депутата України Бориса Козиря, Валерій Богдан, керівник громадської приймальні партії «БПП «СОЛІДАРНІСТЬ» Олег Дорожкін та депутати очаківської міськради від «СОЛІДАРНОСТІ».\nВалерій Богдан зазначив, що день 26 квітня 1986 року, коли сталася аварія, став для України своєрідним «рубіконом».\n«День, коли стався вибух на Чорнобильській АЕС, розділив життя цілої країни на «до» і «після». Це був своєрідний «рубікон», при чому не тільки для ліквідаторів аварії, пожежників, військових, радіофізиків та працівників АЕС, мешканців Прип’яті, але й для всієї країни. Ця катастрофа стала найбільшою атомною аварією в історії, тому наш обов’язок вшанувати пам’ять загиблих, та віддати данину поваги живим, тим хто боровся з наслідками аварії», – зауважив помічник нардепа Бориса Козиря.\nТакож на заході були присутніми особовий склад очаківського відділу МНС, ліквідатори наслідків аварії, члени їх сімей. Після завершення заходу усі присутні поклали вінки та квіти до пам’ятника загиблим ліквідаторам аварії на ЧАЕС.\nНагадаємо, що члени партії «БПП «СОЛІДАРНІСТЬ» в селищі міського типу Березанка Іван Фаріонов та Валерій Гайдаржи взяли участь в заході, присвяченому 30-й річниці Чорнобильської трагедії.


Саме по собі нетримання сечі не є хворобою - це симптом, який означає наявність будь-якої проблеми в організмі людини. При появі такої неприємності необхідно повне обстеження у фахівців, так як нетримання сечі може виникнути через небезпечних захворювань. Розглянемо причини нетримання сечі.\nЯкі причини нетримання в організмі сечі (тимчасового)\nТака проблема як тимчасове нетримання сечі може виникнути через вживання деяких медичних препаратів, продуктів, напоїв. Крім цього причиною можуть бути алкогольні напої (вино, пиво), в яких містяться сечогінні засоби. Такі напої сприяють швидкому наповненню сечового міхура. Через це викликається неконтрольоване і раптове сечовипускання.\nНеконтрольоване сечовипускання може бути через надлишок рідини в організмі. У результаті великого споживання рідини (за невеликий проміжок часу), збільшується утворення сечі в організмі, що може викликати ненавмисне сечовипускання.\nКава і чай мають у своєму складі кофеїн, який є слабким сечогінним засобом. Кофеїн здатний дратувати сечовий міхур. Також сприяють подразнення сечового міхура газовані напої, штучні підсолоджувачі, що може викликати неконтрольоване сечовипускання.\nМожуть бути причинами нетримання і деякі хвороби. Наприклад, інфекції в сечовивідних шляхах. Це цистит, пієлонефрит, при яких відбувається подразнення сечового міхура і стінок сечоводу. За даних захворюваннях часто виникає нетримання сечі, супроводжуване палінням і іншими хворобливими відчуттями в процесі сечовипускання.\nЗапор. Справа в тому, що поруч із сечовим міхуром розташована пряма кишка. При щільному і твердому стільці утворюється запор, а отже, ущільнення в кишці дратують сечовий міхур, що сприяє мимовільного відходу сечі.\nПостійне нетримання сечі, причини\nЗ віком у багатьох людей знижується ємність сечового міхура і збільшуються ознаки його гіперактивності. Ризик утворення гіперактивності збільшується при хворобах судин. Крім того у жінок після менопаузи знижується синтез гормонів естрогенів.\nПостійне нетримання сечі може бути симптомом таких захворювань: ослаблення м'язів сечового міхура, тазового дна, порушення відтоку сечі, неврологічні хвороби.\nІнша причина даної недуги - це видалення матки (гістеректомія). Це тому, що матка і сечовий міхур у жінок перебувають у взаємозв'язку, підтримуються одними зв'язками і м'язами. При операції пошкоджується апарат, який підтримує сечовий міхур, що збільшує ризик мимовільного сечовипускання.\nАденома простати у літніх чоловіків. При запущеному перебігу такого захворювання простата стає великих розмірів, давлячи на уретру і порушується відтік сечі.\nСтресовий нетримання може спостерігатися у вагітних за гормональних змін в організмі. У вагітних жінок матка, збільшуючись, тисне на сечовий міхур, що є причиною мимовільних сечовипускань. Крім того можуть вплинути і зміни в організмі під час пологів. Під час пологів можуть пошкодитися в сечовому міхурі нервові закінчення і структури, які його підтримують. Це може викликати пролапс м'язів, також випадання матки. Нетримання сечі в такому випадку може розвинутися і через роки після пологів.\nПричинами постійного нетримання сечі можуть бути й інші захворювання. Це рак простати, різні неврологічні розлади, Хвороба Паркінсона, рак сечового міхура, множинний склероз, пухлина головного мозку, інсульт, травми хребта. Крім цього пухлини у сечовивідних шляхах різних рівнів часто блокують відтік сечі, що призводить до переповнення сечового міхура.


dashavsky: Повертаюсь спогадами знову і знову. - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: dashavsky: Повертаюсь спогадами знову і знову. - ВІРШ\nПовертаюсь спогадами знову і знову.\nПоч.30 сек. Лечу спогадами, знову і знову, В юні роки наші такі чарівні. В гори Карпати тоді ще зелені, Туди де туман стелився вдалині. Які ж молоді ми були з тобою І раділи цій першій спільній весні. Сонце світило нам над головою, А птахи співали веселі пісні. Програш. А навкруг нас виднілись тільки гори І польові квіти навкруг запашні. Одні ми в цьому зеленому морі, Одні ми тут із тобою! Я і Ти! Поряд розцвітали маки червоні, Яскравими квітами вітер хитав. Милували нас ці барви чудові, Коли до себе тебе я пригортав. І стукіт в сердець з тобою відчули, Які неначе виривались з душі. Про усе на світі тоді забули, Та від щастя були неначе хмільні. .\nдата надходження: 13.06.2019 21:13:22\n© дата внесення змiн: 16.06.2019 15:08:47\nFloki, Катерина Собова, Надія Башинська, Юхниця Євген, Чайківчанка, Ніна Незламна, gnom1971\nНіна Незламна, 14.06.2019 - 10:33\nСпогади окриляють нас і придають сили!Нехай щастить!!!\ndashavsky відповів на коментар Ніна Незламна, 14.06.2019 - 17:16\nДякую що відвідали!\nНадія Башинська, 13.06.2019 - 21:40\nЯк добре, що це все було ... і Є!\nНічого що в спогадах чи снах.\ndashavsky відповів на коментар Надія Башинська, 13.06.2019 - 21:57\nТак, щасливі ми люди, бо маємо гарні спогади про юні роки.\nКатерина Собова, 13.06.2019 - 21:28\nТепер нам залишається літати тільки у спогадах!\ndashavsky відповів на коментар Катерина Собова, 13.06.2019 - 21:35\nТа ще у хороших снах.


Протезування та лікування зубів в розстрочку, лікування та протезування зубів в кредит в Києві\nЛікування зубів і протезування в кредит в Києві пропонує стоматологічна клініка «Віровіт». Наші послуги дуже затребувані і популярні, тому ми зможемо гідно Вас обслужити. Протези, імпланти, вініри та інші послуги з корекції та лікування зубів ми надаємо клієнту в розстрочку або в кредит.\nЯкщо Ви бажаєте детальніше дізнатися, що собою представляє лікування зубів і протезування в кредит в нашій клініці, проконсультуйтеся з лікарем-стоматологом. Така послуга дозволяє зробити всі необхідні дії з лікування та протезування, а згодом у Вас є можливість частинами або повністю погасити кредит.\nЛікування зубів і протезування в кредит відбувається не на таких умовах, як в банках. Ми не накладаємо комісію на кредитні кошти, які Ви використовували. Ви виплачуєте безвідсотковий кредит у визначений термін. Такий метод виплати підійшов багатьом нашим пацієнтам, і вони з вдячністю відгукуються про нашу клініку.\nМи, як дбайливі і небайдужі люди, прекрасно розуміючи ситуацію з зарплатами в нашій країні, пропонуємо свої послуги на умовах кредиту. Пацієнти, які пройшли лікування зубів і протезування в кредит, дуже задоволені і кажуть, що послуга дійсно зручна і виручає.\nЯкщо справа стосується Вашого здоров'я, то Ви не повинні довго думати, скористатися кредитом чи ні. Тим більше, лікування та протезування зубів в кредит ніколи не зашкодить тим людям, які в даний момент очікують зарплату або ж коли їх виплати затримуються.\nНе потрібно думати, що використання кредиту - це щось таке, з чим краще ніколи не зв'язуватися. Лікування зубів і протезування в кредит надається тим людям, які мають постійний дохід, але в даний момент потребують відстрочення розрахунку.


поети » ART RU\nКюхельбекер Вільгельм (1797-1846), Санкт-Петербург – Тобольськ\n1. Происхождение Кюхельбекера. Утворення\n21 червень 1797 года в Санкт-Петербурге в семье немецких дворян Кюхельбекер родился сын Вильгельм. батько його, Карл Кюхельбекер, статский советник, считался образованнейшим человеком своего времени. Мать Вильгельма Юстина фон Ломан происходила из балтийских дворян, была няней младшего сына императора Павла I.\nПримечательно, что до 6 лет Вильгельм Карлович ни слова не знал по-русски. В 12-летнем возрасте он лишился отца, глава семьи скончался от чахотки. Семья оказалась в затруднительном финансовом положении, проте, матери Вильгельма удалось дать сыну хорошее образование, устроив его в частный пансион Иоганна Фридриха Бринкмана, обучение в котором считалось лучшим.\nОтечественная война 1812 року, тот национальный подъем, который царил тогда в Отечестве, не мог не затронуть молодые сердца лицеистов. Судя по тем статьям, которые Кюхельбекер выписывал в свою тетрадь, можно понять, какие темы его интересовали: «Образ правления», «Низшие (справедливость их суждений)», «Рабство».\nВ 1815 году опубликованы первые стихотворения Кюхельбекера в журналах “Амфион” і “Сын Отечества”. После окончания лицея (с серебряной медалью), он получил чин титулярного советника.\nВ 1820 году Кюхельбекер в поддержку сосланного на юг страны А. Пушкина публично зачитал свое стихотворение “поети”, повествующее о тяжелом пути людей творчества. Узнав, что его персона привлекла внимание министра иностранных дел, Кюхельбекер решил ненадолго покинуть страну. Устроившись секретарем у директора Императорских театров Александра Нарышкина, он сопроводил его в заграничную поездку.\nПо прибытии в Россию Кюхельбекера отправили служить на Кавказ к генералу Ермолову в статусе чиновника по особым поручениям. Однако там он также долго не задержался. Разругавшись и дав две пощечины племяннику генерала, он был отстранен от службы. Тем не менее в этот период, на Кавказе, Кюхельбекер знакомится Александра Грибоедова и находит в нем близкого по духу человека. Є думка, что прототипом Чацкого в комедии Грибоедова является никто иной, как Кюхельбекер.\n3. Кюхельбекер – видавець\nВ 1825 году Кюхельбекер вернулся в Петербург, где сошелся с декабристами. Его приняли в подпольную революционную организацию “Северное общество”, суть деятельности которой сводилась к преобразованию государственного строя в России. Спустя две недели состоялось восстание на Сенатской площади, в котром Кюхельбекер принял непосредственное участие.\n14 грудня 1825 года поэт, некогда издатель Кюхельбекер выстрелил в великого князя Михаила Павловича. Покушение не удалось – пистолет несколько раз дал осечку. Восстание пошло не по заданному плану, и Кюхельбекеру оставалось бежать. Он попытался скрыться в Варшаве, но уже в январе 1826 года был арестован, после чего отправлен в Петропавловскую крепость. В июле того же года Кюхельбекера сначала приговорили к смертной казни, затем приговор смягчили и заменили продолжительным заключением с последующей ссылкой в Сибирь.\n10-лет отбыл наказание Кюхельбекер. За это время взгляды на волнующие его вопросы не изменились, все также он брался за перо. Зокрема, написал поэму “Давид”, занимался переводами Шекспира.\nАвтор адмінОприлюднено 06.06.2020 26.01.2021 Категорії поетиПозначки декабристы,Кюхельбекер,поэты XIX в.,Санкт-Петербург,ТобольськЗалишити коментар до Кюхельбекер Вільгельм (1797-1846), Санкт-Петербург – Тобольськ\nВолошин Максиміліан (1877-1932), Київ-Коктебель\nМ.А. Волошин. Париж. 1905 рік\nВолошин Максиміліан народився в Києві 16 травня 1877 года в семье Александра Максимовича Кириенко-Волошина, юриста за родом діяльності. мати Макса – Олена Оттобалдівна, уроджена Глазер, була жінкою вольовою і неординарною. Шлюб подружжя довго не протримався, і в подальшому вихованням сина Олена Оттобальдовна буде займатися практично одноосібно.\nОлена Оттобальдовна Кирієнко-Волошина\n2. Освіта Волошина\nПочаткову освіту Волошин отримав, займаючись будинку з гувернером. Основний упор в заняттях був зроблений на гуманітарні науки. В подальшому він навчався, правда, без особливих успіхів в гімназіях Москви і Феодосії.\nВ 1893 році мати майбутнього поета купила будинок в Коктебелі, куди і перебралася разом з сином.\nМакс з матір'ю\nМ. Волошин в дитинстві. Москва. 1885 рік\nВ 1897 році, поступившись натиску батьків, Максиміліан вступив до Московського університету на юридичний факультет. Власна ініціатива вчитися на історико-філологічному факультеті так і залишилася нереалізованою.\nВ 1899 році Волошин був виключений з університету на рік за участь в «студентських заворушеннях». Однак після відновлення його навчання так і не задалася, і скоро юнак остаточно розпрощався з так і не полюбилася йому альма-матер.\n3. творче життя: поезія, переклади, живопис\nУ 1890-м роком датується перша віршована досвід Волошина. В 1895 році перша публікація його творчості в збірнику «Пам'яті В. До. Виноградова ».\nВ період з 1898, будучи ще студентом університету, і далі 1905 рр. Волошин багато подорожував (“роки мандрів”). Не маючи в надлишку коштів, він часто пересувався пішки, залишався переночувати в нічліжках, і таким чином досліджував ряд європейських держав (Італія, Швейцарія, Німеччина, Франція, Греція). Півтора місяці Волошин провів у Середній Азії.\nперіод з 1905 г. по 1912-й поет назве пізніше “роками блукань”. В цей час він буде шукати смисли в буддизмі, католичестве, захопиться окультизмом, буде прийнятий в Парижі в масони. В 1914 році його зацікавлять ідеї антропософії.\nЧи не затримуючись на довго в одному місці, Волошин, Проте, був активним учасником літературного життя Росії. В 1907 г. поет влаштувався в Коктебелі, там він розпочав підготовку циклу “Киммерийские сутінки”. Він перекладає з французької на російську мову поезію Поля Верлена, Анрі де Реньє, Жозе-Марії де Ередіа, Стефана Малларме, Еміля Верхарна і прозу Вільє де Ліль Адана, поля Клоделя, Поля де Сен-Віктора.\nВ 1910 році вийшла перша збірка віршів Волошина. В цей же час він співпрацює з журналом символістів “ваги” і акмеїстів “Аполлон”, все більш набуваючи авторитет в письменницькому середовищі\nКримський пейзаж 1925\nВ січні 1913 року в Третьяковській галереї була піддана акту вандалізму картина І. Рєпіна “Іван Грозний і син його Іван”. Цей випадок сколихнув суспільство. Волошин також не залишився осторонь. 13 лютого він виступив в Політехнічному музеї з лекцією «Про художню цінність постраждалої картини Рєпіна», суть якої зводилася до того, що причиною агресивної вчинку вандала стали форма і зміст самого полотна Рєпіна. Лекція аудиторією була сприйнята неоднозначно, деякий час публікації Волошина бойкотували видавцями.\nЧерез рік, в 1914 м, вийшла книга статей Волошина про культуру “Liki творіння”. В 1915 г. – вірш-реакція на військові події в світі – "Палаючий 1915 рік" (“У рік палаючого світу 1915”). Свою антивоєнну позицію Волошин позначив, написавши листа військовому міністру, в якому відмовився служити в царській армії і брати участь «у кривавій бійні».\nКарадаг в хмарах\nУ ці ж роки поет щільно зайнявся акварельного живописом. Основною темою його робіт стане Кіммерійський пейзаж. Свої акварелі Волошин, подібно японським майстрам, підписував рядками зі своїх же віршів. З низкою картин він взяв участь в виставках “світ мистецтва”.\nВолошина-художника прийнято відносити до “Кіммерійської школі живопису”, поряд з Айвазовським, Куїнджі та ін. Його акварелі можна зустріти в Третьяковській галереї, а також в деяких провінційних музеях.\n5. Черубина де Габриак. Гумилев, дуель\nЧерубина де Габриак – таємнича поетеса, постала в російській культурному суспільстві в 1909 році. 9 місяців публіка не підозрювала, що за цим ім'ям ховається нікому не відома вчителька Єлизавета Дмитрієва, і виник цей персонаж з легкої руки Макса Волошина, на той момент вже знаменитого поета.\nЗ Дмитрієвої Волошин познайомився на початку 1909 року. Незадовго до цього Єлизавета, дівчина непривабливу зовнішність, але безперечно талановита і по-своєму цікава, привабила своєю обдарованістю поета Н. Гумільова. Між ними зав'язалися дуже непрості відносини, завершилися річної поїздкою в Коктебель, де центром тяжіння людей мистецтва тоді був будинок Макса Волошина.\nВолошин був старше Дмитрієвої на 10 років, мудрішими і досвідченішими. В підсумку, дівчина віддала перевагу його Гумилеву. Знехтуваний поет виїхав з Криму, Дмитрієва залишилася до осені. Саме в цей проміжок часу і з'явилася на світ красуня Черубина де Габриак, талановита молода поетеса. 18-річна католичка, отримала суворе виховання в монастирі. Іспанка по батькові, російська по матері, вона пише вірші, які хотіла б публікувати в журналі “Аполлон”, але перебуваючи під пильним контролем батька, спілкуватися безпосередньо з редактором журналу Сергієм Маковським вона нібито не може, а тому можливо це тільки за допомогою листування.\nДмитрієва в Коктебелі\nНавіщо потрібна була ця містифікація? Причина тому – некрасивість Дмитрієвої. Є думка, що Маковський, редактор журналу “Аполлон”, який готувався до друку не без участі Волошина, будучи естетом навряд чи погодився б мати справу з зовні не привабливою, нехай навіть талановитої, панянкою. Це ніяк не вписувалося в аристократичну концепцію журналу.\nРозіграш вдався на славу. Заінтригований вишуканими листами незнайомки з непростою долею, Маковський не на жарт захопився поетесою. Дмитрієва та Волошин усвідомили, що рано чи пізно потрібно буде покласти край цій грі, т.к. ажіотаж навколо Черубіни тільки наростав і залишатися безликої довго дівчині не вдасться.\nПрохопившись поетові-перекладачеві Йогану фон Гюнтеру про справжнє обличчя, ховається за маскою Черубіни, Дмитрієва поклала початок кінця містифікації. той, в свою чергу, поділився інформацією з Михайлом Кузміна, а далі про все дізнався редактор Маковський, до останнього не вірив у те, що його розіграли.\nГумільов Н. і Волошин М.\nДізнався про поганий жарт і Н. Гумилев. Коли маски були скинуті, він публічно кинув Дмитрієвої: «Ти була моєю коханкою, на таких не одружуються ». Волошин, дізнавшись про образу Єлизавети, також публічно дав ляпаса скривдженому колись дівчиною поетові. Була призначена дуель, обидва поета залишилися цілі і неушкоджені, але про це поганому епізоді ще довго лихословили. Вигадана Волошиним і Дмитрієвої історія з Черубиной, що почалася невигадливою розіграшем, завершилася скандально і ніяково.\n6. над сутичкою\nВолошин в центрі\nРоки революції та громадянської війни Волошин вважав за краще залишитися на батьківщині. Він говорив: «Коли мати хвора - діти її залишаються з нею». Ставши над сутичкою, він всіма силами боровся за “безглузде знищення” пам'яток, книг, людей. так, в 1918 г. його турботами було врятовано від розгрому маєток Е. А. Юнг, де зберігалося безліч творів мистецтва, рідкісна бібліотека.\nвлітку 1919 року Волошин врятував від білогвардійського самосуду генерала Н. А. Маркса, видного вченого-палеографа, упорядника “легенд Криму”, який в минулому мав справу з більшовиками. У травні 1920 року, коли білої контррозвідкою був розкритий підпільний більшовицький з'їзд, зібрався в Коктебелі, один з делегатів знайшов притулок і захист в будинку Волошина. В кінці липня Максиміліан Олександрович допоміг звільненню поета Про. Е. Мандельштама, заарештованого білогвардійцями.\n7. Волошин про Крим\nСтавлення Волошина до Криму, як частини держави Російського, можна зрозуміти з листа до А. Петрової, написане 10 травня 1918 року: “Крим занадто мало Росія, і по суті майже нічого крім зла від російського завоювання не бачив за минулі півтора століття. Самостійним він бути не може, так як при готівки дванадцяти з лишком національностей, його населяють, і до того ж не гніздами, і в шарі, він не в змозі створити ніякої держави. Йому необхідний «завойовник». для Криму, як для країни, вигідно бути в найближчу добу пов'язаним з Німеччиною безпосередньо (а не з Україною і не з Австрією). [… Набагато складніше питання психологічний, для нас російських, пов'язаних усіма країнами своєї душі з Киммерієй. Наша фізична - земна батьківщина хірургічно відділяється зараз від батьківщини духовної Святої Русі)”.\nбудинок М. Волошина в Криму\nВ 1906 році Волошин одружився з художницею Сабашниковой Маргариті (Амур, Маргоря) Цей союз протримався недовго, Сабашникова пішла від Макса до поета В'ячеславу Іванову і його дружині Лідії, вирішивши утворити з ними разом сім'ю нового типу.\nМаргоря, Маргарита Сабашнікова.\nВ 1922 році, коли в Криму почався голод, Волошин найняв фельдшера з сусіднього селища Заболоцького Марусю для догляду за своєю старою матір'ю. так, Маруся і залишилася в будинку поета на правах дружини, господині його будинку.\nВолошин Макс з дружиною Марією Степанівною\nПомер Макс Волошин 11 серпня 1932 року, йому було всього 55 років. Поховали його на пагорбі Кучук-Єнішар, який обмежує Коктебель зліва, так само як Карадаг обмежує його справа. Марії Степанівні вдалося зберегти будинок поета, не порушивши його порядків – його двері як і раніше були широко відкриті для поетів, письменників, художників, і просто мандрівники.\nАвтор адмінОприлюднено 20.05.2020 26.01.2021 Категорії поети,живопис,ХУДОЖНИКИПозначки акварель,Волошин М.,Гумільов Н.,київ,Коктебель,Крим,революція,Черубина де ГабриакЗалишити коментар до Волошин Максиміліан (1877-1932), Київ-Коктебель\nХерасков Михайло Матвійович (1733-1807), Переяславль-Москва\nХераськов М. М.\n1. Рік і місце народження. походження\nХерасков Михайло Матвійович народився 5 листопада 1733 року в г. Переяславль, де батько його (Метью Єреску, знатний молдаванин) отримав маєток після Прутського походу в 1711 році. Мати походила з роду Друцьких-Соколинських.\nВ загальному й цілому, Михайло Матвійович належав до вищого кола аристократії. Після смерті глави сімейства мати майбутнього літератора вдруге вийшла заміж за князя Трубецького Н. Ю., і Хераскову перебралися в Ізюм, де відбував на той момент службу Микита Юрійович. Після призначення вітчима на нову посаду в Петербурзі, Хераськов разом з родиною перебрався в столицю.\nДо 10 років Михайло навчався вдома. арифметика, геометрія, іноземні мови, географія – основний набір предметів для початкової освіти того часу. В 1743 році вітчим зараховує його в Сухопутний шляхетний кадетський корпус, в якому основних предметів, серйозну увагу приділялося культурного життя підлітків. так, в закладі учні організовували постановки вистав і збиралися в літературні гуртки.\nВ 1751 році Михайло Херасков був випущений з кадетського корпусу в Інгерманландський полк в чині підпоручика, і, пробувши офіцером чотири роки, перейшов в статський службу. В 1756 році в Московському університеті він отримав посаду асесора (іншими словами, вів контроль за студентами), а також очолив студентську бібліотеку і став керівником університетського театру.\nБільш того, в 1757 році під піклування Хераськова перейшла друкарня Московського університету, а пізніше і Московська синодальна друкарня. В університетській друкарні він організував ряд друкованих видань ("Корисна розвага", «Вільні годинник», «Невинне вправу», «Добрий намір»), ставши центром тяжіння для друкарської студентської молоді.\nКрім друкарні і театру, Михайло Матвійович був відповідальний за мінералогічний кабінет, провід над російськими акторами в Москві і відповідав за контракти з італійськими співаками.\nВ 1761 році Хераськова призначили виконуючим обов'язки директора університету. Важливим досягненням його на цій посаді стала організація в 1768 році лекцій російською мовою. Домогтися цього було непросто, т.к. європейські професора нав'язали Московському університету викладання виключно латинською мовою.\nХераськов, перебуваючи в серйозній опозиції з рядом впливових осіб, проте звернувся з мовним питанням безпосередньо до Катерини II. Ситуація розгорталася в період подорожі Імператриці по Волзі в 1767 році, в якому Михайло Матвійович також взяв участь в склад її свити. Через деякий час питання було вирішене на користь використання вітчизняного мови.\nУ травні 1770 року (37 років) Херасков був призначений віце-президентом Берг-колегії (організація, яка займалася керівництвом гірничорудної промисловості Росії) в чині статського радника. Через чотири роки Михайло Матвійович подав у відставку. є припущення, що відставка була ініціативою самого Хераськова, а нібито він потрапив в опалу через свого серйозного захоплення масонством, до якого приєднався в 1773 році, т.к. догляд з посади не супроводити в його випадку покладеної пенсією.\nПісля відставки Михайло Херасков брав участь у видавництві першого в Росії філософського журналу “Ранкове світло” під керівництвом N. Новикова. З Новіковим Хераськов продовжить тісну співпрацю в 1778 році після відновлення свого до опального положення. Ставши куратором Московського університету, він розпорядиться передати Новикову друкарню терміном на 10 років, в результаті чого останній почне активно розвивати свою видавничу діяльність, що, в свою чергу, позитивним чином позначиться на збільшенні читання російського населення.\nВ 1783 році Хераськов став членом Російської академії, а в 1786 році був нагороджений орденом св. Володимира 2-го ступеня.\nХераськов М. М. в зрілі роки.\nОднак незважаючи на негативний минуле, пов'язане з масонської діяльністю, Хераськов ложі не залишив, за що згодом знову потрапив в ситуацію, яка загрожувала йому новими серйозними неприємностями. Обвинувачений в проведенні у себе в маєтку таємних масонських ритуалів, Михайло Матвійович тільки завдяки заступництву впливових знайомих перед Катериною зміг втриматися на посаді куратора університету. Проте після арешту в 1792 році N. Новикова становище Хераськова похитнулося, і займатися університетськими справами йому було заборонено. Положення його зміниться тільки з приходом Павла I.\nВ листопаді 1802 вже при Олександрі I Михайло Матвійович Херасков був звільнений зі служби з пенсіоном «на прохання і за старістю». У поважному віці літератор отримав чин дійсного таємного радника.\nУ літературі дебютував Хераськов в 1758 році п'єсою “Венеціанська черниця”, а в 1761 році поставив комедію у віршах Безбожник і написав оду, присвячену Е. Р. Дашкова.\nВ січні 1762 Михайло Матвійович написав оду на сходження на престол Петра III, в липні - на сходження Катерини II. Надалі Хераськов щорічно присвячував Імператриці новий вірш, також їм же були написані вірші до її коронації 1763 році.\nВ 1778 році Хераськов закінчив епічну поему “Росіяда”. Над цим об'ємним твором автор працював протягом восьми років. Поема була представлена Імператриці і припала їй до душі. Хераськов таким чином звільнився від опали, отримав пристойну грошову премію і був призначений куратором Московського університету.\nЩо прийшли на зміну Катерині Павлу Хераськов присвятив поему «Цар, або врятований Новгород ». Олександра I він також привітав на троні величними одами.\nпомер Хераськов 27 вересня (9 жовтня) 1807 у Москві. Останні роки він продовжував писати, співпрацював з журналами «Вісник Європи», «Патріот» і «Друг освіти».\nВ 1760 році (27 років) Хераськов одружився на Єлизаветі Василівні Неронова. Жінка також писала вірші і повністю розділяла масонські погляди чоловіка. Будинок їх згодом став визнаним центром літературної Москви.\nДітей у пари не було, але вони взяли на виховання Анну Карамишева, чиї мемуари були знайдені в паперах І. Е. Великопольського в селі Чукавина, Старицького повіту Тверської губернії, його дочкою Н. І. Чаплін. Крім опису побуту дворянської сім'ї, Карамишева дає деякі відомості і про М. М. Гераскове.\nАвтор адмінОприлюднено 06.05.2020 24.05.2020 Категорії письменники,поетиПозначки XVIII в.,Катерина II,масони,Новиков Н.,Хераськов М.Залишити коментар до Херасков Михайло Матвійович (1733-1807), Переяславль-Москва\nМатюнина Тетяна Володимирівна. Калуга-Ковдор. духовний воїн\nМне нравится… Чуть что – сразу “немає!..”\nМы так живём – как обычно.\nАвтор адмінОприлюднено 05.05.2020 18.11.2020 Категорії кожен з нас може,музиканти,поетиПозначки Калуга,Ковдор,Матюнина Т.,поколение 1990-х,поезія,философияЗалишити коментар до Матюнина Тетяна Володимирівна. Калуга-Ковдор. духовний воїн\nВолодимир Маяковський (1893-1930), Багдаті-Москва\n1. Володимир Маяковський. Рік і місце народження поета\nВолодимир Маяковський народився 19 липень 1893 року в Грузії (на той момент була частиною Російської імперії), в селе Багдати. мати його, уроджена Олександра Олексіївна Павленко, родом з Кубані. батько, Володимир Костянтинович, з козаків, служив лісничим в Ериванське губернії. Крім Володимира в родині було дві дочки Людмила і Ольга. Двоє хлопчиків в родині Маяковських померли в дитинстві.\nВолодимир Маяковський з сім'єю\nВ 1906 році раптово помер батько сімейства, причому від банального уколу пальця звичайної голкою і подальшому за цим зараженням крові. На Володимира це справило незабутнє враження, все життя він буде уникати використовувати голки і шпильки.\n2. Освіта і революція\nПершим навчальним закладом Маяковського стала гімназія в Кутаїсі, де він навчався з 1902 року. Проживаючи серед грузин, він з дитинства добре знав грузинську мову, і пізніше навіть називав себе “грузином”.\nКоли в 1905 році революція докотилася до Кавказу, 12-річний Маяковський брав активну участь в мітингах і демонстраціях, підтримуючи революційні ідеї. В 1906 році після смерті батька Олександра Олексіївна разом з дітьми переїхали в Москву. Два роки Володимир відвідував 5-ю класичну гімназію. В 1908 він був виключений з 5-го класу через брак коштів оплатити навчання.\nЩе під час навчання в гімназії Маяковський вперше написав “неймовірно революційне” вірш, яке було опубліковано в підпільній шкільному журналі. Ідеї революціонерів його переповнювали: він працював у підпільній друкарні, вступив в партію більшовиків. Юний Маяковський був двічі заарештований, але кожен раз йому сходило все з рук. Однак, в третій раз не повезло: він провів у Бутирській в'язниці 11 місяців. Часу було вдосталь, і Володимир почав там писати вірші і читати книги.\nМожна сказати, висновок з супутнім йому самоосвітою і роздумами вивели Маяковського на новий рівень. Йому захотілося кардинально поміняти естетику класичного мистецтва на нове. надихнувшись, Маяковський ще в тюрмі вирішив стати художником. звільнившись, він почав готуватися до вступу в Московське училище живопису, скульптури та архітектури. В 1911 році він став студентом.\n3. Шлях до популярності. Поезія і драма\nПід час навчання в училищі живопису, скульптури та архітектури Маяковський познайомився з Д. Бурлюком, В. Хлебниковим і А. Кручених і приєднався до кубофутуристам. Він починає знову писати вірші, і перше ж вірш Маяковського “ніч” (1912) було опубліковано в збірнику футуристів “Ляпас суспільному смаку”.\n1912 рік. Москва. Група футуристів. сидять В. В. Хлєбніков, Г. L. Кузьмін, З. D. Долинський. Вони стоять N. D. Бурлюк, D. D. Бурлюк, В. В. Маяковський\nВ 1912 році 30 Лис Володимир Маяковський вперше публічно виступив в артистичному кафе “бродячий пес”. Разом з футуристами молодий поет пропагував нове мистецтво, за що був відрахований з училища. В 1913 році футуристи вирушили в турне по російських містах, влаштовуючи в кожному виставку футуристичних картин, читання віршів і лекцій.\nВ 1913 році Маяковський звернувся до драматургії. Він написав трагедію “Володимир Маяковський”, сам поставив її та сам же зіграв в ній головну роль. Слідом поет вирішив освоїти кінематограф і, в результаті, написав кілька сценаріїв, а також знявся у фільмі «Драма в кабаре футуристів №13».\nВ 1918 році відбулася прем'єра п'єси Маяковського «Містерія-буф» під керівництвом В. Мейєрхольда.\nВ 1928-1929 рр. Маяковський написав сатиричні п'єси “Клоп” і “Ванна кімната”. Поставлені вони були в театрі Мейєрхольда. Сам поет брав активну участь в підготовці вистав, виконуючи функції другого режисера.\nРепетиція постановки «Баня» за п'єсою Володимира Маяковського в ГосТІМа\n(1930 рік) . Всеволод Мейєрхольд показує мізансцену.\n“Ванна кімната” була поставлена лише кілька разів, після чого її заборонили аж до 1953 року. Обидві п'єси були сприйняті як сатиру на радянський лад і бюрократію. Уряд не залишило без уваги випади “головного радянського поета”, і вже в 1930 г. відмовило йому у виїзді за кордон.\nОфіційна критика раптово знайшла, що сатира Маяковського більш, чому не доречна, т.к. ряд явищ, осміяних поетом в своїх п'єсах, це вже пережитки минулого, наприклад, бюрократія і чиновницьке свавілля. Більш того, висловлювалася думка, яке боляче ранило поета, що він всього лише “супутник”, а не, дійсно, “пролетарський письменник”.\nВ 1930 році Маяковський вирішив підсумувати результати своєї 20-річної творчої діяльності і підготував виставку. Він власноруч відбирав газетні статті, малюнки, оформляв приміщення, розвішував плакати. Однак, незважаючи на велику кількість бажаючих відвідати захід, серед відвідувачів не виявилося нікого з представників літературних організацій. Офіційною стороною також було проігноровано факт цього своєрідного ювілею. Поетеса Ольга Берггольц пізніше згадувала:\n“Ніколи не забуду, як в Будинку друку на виставці Володимира Володимировича «Двадцять років роботи», яку чомусь майже бойкотували «великі» письменники, ми, кілька людей сменовцев, буквально цілодобово чергували біля стендів, фізично страждаючи від того, з яким сумним і суворим обличчям ходив по порожніх залах великий, висока людина, заклавши руки за спину, ходив взад і вперед, немов очікуючи когось дуже дорогого і все більш переконуючись, що ця прекрасна людина не прийде”.\nвиставка 20 років роботи\nДо 1930-му році положення поета по всіх фронтах можна впевнено назвати кризовим.\n4. “лівий фронт”\nЩе в 1922 році Маяковський очолив літературно-мистецьке об'єднання “Лівий Фронт Мистецтв”. Туди увійшли такі письменники та художники, як: НН. Асєєв, В.В.. Каменський, С.І.. Кірсанов, А.Є.. кручених, Б.Л. Пастернак, А.М. Родченко, В.Ф. Степанова, В.Е. Татлін та ін.\nподібно футуризму “лефовцев” заперечували традиційні принципи в мистецтві, і ратували за створення нових його форм. Кілька важливих пунктів в положенні “ЛІВА”: принцип “жизнестроения”, теорія “соціального замовлення” і висунення на перший план “літературного факту”, тобто. фантазія і вигадка при створенні нового мистецтва повинні бути забуті.\nДо кінця 20-х років “ЛІВА” загруз в кризі через надмірну регламентованості, учасники зайшли в глухий кут у своєму побудові нового мистецтва. В 1928 році Маяковський покинув об'єднання, але в травні 1929 року спробував організувати групу, подібну “LEFu”, назвавши її “Революційний фронт мистецтв” (REF). Однак робота в об'єднанні не склалося, і незабаром розпалося, а Маяковський вступив в Російську асоціацію пролетарських письменників.\n5. Маяковський і Родченко перші радянські рекламні агенції\nВ 1919 ряд художників і поетів приступили до роботи над серією агітаційних плакатів “Вікна сатири ЗРОСТАННЯ”. Зараз подібне культурний напрямок можна було б назвати соціальною рекламою.\nМаяковський працював в тандемі з Олександром Родченко, художником і фотографом. Протягом десяти років вони створили ряд вивісок, журнальних малюнків, а також рекламу для вітрин і плакати, і, в результаті, сформували концепцію радянської реклами.\nЗ початком НЕПу держава, щоб сприяти успішному збуту населенню своїх товарів, витримавши конкуренцію з іноземними та приватними фірмами, підключило для цієї мети всю міць відомих способів пропаганди. Реклама як така в Росії на той момент використовувалася незграбно і походила більше а повідомлення або анонс чогось.\nМаяковський був відповідальний за гасла і агітки, Родченко – за ілюстрацію. Поет вміло поєднував товарну і політичну агітацію. Слогани його відрізнялися ідеологічною спрямованістю. Текст на полотні займає чільне місце, і Родченко його виграшно оформляє за допомогою друкарських шрифтів, оклику та ін. знаками, зводячи використання коштів до мінімуму.\nЛіля Брік рекламує видавництво\nНайчастіше при оформленні рекламного плаката, на якому передбачалося зображення простої радянської людини, Родченко звертався до фотографії. Ліля Брік в червоній косинці – його справа рук творіння. Образ простої радянської людини, робочого, трудівника, з оптимізмом і енергією будує соціалізм, займає центральне місце в творчості Родченко і Маяковського.\nНеобхідність рекламного і агітаційного дизайнерського малюнка зійшла нанівець в міру згортання НЕПу.\n5. Любов і смерть\nОсобисте життя поета Маяковського була насиченою – відносини з Лілею Брик чого варті. З Лілею і Осипом БРІК він познайомився ще в 1915 році, будучи 220-річним хлопцем.\nЗавдяки Маяковському Брики познайомилися з радянськими футуристами і іншими творчими людьми, і незабаром їх квартира стала таким собі богемним салоном. Незабаром між Лілею і Володимиром спалахнув пристрасний роман, і ряд своїх творів того періоду поет присвячував коханої.\nЗ 1918 Маяковський і Ліля з чоловіком сипом стали жити разом. Дивні для нас зараз відносини в “трикутнику” Маяковський і подружжя Бриків, але зрозумілі в постреволюційному суспільстві початку 20 в., тривали до 1925 року.\nМаяковський і Брик\nПроте, відносини з Лілею не заважали Маяковському захоплюватися іншими жінками. працюючи в “вікнах ЗРОСТАННЯ” поет познайомився з художницею Лілією Лавинська, згодом у неї народиться від нього син Гліб-Микита Лавинский (1921-1986).\nВ 1926 році, перебуваючи в Нью-Йорку, Маяковський знайомиться з російською емігранткою Еллі Джонс (Єлизавети Зіберт). Роман був недовгим, однак через місяці після від'їзду поета у жінки народилася дочка – Елен-Патрісія, яку він побачив перший і останній раз через два роки у Франції.\nСофія Шамардіна, Наталя Брюхоненко, Тетяна Яковлєва, з якою він познайомився в Парижі і яка повертатися в Росію, – відносини з цими жінками також важливі епізоди в особистому житті Маяковського.\nОстанній роман поета був із заміжньою жінкою Веронікою Полонської. Красива актриса МХАТу, їй був 21 рік на момент їхнього знайомства, йому – 36. На дворі – 1929 рік. Вона відмовилася йти від чоловіка до такого складного людині, як Маяковський, переживає тоді, до речі, не найлегший період у своєму житті. Він влаштовував їй сцени ревнощів, вимагав піти від чоловіка. Після чергової сварки, ледь Полонська вийшла за двері і пішла, Маяковський застрелився. У передсмертній записці він звертається до “товаришеві уряду” подбати про свою сім'ю: «Моя сім'я - це Ліля Брік, ненька, сестри і Вероніка Вітольдівна Полонська. Якщо ти влаштуєш їм стерпне життя - спасибі ». Поетові було всього 36 років.\nПісля смерті Маяковського весь його архів перейшов Лілі Брік. Довгий час її спроби хоч щось видати “з Маяковського” кожен раз виявлялися невдалими. Тоді Ліля написала лист тов. Сталіну, і справа зрушила з мертвої точки.\nУ своїй резолюції, надрукованій в газеті “правда”, генсек назвав Маяковського «кращим і найталановитішим поетом радянської епохи», після чого творчість поета стало видаватися великими тиражами.\nАвтор адмінОприлюднено 06.03.2020 27.01.2021 Категорії ХУДОЖНИКИ,письменники,поетиПозначки Ліля Брік,Маяковський,СРСР,футуристиЗалишити коментар до Володимир Маяковський (1893-1930), Багдаті-Москва\nАхматова Анна (1889-1966), Одеса-Москва\nКороткої виклад основних фактів з життя російської поетеси Анни Ахматової:\n1. Рік і місце народження Анни Ахматової. родина\nАнна Ахматова (Горенко) народилася 23 червень 1889 році під Одесою в містечку з красивою назвою Великий фонтан. Її дитинство було затьмарене розлученням батьків. Все сталося через легковажних пригод батька сімейства Андрія Горенка, відставного офіцера флоту. мати Анни, Інна Еразмівна, повністю присвятила себе дітям, намагаючись загладити провину за свого недбайливого чоловіка. Щоліта вона вивозила дітей поправляти здоров'я в Севастополь.\nКоли прийшов час визначитися з місцем навчання, вибір Анни упав на Смольний інститут. Однак не витримавши суворих регламентів, Ахматова незабаром покинула його, пояснивши своє рішення просто: “Він мене трохи любить”. Продовжила свою освіту майбутня поетеса в Маріїнській гімназії в Царському Селі.\n3. Почуття і відносини Анни\nАнна Андріївна була на рідкість приваблива, струнка, темноволоса, з сірими очима. Вона відразу ж стала об'єктом уваги для гімназистів. але дівчина, в підсумку, вибрала того, кому вона була не потрібна і просто її використав. Це був старшокласник Володимир Кутузов-Голенищев, майбутній сходознавець.\nВ 1904 році Ахматової 14. Зустріч з Миколою Гумільовим вона сприйняла легковажно. А той, навпаки, закохався з першого погляду і при будь-якому зручному випадку пропонував їй руку і серце.\n4. Микола Гумільов і Амедео Модільяні\nМикола був із забезпеченої сім'ї. Його батьки оплатили видання першої книги віршів сина, а також забезпечили йому поїздку до Європи. Однак, опинившись за кордоном, Микола почав сумувати за Ганні, страждати від нерозділеного кохання і навіть два рази намагається покінчити життя самогубством. Незабаром Анна дала свою згоду стати дружиною Гумільова.\nВесілля відбулося в 1910 році, після чого молоді поети вирушили в Париж. Одного разу на Монмартрі Ахматова познайомилася з художником Амедео Модільяні і була зачарована ним. Гумилеву же художник не сподобався, він назвав його “п'яним чудовиськом”. Через деякий час у Ахматової почався роман з італійським художником і скульптором.\nАмадео Модільяні та один з численних портретів Ахматової.\nХудожник неймовірно вразили Анну, але в той час вона була вірна Гумилеву. Вони жили в маленькій кімнаті у Тучкова моста.\nДо сих пір літературознавці сперечаються, а чи були поети щасливі один з одним? Гумільов довго ігнорував поетичний дар своєї дружини, пропонував їй стати танцівницею, відзначаючи її гнучкість. Але Анна говорила, що не може не бути поетом, і тоді Гумільов здався і допоміг видати її першу книгу віршів “Вечір”.\nНезабаром Ахматову визнають своєї в літературних колах в той час, як шлюб двох поетів тріщить по швах. У Ахматової з'являються коханці. Пізніше в емігрантських колах будуть навіть ходити чутки про її зв'язки з імператором Миколою II. Гумільов також не відрізняється якостями порядного сім'янина.\nВ 1912 році у Ахматової і Гумільова народжується син Лева. Але дитина шлюб не рятує, та c 1918 році поети розходяться. Час настав важкий. Революцію Ахматова не прийняла, але і від варіанту емігрувати вона також відмовилася.\nГумільов і Ахматова з сином Левом\nАхматова виходить заміж вдруге. За маленьким Лівою поки що доглядає мати Гумільова. Новий чоловік Анни Андріївни Шилейко Володимир Казимирович, талановитий вчений, захоплюється поезією. Але Шилейко також виявився нікчемним чоловіком, як і Гумільов, тікала з родини то на війну, то до інших жінок.\nШилейко і Ахматова жили в злиднях, але це не заважало Ахматової вражати оточуючих царственої поставою і королівськими манерами. Неначе вона живе не в якомусь флігелі, а в самому палаці.\nДуже скоро Ахматова зрозуміла, що і цей шлюб непорозуміння, але терпіла його, як добровільне покарання. Чоловік захоплював її як вчений: він знав 52 мови, але хіба це потрібно для сімейного щастя?\nШилейко був страшно ревнивий і замикав ворота, щоб Ахматова нікуди не йшла. А вона була настільки худий, що пролізала під воротами як змія. На вулиці на неї чекав Артур Лур'є, з яким у неї був швидкоплинний роман. Ці ворота збереглися до сих пір, але тепер вони вросли в землю. В 1921 році Ахматова все-таки прийняла рішення про розлучення з Шилейко. А той, в свою чергу, любив розповідати своїм учням, що сам кинув Ахматову.\n8. страшний рік\n1921 роки був страшним для Ахматової. У серпні заарештований і розстріляний Микола Гумільов. Ахматова мало займалася вихованням сина, але саме вона дала Леве важливу життєву установку: любов і повагу до загиблого батька.\n9. Микола Пунін\nУ Ахматової починається загострення туберкульозу. У лікарні її відвідує мистецтвознавець Микола Пунін і у них поступово виникають взаємні почуття, незважаючи на те, що Пунін одружений. Їхні стосунки виявилися тривалими для Ахматової: 15 років вони були поруч. Спочатку як закохані, потім як друзі. Жили вони в Фонтанному будинку, флігель якого став тепер Музеєм Ахматової.\n10. син Лев\n30-е роки ознаменувалися новими арештами і репресіями. Першим забирають Осипа Мандельштама, потім Пунина. Ахматова зривається в Москву і домагається його звільнення. А в 1938 році, коли заарештовують її сина студента, жодні зв'язки вже не допомагають.\nОфіційним приводом для арешту послужила сутичка Льва Миколайовича з викладачем університету. Той ставив під сумнів маршрут експедиції Миколи Гумільова в Африці. Лев, вихований на схилянні перед пам'яттю батька, різко заперечив професору. У той же день його заарештували. Для Ахматової починаються нескінченні поневіряння перед будівлею в'язниці в надії передати посилку.\nЛюбовні стосунки з Пунін закінчуються. Ахматову не друкують і не перевидають, вона живе в бідності і багато хворіє. Зате вірші її ходять по руках.\nВ 1940 році з'являється надія на краще. Був надрукований збірник з шести книг. вважається, що книги вийшли завдяки капризу Сталіна, який запитав одного разу з самим невинним виглядом: “А що ж Ахматова, нічого не пише?”\nТоді в магазинах трапився ажіотаж, через віршів Ахматової буквально билися. Але то була коротка світла смуга в житті поета. В 1941 році починається війна. Друзі допомагають Ахматової евакуюватися з Ленінграда до Ташкента ще до початку голоду.\n12. післявоєнний час\nПід час війни закінчується посилання Льва Гумільова, він іде добровольцем на фронт і повертається з Перемогою. Післявоєнний час робить життя легким. В 1949 році останній раз арештовують Пунина. Йому судилося померти у в'язниці. Це сталося в серпні, майже день в день з загибеллю Гумільова. Ахматова надала трагічним збігом сакральний сенс: “У кожному серпні, Боже правий, Стільки свят і смертей”.\nВтім листопада 1949 року був чи не краще. Льва Гумільова засуджують до 10 років таборів. Ім'я Ахматової виявляється під забороною аж до 1954 року. Лев Гумільов вийшов на свободу лише в 1956 році.\n13. Останніми роками\nДля Ахматової настає останнє десятиліття життя найменш трагічне і вельми плідну. Друкуються її книги, в Італії їй присуджена літературна премія. Ахматова отримує почесне звання професора Оксфорда і справжню мантію. А в Росії у неї з'явилися талановиті учні, такі як Йосип Бродський. Ахматова померла після четвертого інфаркту 5 березня 1966 року, перебуваючи в Москві, але заповіла поховати себе під Ленінградом.\nАвтор адмінОприлюднено 05.02.2020 13.07.2020 Категорії письменники,поетиПозначки Ахматова,Гумилев,Одеса,відносини,поети,Санкт-Петербург,Царське селоЗалишити коментар до Ахматова Анна (1889-1966), Одеса-Москва


ᐈ Ролик обвідний ременя ГРМ 473H 481H на Чері М 11 481H-1007070BA-Chery потрібно купити? Низька ціна 165 грн в магазині CHERY.NET.UA\n→ Ролик обвідний ременя ГРМ 473H 481H\nРолик обвідний ременя ГРМ 473H 481H Чері М 11 481H-1007070BA-Chery\n✔ Відправимо запчастини на Чері М 11 вже СЬОГОДНІ в будь-яку точку України, при замовлені — до 16-00 с ПН — ПТ, СБ — до 14-00. Все, що потрібно для китайських авто Chery M11 ви можете придбати в одному магазині! Ролик обвідний ременя ГРМ 473H 481H 481H-1007070BA — Надається 14 днів гарантії на обмін або повернення.\nРолик обвідний ременя ГРМ 473H 481H. Артикул: 481H-1007070BA\nРолик обвідний ременя ГРМ 473H 481H на М 11\n481H-1007070BA • Ролик обвідний ременя ГРМ 473H 481H • Chery M11 вибирають:\nРолик ременя ГРМ натяжна Истар Тігго ФО Тігго5 М11 М12 Джага Кімо Біт Угорщина Чері М 11\nРемінь ГРМ Истар Тігго ФО Тігго5 М11 М12 Eastar TiggoFL Tiggo5 M11 M12 Німеччина Чері М 11\nНатягувач ременя генератора без ролика Истар Тігго ФО Тігго5 М11 М12 Eastar Китай Чері М 11\nРемінь ГРМ Истар Тігго ФО Тігго5 М11 М12 Eastar TiggoFL Tiggo5 M11 M12 Бельгія Чері М 11\nРолик ременя ГРМ натяжна Истар ТіггоФЛ М11 М12 Джага Кімо Біт Угорщина Чері М 11\nРолик ГРМ обвідний Истар Тігго М11 М12 Джага Кімо Біт Eastar Kimo Beat Польща Чері М 11\nОтзывы о товаре ролик обвідний ременя грм 473h 481h Чері М 11


Як одягти чохли на Hyundai крету • LOC.COM.UA\nЯк одягти чохли на Hyundai крету\nHome » Як одягти чохли на Hyundai крету\nАвточохли Автопілот для Hyundai Creta (2016) у Львові.\nМодельні Автомобільні чохли з Екошкіри “Автопілот” для Hyundai Creta (2016)\nЯк самостійно встановити чохол на Hyundai Solaris 2011-2014.\nЯк одягти чохли на Solaris\nВСТАНОВЛЕННЯ ЧОХЛІВ НА Solaris ЗА 3 ХВИЛИНИ\nНовинка, Інструкція з встановлення чохлів\nУстановка авточохлів на задній ряд\nУстановка автомобильных чехлов на Hyundai Creta “рисунок строчка”\nЯк правильно одягнути чохли\nЯк правильно і ги скінчите кориці еко шкіра?\nКаде та носите на волі за седишта?\nЯк і ги ставите натягніть на дресот на передні седишта?\nКолку чині та се інсталіраат капаци за автомобілі?\nЯко та ги відстороніть попирайте за голову на Kia Sid?\nЯк ото зніміть предното седиште на Hyundai creta?\nЯк і сі ші капаци після седишта в автомобіль?\nУстановка авточехлов на hyundai creta (Хендай Крета).\nHyundai Крета. чохли на сидіння\nАлькантара чи штучна замша\nАвточохли виготовлені з надійної, міцної та екологічно чистої екошкіри без запаху, що не викликає алергії.\nДля спинок і сидушок використовуються вставки з перфорованої екошкіри або алькантари, що дозволяє почуватися комфортно і в спеку, і в холод. Асортимент представлений широкою кольоровою гамою, доступні однотонні та комбіновані варіанти. Вироби не порушують заводську функціональність салону, виготовлені з усіма технологічними індивідуальними отворами для вашого автомобіля. Авточохли від компанії “Автопілот” не перешкоджають спрацюванню подушок безпеки та відповідають міжнародному стандарту якості, підтвердженому сертифікатом ГОСТ ISO 9001-2011.\nПідбираємо необхідний для встановлення комплекту чохлів інструмент.\nУ нашому випадку знадобиться лише електричний ліхтар та набір торцевих ключів.\nДрузі, не полінуйтеся вимийте і пропилососьте свій Solaris перед встановленням чохлів, процедура стане приємнішою, та й лакофарбове покриття автомобіля не постраждає.\nЛегким натисканням на фіксатор. що знаходиться у верхній частині передніх спинок, знімаємо підголівники, акуратно натягуємо на них чохли, підтискуючи м’які частини підголівника пальцями.\nДалі дістаємо з упаковки чохли на передні сидіння та спинки (праве від лівого відрізняються спеціальними складками під подушки безпеки та вирізами під пластикові частини, що знаходяться в нижній частині сидінь), розправляємо їх на водійському та пасажирському сидіннях. Від’єднуємо під сидінням кріплення спинки заводського чохла (фартух і спідниця), рівномірно розкладаємо сідницю, заправляючи задню частину під спинку, а бічні під пластикові частини передніх сидінь. За допомогою гумових петель і гачків, що входять до комплекту, закріплюємо сідницю під сидінням, застосовуючи невелике зусилля затягуємо і зав’язуємо шнурки просмикнуті в чохлі (перед тим як затягувати шнурок заведіть його хрест на хрест на одну з металевих частин рухомої частини сидіння). Далі натягуємо спинку, просовуючи спідницю лицьової частини, між сидінням та спинкою, затягуємо її під сидіння, кріпимо гумові петлі чохла з ЕКОшкіри, повертаємо на місце кріплення лицьової частини заводського чохла (фартух рис. 2).\nІнструкція по встановленню чохла на Hyundai Solaris\nПрофесійне встановлення авточохлів з екошкіри на Hyundai Solaris (Hyundai Solaris)\nЗамовлення у нас https://vk.com/avtocheholufa Авточохли Невеликий пруф для клієнтів, яких виникли питання в процесі.\nЗа аналогією переднього ряду. знімаємо підголівники і акуратно натягуємо на них чохли-кепочки.\nДалі відкручуємо болт. що знаходиться по центру між спинкою і сидінням, і легким рухом тягнемо передню частину сидіння вгору (під колінами дві клямки мал. 3) знімаємо сідницю, натягуємо на неї чохол, затягуємо шнурок і гумові петлі, ставимо сидіння на місце.\nВідкручуємо болт кріплення замка ременя безпеки (більша половина задньої спинки), натягуємо чохол на спинки, просовуємо замок ременя безпеки у спеціальний отвір. затягуємо шнурки та закріплюємо гумові петлі, встановлюємо підголівники та повертаємо спинки у вихідне положення, потім встановлюємо на місце замок ременя безпеки. встановлюємо сидіння, закручуємо болт, що кріпить. засувки замикаються автоматично.\nТепер потрібно встановити чохли на задній ряд автомобіля. Знімаємо подушки, а спинку. Спинку залишаємо на місці.\nСхема надягання тут така сама, як із першим рядом:\nНа спинці заднього сидіння потрібно видалити ремені безпеки за наявності, а потім скласти спинку.\nФіксуються задні чохли на спинках крісла за допомогою гумок та гачків (все йде в комплекті).\nНа підголівниках чохли одягаються зверху та фіксуються за допомогою гумок.\nСидіння краще зняти. так натяжка буде максимально обтягує і без складок.\nЗаправити язичок між подушкою та спинкою;\nПопередньо фіксуємо за допомогою довгих тонких гумок. заводимо їх під сидіння, натягуємо та зв’язуємо між собою.\nЯзичок верхньої половини чохла також заводиться між подушкою та спинкою.\nЗа язичок, на звороті крісла, чохол натягується як шкіра на барабан.\nПри максимальній утяжці фронтальна частина чохла буквально вдруковується у форму крісла.\nЯзичок заводиться під задню частину чохла та фіксується липучкою.\nМаленька хитрість: отвори під стрижні підголівників у чохлі можна зробити за допомогою викрутки або звичайної сигарети.!\nЯк правильно і швидко надіти чохли на сидіння розповість цей огляд із відеоінструкцією.\nУ відеоролику експерт «Автопрофі» покаже та навчить, як правильно та швидко одягнути чохли з роздільною схемою надягання на сидіння автомобіля.\nДля тих, хто поспішає, наводимо коротку покрокову інструкцію щодо встановлення чохлів на задній та передній ряд. Але відео рекомендуємо подивитися в будь-якому випадку. воно цікаве.\nЗразковий перелік сумісності чохлів розміром S\nBMW 1 серія (04.07)\nSeat Ibiza, Леон\nСписок представлений для ознайомлення та не є повним.\nЗразковий перелік автомобілів із сидіннями розміру M\nФорд Escort, Ka, Maverick, Ranger, Focus, Focus II, Focus C-Max, Fusion, Escape, Galaxy\nSeat Alhambra, Altea, Arosa, Cordoba, Ibiza, Леон, Toledo\nТагаз Tingo (’12- )\nУпатства за інсталяцію кориці од еко-шкіра\nПеред с, треба да го інсталіраті капакот на перницята за седиштето. Уважно розклопуйте го капакот, поправите го під седиштето наперед і позаду з еластичні стрічки і куки і саме то звірте го столчето на країну за да ги фіксуєте еластичні ленти од страните.\nНазад на країну на стіл, спричините випадок істиот принцип за якою тягне шкірата на барабанот. Як напнатоста беше максимальна, тогаш предниот справ на капакот буквально її біде втиснуто у форму седиште. Ставете го азікот під задніот wallід на столот і зацврстете го зі спеціалістів велкро.\nСтави на випадок-дрес на горніот справ від століт; Помістіть його середній ремінь надолу, спричините випадок така, що горні від справ (“поткошула”) Цвёрсто наміщений задній від справ на столот;.\nпатник автомобіля (5 місця). 1200 рублі (времетрає інсталяції: біля 2 години) з автомобілем (7 місця). 1700 рублі (времетрає інсталяції: 2. 2.5 години) мініван (8 або 9 седишта). 2200 рублі (времетрає інсталяції: біля 3 години)\nВажливий факт: Усуньте ги попирайте за голову на Kia Ceed то е неможливо, біде тие се повзання з жиці, така що її ги ставимо натягніть директно на седиштата з потпірачі за глава. Відтак процінив каде е перед капакот, го втрути внатрі кон надворі і го нанесуваме на седиштето. Потрібно повіше або помаленьку точно да гі означимо крапки на затегування.\nПрво, лизнете го возачкото сидісте до краю і усунете ги 2.те завртки що я прицверстуваат санката на підот. Після того слайд седиштето з forward наперед і усунете уште 2 завртки ззаду. Закрутіть се відверті з главата Е12.\nІ, нарешті, із Eco-шкіри. В даний час даний вид автомобільних чохлів дуже популярний. Розглянемо їх особливості. Плюсами є: непропускність вологи, приємні на дотик, гіпоалергенність, досить простий догляд (їх необхідно просто протирати час від часу вологою ганчіркою), величезний вибір колірних рішень, доступні ціни, витримують навіть низькі температури.\nЦіна відповідно відрізняється в залежності від фірми виробника та, звичайно, від матеріалу виготовлення. Порівняйте характеристики та виберіть, яким би Ви хотіли бачити Ваш салон.\nВінілові – ще один різновид захисту салону Hyundai Крета. Вони мають одну негативну особливість – влітку вони швидко нагріваються, а взимку стають холодними. Однак з позитивних моментів можна назвати їхню здатність не пропускати повітря або вологу. Тому вінілові сидіння хороші для тих, хто любить чистий салон і для тих, хто має домашніх тварин у машині – нерідкі гості.\nЗ хутра – непоганий варіант холодної зими. Однак обов’язково зверніть увагу на якість хутряних виробів, щоб хутро не прилипало до одягу. Вони здатні гріти Вас узимку, вони максимально комфортні та неймовірно затишні. Головний недолік. такий вид тканини легко притягує бруд і приходить у непридатність. Добре відпрати та почистити можна лише у спеціальних хімчистках.\nПо-перше, це, звичайно, матеріал, з якого виготовлений чохол. Існує досить великий вибір. Сучасний ринок пропонує різні варіанти.\nУ кожного автовласника рано чи пізно виникає бажання придбати чохли для автомобіля, з метою захисту крісел від забруднень, або для надання особливого стилю салону авто. Найчастіше з питанням зіштовхуються власники мінівенів і кросоверів, т.к. використовують такий транспорт для сімейних подорожей та відпочинку. З тієї ж причини і страждає оббивна тканина від забруднень частіше, ніж в інших різновидах автомобілів.\nВони коштують недорого, тому часто приваблюють покупців, які є автовласниками. Велюр сприяє тертю при ковзанні, тому Вам комфортно сидітиме на такому сидінні в будь-якому одязі.\nЗовні вироби з велюру досить симпатичні, крім того, вони не нагріваються до високих температур під впливом яскравих сонячних променів. Їх мінусів – догляд дуже трудомісткий. Тканина таких може збиватися у складки, а ворсинки приминаються під людьми. Отже, їх потрібно часто прати чи міняти.\nЦя тканина дещо схожа на велюр. Чохли зі штучної замші виглядають стильно: вони м’які та теплі. Не можна не відзначити їх неймовірну міцність – вони відрізняються високою якістю та тривалим терміном експлуатації.\nРечі такого типу прослужать довго, крім того, догляд за ними зовсім нескладний – вони легко чистяться. Але зазвичай тканина погано вбирає вологу.\nКоли в машині їздять діти або галасливі компанії, важливо купувати чохли для Hyundai Creta високої якості та безпосередньо у виробника, щоб ціна, зовнішній вигляд та міцність були оптимальними. Забезпечуючи захист сидінням, ви зможете спокійно розважатися і подорожувати, не думаючи про наслідки та дорогу хімчистку.\nБагато власників Hyundai Крету після певного часу починають замислюватися і про покупку чохлів для сидінь. Адже якщо відмовитися від них, то Вам потрібно буде часто заїжджати в хімчистку для приведення салону в належний вигляд. Що вже казати про те, якщо у Вашій машині часто сидять діти або домашні тварини. Чим рахувати витрати на послуги хімчистки, краще вибрати «захист» для свого улюбленого автомобіля.\nАле варто пам’ятати, що до вибору чохлів Hyundai Creta потрібно підійти з особливою увагою і ретельністю. Напевно, Вам хочеться, щоб придбані вироби служили Вам вірою та правдою довгий час, виглядали красиво та доглянуто на сидіннях та створювали пасажирам та водієві максимально комфортні умови.\nTags: hyundai, крету, одягти, чохли\n« Заміна олії у варіаторі Honda Civic\tЗаміна зовнішнього шрусу Ford Focus 2 »


Західноукраїнська народна республіка - презентація з історії україни\nЗавдання уроку Розкрити процес утворення ЗУНР; Визначити історичне значення Злуки УНР та ЗУНР; Вчитися працювати з історичними джерелами, робити висновки; Розуміти необхідність єднання українського народу\nПлан Проголошення Західноукраїнської народної республіки ( ЗУНР ). Північна Буковина,Хотинщина,Закарпаття. Декларація про об»єднання українських земель в єдину державу. Україно – польська війна\nОпорні поняття і дати Опорні поняття: ЗУНР; День соборності; Акт злуки; Опорні дати: 13.11.1918р. – проголошення ЗУНР; 22.01.1919р. – акт злуки ( об»єднання ) УНР та ЗУНР;\nПроблемне завдання Які причини поразки Західноукраїнської республіки?\nАктуалізація опорних знань До складу якої держави входили західноукраїнські землі напередодні Першої світової війни? В якому напрямку розвивався український національний рух на західноукраїнських землях в роки Першої світової війни та в період Української революції? Чи порушувалося питання про долю західноукраїнських земель під час укладення Брест – Литовського мирного договору? Яке рішення було прийнято? Яка держава після розпаду Австро – Угорщини претендувала на західноукраїнські землі?\nВисновки Питання про західноукраїнські землі було одним з головних на переговорах у Бресті. Центральна Рада вимагала включення західноукраїнських земель до складу УНР. Німеччина та Австро – Угорщина погодилися передати УНР більшу частину Холмщини та Підляшшя. Іншим західноукраїнським землям надавалася автономія. На західноукраїнські землі претендувала Польща, яка утворилася після розпаду Австро – Угорщини.\nПроголошення Західноукраїнської народної республіки ( ЗУНР ). 16.10.1918р. – маніфест австрійського уряду про перебудову держави на федеративних засадах 18.10.1918р. – утворення у Львові Української національної ради 19.10.1918р. – постанова Української національної ради про об»єднання українських земель в Українську державу 01.11.1918р. – початок україно – польської війни 11.11.1918р. – утворення уряду – Державного секретаріата на чолі з К.Левицьким. 13.11.1918р. – проголошення ЗУНР\nМаніфест Української національної ради 19 жовтня УНРадою було прийнято Маніфест, в якому вона проголосила: «1. Ціла українська етнографічна область в Австро-Угорщині, зокрема Східна Галичина з граничною лінією Сяну з влученням Лемківщини, північно-східна Буковина з містом Чернівці, Стородинець і Серет та українська полоса північно-східної Угорщини — творить одноцільну українську територію. 2. Ся українська національна територія уконститовується отсим як Українська держава ... 3. Взивається всі національні меншости ... негайно вислати своїх представників до Української Національної Ради в кількості, відповідуючій їх числу населення. 4. Українська Національна Рада виготовить Конституцію для утвореної сим способом держави на основах: загального, рівного, таємного і безпосереднього права голосування з пропорціональним заступництвом, з правом національно-культурної автономії...» Чому в І пункті маніфесту зазначалися саме ці землі, які повинні увійти до складу української держави? Як передбачалося розв»язати питання національних меншин?\nЄвген Омелянович Петрушевич\nСистема управління ЗУНР Національна Рада ( вищий законодавчий орган влади ЗУНР ) Президент ЗУНР Державний секретаріат ( уряд ЗУНР) Органи місцевого управління\nВнутрішня політика ЗУНР Початок аграрної реформи : земля, яка належала крупним землевласникам ( в основному полякам ), переходила у власність держави; планувалося наділення землею малоземельних і безземельних селян. Збереження законодавства Австро – Угорщини. Створення жандармерії та збройних сил – Української Галицької Армії ( УГА ). Уряд ЗУНР придушував виступи робітників і селян, незадоволених політикою уряду.\nМіжнародне становище ЗУНР Національна Рада висунула свої претензії на Східну Галичину, Лемківщину, північно – західну частину Буковини, Закарпаття. Це загострило відносини ЗУНР з Польщею. Польща висунула територіальні претензії до ЗУНР, окупувала частину західноукраїнських земель, а 5 листопада 1918 р. почалася війна Польщі і ЗУНР. 21 листопада поляки захопили Львів.\nДекларація про об»єднання українських земель в єдину державу. 01.12.1918р. – укладення попереднього «Договору про злуку» між ЗУНР та УНР. 03.01.1919р. – Українська національна рада затвердила проект договору та направила делегацію з представників Галичини, Буковини та Закарпаття у Київ. 22.01.1919р. – проголошення Декларації про об»єднання УНР та ЗУНР ( Акт злуки ), яку повинні були затвердити Установчі збори. Пригадайте, а яка ситуація складалася для Директорії та ЗУНР на момент укладення Акта злуки? «Задзвонили срібні дзвони в Україні, Аж по світі по широкім стало чути: «Зустрічайте Воскресіння день! Віднині Навік – віки Україні вільній бути!» Зашумів відвічний Київ прапорами, Розлилась народу повідь по Подолі, На майдані, на Софійськім, з корогвами Зустрічала Україна свято волі. Україно, нездоланна вища Мати Володимира, Богдана і Тараса. Бог тобі призначив жити, не вмирати, Бути світові як захист і окраса.» В.Переяславець. Дзвони в Україні Яке історичне значення мав Акт злуки УНР та ЗУНР? Чи відбулося справжнє об»єднання українських земель в єдину державу?\nУкраїно – польська війна Лютий 1919р. – наступ УГА. Втручання Антанти в україно – польський конфлікт, початок переговорів. Відновлення боєздатності польської армії. Травень 1919р. – наступ польської армії. На початку червня 1919р. польські війська контролювали майже всю територію Галичини. 7 – 28 червня 1919р – Чортківська офензива УГА. Перегрупування польських військ під командуванням Ю.Пілсудського. Наступ польських військ. 16 – 18 липня 1919 року рештки УГА перейшли р.Збруч. Східна Галичина опинилася під польською окупацією\nПівнічна Буковина,Хотинщина,Закарпаття. Опрацювати п.2 §20 і визначте: Які революційні події відбулися в Північній Буковині, Хотинщині, Закарпатті наприкінці 1918р. – на початку 1919р.? Яка була мета цих революційних виступів? Які підсумки визвольних змагань в Північній Буковині, Хотинщині, Закарпатті наприкінці 1918р. – на початку 1919р.?


За ніч на Волині злодії обікрали три храми УПЦ МП - РІСУ\nЗа ніч на Волині злодії обікрали три храми УПЦ МП...\nЗа ніч на Волині злодії обікрали три храми УПЦ МП\nУ ніч на 23 січня до Свято-Миколаївського храму села Звиняче Горохівського благочиння вдерлися невідомі зловмисники.\nЯк розповів настоятель громади священик Сергій Бачинський, ніяких коштів на той момент у церковній касі не зберігалось. Однак злодії пошкодили оклад на одній з храмових ікон, повідомляє Перший канал соціальних новин.\nКрім того, у Свято-Успенському храмі села Старосілля Колківського благочиння (Маневицький район) зникла ікона. Про злочин повідомив настоятель храму, благочинний протоєрей Петро Бугайчук.\nТакож у ніч на 23 січня невідомі обікрали Хрестовоздвиженський храм села Ощів Горохівського благочиння. Настоятель храму священик Роман Світлик звернувся до правоохоронців. Слідчо-оперативна група на місці події встановила, що спочатку зловмисники проникли в храм, пошкодивши вікно. Оскільки старовинних цінних речей у храмі не знайшли, невідомі викрали з каси 100 грн.


Головна Підручники Підручник Цитологія (Лекції) скачати онлайн 2. Будова плазмолеми\nПлазмолема складається з мембрани і надмембранного комплексу. Деякі автори виділяють ще третій внутрішній шар плазмолеми — субмембранну опорно-скоротливу систему. Інші вважають цей шар периферичною ділянкою цитоплазми — її кортикальним шаром. Таким чином, плазмолема є асиметричною структурою внаслідок наявності в ній неоднакових шарів, а також різного молекулярного складу самої мембрани.\nа) Надмембранний комплекс у тваринних клітинах представлений глікокаліксом (товщиною 3–4 нм). Він вкриває майже всі клітини тваринних організмів, за винятком невеликих ділянок цитоплазми в місці особливих контактів між клітинами, а саме в щільних замикальних контактах. Дослідження показали, що глікокалікс складається переважно з глікопротеїдів, що містять сіалову кислоту, та гліколіпідів. Більша частина глікопротеїдів занурена в бімолекулярний ліпідний шар плазмолеми, так що між глікокаліксом і розміщеною під ним мембраною існує тісний зв’язок.\nВважають, що глікокалікс діє як склеювальний (адгезивний) фактор, що сприяє утримуванню клітин разом. Різні види клітин характеризуються певними особливостями вуглеводних сполук у глікополімерах мембрани, що забезпечує взаємне “розпізнавання” клітин, як однорідних, так також “пізнавання” чужих, (наприклад, при пересаджуванні органів), Глікокалікс приводить в дію імунні механізми, які викликають відпадання цих клітин. Таким чином, глікокалікс забезпечує взаємодію клітин з оточенням взагалі. Завдяки пористості будови глікокалікс є в плазмолемі реактивною зоною, де відбуваються певні біохімічні процеси.\nб) Середній шар плазмолеми є біологічною ламелою (мембраною) завтовшки 7–8 нм (детальніше описана вище як елементарна біологічна мембрана). Згідно з рідинно-мозаїчною моделлю біологічна мембрана представлена ліпідним бішаром, до складу якого входять переважно ліпоїди: фосфатиди — лецитин (фосфатидилхолін) і цефалін (фосфатидилетаноламін), а також холестерин (холестерол). У ліпідному бішарі головки ліпідів спрямовані назовні, а хвостики всередину. Деякі ліпіди виступають поза мембрану назовні, придаючи їй асиметричності.\nЗа положенням та функціями у мембрані виділяють три види білків: інтегральні, напівінтегральні й периферичні. Периферичні білки нетісно зв’язані з поверхнею мембрани і звичайно знаходяться поза біліпідним шаром. Інтегральні (трансмембранні) білки звичайно мають наближену до круглої форму і пронизують всю мембрану. Більша частина з них зв’язана з внутрішньою поверхнею мембрани (наближеною до цитоплазми). Напівінтегральні білки лише частково занурюються в ліпідний бішар. Серед білків, які беруть участь у формуванні плазмолеми, є структурні, ферментативні, транспортні та рецепторні молекули.\nПоложення молекул у плазмолемі є лабільним (плинним), вони можуть переміщатися, що залежить від вмісту в біліпідному шарі холестерину, який міститься ближче до внутрішньої поверхні мембрани. Вуглеводні частини глікопротеїдів і гліколіпідів виступають над мембраною, придають поверхні клітини негативний заряд і утворюють основу надмембранного комплексу плазмолеми.\nв) Субмембранна опорно-скоротлива система плазмолеми — це найбільш в’язка частина цитоплазми, її периферичного, кортикального шару, яка формує своєрідну сітку з мікрофіламентів і мікротубул. Опорно-скоротливий апарат забезпечує міцність і здатність до скорочення плазмолеми. Ця система є частиною цитоскелету клітини, забезпечує локомоторні функції, бере участь у переміщенні білків плазмолеми, реалізації процесів екзоцитозу, а також у скороченні плазмолеми при амебоїдному рухові лейкоцитів, при поділі цитоплазми під час цитотомії.


Світова велич Тараса Григоровича Шевченка. Українська та зарубіжна література - курсові, реферати, контрольні, дипломні\n1. Релігійність Тараса Шевченка. 6\n2. Біблійні сюжети і мотиви у творчості Т. Г. Шевченка. 10\n3. Поема «Марія» - найкраща перлина релігійної поезії 19\n4. «Псалми Давидові» - високохудожні переклади давніх релігійних молитов. 24\nАктуальність теми. Тарас Григорович Шевченко відомий всьому світові як славетний народний поет, прозаїк, художник, гравер, літературний критик, актор, співак, фольклорист та краєзнавець. Його творчий спадок і зараз, через півтора століття не втрачає своєї краси, сили та актуальності.\nЕпоха, осяяна геніальним словом нашого великого українського Вчителя і пророка, має свій конкретний початок невмирущим «Кобзарем», але не має закінчення уже протягом другого століття. І ніколи не буде мати у прийдешні віки, бо кожне нове покоління відкриватиме у його творах незгасне яскраве світло дум і помислів для себе.\nОзнайомившись із джерелами для написання курсової роботи можна стверджувати про актуальність обраної теми, яка і на сьогоднішній день не тільки не втратила наукового інтересу і значення, а навпаки, потребує подальшого вивчення і аналізу. У творах Т.Шевченка вбачається його «біблійність» не тільки у відношенні до тем, які він брав з Біблії, але й часто у висловлених звертаннях до Бога – у високо поетичних молитвах. Проголошуючи ідеї, основані на Євангелії, на новозавітній правді науки, Шевченко виявив свій глибокий християнський світогляд, що свідчить про глибокі знання релігії.\nСвітогляд, життєва філософія, етика і релігійність Шевченка наскрізь пройняті Святим Письмом. Свята Біблія супроводжувала його все життя. В дитинстві він не лише слухав, як його батько читав «Мінею» в неділю по полудні, але й частини Святого Письма; потім він вчився читати й писати з єдиного в тих часах підручника – Біблії. Як круглий сирота він служив у різних дяків. «Тарас знав тоді увесь Псалтир напам’ять… Виразне й голосне читання Тарасове подобалося людям, його охоче кликали, де траплялась потреба читати Псалтир. І не було в селі поховано ні одного мерця, над яким би Тарас не читав би Псалтиря » (О. Кониський). Потім на службі у попа у вільний час перечитував «Життя святих». Під час вивчення малярства в Академії мистецтв у Петербурзі його учитель Брюллов рекомендував Шевченку вибирати теми з Біблії або з історії греків і римлян. Тоді Біблія стала для нього основною книгою, яку він пильно читав, докладно вивчав усі події, щоб розуміти їх для своєї малярської роботи. Після арешту під час перебування у в’язниці, потім на засланні йому дозволено мати тільки Біблію.\nШевченка глибоко зворушувала доля Ісуса Христа, який зазнав страшних мук в ім’я спасіння людей, проніс свій хрест до кінця і не схибив. Та й сам поет усім своїм життям дав приклад найтоншої альтруїстичної етики, за правду не боявся згинуть, став апостолом великого Христового слова. Вплив Біблії яскраво й виразно відбивається скрізь: і в поезіях Шевченка, і в прозі писаній російською мовою, і в «Записках» його і навіть в листах до приятелів і до знайомих.\nУ «Давидових псалмах», поемах «Царі», «Неофіти», «Марія», переспівах старозавітних пророків, використовуючи відшліфовані віками образи-символи, алегорії, сюжети, Шевченко висловив загальнолюдські ідеали, висповідав свою душу, відкрив світові істину, засудив несправедливість.\nШевченко був обізнаний з різними релігіями (іудаїзм з його «Старим Завітом», буддизм, християнство, слов’янська й антична міфології). Широко використовував міфологію в багатьох творах «Кобзаря», зокрема, в «Неофітах».\nВершиною у творчості поета є поема «Марія». Шевченко послідовно йде за євангельським сюжетом, лише в одному відходить від біблійної легенди: за Шевченком Марія мала чоловіка – провозвістителя месії – і, як і кожна жінка, в муках народила сина.\nПро що б не писав Шевченко (про чехів – «Єретик», росіян – «Притча про блудного сина», чеченців – «Кавказ», євреїв – «Марія», «Саул» та інші) він завжди думкою линув у світ України.\nПісля заслання, маючи за плечима тяжкий досвід – перенісши вигнання й осміювання, Шевченко здійснив переспіви біблійних пророків. Їхня доля, людиноподібний пафос творчості імпонували поетові. Крім Ісаї, переспівує Ієзекіїля, Осію, пише вірш «Пророк», де визначає покликання поета – «Святую правду возвістить».\nДо міфологічних та біблійних мотивів Шевченко досить часто звертався у малярстві. Він розмальовував церкви в Україні, зокрема в маєтку Лизогуба; створив малюнки «Апостол Петро», «Самаритянка», «Свята родина», «Смерть Марії», «Притча про робітників на винограднику», «Розп’яття» (Див. додатки).\nУ курсовій роботі ставиться мета дослідити творчість Т. Шевченка через призму літературознавчих праць науковців, дослідників у контексті висвітлення окремих творів Великого Кобзаря релігійної тематики.\nДосягнення мети передбачається через постановку таких завдань:\n- характеристика творчості Т. Шевченка у якій присутні біблійні мотиви;\n- аналіз художніх текстів і процесів досліджуваного періоду на прикладі окремих праць Тараса Григоровича;\n- теоретичне та історико–літературне значення релігійності у творчості Кобзаря.\nАналізуючи творчість Тараса Шевченка, науково-літературознавчі джерела з даного питання, відмічаючи глибокі знання Шевченком Святого Письма, вбачаю окреслення новизни творчого потенціалу Кобзаря як серед ранніх творів, так і серед останніх його праць. Принцип новизни полягає в органічному вписуванні творів Шевченка в наше сьогодення, систематичне вивчення і віра у здійснення пророцтва українського поета, заповнення численних лакун багатої літературної спадщини Великого Кобзаря.\nКурсова робота «Біблія у творчості Тараса Григоровича Шевченка» складається зі вступу, основної частини з окремими розділами, висновком та додатками. В кінці роботи представлено бібліографічний список використаних джерел.


Як правильно прати речі, які сильно линяють? – вручну, і в машинці-автоматі; корисні поради | Своїми руками\nГоловна » Поради » Своїми руками » Як правильно прати речі, які сильно линяють? – вручну, і в машинці-автоматі; корисні поради\nЯк правильно прати речі, які сильно линяють? – вручну, і в машинці-автоматі; корисні поради\nЯк перевірити міцність барвника?\nВидаляємо барвний пігмент з одягу\nПеремо речі правильно, щоб не линяли\nЯк прати линяють речі? Це питання хвилює більшість господинь, які придбали обновку і сильно сумнівається в міцності барвника.\nЯскравий кольоровий одяг – це перш за все прекрасний спосіб виділитися з натовпу. Вбрання з кольоровим принтом виглядають чудово, надіти їх можна як на свято, так і в офіс. Але, як тільки приходить час прання забрудненого вироби, багатьох господинь долає страх, і в голові з’являються питання: «Як прати нову річ, щоб не линяла?» або «Як не зіпсувати виріб в процесі прання?» Не варто переживати з цього приводу. Якщо правильно підготуватися до процедури, то речі не загрожує зіпсований зовнішній вигляд. Зупинимося на цьому детальніше.\nСьогодні виробники одягу застосовують досить стійкі барвники для виробів. Але якщо все-таки обновка линяє, то це свідчить про те, що її пофарбували неякісною фарбою. Такий дешевий спосіб фарбування цілком може викликати алергічну реакцію у того, чия шкіра дуже чутлива.\nВиробів з деніму дана обставина стосується найменше. Справа в тому, що джинсова тканина вже після двох-трьох прань віддає деяку кількість барвника, а в подальшому і того менше. Якщо перед етапом прання виріб з деніму вивернути навиворіт і застебнути на застібки-блискавки, то відтінок буде зберігатися довше. Сильно викручувати тканина не варто, тому що на джинсі можуть виникнути білі розводи, що не завжди красиво.\nЩоб не допускати ситуації, в якій білизна може злиняти, не варто завантажувати в барабан машинки-автомати одяг різних тонів. Вироби слід сортувати залежно від відтінку тканини: світлі, принтовані і темні. Але далеко не всі кольорові вироби можна компонувати при пранні. Не рекомендується змішувати холодні тони, такі як зелений і синій. Одяг, витриману в теплій колірній гамі, наприклад, червону, жовту чи помаранчеву, краще не прати разом.\nПісля того як ви обзавелися новою річчю, потрібно уточнити, линяє тканина на виробі. Це можна перевірити кількома способами. Самим простим і швидким є такий метод: необхідно занурити в теплу або гарячу воду маленький фрагмент вироби, попередньо загорнувши його в білу тканину. Потім тестовану річ необхідно віджати. Якщо на матерії з’явилося барвник, значить, виріб здатний линяти.\nДля такого одягу потрібно попередньо проводити процедуру збереження відтінку. Зробити це досить просто. Достатньо лише замочити обновку у воді, в яку додали кухонну сіль дрібного помелу. Необхідно дотримуватися пропорції: 1 велику ложку продукту розводять 1 літром охолодженої води. Потім річ замочують у розчині на 60 хвилин. Потім одяг ретельно полощуть, а після цього приступають до прання.\nФахівці рекомендують прати линяє річ ручним способом. Необхідно брати негарячу воду, в яку попередньо додали спеціальний компонент для прання, призначений для кольорової білизни. Такий виріб небажано віджимати дуже сильно. Це може призвести до пошкодження тканинної структури.\nПро те, як прати речі, які сильно линяють, можна прочитати в наступному розділі статті.\nЩоб перевірити барвник на міцність, виробу необхідно влаштувати спеціальний тест, що дозволяє виявити якість фарбувального складу.\nДля цього методу потрібно:\nнамочити невелику частину виробу;\nпрасувати гарячою праскою, накривши зверху паперовим листом;\nякщо на папері проявився барвний пігмент, то річ здатна линяти.\nЧитайте також: Як намалювати маму. Майстер клас з покроковим фото\nТакий виріб можна прати одночасно з іншими речами, щоб не нашкодити як самої обновці, так і інших предметів одягу.\nвідрізаємо спеціальний фрагмент матерії, який виробник пришиває з виворітного частини;\nзамочуємо його в розчині нашатирного спирту (5-6 крапель на 1 літр води);\nзалишаємо на 10-15 хвилин;\nпотім виріб необхідно ретельно прополоскати під проточною водою.\nЯкщо після такого способу перевірки матерія змінила забарвлення, значить, тканина здатна линяти.\nПоступаємо таким чином:\nу миску набираємо воду, підігріту до 30 градусів;\nдодаємо до неї невелику кількість порошку або рідкого «кошти»;\nзамочуємо виріб у воді на строк від 15 до 20 хвилин;\nзагортаємо річ у білу бавовняну матерію;\nвіджимаємо виріб, а потім перевіряємо тканину;\nзвертаємо увагу на воду в тазу.\nЯкщо тканина і мильний компонент забарвилися, значить, виріб буде линяти. Прати його разом з іншими речами не варто.\nЯк видалити барвний пігмент з одягу? Досить часто запитують жінки, у яких виникала така ситуація.\nЯкщо ви випадково відправили в барабан прального агрегату з іншими речами виріб, здатне линяти, і виявили, що на обновці з’явилися плями, не турбуйтеся. Може бути, ще не все втрачено. Необхідно як можна швидше почати діяти. Розлучення з виробу потрібно видалити. Якщо зіпсувалася світла або біла річ, то можна скористатися відбілювачем. Найкраще взяти кисневмісний продукт, у складі якого відсутній хлор. Замочіть виріб у воді, додавши трохи відбілювача, а через 3-4 години його необхідно прополоскати. Якщо з першого разу позбутися розлучень не вийшло, потрібно провести повторне замочування.\nОдяг з кольоровим принтом може линяти при пранні. Від цього нікуди не дітися. Щоб з вашими кольоровими виробами нічого подібного не відбувалося, потрібно знати, як грамотно організувати процес без шкоди для улюбленого сукні або блузи.\nПовернути зіпсованої речі первісний стан можна кількома способами.\nПровести додаткову прання при температурі, що не перевищує 60 °С.\nДодати кисневмісний вибілюючий склад, призначений для кольорової білизни, не перевищуючи рекомендовану дозу.\nСкористатися спеціальним відновник кольору, якщо він не зашкодить структурі тканини. Попередньо потрібно провести тестування засобу на внутрішній частині виробу.\nЯкщо жодна з запропонованих засобів не допомогло, можна вдатися до народних засобів. Для цього необхідно здійснити замочування вироби в розчині нашатирю. Потрібно 2 флакони з речовиною розбавити 5 літрами теплої води. Потім полинявшую річ залишають в розчині на 1-1,5 години. Через це час виріб необхідно як слід змити під струменем поточної води.\nНе варто забувати про те, що до кожної речі, здатної линяти, необхідно застосовувати строго індивідуальний спосіб прання. На результат процесу впливає структура тканини, якість барвника і засіб для прання.\nКористуючись даними рекомендаціями, можна в короткий термін повернути полинявшему виробу первісний вигляд. Якщо не нехтувати порадами досвідчених господинь, то ваші речі довгий час будуть радувати яскравим кольором без патьоків і слідів вимивання відтінку.\nЩоб речі не линяли, потрібно прати їх правильно.\nНадовго зберегти колір принтованого вироби допоможуть такі засоби і інвентар:\nспеціальний інвентар для прання вручну;\nЛиняють вироби необхідно прати, дотримуючись таких рекомендацій:\nПеред початком процесу речі потрібно відсортувати за кольорами і структурі тканини. Одяг теплих тонів категорично не можна змішувати з речами холодних відтінків. Чорні речі перуть тільки з темними виробами.\nКористуйтеся тільки компонентами для прання принтованих речей.\nВибирайте температурний режим, не перевищує 35-40 °С. Для машинного способу встановлюйте спеціальну опцію прання, виходячи з структури тканини.\nПри ручному методі в прохолодну воду спочатку додають пральний порошок, а потім як слід його розчиняють. Потім у мильний складу опускають одяг і приступають до прання вироби. Ця маніпуляція дозволить уникнути знебарвлення тканини і не дасть їй злиняти.\nКористуватися милом або содою категорично заборонено, так як вони здатні нашкодити структурі фарби.\nДля принтованих речей використання відбілювача неприпустимо.\nКористуватися плямовивідниками потрібно в міру. Якщо на виробі з’явилися забруднення, їх можна вивести за допомогою народних засобів. Для цих цілей підійдуть оцет, лимон або слабкий розчин нашатирю.\nПо закінченні прання річ необхідно прополоскати в прохолодній воді, додавши в неї невелику кількість оцту. Цей продукт дозволить закріпити і освіжити відтінок речі, після чого вона стане приємніше на дотик.\nЧитайте також: Двостороння підвіска «Ялинка» з сизалю\nДля абсолютно будь-якого виробу можна застосувати метод закріплення кольору і зберегти його на довгий термін.\nДля цього нам необхідні такі кошти:\nпорошок для прання кольорової білизни;\nрідке гелевидний «засіб для делікатних тканин, наприклад, Perwoll;\nоцтовий розчин (9%-ний);\nбавовняна матерія білого кольору;\nємність для прання;\nЛиняють речі можна прати трьома методами. Зупинимося на кожному способі окремо.\nМетод 1. Замочування у воді кімнатної температури з подальшим закріпленням кольору.\nНалийте в спеціальну тару холодну воду.\nВсипте в неї сіль дрібного помелу, дотримуючись пропорції: 1 велику ложку продукту розводять в 1 літрі рідини.\nСіль необхідно ретельно перемішати до повного розчинення.\nВ отриманому розчині необхідно замочити кольорове виріб.\nЗалишити річ на 1 годину.\nПотім виріб необхідно випрати вручну або машинним способом, скориставшись засобом для прання кольорових виробів.\nРіч слід ретельно прополоскати.\nПропрасувати одяг за допомогою гарячої праски з вивороту.\nМетод 2. Прання виробу окремо від інших речей.\nНаповнити ємність холодною водою (в середньому від 8 до 10 літрів).\nДодати в неї 3 великі ложки оцту.\nОпустити виріб в розчин.\nПотім оцтовий розчин необхідно злити і випрати виріб будь-яким способом (машинним або ручним).\nПрополоскати річ спочатку в негарячій, а після цього – 2 рази в крижаній воді.\nНе варто занадто викручувати виріб, а лише трохи віджати, щоб не нашкодити структурі тканини і красящему речовини.\nСушити одяг необхідно на балконі або у дворі приватного будинку.\nМетод 3. Полоскання і закріплення відтінку за допомогою спеціальних компонентів та інвентарю.\nДля виробів з бавовняної тканини, які сильно линяють, потрібно:\nНалити в таз 2 літра холодної води.\nДодати в рідину 1 велику ложку скипидару.\nЗамочити в отриманому розчині виріб на 10-15 хвилин.\nВипрати одяг у воді, температура якої не перевищує 30 °С, додавши засіб для прання. Попередньо компонент необхідно збити до пінистого стану.\nПрополоскати одяг 2 рази. На першому етапі у воду необхідно додати 1 чайну ложку оцту. При повторному полосканні – влити оцтовий розчин у чисту воду. Потрібно розбавити 1 велику ложку продукту в 1 літрі рідини.\nРіч необхідно висушити на балконі або у дворі.\nДані способи прання досить ефективні. Вони застосовні як для синіх, так і для яскраво-червоних виробів. Не біда, якщо ви набрали води трохи більше, ніж належить. Головна умова – не збільшуйте дозу закріплює речовини.\nЧитайте також: Правила і поради для прання в домашніх умовах різноманітного текстилю, відбілювання та видалення плям з рушників та постільної білизни, догляд за подушками і ковдрами\nНедостатньо лише правильно обраного способу прання, потрібно також враховувати деякі нюанси полоскання линяющей речі. Якщо допустити помилку, то можна розпрощатися з яскравим відтінком вироби назавжди.\nЩоб цього не допустити, потрібно слідувати корисних порад досвідчених господинь.\nПо завершенні процесу прання річ необхідно залишити на дні ванни.\nПромити виріб під струменем гарячої води з крана або душа спочатку з одного боку, а потім перевернувши на іншу.\nПісля цього одяг варто вивернути навиворіт і повторити процедуру полоскання.\nНа завершальному етапі варто знизити температуру води і прополощіть виріб ще раз. Для закріплення ефекту у воду потрібно додати спеціальний розчин. Для цього 1 столову ложку оцту або аміаку розводять 1 літром рідини.\nСушити виріб необхідно на вулиці, щоб з нього вивітрився запах речовини.\nДля речі, яка сильно линяє, допустиме прання в пральному агрегаті. Тільки необхідно пам’ятати, що на пляшечці засоби для прання повинна стояти відмітка «для кольорових виробів». У продукт можна додати 2 великі ложки оцту. Для линяющей речі краще вибирати опцію «делікатного прання» при температурному режимі, що не перевищує 30°С.\nВласникам речей, здатних линяти при пранні, незайвим буде ознайомитися з корисними порадами, які можна взяти на озброєння.\nне варто опускати всю річ у розчин аміаку, для початку перевірте дія розчину на непомітній ділянці тканини або аналогічному відрізку матерії;\nдля вовняних виробів в засіб для прання додайте сухий гірчичний порошок;\nшовковий одяг варто прати у воді, в якій замочені висівки;\nбежеві, кремові або коричневі вироби після ополіскування можна потримати якийсь час у чайній заварці, залитої окропом в такій пропорції, щоб колір рідини не був темніше вироби;\nвтратив первісний колір зеленого або чорного виробу повернути колишній колір допоможе розчин квасцов;\nвидалити світлі сліди від сухого дезодоранту на темному виробі зможе оцет, нанесений на диск з вати;\nнамагайтеся сильно не викручувати линяє одяг, її варто загортати в матерію білого кольору, а потім віджимати;\nсушіть виріб у дворі або на балконі, подалі від прямих сонячних променів, щоб тканина не вигоряє;\nперед тим як вивісити річ на вулицю, виверніть навиворіт, щоб під ультрафіолетовими променями забарвлення вироби не постраждав;\nодяг з делікатних тканин з комбінованими відтінками варто сушити тільки в горизонтальному вигляді, розкладеної на простирадлі або тканини, добре вбирає вологу;\nпри прасуванні вироби, яке здатне линяти, потрібно користуватися функцією терморегуляції;\nвикористовувати соду для линяють речей не можна;\nякщо на етикетці виробу не передбачена машинне прання, періть річ вручну;\nзавжди читайте рекомендацію з прання, зазначену виробником;\nна етапі покупки речі поцікавтеся у продавця, чи здатне виріб линяти, щоб зробити правильний вибір;\nперед початком прання одяг вивертають навиворіт і застібають на застібки-блискавки або гудзики;\nперед процесом не варто замочувати виріб у засобі для прання, розведеному в гарячій воді;\nоптимальна температура води, в якій можна прати виріб, – не більше 30 градусів;\nпри машинному способі завжди вибирайте щадний режим прання без використання опції віджиму.\nОсь і всі хитрощі. Щиро сподіваємося, що вони значною мірою спростить вам життя і дозволять виробів не линяти при пранні. Ставтеся дбайливо до линяющей речі, і тоді вона прослужить вам ще довго.