Формування читацьких інтересів семикласників активними методами навчання\nГлавная База знаний "Allbest" Педагогика Формування читацьких інтересів семикласників активними методами навчання\nРозвиток читацьких інтересів учнів середньої школи як наукова проблема. Психологічні і педагогічні принципи розвитку читацької компетенції у школярів. Розробка методики по розвитку інтересу до читання на основі активних методів викладання літератури.\nРазмер файла 163,3 K\nДомінуюче місце займають заняття лекція-семінар. Досить змістовні з методичного погляду лекційні заняття пропонують Солдатенко М.М. та Сусь Б.А. [53, 41-43]. У учнів розвиваються уявлення про творчий характер діяльності, з'являється можливість застосувати набуті знання на практиці та закріпити їх. Цей етап є переходом від досліджень загально-педагогічного характеру до дидактико-методичних; учні знайомляться з загальною методологією та комплексом методик, а також застосовують свої знання на практиці.\nЗ новими інформаційними технологіями зв'язані такі активні методи навчання як креативне навчання .\nРозглянемо метод проектів та навчання у співробітництві :\n1. Креативне навчання базується на наступних принципах: основою ДН такого типу є передбачуваний освітній продукт, що створюватиметься учнем;\n- принцип відповідності зовнішнього освітнього продукту внутрішнім потребам учня (безперервна діагностика особистого освітнього прирощування);\n- принцип індивідуальної навчальної траєкторії учня у освітньому просторі;\n- принцип інтерактивності занять, що здійснюються за допомогою телекомунікацій;\n- принцип відкритої комунікації відносно створюваної учнем освітньої продукції;\n- принцип відповідності освітніх процедур фоомам комунікації і технологіям.\nМетод проектів, в основі якого лежить розвиток пізнавальних, творчих навичок та умінь, що потребують самостійного конструювання знань та орієнтації в інформаційному просторі. Оскільки за визначенням проект є сукупністю певних дій, документів, задумів щодо створення реальних або теоретичних об'єктів, він завжди передбачає творчу діяльність. Основними вимогами для використання методу є такі:\n- наявність значущої у дослідницькому або творчому плані проблеми або задачі, що вимагає для свого розв'язання інтегрованих знань, дослідницького пошуку;\n- практична, теоретична, пізнавальна значимість очікуваних результатів;\n- самостійна (індивідуальна, парна, групова) діяльність;\n- визначення кінцевої мети спільних або індивідуальних проектів;\n- визначення базових знань з різноманітних галузей, які необхідні для опрацювання проекту;\n- структурування змістовної частини проекту (з вказівкою поетапних результатів);\n- використання дослідницьких методів (визначення проблеми та витікаючих з неї задач дослідження; висування гіпотез рішення, обговорення методів дослідження; оформлення кінцевих результатів; аналіз отриманих даних; підведення підсумків, коригування, висновки).\n3. Навчання у співробітництві - це модель використання малих груп навчаємих. Навчальні завдання структуруються в такий спосіб, що всі члени групи виявляються взаємозв'язаними та взаємозалежними, але при цьому досить самостійними у оволодінні навчальним матеріалом і розв'язанні задач. Викладач стає вільним від постійного зв'язку з матеріалом і здатним для певного маневру на занятті. Він може приділити більше уваги окремим особам або групі. Крім того, він може у потрібний момент об'єднати учнів в групи, надати необхідні пояснення, або прочитати фрагмент лекції, якщо це необхідно. індивідуальна самостійна робота при організації навчальної діяльності за методом Cooperative Learning стає немовби вхідною, елементною часткою самостійної колективної роботи. ЇЇ результат, з одного боку, впливає на результат роботи всієї групи, а, з іншого, створює мотивацію для спільної роботи. Кожний учень користується як своїми результатами роботи, так і результатами колективу, але на наступному етапі, при узагальненні результатів, обговоренні і прийнятті загального рішення, або при роботі над наступним проектом, задачею, проблемою. Слід відзначити, що сформування групи і надання їй завдання не є достатнім для ефективної подальшої роботи. Суть полягає в тому, щоб учень захотів сам конструювати свої знання і набувати досвід. Отже проблема мотивації самостійної пізнавальної діяльності учнівм не менш, а подекуди і більш важлива, ніж засоби організації роботи над проектом.\nКонструктивізм останнім часом є найбільш популярною методикою навчання. Теорію його створено за роботами Піаже, Виготського, Пайперта. Згідно з нею учен є активним членом середовища, що не тільки відповідає за мотивацію, але й залучається до пізнання, вишукує сенс об'єктів. Знання генеруються внутрішніми процесами, але беруть свій початок із зовнішніх джерел. Конструктивізм вважає мотивацію внутрішнею категорією , що придатна людині, а не є продуктом винагороди за поведінку або результатом підштовхування системи.\nКонструктивізм фокусується на структурній активності, а не на об'єктах (книжки, оцінки, викладачі), що має місце у традиційній аудиторії. Активність 'центрується на навчаємім' і змушує учня залучатися до конструювання свого процесу навчання. Спілкування з іншими є критично важливою частиною соціалізації процесу. Виготський радить створювати «зону безпосереднього розвитку», де робота учня спрямована на подальше розширення його академічних талантів і досягнення більш високого рівня. Сподівання та результати у навчальному середовищі конструктивізму відрізняються від традиційного навчання, отже процедуру тестування теж потрібно змінити, враховуючи поширену базу знань, яку розвивають школяри. Тестування поверхневих знань тут здебільшого вилучається з контексттуального навчання. Методи контролю та інструменти повинні бути спрямованими на осмислені знання. На жаль, сьогодні програми контролю мають тенденцію вимірювати поверхневі знання, які базуються на запам'ятовуванні фактів, процедур і в цілому на інформації, що підлягає простій класифікації та формуванню. Осмислені знання складаються не тільки з формальних бітів інформації. Це також результат зв'язків, що утворюються і формуються у мізку людини.\nОтже, можна дійти висновку, що методи навчання - надзвичайно складні психолого-педагогічні та соціально-педагогічні утворення.\nПри розкритті їх суті виявляється, що їм властиві не одна, а кілька істотно важливих ознак, і через те будь-якій з них можна віддати перевагу лише в цілком конкретних педагогічних умовах.\nЯк показує узагальнення науково-практичних розвідок, нині немає жодної класифікації методів навчання, яка охопила б широкий та різноманітний діапазон традиційних та нетрадиційних методів навчання. Неможливо зупинятися на використанні тих чи інших методів навчання окремо. Лише інтегруючись одні в другі, поєднуючись та взаємодоповнюючись, традиційні та нетрадиційні методи навчання у вищих навчальних закладах можуть привести до очікуваних результатів.\nРОЗДІЛ 2. СИСТЕМА РОБОТИ З РОЗВИТКУ ЧИТАЦЬКОЇ КОМПЕТЕНЦІЇ СЕМИКЛАСНИКІВ АКТИВНИМИ МЕТОДАМИ НАВЧАННЯ\n2.1 Аналіз нормативного та методичного забезпечення роботи над розвитком читацьких інтересів учнів та використання активних методів\nТреба відмітити, що традиційно наука про літературу розглядала історію літератури у першу чергу як історію життя та діяльності творців літературних творів, історію автора. Але в літературному процесі беруть участь, по меншій мірі, три суб'єкти - це говорить про необхідність створення історії читача - і, ще точніше, - історії розвитку відносин: «автор - текст - читач». Цю думку висловлювали в своїх роботах вчені А.І. Білецький, Г.О. Винокур, Г. Г. Шпет та інші. З нею неможливо не погодитись. Ці категорії взаємопов'язані і утворюють струнку систему взаємовідносин. Б.О. Корман в своїй монографії «Вивчення тексту художнього твору» говорить про те, що сьогодні терміном «читач» в літературознавстві визначають одночасно три поняття. По-перше, це читач як кожна окрема людина, як особа, що реально існує, має власну біографію. По-друге, це читач-образ, існуючий лише в самому тексті на рівних правах з іншими образами літературного твору, створений, як і вони, волею та фантазією автора. По-третє, це читач, що існує в уяві автора як деякий ідеальний читач-адресат. До всього вищесказаного слід додати, що читач є не тільки пасивним об'єктом, але й суб'єктом літературного процесу, «підбурюючим початком мистецтва». Немає сумнівів у тому, що поетичний твір завжди направлений на сприйняття. Цієї думки придержувався О.М. Толстой, говорячи про те, що читач, як деяка особа, створена його уявою, знанням, досвідом, виникає одночасно з темою твору. Зміст літературного твору не переходить - як вода, що переливається з одного глечика до іншого, з твору до голови читача. Він відтворюється самим читачем за поданими у тексті орієнтирами. Кінцевий результат залежить від розумової, душевної, духовної діяльності читача. Робота читача - це робота уяви, пам'яті, зв'язування, завдяки якій те, що читається, не розсипається у свідомості на механічну купу окремих, незалежних кадрів, вражень, що одразу забуваються, а поєднується в органічну та цілісну картину життя. Робота читача триває до тих пір, поки не буде прочитана остання сторінка, строчка твору. Творча людина схильна перечитувати художні твори, ніби вона ще жодного разу їх не читала.\nОсновною проблемою для викладача української літератури є проблема залучення учнів до багатств літератури, виховання зацікавленості її творами, формування читацьких смаків і культури. Учитель повинен донести до учнів думку про те, що, читаючи найкращі твори мистецтва, вони зможуть долучитися до вічного й загальнолюдського, того, що хвилює людину впродовж століть, довідатися про життя людей далеких країн, про їхні сподівання, прагнення, побут, звичаї, навчитися розмірковувати над власними вчинками. Видатний аргентинський письменник Хорхе Луїс Борхес писав: «Книга - річ серед інших речей, том, загублений серед інших томів, що наповнюють байдужий світ. І такою вона залишатиметься доти, доки книга не знайде свого читача, людину, якій призначені її символи. Від цієї зустрічі і народжується неповторне відчуття, яке називається красою, чудова таємниця, розшифрувати яку не під силу ні психології, ні риториці…» Тому від вчителя залежить зустріч учня-читача з книгою та результати цієї зустрічі. Не тільки залучення учнів до програмних творів світової літератури є головною проблемою для педагога. Треба навчити самостійно орієнтуватися в потоці художніх творів, обирати серед них те, що необхідне, користуючись при цьому розвинутим читацьким смаком та культурою, навчити застосовувати набуті знання у реальному житті.\nІдея досвіду - можливість та необхідність розвитку, формування читацьких інтересів учнів на уроках української літератури в умовах вербальної форми спілкування, актуалізація взаємопов'язаної діяльності операційних компонентів мислення (аналізу, синтезу, порівняння, абстрагування, узагальнення, класифікації, систематизації. Моя робота -спроба від слідкування читацьких інтересів дітей 7 класів та спроба впливу на їх розвиток. Виникає на даному етапі необхідність розмови про формування творчої продуктивної діяльності як учня, так і учителя-ментора, тобто наставника, бо розвиток читацької культури не є можливим без власного прикладу. Багато чого залежить від особи педагога, у тому числі від його загальної ерудиції, читацької культури, моральних якостей, схильності до постійного самовдосконалення.\nПро освіту говорять, що вона формує образ людини. Правомірно, що суспільство дедалі більше зосереджує увагу на виховному і розвивальному потенціалі освіти, який є своєрідною імунною системою, що протистоїть асоціальним явищам, деградації моралі і культури. У педагогічному аспекті дуже важливо обґрунтувати таку систему цінностей, яка має бути основою виховання і розвитку учнів, внутрішнім компонентом їхньої свідомості, самосвідомості, мотивом і регулятором позитивно спрямованої діяльності. Аналіз теоретичного тлумачення цінностей навчально-виховного процесу засвідчує активне напрацювання філософами і педагогами матеріалів методичного рівня. Передусім, це дослідження з філософії освіти , з теорії педагогіки ; Концепція гуманізації шкільної освіти, Концепція національного виховання (1996), Концепції громадянської освіти (2001), Концепції громадянського виховання; праці, присвячені ідеям особистісно орієнтованого підходу у навчанні і вихованні (Г. О. Балл, І.Д.Бех, Н.М.Бібік, А.М. Бойко, С. У. Гончаренко, І. А.Зязюн, В. Г. Кремень, Н. Г. Ничкало, О.Я.Савченко, О.В.Сухомлинська, та інші). У працях В. Г. Кременя ще у 90-х роках минулого століття було чітко обґрунтовано мету освітянської діяльності - забезпечити впровадження в освітній процес цінностей розвитку особистості, створити умови для її самореалізації.(Національна доктрина розвитку освіти в Україні (2001)).\nЗвичайно, при плануванні вчителем уроків літератури слід враховувати основні вимоги, концепції нормативних документів, у тому числі програми.\nПід час підготовки до уроків літератури треба використовувати посібники таких авторів: Бібік Н.М. («Компетентнісний підхід: рефлексивний аналіз застосування»), І. Єрмаков, Д. Пузиков («Компетентнісний потенціал 12-річної школи»), Т. Б. Волобуєва («Розвиток творчої компетентності школярів»), І. В. Родигіна («Компетентнісно орієнтований підхід до навчання»), О.Пометун, Л.Пироженко («Сучасний урок. Інтерактивні технології навчання»), А.Кроуфорд, Д. Макінстер С. Метью, В. Саул, («Технології розвитку критичного мислення учнів») та інші.\nТехнології реалізації формування читацьких інтересів на уроках літератури різноманітні. На уроках можна активно використовувати технології розвитку критичного мислення, інтерактивні технології, намагатися розвивати основні види компетентностей: самоосвітню, комунікативну, полікультурну, інформаційну, соціальну, творчу.\nДопомагає в цьому використання завдань різного рівня, варіативних домашніх завдань, організація групової роботи, створення проблемних ситуацій, залучення самооцінки та взаємооцінки учнів, пропаганда досягнень культури, виховання на прикладі видатних людей, мотивація ролі даного предмета у житті учня, використання діалогічних методів навчання, організація дискусій, залучення завдань, для виконання яких необхідне звертання до альтернативних джерел інформації - додаткової літератури, комп'ютерних баз даних, Інтернету тощо, стимулювання критичного оцінювання учнями інформації, самоосвітньої діяльності, творчості, проведення нестандартних уроків, організація дослідницької роботи дітей.\nСуть досвіду полягає у тому, щоб простежити основні напрямки читацьких інтересів учнів шляхом анкетування, спостерігання за «читацькою поведінкою» дітей під час уроку, позакласних заходів і розробити засоби впливу на формування читацьких уподобань. Досвід складається з теоретичної частини, що уявляє собою наукове обґрунтування проблеми читача у сучасному літературознавстві, і практичної, що уявляє розроблену систему роботи на уроках літератури з розвитку читацьких інтересів учнів.\nНезважаючи на певні труднощі, з якими доведеться зіткнутися в процесі пошуків шляхів реалізації проблеми формування читацьких інтересів на уроках літератури (небажання учнів читати програмні твори у повному обсязі та взагалі читати; неуважність під час роботи з текстом, невміння виділяти з нього головне, у тому числі художні деталі, аналізувати прочитане; нерозуміння тих духовних ідеалів людини, які показані у творах, несерйозне ставлення до них; невміння пов'язати прочитане з епохою, її основними подіями; невеликий словниковий запас учнів, що веде до нерозуміння мови автора твору; заперечення школярами користі предмету, необхідності його вивчання; поширена думка учнів про те, що програмні твори - пройдений етап, що вони не відповідають потребам сучасної людини, її інтересам, цінностям та інші), треба вважати роботу над цією проблемою дуже перспективною, адже у сучасному літературознавстві посилюється інтерес до проблеми читача, до конкретно-історичних форм взаємовідносин читача та письменника, і саме вчитель повинен займатися практичною стороною цієї проблеми на уроках літератури.\n2.2 Стан роботи із розвитку читацьких інтересів учнів\nКонстатувальний експеримент проведено в загальноосвітній школі № 38 міста Севастополь нами було проведено анкетування учнів 7 «А» класу. У письмовому опитуванні брало участь 21 чоловік. Учням пропонувалося відповісти на 12 питань, що стосуються як їх читацьких інтересів, уподобань, так і загального їх ставлення до літератури як до навчального предмета. Метою анкетування учнів була визначення особливостей читацьких смаків учнів, питання анкети ми прагли дізнатися цінують чи ні дівчата та хлопці літературу як вид мистецтва, чи розуміють важливість шкільного курсу літератури.\nЗ метою виявлення планомірності і цілеспрямованості роботи з розвитку інтересу до читань ми ознайомилися з планами й конспектами уроків учителів та студентів-практикантів. У процесі аналізу планів навчально-виховної роботи не було виявлено цілеспрямованого й систематичного характеру роботи з розвитку читацької компетенції учнів 7 класів. Лише епізодично учителі звертаються до роботи з розвитку читання. Так, у 17% планів і конспектів уроків виявлено прагнення вчителів зосередити увагу учнів на ролі читацьких засобів.\nЖодне з питань не припускало однозначної відповіді - так чи ні. Відповідаючи на питання, учні мали сформулювати свою позицію та розміння у вигляді висловлювання (одне-два речення). У тих випадках, коли це було необхідним, учням пропонувалися варіанти відповідей, зокрема , у питаннях про читацькі смаки. Найбільший інтерес в учнів викликали питання про те, чи вважають вони літературу важливим предметом, а також, що б вони зробили, якби викладали літературу в школі (працювали б вчителем літератури).\nУчням було запропоновано відповісти на питання анкети (додаток А).\nНа перше питання більшість з учнів відповіли позитивно. Учні люблять читати, тому що це цікаво, можна дізнатися багато нового і легше запам'ятати нову інформацію. Деякі, навпаки, не люблять читати, тому що «це нудно». Найбільше на читацькі інтереси школярів (виходячи з результатів відповіді на друге питання) впливають уроки літератури, учитель літератури, а важливим у формуванні смаків до читання є й коло спілкування з однолітками.\nНайбільш бажаних авторів у сьогоднішніх школярів не можна назвати нікого. Лише одиниці таких авторів, як: Тараса Шевченко, Ліна Костенко, Борис Харчук, Жуль Верн, Д.Дефо, Артур Конан Дойль, Дж. Роулинг, Лине Кобербёль, Р. Л. Стойн\nУ якості «моєї улюбленої книги» звучали назви Тарас Бульба, Аліса в країні чудес, Гаррі Потер, Таємничий острів, Таємниці світу, Скубі Ду, STALKER, Ірка Хортиця, Климко, Планетник, Доктор ХТО, Сила п'яти, Еркюль Пуаро. Можна відзначити, що коло читацьких інтересів школярів дуже широкий. В один і той же час їм можуть подобатися як шедеври класичної прози, так і твори масової літератури, що, звичайно ж, свідчить про їх уваги до літературного процесу взагалі і умінні розуміти і цінувати справжнє літературне мистецтво.\nВ якості улюблених літературних героїв називали Климко, Павлусь, Робінзон Крузо, Аліса, Костя, Патрик, Гаррі Поттер, Багато, Рон Уїзлі, Міс Марилл. Більшість опитаних за місяць прочитує від 1 до 5 книг. Лише одиниці не прочитують жодної книги.\nНа запитання "Читанню якої літератури Ви віддаєте перевагу?" більшість опитаних відповіли - російської та зарубіжної.\nІз сучасних авторів хлопці найбільше віддають перевагу творцям масового детективу, фентезі і містиці.\nЦікавим для учнів було дев'яте питання, у якому учням пропонувалося сказати, люблять вони чи ні уроки літератури. 12 осіб відповіли, що люблять. Варіанти пояснень були наступні: на цих уроках весело, вони потрібні для самореалізації, для того, щоб висловлювати свою думку з різних питань, тому що на них можна поговорити, на уроках літератури можна дізнатися багато нового, а також вивчити цікаві твори. Усе це говорить про виняткову важливість і потрібність цього шкільного предмета, здатного розкрити особистість школяра, збагатити його духовно.\nДещо провокаційним і несподіваним для учнів був 10 пункт: «Якби я був учителем літератури, то я б ...». Варіантів відповідей на це питання не передбачалося. Учням потрібно було у відповіді на це питання подумати самим. Було отримано відповіді:\n- Додав би зарубіжну літературу\n- Не був би\n- Відпусти би додому\n- Задавав би менше д/з\n- Знав би краще предмет\n- Ставив б усім найвищий бал\n- Задавав багато читати\nВсі ці відповіді, можливо, свідчать про певні труднощі у викладанні літератури в сучасній школі, а також про деякі психологічні проблеми, які виникають в учнів при вивченні цього цікавого і в той же час непростого для розуміння шкільного предмета.\n2.3 Система роботи із розвитку читацьких інтересів учнів засобами активних методів\nВ основі навчання української літератури в усіх типах шкіл лежать загальнодидактичні принципи, які зумовлюють доцільний вибір методів і прийомів навчання, які забезпечують належний рівень засвоєння змісту шкільного курсу мови, формування комунікативних умінь і навичок і активізацію пізнавальної діяльності учнів [65, с. 170].\nЗ огляду на досліджувану нами проблему, одним із найважливіших завдань виступає розробка системи вправ і завдань, що забезпечувала б ефективну активізацію пізнавальної діяльності семикласників на уроках української література. Подібна система повинна створювати позитивний вплив на ефективність навчального процесу в цілому, а також сприяти формуванню й активізації пізнавального інтересу учнів.\nВарто зауважити, що місце пізнавальних прийомів у структурі уроку може бути різним.\nВоно залежить від багатьох факторів - характеру навчального матеріалу, рівня підготовки учнів, часу, відведеного на вивчення теми, дидактичної мети, визначеної вчителем тощо. Найчастіше активізація пізнавальної діяльності здійснюється під час вивчення нового матеріалу, особливо тоді, коли опрацьовуються найважливіші теми, рідше в процесі формування спеціальних умінь і навичок.\nДоля самостійно розв'язуваних учнями пізнавальних завдань з кожним роком повинна неухильно зростати, а допомога вчителя має відповідно зменшуватись, тому важливою є роль вчителя - словесника у активізації пізнавальної діяльності учнів, та розвитку умінь і навичок учнів у сьомому класі. Цілеспрямоване і систематичне використання на уроках літератури активних пізнавальних методик забезпечує озброєння школярів засобами пізнання, навчає їх активно і творчо мислити, прищеплює інтерес до основ науки про літературу, формує прагнення і вміння постійно вдосконалювати свою літературну культуру, робить навчальний процес пізнавальним, необтяжливим, радісним і цікавим.\nОтже, приділяючи увагу дослідженню активних методів активізації пізнавальної діяльності семикласників, слід нагадати, що головною метою активних методів навчання є створення учнями власних освітніх продуктів. Пізнання при цьому можливе, але воно відбувається саме під час та за рахунок творчої діяльності учня. Головним результатом якого є отримання нового продукту.\nСистема активних методів була побудована нами з урахуванням: а) особливостей сприйняття учнями сьомого класу; б) принципів викладання літератури (за К. Плиско) [44., с. 46]; г) зумовленості вправ і завдань методами навчання літератури (за класифікацією методів навчання Й. Лернера (за рівнем пізнавальної діяльності) [28, с. 146 - 184].\nРозроблена нами система ативних методів ураховує й інші аспекти, а саме використання різноманітних прийомів навчання мови, на яких наголошувалось раніше, під час розробки питання методики забезпечення активізації пізнавальної діяльності семикласників на уроках української літератури.\nСеред прийомів виділили такі: дидактико - методичні, основані на процесах мисленнєвої діяльності (аналіз, синтез, порівняння, зіставлення тощо); специфічні (групування мовних явищ, заміна мовних одиниць, конструювання речень тощо); а також прийоми формування комунікативних умінь, зокрема аналіз і зіставлення фактів, встановлення зв'язків тощо, а також прийоми проблемного навчання, серед яких, на основі праць психологів, ми визначили чотири рівня проблемності в навчальному процесі (додаток Д).\nТаблиця 2.1 Рівні проблемності в навчальному процесі\nактивізує та контролює знання; ставить та формулює навчальну задачу; розв`язує проблему; закріплює знання учнів, організовує самостійну роботу.\nрозуміють необхідність актуалізації знань; розуміють суть проблемної ситуації; осмислюють хід її розв`язання; виконують вправи за зразком та тренувальні вправи в процесі виконання самостійної роботи.\nкерує підготовчою роботою; актуалізує опорні знання; діагностує можливості учнів до розв`язання навчальної проблеми; створює проблемну ситуацію; формулює проблему; направляє учнів на розв`язання проблеми; організовує самостійну роботу\nрозуміють необхідність актуалізації знань та створеної проблемної ситуації; разом з вчителем розв`язують проблему; виконують вправи на перевірку та закріплення розв'язаної проблеми; тренуються у виробленні навичок.\nкерує підготовчою роботою; актуалізує опорні знання та створює проблемну ситуацію; керує розв`язанням навчальної проблеми; організовує самостійну роботу\nосмислюють актуалізовані знання та створену проблемну ситуацію; формулюють навчальну проблему; висувають гіпотезу та дедуктивно її обґрунтовують; перевіряють розв`язання; виконують самостійну роботу\nкерує підготовчою роботою; ставить завдання; організовує, керує навчальним процесом; організовує самостійну роботу\nусвідомлюють необхідність самостійного засвоєння нових знань; формулюють навчальну проблему; висувають гіпотезу; обґрунтовують її дедуктивно; перевіряють правильність доведення; творчо застосовують здобуті знання на практиці\nТаким чином, зпираючись на все вище зазначине, нами була створена сисема ативних методів які б сприяли активізації пізнавальної діяльності, та розвитку творчого мислення учнів. Послідовність досліджених нами креативних методів, була зумовленна рівнєм складності їх виконання, та частоті використання їх в навчальному процесі (додаток Е).\nОтже, сьогодні одним з найпоширеніших активних методів активізації пізнавальної діяльності є метод «Мозковий штурм», він зарекомендував себе як один з найвдаліших методів організації та активізації пізнавальної діяльності, який дозволяє вільно висловлювати свої пропозиції (досить часто несподівані та неадекватні) в контексті запропонованої теми. Мозковий штурм стихає, коли потік думок і пропозицій зупиняється, після цього наступає етап обговорення. Але не менш цікавою модифікацією вищезазначеного методу є «човниковий метод».\n«Човниковий метод» може бути доречно використаним на уроці розвитку зв'язного мовлення, при підготовці до написання твору - роздуму про вчинки людей (Додаток Ж).\nРобота організовується таким чином: учні поділяються на дві групи: генерації ідей та їхньої критики. Робота цих груп проводиться в різних навчальних приміщеннях (якщо є таки можливості), або незалежно один від одного.\nВчитель починає «мозкову атаку» у групі генерації ідей, після чого отримані там пропозиції скеровуються у групу критики.\n– Діти, як ви вважаєте, яким має бути справжній друг? (учні встановлюють свої припущення)\n– Якими якостями має володіти людина, щоб ми могла називати її справжнім другом?(учні висловлюють свою думку. Опираючись на життєвий досвід)\n– Які ж якості необхідно виховувати в собі, а яких навпаки позбутися, щоб тебе вважали добрим другом і хорошою людиною? (кожен учень висловлює свої думки, які фіксуються на папері)\nДалі всі зафіксовані ідеї передаються у групу критики, де і проводять відбір цікавих та перспективних пропозицій, які знову передаються на наступний розгляд у першу групу. Робота повторюється, доки не буде отримано оптимально прийнятий результат.\nДаний тип вправ окрім забезпечення цілеспрямованого повного та глибокого осмислення виучуваного матеріалу, спрямовані на стимулювання пізнавального інтересу семикласників, та творчої думки учнів, використанні засобів, які знижують критичність та самокритичність особистості завдяки чому зростає її впевненість у собі, функціонування на засадах вільного, нічим не обмеженого генерування ідей у групі спеціально відібраних осіб («генераторів ідей»), зниження рівня самокритичності учнів і запобігання витісненню оригінальних, креативних ідей у підсвідомість, сприяє появі почуття психологічної захищеності, спроби відкритися один одному. Однак, значним недоліком човникового методу є брак часу, учні не завжди встигають розібрати всі запропоновані ідеї.\nНаступний досліджуваний нами метод - метод «Снігової кулі», суть цього методу полягає у колективному пошуку спільного рішення або спільного погляду на певний об'єкт. Метод, придатний для створення дефініції, яка буде легко зрозумілою та прийнятою всіма учасниками навчання, оскільки всі беруть участь у її створенні, мають можливість подати власне бачення об'єкту. Кожен учасник вносить у формулювання власний неповторний досвід, який є важливим і потрібний цілій групі (Додаток К) .\nНаприклад, цей метод може буде корисним на уроці узагальнення й систематизації вивченого матеріалу, і як результат кожен учень буде задіяний у роботі на уроці, та продемонструє свої знання набуті, під час вивчення теми.\nПодаємо фрагмент уроку з використанням методу «Снігова куля».\nТема уроку: Звичаї, традиції українців на сторінках повісті «Гуси-лебеді летять». Символ образу гусей-лебедів.\nМета: поглиблювати знання про звичаї і традиції українського народу; вдосконалювати вміння характеризувати образи, виховувати інтерес до народних звичаїв та традицій, розвивати зв'язне мовлення, пам'ять, творчу уяву; виховувати патріотичні почуття, гордість за яскравих представників української літератури.\nТеорія літератури: символ(гуси-лебеді).\nОбладнання: картки, ілюстрації, роздатковий матеріал.\nМетод дозволяє першій, ще мало відшліфованій думці (знанню, погляду, потребі) кожного учасника, дати назву, записати, запам'ятати і переконати всю групу в тому, що ґрунтовне обговорення кожної окремої думки дасть змогу сформувати найповнішу концепцію багатого різностороннього образу, отримання рішення, яке б задовольняло всіх.\nНазва методу добре відображає як його суть (в кінцевому результаті роботи групи в сніговій кулі закладений досвід кожного учасника), так і виконання (окремі ідеї та інтуїція з'єднуються в єдине ціле, як снігові малі грудки, а ті у свою чергу, у велику кулю). Важливим є те, що кінцевий результат нікому не нав'язаний силою або через умовляння, а є справді узгоджений шляхом спільного обговорення.\nУ результаті роботи учні з'ясовують:\n1. Хто вітав завжди людей своїм розважливим «так-так-так» (стара качка).\n2. Чим сонце відмикало землю? (ключами)\n3. Що майструють стельмахи? (вози)\n4. Заради того щоб Михайлик навчався у школі батько продав? (корову)\n5. Хто привчив Михайлика любові до природи та тварин? (Мати)\n6. Над чим чаклувала мати, а дід сміявся? (над насінням)\n7. Кому допоміг Михалик пригостивши насінням? (бідній жінці з дочкою)\n8. Хто найчастіше у снах марився хлопцю? (лебеді)\n9. Який вчинок зробив батько заради навчання сина? (носив в школу на руках)\n10. Яка одежа назавжди залишиться у пам'яті хлопчика?( «кирея»)\n11. Тепер головне свіжа сорочка, та чиста..? (совість)\nЩе одним ефективним активним методом активізації пізнавальної діяльності є Метод «АБВ» - головною метою цього методу є безпосередньо активізація пізнавальної діяльності учнів, пробудження в них інтересу до вивчення новою матеріалу та контролю знань, розвиток уваги. Учням пропонується зібрати відомі їм поняття з заданої теми в алфавітному порядку та розмістити в таблиці (Додаток Н).\nРобота за методом "АБВ" проводиться у чотири етапи:\nПерший етап - спочатку учні працюють у парах: кожен збирає поняття на задану тему. Потім відбувається обговорення результатів з партнером та обрання 10 найважливіших, на їхню думку понять, які заносяться в таблицю в алфавітному порядку;\nДругий етап - окремі пари об'єднуються в групи по 4 особи та опрацьовують обидва аркуші, визначаючи 10 найголовніших, на їхню думку, понять, які знову заносяться у таблицю.\nТретій етап - групи з 4-х осіб об'єднуються по дві та разом опрацьовують попередні два аркуші, визначаючи 10 найголовніших, на їхню думку, понять.\nЧетвертий етап - кожна група з 8-ми осіб презентує результати своєї роботи на плакаті, дошці тощо, як основу для подальшої роботи над темою.\nОписана нами методика використовувалась на уроках узагальнення й систематизації вивченого матеріалу з теми «Прикметник».\nНаступним ефективним методом для активізації пізнавальної діяльності є метод «Постав на голову», ця методика особливо популярна серед учнів, завдяки ігровій формі і доброзичливій атмосфері, яка виникає під час його використання. Цей метод належить до ативної техніки вирішення проблем і застосовується, як правило, там, де спрацьовують «класичні методи». Полягає він у тому, що викладач чітко формулює проблему «на ногах» (Додаток П).\nРобота за методом «Постав на голову» проводиться у три етапи:\n1-ий етап вчитель чітко й однозначно формулює проблему («на ногах»), а учні шукають шляхи її вирішення, фіксуючи отримані результати на дошці або на картках;\n2-ий етап викладач повертає проблему на її протилежність («ставить на голову»), учні шукають шляхи її вирішення, фіксуючи отримані результати на дошці або на картках.\n3-ій етап результати, отримані на 2-му етапі роботи, перевертаються «з голови на ноги» й їх звіряють з попередніми, що були висунуті на 1-му етапі. Учні можуть порівняти шляхи вирішення проблеми й прийти до найбільш оптимального результату.\nНаступний метод, який ефективно сприяє на активізацію пізнавальної діяльності учнів, розвиває творче мислення учнів - «Метод замальовування та записування ідей» (Додаток Р).\nЦей метод дозволяє швидко та в повній мірі використовувати розумовий потенціал учнів. Він сприяє активізації пізнавальної діяльності учнів, ефективному запам'ятовуванню, викликає інтерес до навчання, концентрації думок, підвищує продуктивність праці, розширює світогляд та діапазон ідей, розвиває творчий потенціал. Його можна використовувати як для вирішення нескладних проблемних питань, гак і для розробки широкомасштабних проектів.\nДаний метод можна використовувати як на уроці, так і в будь-якій іншій творчій діяльності, де є необхідними відбір, осмислення, запам'ятовування, оформлення думок та інформації, наприклад:\n1) підбір матеріалів із нової теми;\n2) підготовка до бесіди, доповіді, участі у конференції тощо;\n3) повторення навчального матеріалу;\n4) планування уроків;\n5) конспектування уроків;\n6) упорядкування думок;\n7) підготовка «шпаргалок»;\n8) робота над темами, коли важко визначити їх обсяг і структуру.\nОднак, обов'язково потрібно зазначити, що цей метод має свої ускладнення. Під час використання методу «Замальовування та записування ідей» в учнів виникають деякі проблеми, наприклад:\n- психологічне неприйняття на початку роботи;\n- вчитель втручається в розробку схеми - малюнка;\n- учні не наважуються вносити свої ідеї в групову схему або помилково вносять їх не в ті гілки схеми, в які потрібно (некомпетентність у визначенні категорій);\n- головні гілки схеми плутають з другорядними (невизначеність в ієрархіях);\n– перші навички роботи над схемами - малюнками дуже неохайні.\nКрім цього, при підготовці до використання цього методу, неодмінно варто приділити увагу функціям вчителя та учнів, які були визначені і сформульовані нами у вигляді таблиці.\nТаблиця 2.2 Методика «Замальовування та записування ідей\n1 ) введення учасників у проблемну тему й пояснення деталей методу замальовування та записування ідей; 2) формування малих груп для роботи над проблемною темою;\n3) організація презентації малими групами своїх схем-малюнків;\n4) обговорення результатів робіт малих груп і допомога у зведенні результатів роботи в загальну схему-малюнок (на дошці, аркуші паперу формату А1, плівці для показу на проекторі).\n1 ) розроблення, переважно в малій групі по 2-5 осіб, схеми-малюнка проблемної теми;\n2) презентація схеми-малюнка;\n3) аналіз аналогічних робіт інших малих груп;\n4)участь в обговоренні остаточного варіанта схеми-малюнка проблемної теми.\nОтже, робота організовується таким чином: для проведення заняття потрібні кольорові олівці або фломастери (6 кольорів на одну групу), папір для малювання формату А4 чи АЗ (по З - 5 аркушів на кожного учасника), спеціальні засоби для презентації розробок перед великою групою учасників.\nМетод замальовування та записування ідей полягає в тому, що проблемна тема записується в центрі аркуша паперу. Від головної теми відходять головні гілки та підписуються друкованими літерами. Від кожної головної гілки відходять другорядні гілки, які так само підписуються друкованими літерами і т. д. Тобто, порядок думок фіксується від загального до окремого: чим далі від центру схеми - малюнка, тим конкретнішою стає інформація. Для позначення головних і другорядних гілок використовуються різні кольори. Якщо на аркуші паперу місця для записів недостатньо, можна доклеїти ще один аркуш.\nПредставимо фрагмент уроку з використанням методу замальовування та записування ідей.\nТема уроку: Григір Тютюнник. «Климко». Втілення вселюдського добра й милосердя в образі Климка.\nМета уроку: Допомогти учням засвоїти морально-етичні уроки повісті через образ головного героя; розвивати навички виділення й переказу найбільш вражаючих епізодів із твору, навички читання; виховувати кращі людські якості.\nОбладнання: ілюстрації аркуші білого паперу.\nРобота за методом замальовування та записування ідей проводиться у п'ять етапів:\n1-ий етап: привітання, створення невимушеної атмосфери, взаємне представлення.\n2-ий етап: роз'яснення правил методу замальовування та записування ідей. Наведення прикладу\n3-ій етап: формування малих груп та робота над схемою - малюнком проблемної теми.\n4-ий етап: презентація малими групами своїх схем - малюнків; аналіз робіт.\n5-ий етап: зведення результатів роботи у загальну схему - малюнок (на дошці, аркуші паперу формату А1).\nУ результаті роботи учні знаходять відповіді на питання:\n1) Чому Климко крикнув тому чоловіку? (Він хотів рятувати чоловіка у формі)\n2) Як ви вважаєте , що то був за чоловік? (Військовополонений)\n3) Як ви вважаєте, чи пожертвував своїм життям Климко заради військовополоненого?(Так, Климко, не зважаючи на те, що його могли почути попередив його. )\n4) Чи даремна його жертва? (Ні не даремна, бо він рятував декілька життів).\n- Так, він рятував не одне життя, він приніс сіль, і тим рятував від голоду своїх друзів. Його загибель не даремна, але чому нам так боляче?(Загибель завжди біль). Дійсно, це справжня трагедія.\n5) Чи згодні ви, що вчинок Климка - вчинок героя?\n6) Відповісти на це запитання нам допоможе стаття на ст. 139 підручника «Я ніколи, нікому не казав неправди».\nВикористання даного методу сприяє розвитку особистості, її розумової активності, здібностей до планування та навчання, самоорганізації, передбачення багатьох, на перший погляд, незначних деталей, необхідних для подальшої роботи, допомагає сформувати вміння аналізувати та структуризувати матеріал, працювати з інформацією - підбирати, систематизувати тощо.\nНаступним досліджуваним нами методом є нестандартна «Рольова гра». Суть цього методу полягає в тому, що учні вживаються у запропоновану ситуацію з житія чи виробничої практики та виконують (грають) одну або кілька ролей з елементами імпровізації в установлених межах. Учні працюють у парах або невеликих групах (Додаток С).\nРольові ігри проводяться з метою:\n- розвитку здібності адекватно реагувати на рипі ситуації;\n- розвитку чутливості, співпереживання;\n- розвитку комунікативних здібностей;\n- розвитку креативних (творчих) здібностей;\n- розвитку соціальної компетентності;\n- зняття перешкод у виявленні себе: під час гри учні можуть показувати свої почуття, висловлювати думки стосовно тієї чи іншої події, розповідати про потреби тощо;\n- ілюстрації міжособистісних проблемних ситуацій;\n- формування певних стилів поведінки;\n- виявлення небажаних стилів поведінки;\n- перенесення теоретичних знань на практику;\n- теоретичне обґрунтування практичних умінь;\n- формування впевненості в особистих силах тощо.\nДо проведення рольової гри треба готуватися заздалегідь, а саме:\n1) підготувати письмове описання ситуації (Бажано по одному примірнику на кожного учасника);\n2) письмове описання кожної ролі окремо (по одному примірнику на кожного учасника);\n3) відеокамера для зйомки та апаратура для демонстрування відзнятих матеріалів (необов'язкове).\nАле, як і у попередньому методі досвід проведення рольових ігор виявив цілий перелік проблем, які можуть виникнути під час використання цього методу, а саме:\n- неточне описання ситуації чи ролі:\n- відсутність в учня - актора готовності та бажання грати;\n- у грі найчастіше беруть участь активні особистості, а всі інші нудьгують. Тому необхідно залучати до роботи всіх учнів в акторів і спостерігачів:\n- на підготовку до гри витрачається більше часу, ніж на саму гру;\n- не вистачає часу на добровільний вибір ролі;\n- учні - актори забагато імпровізують, коли справа стосується фахових питань, тим самим виявляючи фахову некомпетентність;\n- мета навчання відходить на другий план, а рольова гра перетворюється на загальний атракціон;\n- гра затягується й не вистачає часу й сил для обговорення та підбиття підсумків;\n- викладачі не виконують свою роль режисера в повній мірі;\n- глядачі заважають своїми вигуками та сміхом:\n- учні - актори з розчаруванням переривають гру тощо.\nЦей перелік має допомогти викладачу краще підготуватися до проведення гри та ознайомити всіх учасників з наступними умовами, яких необхідно дотримуватися щоб досягти бажаного результату:\n1) під час гри говорять тільки актори, всі інші учні слухають, мовчки занотовуючи у записнику свої зауваження та пропозиції;\n2) неголосно сміятися можна, але не висміювати акторів;\n3) зміст і спосіб проведення рольової гри мають бути на першому місці.\nТакож, як і у попередньому методі, при проведенні рольової гри необхідно дотримуватися певних інструкцій до виконання, які сформульовані і представлені нами у вигляді таблиці.\nТаблиця 2.3 Методика «Рольова гра»\nФункції учня (учасника)\n1 ) виконання ролі режисера;\n2) підбадьорювання учнів - акторів;\n3) координування дій акторів і глядачів;\n4) спостереження за дотриманням правил та рамок гри;\n5) скеровування та акцентування уваги глядачів на ті чи інші важливі моменти в рольовій грі.\n1 ) виконання ролі актора чи глядача;\n2) самостійний аналіз своєї ролі;\n3) оцінювати свої спостереження та досвід акторів.\nОтже, для того щоб правильно оцінити результати рольової гри дуже важливі змістовна та фахова частини. Крім того, її учасники чимало привносять власних ідей, творчих думок, що підвищує якість обіграних ситуацій.\nТаким чином, варто відзначити, що головна мета використання методу «Рольової гри» - активізація пізнавальної діяльності учнів, але крім цього цей метод може бути корисним при введені у нову тему, завершенні нової теми, виявленні стратегії вирішення проблем, тощо.\nАлгоритм роботи за методом рольової гри проводиться в шість етапів:\n1-ий етап: привітання учасників, введення в тему, роздача сценарію рольової гри.\n2-ий етап: роздача ролей акторам (письмове розписування ролей); визначення задач кожного із спостерігачів, роздача формулярів для письмових нотаток спостерігачів.\n3-ий етап: самостійна підготовка до ролі:\n- ознайомлення з навчальними матеріалами з даної теми:\n- відпрацювання стратегії ділової бесіди;\n- записування можливих запитань та відповідей;\n- входження в роль:\n- репетиція ролі з партером:\n- консультування з викладачем.\n4-ий етап: фаза рольової гри.\n5-ий етап: аналіз проведених спостережень, обговорення результатів та досвіду акторів.\n6-ий етан: підбиття підсумків.\nОтже, використання даного методу сприяє розвитку творчої особистості, її розумової активності, активізації пізнавальної діяльності учнів, розвитку рівнів креативності учнів, але крім цього реалізація описаного методу потребує великого творчого потенціалу не тільки з боку учнів, але й самого вчителя, крім цього вдала реалізація методу «Рольової гри» потребує детального планування всього процесу гри, і великої кількості часу, тому сьогодні на уроках української мови спостерігається часткове використання цього креативного методу.\nТехнологія «Знайди правильне твердження».\nТема. Зміст твору. Ідея самопожертви. Морально-етичні уроки доброти, чуйності, турботи про рідних.\nМета. Знати повністю зміст твору, вміти виділяти і переказувати найбільш вражаючі епізоди з повісті, аргументувати свій вибір. Виховувати гуманні якості людини: чуйність, доброту, турботу про ближнього.\nОбладнання: текст твору, ілюстративний матеріал.\nУ тексті, складеному з помилкових тверджень, «заховано» 6 правильних. Знайдіть їх.\n-- Климко вирушає в дорогу, сповнену небезпек, по сіль на Полтавщину. (Неправильне.)\n-- Все добро на базарі, куди звернув Климко, продавалось за гроші. (Неправильне).\n-- Облаву поліцаї робили на старих і молодих людей. (Неправильне).\n-- Швець-земляк подарував Климкові тапочки, а не виміняв. (Правильне).\n-- Врятована від Німеччини дівчина прохала хлопця стати її братом і податись на Донбас до її мами. (Правильне).\n-- Їхав хлопець до станції Дебальцеве на відкритій вантажній машині. (Неправильне).\n-- Климко повертався додому з дорогоцінною сіллю та харчами. (Правильне).\n-- Хворого хлопця виходжувала тітка Марина і хотіла навіть всиновити його. (Правильне).\n-- Німець не зміг ударити Климка, бо той стрибнув у калюжу. (Неправильне).\n-- Головний герой відчував відповідальність за життя Наталі Михайлівни та маленької Олі. (Правильне).\n-- Мішок солі заважає Климкові показати дорогу військовополоненому. (Неправильне).\n-- Хлопчину підстерегла невблаганна смерть. (Правильне).\nПри дослідженні активних методів навчання для активізації пізнавальної діяльності, також слід звернути увагу на метод «Гірлянда асоціацій», який ґрунтується на закономірностях людської психіки і передбачає активізацію понятійно-вербальної діяльності учня шляхом «введення» слів-подразників. Метод включає десять етапів (кроків): визначення синонімів об'єкта; довільний вибір випадкових об'єктів; складання переліку ознак випадкових об'єктів; генерування ідеї шляхом приєднання до об'єкта ознак випадково вибраних об'єктів; генерування гірлянд асоціацій із ознак випадкових об'єктів; генерування нових ідей; вибір альтернативи; оцінка і вибір раціональних варіантів ідей; вибір оптимального варіанта (Додаток Т).\nдипломная работа "Формування читацьких інтересів семикласників активними методами навчання" скачать\nПсихолого-педагогічні засади розвитку читацького інтересу учнів. Активні методи у викладанні літератури. Система роботи з розвитку читацької компетенції семикласників активними методами навчання. Аналіз нормативного та методичного забезпечення роботи.\nдипломная работа [184,6 K], добавлен 12.07.2013\nПсихолого-педагогічні основи виховання читацьких інтересів. Загальне поняття про пізнавальний інтерес, його роль у формуванні особистості дитини. Виховання читацьких інтересів молодших школярів у процесі оволодіння рідною мовою, читання художньої книжки.\nдипломная работа [187,8 K], добавлен 20.10.2009\nКласифікація читацьких інтересів\nОбґрунтування методів, видів і форм роботи, які сприяють розвитку читацьких інтересів. Вплив економічних та соціокультурних факторів на читання. Форми вияву пізнавальної потреби у школярів. Організація роботи бібліотеки. Аналіз ставлення читачів до книг.\nреферат [32,5 K], добавлен 05.10.2014\nТеоретичні засади формування читацьких інтересів молодих школярів. Читання як мовленнєва діяльність. Загальна характеристика малюнків та ілюстрацій як засобів наочності. Використання малюнків та ілюстрацій під час вивчення творів різних жанрів для дітей.\nдипломная работа [109,0 K], добавлен 20.10.2009\nЛітературна освіта школярів на уроках читання у початковій школі\nРоль літературної освіти для формування читацьких інтересів школярів. Педагогічні умови літературної освіти. Вимоги програми з читання для учнів початкової школи. Розробка уроку на тему "Українська народна казка "Лисичка та журавель" для другого класу.\nкурсовая работа [374,1 K], добавлен 04.01.2014\nШляхи формування читацьких навичок і умінь учнів. Оцінка впливу літератури на школярів, проблеми сучасного уроку. Особливості формування читацької культури. Психолого-педагогічні умови використання творчих завдань у сучасній методиці вивчення літератури.\nконтрольная работа [33,1 K], добавлен 14.11.2010\nФормування художніх інтересів учнів основної школи в процесі гурткової роботи\nПсихолого-педагогічні аспекти формування інтересів в учнів загальноосвітньої школи: основні засоби й етапи. Роль декоративного мистецтва у формуванні художньо-естетичних інтересів учнів, педагогічні умови й методи їх формування у процесі гурткової роботи.\nкурсовая работа [61,1 K], добавлен 27.12.2011\nДругие документы, подобные "Формування читацьких інтересів семикласників активними методами навчання"


Фарба в балончиках по металу - види і застосування\nАерозольна фарба являє собою лакофарбову субстанцію, закачанную в металевий балончик. Ємність для лакофарбового матеріалу (ЛКМ) оснащується спеціальним розподільним клапаном – розпилювачем. Всередині балончика знаходиться фарба і газ. При натисканні на клапан газ виштовхує спрей за межі ємності. Також всередині балончика є металевий шар, який необхідний для доведення фарбувального складу до однорідної консистенції.\nАерозолі по металу\nПоради щодо застосування аерозольної фарби\nПростота застосування: немає необхідності купувати розчинники, кисті або валики.\nКомпактність при зберіганні і транспортуванні.\nАерозольні склади швидко сохнуть після нанесення на поверхню.\nРівномірність нанесеного шару. Шар виходить набагато більш рівним, ніж у випадку з пензлем.\nПофарбована поверхня зберігає свій первісний вигляд протягом багатьох років.\nВеличезна різноманітність кольорів і відтінків.\nПорожні балончики можуть використовуватися для вторинної переробки (економічна мотивація).\nІснує безліч різновидів лакофарбових матеріалів в балончиках:\nлаки аерозольного типу;\nдекоративні лакофарбові матеріали;\nАерозольні ЛКМ зазвичай використовують у наступних цілях:\nДля розпису поверхонь будівель (графіті). Основні споживачі – райтери.\nДля прикраси автомобільного та мотоциклетного транспорту (аерографія). Забарвлює техніку фахівець, чия професія – аерограф.\nДля фарбування важкодоступних місць на будь-яких поверхнях, а також при бажанні прискорити фарбування. В останньому випадку балончиками користуються всі: від аматорів до професіоналів, так як розпорошення не настільки трудомістким, якщо порівнювати цей спосіб з роботою пензлем або валиком.\nРада! При виборі аерозольного ЛКМ рекомендується віддавати перевагу балончиків з регулятором струменя. Такий регулятор дозволяє направляти фарбу, як по горизонталі, так і по вертикалі, що дозволяє наносити склад більш рівномірно.\nІснує різниця між складами, використовуваними для фарбування металу і дерева. У фарбі, призначеної для нанесення на металеві поверхні, є алкідна смола, а також пигментирующие речовини, метил-ацетат, пропан, бутанол, бутан і ксилол. Для деревини застосовують більш щадна формула з додаванням лаку, щоб захистити матеріал.\nРізновиди ЛКМ по металу:\nТемпературні склади. Відрізняються підвищеною стійкістю до нагрівання металу. ЛКМ цього типу застосовуються там, де поверхні експлуатуються в екстремальних температурних умовах: мотоциклетні глушники, духовки і т. п. Фарбоване покриття здатне витримувати температури в межах 300-750 градусів.\nСтандартні склади. Фарбу використовують для будь-яких потреб в силу її універсальності (наприклад, для фарбування автомобіля, холодильника або паркану).\nАнтиультрафиолетовый лак. Відрізняється високою вартість і, як видно з назви, використовується там, де потрібно звести нанівець шкідливий вплив ультрафіолету.\nІснують фарби, що поєднують в собі кілька споживчих якостей:\nПодвійна. Містить у собі як ЛКМ, так і грунтуючий складу. Перед фарбуванням таким розчином немає необхідності в нанесенні ґрунтовки.\nПотрійна. Поєднує в собі три компоненти: модифікатор іржі, лакофарбовий матеріал і грунтовку.\nПри виборі аерозольної фарби рекомендується звертати увагу на наступні моменти:\nЯкщо забарвлюється метал, склад повинен призначатися саме для цього виду матеріалу. Зазвичай кожен ЛКМ має свою спеціалізацію: металеві, дерев’яні, керамічні вироби і т. д.\nВибрати підходящий відтінок можна швидше і точніше, якщо скористатися каталогом стандартів, наприклад, RAL або NCS.\nДля поверхні можна підібрати ЛКМ з певним спецефектом. Наприклад, у продажу є молоткові, перламутрові і флуоресцентні аерозолі.\nПрактично завжди рекомендується наносити кілька шарів ЛКМ. Це потрібно врахувати, коли приймається рішення про кількість закуповуваних балончиків.\nВиконання наведених рекомендацій дозволить досягти кращих результатів:\nПерш ніж наносити лакофарбовий матеріал, поверхню рекомендується знежирити за допомогою органічного розчинника, наприклад, Уайт-спіриту.\nЯкщо ЛКМ не містить грунтовки, поверхню потрібно прогрунтувати.\nДо початку використання аерозольний балончик слід добре збовтати протягом декількох секунд.\nПри розпиленні складу балончик повинен знаходитися від поверхні в 30-40 сантиметрів.\nФарбувати поверхні потрібно в 2-3 шари. Перерва між нанесенням шарів – приблизно 5-10 хвилин.\nЩоб уникнути патьоків, предмети рекомендується розташовувати по горизонталі.\nФарбування поверхонь можна здійснювати тільки при хорошій циркуляції повітря в приміщенні. Щоб захистити органи дихання, очі і шкіру, знадобляться респіратор, окуляри і гумові рукавички.\nЛакофарбові матеріали містять пожежонебезпечні компоненти, тому не можна зберігати або розпорошувати фарбу поруч з джерелами відкритого вогню.\nБалончик не можна перегрівати під сонячними променями або тримати його неподалік від вогню. Ємність вибухне, якщо розігріється вище 50 градусів. Не рекомендується залишати аерозолі в задушливих приміщеннях (в першу чергу, мова йде про металевих гаражах).\nАерозольні фарби рідко пристосовані до низьких температур. Також слід враховувати, що в умовах морозу фарба погано ляже на поверхню і буде відшаровуватися.\nСпеціально для низьких і високих температур розроблені температурні фарби. Однак такі склади мають потребу в особливій чистоті: поверхня потрібно особливо ретельно очистити від бруду і пилу. В іншому випадку не вдасться забезпечити належний рівень адгезії (зчеплення різнорідних матеріалів) і фарба просто стане відвалюватися.\nНе можна відкривати балончик з допомогою ножиць або інших гострих предметів. Якщо навіть лакофарбовий матеріал закінчився, але залишився газ, ємність може розірвати.\nДо початку використання балончик потрібно струснути протягом декількох секунд. Це допоможе рівномірно розподілити компоненти складу по ємності. Якщо цього не зробити, фарба буде виходити нерівномірно або грудками.\nЛакофарбові матеріали в аерозольних балончиках завоювали заслужену популярність у споживачів, так як це самий простий і універсальний спосіб фарбування поверхні. Особливо корисна така фарба, коли потрібно підправити невеликі дефекти поверхні або пофарбувати дрібні деталі.\nСледующая запись Фарбування дерев’яних сходів своїми руками\nПредыдущая запись Що представляє з себе пістолет для нанесення порошкової фарби?


Літо 2022: кому зі знаків Зодіаку воно подарує кар’єрний успіх і прибутки – Особлива\nЛіто 2022: кому зі знаків Зодіаку воно подарує кар’єрний успіх і прибутки\nПредставники цього сузір’я ніколи можуть повністю розслабитися, забути про справи, яких вони приступили.\nОвни влітку 2022 будуть неймовірно активні у професійному плані, у них буде величезне бажання зробити щось глобальне, здивувати всіх тим самим.\nЗа реалізацію свого задуму вони візьмуться жваво, активно, швидко, але при цьому дуже ретельно виконувати все те, що на них покладено. Вже до середини спекотного сезону вони матимуть вражаючі результати.\nДо кінця літа Овни досягнуть підвищення, про яке давно мріяли, отримають солідну надбавку до зарплати. Такі успіхи їх окрилять та надихнуть.\nПредставники даного зодіакального сузір’я давно мріяли про кар’єрне зростання, про те, щоб заявити про себе, показати всім свої таланти та здібності. Влітку 2022 така можливість Дівам випаде.\nВони будуть повністю завантажені, вирішуватимуть щодня складні завдання, кількість яких буде просто величезною. До кінця сезону вони порадіють результатам, які отримали, тому що вони по-справжньому вражають.\nНачальство визнає заслуги Дів, більше їм довірятиме, а вже ближче до Нового року підвищить.\nЛюди цього знаку талановиті, але в переважній більшості випадків ховають свій потенціал. Влітку Скорпіони вирішать не бути скромними, а показати всім, на що вони здатні.\nВони візьмуть на себе нові обов’язки, зроблять це добровільно. З ними вони не легко, але впораються, чим здивують і себе, і колег. На роботі їх поважатимуть, звертатимуться до них за порадою. А таке досягнення у кар’єрі для Скорпіонів є найціннішим.\nЧервень, липень та серпень 2022 року будуть найкращими місяцями у професійному плані для особистостей згаданих знаків. Вони зможуть заявити про себе, про те, на що вони здатні, здивувати і себе, і оточуючих.\nКого зі знаків Зодіаку наздожене успіх і кохання з 1 по 7 червня


Регулятор не підтримав цього разу майбутню четверту радіостанцію Суспільного – «Радіоточку» з українським ретро.\n«Українське радіо» мовитиме в таких населених пунктах:\nРадіо «Промінь» з’явиться у таких населених пунктах:\nРадіо «Культура» мовитиме в таких населених пунктах:\nДиректор департаменту з організації та розвитку мереж телерадіомовлення Суспільного Дмитро Грузинський каже, що за підсумками двох конкурсів суспільні радіостанції отримали право мовити 24/7 в значній кількості українських міст, зокрема, і там, де відсутні інші мовники.\nЯк писав «Детектор медіа», нова радіостанція Суспільного «Радіо Точка» претендувала на частоту 107,4 МГц у Києві. Детальніше про цей формат читайте в інтерв’ю члена правління Суспільного, відповідального за платформу радіо, Дмитра Хоркіна. FM-частоти у Києві отримали радіо класичної музики «Тавр медіа» та «Море ФМ» Ставніцера. Радіо «Дом», радіостанція «Апострофу» News FM, «Радіо 24» та «Радіо Точка» Суспільного частот не отримали.\nНагадаємо, 19 листопада Національна рада України з питань телебачення та радіомовлення завершила конкурс на FM-частоти, розподіливши 58 частот. Найбільшу кількість із них отримали радіостанції Суспільного мовника: радіо «Промінь», радіо «Культура», «Українське радіо». Також у цей день регулятор підтримував місцеві радіостанції.\nРезультати першої частини конкурсу читайте у матеріалі «Детектора медіа».


Підготовка теплиці з полікарбонату до зими\nЗ настанням холодів варто виконати низку заходів з підготовки теплиці з полікарбонату до зими. Зібраний урожай і прибрана бадилля рослин відкривають доступ до всіх внутрішніх поверхонь. Протягом 7-9 місяців в році тепличне споруда використовується для вирощування різних культур.\nЗа цей період стінки досить сильно забруднюються, покриваються шаром земельної пилу і продуктами життєдіяльності комах, створюючи сприятливе середовище для розвитку шкідливих мікробів. Проведена осіння підготовча робота забезпечить хороші умови для росту пагонів у наступному сезоні і позбавить від ремонту конструкції внаслідок пошкодження від снігу або льоду, а головне – продовжить термін експлуатації.\nЯк підготувати теплицю з полікарбонату до зими?\nОсновні завдання підготовки теплиці до зимового періоду полягають у наступному:\n• прибирання грядок;\n• обробка внутрішніх поверхонь конструкції;\n• підживлення грунту, підправлення грядок;\n• зміцнення каркаса для запобігання обвалу снігу;\nЗ грядок повинні прибирати всі рослини, адже розкладання їхніх решток можуть зашкодити майбутньому врожаю. Для наведення порядку потрібно видалити всі корені з грунту. Використовуючи граблі, вичесати їх грунту бадилля. Її можна помістити в компостну яму для заготівлі добрива, але фахівці висловлюють думку, що користь буде невелика від такої сировини, тому простіше спалити на багатті.\nЗа період експлуатації у верхньому шарі накопичилося чимало хвороботворних бактерій. Позбутися від них допоможе зняття поверхні ґрунту товщиною 5-7 см. Грунт слід винести за межі теплиці і розподілити по ділянці. Так взимку під впливом морозів бактерії вимерзнуть, і зібрану землю можна буде повернути назад у теплицю.\nОбробка внутрішніх поверхонь теплиці\nДля початку в теплиці потрібно провести обкурювання для видалення з стільників ос та інших комах. Так проводити подальші роботи буде безпечніше.\nПеред тим, як приступити до миття, потрібно демонтувати всі підпори, шпалери та підв'язування з перегородок каркаса. Весь інвентар збирається і переноситься в підсобку на зберігання, але попередньо її слід очистити, продезінфікувати і просушити для запобігання розмноження на його поверхні шкідливих мікроорганізмів.\nДалі потрібно вимити внутрішні стіни теплиці, використовуючи спеціальні розчини. Для першої обробки підійде вода і будь м'яке миючий засіб. Використовуючи шланг, змити зі стін залишки хімічної обробки. Друга очищення передбачає застосування антисептичних добавок, які замінюють у разі потреби легкий розчин хлору або оцту. Серед універсальних протигрибкових рецептів наступний:\n- вапно 2 кг;\n- мідний купорос 100 гр.\nПісля ретельного змішування інгредієнтів розчин наноситься на всі стінки конструкції. Змивати його чистою водою не потрібно. Досить відкрити усі двері та кватирки для провітрювання та просушки теплиці. Переборщувати з реагентами не варто.\nПри обробці внутрішніх поверхонь конструкції не варто використовувати жорсткі щітки та абразиви. Вони можуть пошкодити полікарбонат. Будуть доречні м'які губки і ганчір'я.\nВ залежності від того, які культури вирощуються на грунті, вибираються відповідні добрива. Їх потрібно розкидати рівномірно по всій тепличної майданчику. Поверх розпорошується віником слабкий розчин марганцівки. Після цього вилами шари добрива і ґрунту перемішуються. На підготовлені грядки залишиться викласти прошарок з піску і компосту.\nСеред часто використовуваних добрив:\n- пташиний послід;\nВсі варіанти відносяться до органічних добрив. Деякі садівники використовують і інші:\nВикористовуючи хімічні речовини, слід суворо дотримуватися інструкції та умови застосування.\nЗазвичай дані роботи проводяться з урахуванням кліматичних особливостей регіону. Якщо пориви вітру відчутні, а снігові замети перевищують рівень 30 см, то фахівці рекомендують демонтувати теплиці на зимовий період. При більш сприятливих умовах і продуманої аеродинамічній конструкції треба зміцнити каркас додатковими опорами і герметизувати з'єднувальні шви полікарбонату. Підпори рекомендується встановлювати під ферми, адже основне навантаження припадає саме на них. Відстань між стовпами не повинно перевищувати 2-х метрів. Ідеально впораються із завданням стовпи, мають верхнє підставу у вигляді дерев'яного бруска (у підсумку вийде Т-подібна опора). Захоплення контрольованій площі збільшиться, а значить, опорна конструкція стане надійніше.\nДля створення захисту від лютих морозів іноді досить покрити випавшим снігом всю тепличну ґрунт товщиною шару понад 20 см. В місцях з підвищеним рівнем грунтових вод рекомендується попередньо вистилати поліетиленову плівку на грядки для запобігання утворення болота.\nБільш надійне утеплення виходить при монтажі зсередини теплиці подібної конструкції з дерев'яних рейок і прозорого поліетилену. При цьому важливо дотримуватися зазор між каркасами 10-20 см. Таким чином, створюється повітряний прошарок, яка запобіжить промерзання грунту.\nЯкщо теплиця встановлена на стрічковий фундамент, вразливим місцем є примикання каркаса до основи. Його слід ретельно герметизувати. Якщо зазор великий, його потрібно законопатити гумовими прокладками, а шви обробити герметиком.\nОсіння підготовка теплиці дозволить при перших сприятливих умовах навесні почати посадкові роботи, не переживаючи за новий урожай.\n11-05-2017, 08:09 501 0\nГород з грядками, аккуратненькими і рівними, все це досить практично, але як-то вже нецікаво і нудно, особливо якщо ділянка скромних розмірів, і місця для повноцінного ландшафтного декорування просто немає, а власникам необхідно гармонійно поєднати естетичну спрямованість і функціональну (городню)\nЧим різати полікарбонат для\nУ процесі спорудження теплиці з полікарбонату обов'язковим етапом виступає розкрій і різання даного матеріалу. Виконання даної процедури вимагає особливої уважності і обережності. Так як від якості виконання розкрою залежить правильність монтажу споруди. Щоб виконати роботу буде потрібно наявність\nТі, хто живе у своєму домі або має дачні ділянки, знають, як важливо доглядати за городніми грядками і садом. А ось про газонах іноді просто забувають. Хоча ландшафт, на якому росте трава-мурава, теж потребує уваги протягом усього року. Незалежно від того, ви доглядали за газоном перед приходом


Дивертикулез і дивертикуліт товстої кишки: що це таке, які причини і лікування | Народна медицина\nНародна медицина 07 Лютого 2018 598 0\nДивертикулез і дивертикуліт товстої кишки: що це таке, які причини і лікування\nДивертикулярна хвороба – гастроентерологічна патологія, яка зустрічається найчастіше у дорослих старше 40 років. У дітей прояв захворювання найчастіше пов’язано з вродженою недостатністю сполучної тканини. Основною причиною дивертикулеза є нераціональне харчування. Небезпека захворювання полягає в його ускладнення – розрив дивертикула, розвитку гнійно-запального процесу, кишкових кровотечах, гострої кишкової непрохідності та перитоніту. Консервативне лікування включає дотримання дієти, прийом протизапальних та інших коштів. У гострому стані показано хірургічне втручання.\nДивертикулярна хвороба товстої кишки – це патологія, пов’язана з утворенням грыжеподобных мешковидных випинань кишкової стінки. Розмір дивертикул становить в середньому 3-8 мм. Захворювання може носити вроджений чи набутий характер. Найчастіше уражаються ободова (до 90% випадків) і сигмовидна кишка. У прямій кишці дивертикули утворюються дуже рідко. Якщо спостерігається безліч випинань, то говорять про наявність дивертикулеза. Запальний процес у них називають дівертікулітом. До 40 років дивертикулез кишечника зустрічається менше, ніж у 10% людей, а у віці старше 80 років – у 50-60%.\nДивертикули поділяють на 2 види за їх будовою:\nІстинні – випинання всіх шарів кишкової стінки. Такі утворення найчастіше є вродженими у дітей, одиничні і не запалюються.\nПомилкові – випинаються не всі верстви, а тільки слизова оболонка і підслизовий шар, які продавлюються між м’язовими пучками. Ці мішкоподібні випинання є набутими, множинними і часто запалюються.\nДругий вид дивертикулів є найбільш небезпечним, так як внаслідок відсутності м’язового шару в випинанні воно не може випорожнитись. У ньому накопичуються фекальні залишки. В результаті починається інфекційний процес і запалення (дивертикуліт), відбуваються дистрофічні зміни слизової, утворюються пролежні стінки кишки. У половини хворих на дивертикульоз спостерігаються такі ускладнення:\nрозрив дивертикулярного мішка, освіта свища;\nвиражений больовий синдром, що потребує застосування наркотичних знеболюючих;\nнекроз стінки кишечника;\nорганічне звуження просвіту кишки аж до повної її непрохідності;\nзапалення прилеглих тканин;\nкишкова кровотеча, у третини хворих вони повторюються через кілька місяців або років.\nГоловними причинами дивертикулеза є підвищений внутрішньопорожнинне тиск в кишечнику, порушення рухових функцій і запалення в оточуючих тканинах, втягуючих кишкову стінку (тракційні випинання). Існують такі фактори, що сприяють збільшенню тиску і виникненню пульсионных дивертикулів:\nнедостатня кількість баластних речовин і рослинної клітковини в дієті, велике споживання м’яса і жирної їжі;\nпідвищена пневматизация кишечника при бродильних і гнильних процесах;\nзниження еластичності кишкової стінки;\nзапальні захворювання в товстій кишці (коліт, ентероколіт);\nзниження тонусу кишкової мускулатури, дистрофія м’язового апарату кишки у осіб похилого віку на тлі загальних дегенеративних процесів і атеросклерозу;\nВідділи товстого кишечника втрачають свою еластичність при вроджених (у дітей з синдромом Марфана, Ейлера-Данло) або набутих захворюваннях сполучної тканини, а також при аутосомнодоминантной поликистозной хвороби нирок. Внутрішньочеревний тиск підвищується із-за вираженої пневматизацію при інших захворюваннях ШКТ: коліті, спайкової хвороби, ерозійно-виразкових ураженнях. У здорової людини невелика кількість газів з кишечника виводиться природним шляхом або всмоктується в кров. При гиперпневматозе виведення газів важко через спазмів в кишках і зниженою перистальтики, в результаті чого виникають повітряні кісти, що тиснуть на стінку товстого і тонкого кишечника. Внутрипросветное тиск в кишечнику може досягати 90 мм. рт. ст.\nПри відсутності ускладнень дивертикулез кишечника може протікати безсимптомно (до 65% всіх випадків). Клінічно виражена форма дивертикулярна хвороби проявляється в наступних симптомах:\nпідвищений метеоризм, здуття живота, гази, що відходять з різким неприємним запахом;\nчасті запори, випорожнення у вигляді «овечого» калу;\nчасті болі в лівій частині живота, які проходять після дефекації або носять постійний характер;\nпосилення болю після прийому їжі;\nгарячковий стан при вираженому больовому синдромі;\nвідчуття тяжкості внизу живота.\nВираженість симптомів залежить від площі ураження кишечника. Ці ознаки неспецифічні і характерні для інших захворювань шлунково-кишкового тракту. Встановлено, що хронічний перебіг синдрому роздратованого кишечника, якому властива така ж клінічна картина, призводить до формування дивертикулів. Якщо діагноз встановлений і з’явилися додаткові симптоми – різке схуднення, загальна слабкість і анемія, то необхідно пройти додаткове обстеження для виключення ракового захворювання. Новоутворення може з’явитися в порожнині дивертикулярного мішка.\nПриєднуються наступні ознаки:\nсильний біль в лівій нижній частині живота;\nпоганий апетит, сухість у роті;\nпідвищення температури більше 38 градусів;\nХворобливі відчуття при дивертикуліті посилюються поступово, протягом декількох днів. Якщо захворювання переходить в хронічну фазу, то біль протягом доби періодично підсилюється і слабшає. У деяких пацієнтів вона віддає у поперек, праворуч нижній частині живота або в епігастральній ділянці. При хронічній рецидивуючій формі захворювання загострення відбуваються з частотою 1 раз за період від місяця до півтора років.\nКишкові кровотечі розвиваються у третини пацієнтів з дівертікулітом. З них 5% – тяжкі випадки з масивною крововтратою. Кров у калі у цьому випадку яскраво-червоного або темно-бордового кольору. Кровотеча може бути прихованим, якщо воно не видно неозброєним оком. Його виявлення провадиться за допомогою аналізу на приховану кров у калі. Воно зазвичай відбувається раптово, без появи болю, що супроводжується тахікардією та падінням артеріального тиску. Причиною кровотечі можуть бути також поліпи або пухлини, тому потрібна додаткова діагностика.\nЯкщо у хворого спостерігається напруга черевної стінки і гострі болі, то це є ознакою місцевого перитоніту і вимагає негайного хірургічного втручання. При розвитку калового перитоніту смертність хворих сягає 35%, при гнійному – близько 6%.\n5 Діагностика захворювання\nДля виявлення дивертикулярна хвороби проводять такі обстеження:\nУльтразвукове дослідження. На УЗД виявляється затемнене розширення стінки кишечника, оточене більш світлими структурами запалених тканин, наявність калових залишків у мешковидном випинанні. Жінкам проводиться також трансвагінальне УЗД для виключення захворювань статевих органів.\nКомп’ютерна томографія (КТ) органів малого тазу.\nРентгенографія черевної порожнини для виключення кишкової непрохідності або перфорації кишечника.\nІригоскопія і фіброколоноскопія при гострому перебігу дівертікуліта для точної оцінки стану кишечника та ідентифікації джерела кровотечі. Ці обстеження роблять лише після лікування запального процесу, так як можливі розриви абсцесів.\nАнгіографія (рентгенологічне дослідження кровоносних судин) – для пошуку ураженого місця при інтенсивному кровотечі.\nЗагальний і біохімічний аналіз крові для визначення показників коагулограми, дослідження сечі для оцінки ступеня запальної реакції. При руйнуванні стінок дивертикула в крові спостерігається підвищений рівень ШОЕ та зниження кількості натрію.\nДивертикули при фиброколоноскопии\nПри виявленні захворювання проводять диференціальну діагностику з такими патологіями:\nзлоякісні та незлокачественные пухлини товстої кишки;\nколіт (запалення слизової оболонки товстої кишки) вірусного або бактеріального походження;\nурологічні та гінекологічні захворювання;\nОдним з найбільш інформативних і простих способів діагностики є іригоскопія – дослідження кишечнику з рентгеноконтрастні барієм, який вводиться у вигляді клізми. Вона дозволяє оцінити розташування і стан дивертикулів, швидкість їх спорожнення. На рентгенівському знімку ці утворення виглядають у вигляді мешкообразных опуклостей з рівними стінками при неускладненому перебігу хвороби. При дивертикуліті визначається нечіткий контур з щербинами. З допомогою фиброколоноскопии виявляється тільки ? дивертикулів, які визначаються при ірігоскопії.\nКолоноскопія проводиться у разі наявності крові в калі хворого або при виявленні звуження просвіту кишки. Якщо існує висока вірогідність травмування, то використовують неінвазивні способи – УЗД, КТ. Однак інформативність цих методів нижче.\nПри медикаментозному лікуванні неускладненого дивертикулеза застосовують такі лікарські засоби:\nСпазмолітичні препарати, що зменшують больовий синдром і знижують сегментацію товстої кишки (Платифілін, Бускопан, Но-Шпа, Метеоспазмил, Дицетел, Дюспаталин та інші).\nПрепарати водорозчинній клітковини, що збільшують площу поверхні для життєдіяльності корисних мікроорганізмів і є живильним середовищем для сахаролитических бактерій. В результаті їх застосування зменшується концентрація патогенної мікрофлори. До таких лікарських засобів належать Мукофальк, Дефенорм, Плантаген, що містять волокна подорожника. На відміну від висівок, які не розчиняються у воді й нерідко викликають посилення болю в кишечнику, ці препарати утворюють слиз з фрагментами рослинних волокон, завдяки чому виробляють обволікаючий і протизапальний ефект. Також відбувається зниження внутрикишечного тиску, м’яке стимулювання перистальтики кишки, розм’якшення калових мас. При наявності діареї рекомендується їх використовувати у вигляді порошкової добавки до їжі.\nКомбінований препарат масляної кислоти і інуліну – Закофальк. У дорослих призначають по 3-4 таблетки на день до прийому їжі.\nПри яскраво вираженої дивертикулярна хвороби призначають протизапальні засоби, що надають дію на слизову кишечника (Месалазин, Месакол, Салофальк, Сульфасалазин, Пентаса).\nПроносні засоби осмотичної дії (Лактулоза, Дюфалак). Для дорослих пацієнтів початкова доза становить 15-45 мл/сут., в цілях профілактики метеоризму рекомендується розводити препарати у воді. Якщо не вдалося досягти потрібного ефекту, то через 2 дні проводять коригування дози.\nАнтибактеріальні засоби для придушення зростання патогенних бактерій всередині дивертикулярного випинання і зменшення симптоматики захворювання (Рифаксимин, Кліндаміцин, Метронідазол, Ципрофлоксацин та інші). Тривалість антибактеріального лікування становить 7-10 днів.\nПри дивертикулярна хвороби не рекомендується використовувати проносні засоби стимулюючої дії, так як вони підвищують тиск у кишці і сприяють прогресуванню захворювання при постійному прийомі. До таких препаратів відносяться:\nпікосульфат натрію (Гутталакс, Лаксигал, Гуттасил, Регулакс, Слабилен та інші);\nпрепарати рослинного походження на основі сени, алое, крушини, ревеню.\nЯкщо у пацієнта, що страждає гострою формою дівертікуліта, не настає поліпшення протягом 1-2 діб, то проводиться хірургічне втручання. Зазвичай це потрібно не більше ніж у 10% хворих. Спосіб проведення операції залежить від типу ускладнень, поширеності запального процесу, наявності перитоніту, супутніх хронічних захворювань. Після видалення дивертикула проводяться контрольні обстеження: рентгенографія, іригоскопія, комп’ютерна томографія.\nПри виявленні перитоніту показано оперативне лікування у вигляді розтину черевної порожнини, її промивання, антисептичної обробки, видалення ураженої ділянки кишечника, установки дренажу для евакуації кишкового вмісту (при необхідності). Якщо виявлено абсцес, то проводиться антибактеріальне лікування і призначається парентеральне харчування через відень для функціонального спокою кишечника. Якщо стан погіршується, то абсцес дренують через передню черевну стінку. Через 1-2 тижні проводиться видалення частини пошкодженої кишки.\nСудинні кровотечі усувають эмболизацией (закупоркою судини за допомогою спеціальних гранул – ембол), а гострі дивертикулярные – зрошенням Епінефрином або електрокоагуляції.\nВ цілях профілактики утворення дивертикулів після операції рекомендується дотримуватися наступних порад:\nзмінити спосіб життя, оптимізувати дієту;\nвідмовитися від очисних клізм (по можливості) і стимулюючих проносних препаратів;\nзбільшити фізичну активність, так як вона стимулює виведення кишкового вмісту і зменшення внутрішньопросвітного тиску.\nЗниження розтяжності кишкової стінки і збільшення її щільності сприяє рафінована їжа тваринного походження, вуглеводи і недолік рослинної клітковини. У вегетаріанців дивертикулярну хворобу виявляють у 3 рази рідше, ніж у тих, хто споживає багато м’яса. Дефіцит клітковини призводить до підвищення щільності калових мас і порушення евакуаторної функції кишки. В результаті підвищується внутрипросветное тиск, що і є одним з головних факторів виникнення хвороби.\nТому пацієнтам з дивертикульозом при відсутності протипоказань рекомендується вживати продукти харчування, багаті рослинною клітковиною, за винятком дуже грубої волокнистої їжі (редька, редис, ананаси, хурма, ріпа). Вживання харчових волокон повинно бути в кількості не менше 30 г в день. Найбільш оптимальною для хворих є дієта №5.\nДля зниження внутрикишечного тиску рекомендується проводити курсовий прийом висівок грубого помелу. Продукти з харчовими волокнами необхідно вживати в подрібненому вигляді, а овочі – вареними. Газообразующую їжу (бобові, капуста, чорний хліб, виноград, газовані напої та інші) необхідно обмежити, а споживання рідини збільшити до 2 літрів в день. Також не рекомендується їсти насіння і горіхи, щоб вони не накопичувалися в дивертикулах. При дотриманні рекомендацій по дієті дивертикулез успішно лікується.\n6.2 Народна медицина\nДивертикулярну хворобу можна лікувати і народними засобами. При цьому необхідно дотримуватися рекомендацій лікаря і дотримуватися дієти. Застосовуються такі засоби:\n1 ст. л. лляного насіння подрібнюють, заливають 100 мл окропу і настоюють 2 год Після цього додають 1 ст. л. оливкового масла і перемішують. Настій приймають натщесерце протягом 1-2 тижні. Лляне насіння допомагає м’яко очистити кишечник і зняти запалення.\nСік солодкого перцю, моркви, шпинату змішують в рівних пропорціях і приймають по 50 мл після сніданку протягом місяця. Цей рецепт допомагає нормалізувати тонус кишки.\n1 ч. л. трави льнянки заварюють 1 ст. окропу і настоюють 10 хв, потім проціджують. Засіб приймають протягом дня невеликими порціями між прийомами їжі для нормалізації моторики кишечника.\n1 ч. л. трави очанки заварюють 2 ст. окропу, настоюють 2 год, проціджують. Настій п’ють по 100 мл 3 рази на день для зняття запалення в кишечнику.\n1 ст. вівсяних зерен заливають 2 ст. молока і доводять до кипіння. Потім переливають в термос і настоюють 40 хв. Засіб приймають по 1 ст. на ніч.\nПри наявності симптомів гострого запалення необхідно звернутися до лікаря, так як ускладнення дивертикулеза становлять загрозу для життя хворого.\nЧи можна купати дитину після щеплення?\nЗелений стілець у грудничка на грудному, штучному вигодовуванні: причини, що робити?\nАпное у недоношених дітей – що це, причини, симптоми, лікування\nЕстроген у чоловіків: підвищений, як знизити, симптоми\nЯк заварювати і пити овес для чищення печінки в домашніх умовах: найкращі рецепти\nЧи можна дитині гуляти при температурі


Макопластика — роботизована хірургія колінного суглоба - Телеканал новин 24\nМакопластика — роботизована хірургія колінного суглоба\nФакти про здоров'я 18:30, 25 листопада 2015 281 Читать новость на русском\nПрогулянка з рідними, улюблена гра, похід по крамницях — такі буденні речі перетворюються на муку, коли в житті з'являється діагноз остеоартроз.\nЦе найпоширеніший вид артриту і саме він, за словами Американської асоціації ортопедів, є найрозповсюдженішою причиною інвалідності, зазначивши що тільки в їхній країні на нестерпний біль у колінах скаржаться 15 мільйонів людей.\nОстеоартроз вражає насамперед хрящові тканини суглобу — їхня товщина поступово зменшується, аж доки кістки не починають тертись одна об одну. Досі невідома основна причина цієї хвороби, але існує декілька факторів, що вводять вас у зону ризику. По-перше, вік. Майже половина людей за 60 років і фактично всі після 80-ти хворіють остеоартритом. Далі йдуть спадковість, зайва вага та травма коліна.\nНа початкових етапах симптоми непомітні. Іноді людину нічого не турбує, навіть коли рентгенівський знімок показав суттєві зміни у хрящі. З часом пацієнти скаржаться на біль, коли стоять, підіймаються по сходах чи встають з крісла. В критичних випадках біль може навіть будити пацієнта посеред ночі.\nЯк тільки хворобу діагностували, пацієнту вводять стероїди або протизапальні ін'єкції, що зупиняють руйнування хряща. Якщо ж медикаметозне лікування не допомагає, або ж у пацієнта є протипоказання, проводять цілковиту заміну суглоба на штучний імплант. Це дієвий спосіб, який, щоправда, вимагає складної операції з переливанням крові, а потім ще й довгої реабілітації.\nТа в останні роки з'явився інноваційний метод, який може вирішити проблему мільйонів людей по цілому світу. Це макопластика – роботизована хірургія колінного суглоба. Для України це новинка, зрештою й в цілій Європі тільки 4 країни володіють цією технологією, Туреччина одна з них. Шотландські науковці та лікарі протягом 10 років спостерігали за пацієнтами після макопластики і надали цьому методу найвищий рівень схвалення. На щорічному зібранні ортопедичних хірургів вони заявили, що роботизована макопластика підвищила якість хірургії і зробила її менш травматичною.\nМакопластика ідеально підходить для пацієнтів на початковій чи середній стадії остеоартриту, коли достатньо видалити лише пошкоджені частини суглоба. Перед початком операції всі рухи відтворюють на екрані комп'ютера, визначають, де саме розмістити протез, адже програмне забезпечення показує помилку до однієї десятої міліметра. Далі проводять розріз, видаляють частину суглоба, а на його місце встановлюють ідеально припасований протез.\nДля українців макопластика у Туреччині – оптимальний варіант. Записавшись на процедуру в госпіталь Лів у Стамбулі, ви прямим авіасполученням з Києва, Львова чи Харкова вже за 2 години будете у столиці Туреччини. І на відміну від інших країн віза не потрібна.\nНе терпіть біль — довіртесь професіоналам.\nТеги: Здоров'я Туреччина


Крим - Сторінка 270\nсубота, 19 жовтня 2019, 21:22\n21:08 У Баку поліція затримала десятки активістів перед акцією протесту\nСправа Чийгоза: "судді" не пішли на відвід і завертають докази захисту - адвокат\nВ окупованому Криму підконтрольний РФ “суд” у справі заступника голови Меджлісу кримськотатарського народу Ахтема Чийгоза відмовився долучити до матеріалів доповідь міжнародної групи правозахисників про “справу 26 лютого”.\nБахчисарайський суд відмовився розглядати справу Умерова - передали до іншого\nВ окупованому Криму Бахчисарайський районний суд не захотів розглядати справу заступника голови Меджлісу кримськотатарського народу Ільмі Умерова. Сьогодні підконтрольний Кремлю так званий Верховний суд Криму передав справу в Сімферопольський суд.\nКанада ніколи не визнає анексію Криму\nКанада не має наміру визнавати незаконну анексію Криму Російською Федерацією і засуджує підтримку Росією сепаратистського руху на сході України.\n"Кримський диверсант" Панов потрапив до санчастини СІЗО\nЄвген Панов, якого Росія звинуватила у підготовці диверсій в окупованому Криму, на сьогоднішній день перебуває на лікуванні у медсанчастині СІЗО.\nПід посольством РФ у Загребі затримали футбольних фанатів з України\nПоліція затримала в хорватському Загребі футбольних фанатів з України, які влаштували акцію під посольством Росії.\nДля запуску цифрового ТБ на Крим потрібно 3 - 4 місяці - Костинський\nДля того, щоб запустити на Крим цифрове телебачення, потрібно 3 - 4 місяці.\nНа Херсонщині розраховують частоти ще однієї телевежі, що мовитиме на Крим\nДля того, щоб охопити українським мовленням всю територію і ще й кореспондувати його на окупований Крим, на Херсонщині побудують і запустять ще одну телерадіовежу - в Каланчацькому районі.\nХерсонські ВНЗ готові прийняти на безкоштовне навчання тисячу вступників з Криму і Донбасу\nВищі навчальні заклади Херсонщини мають намір за спрощеною процедурою прийняти до себе на безкоштовне навчання тисячу майбутніх студентів з окупованих територій Донбасу та Криму.\nФігуранта "справи Хізб ут-Тахрір" кинули в карцер за лист кримськотатарською\nВ окупованому Криму фігуранта так званої "справи Хізб ут-Тахрір" Теймура Абдуллаєва кинули в карцер за те, що він написав лист рідною кримськотатарською мовою.\nОкупантський суд продовжив арешт Чийгозу до 8 липня\nПідконтрольний Росії Верховний суд анексованого Криму продовжив на три місяці, до 8 липня, арешт заступника голови Меджлісу кримськотатарського народу Ахтема Чийгоза.


Кварц зелений: магічні властивості, особливості та відгуки\nВи тут: » НАУКА » Кварц зелений: магічні властивості, особливості та відгуки\n19 ноября, 2016 0 484\nПразем (празиолит), або кварц зелений – це унікальний мінерал зелено-сірого кольору, який дуже часто застосовується в якості досить недорогого, але при цьому дуже оригінального каменю для ювелірних прикрас.\nМагічні і цілющі властивості каменю\nЗдавна вважалося, що основні властивості зеленого кварцу складаються у відмінній фільтрації та очищення води. Рідина, тривалий час настояну на цьому мінералі, можна застосовувати для різних косметичних цілей. На основі такої води сьогодні виготовляється величезна кількість різних засобів. Жінкам перед сном рекомендується обмивати обличчя цієї рідиною, так як вона забезпечує необхідний тонус шкірного покриву, додаючи еластичності, що дозволяє зберегти молодість і красу.\nКрім цього, чудова процедура дозволяє прибрати вугровий висип. Кварц зелений також сприятливо впливає на дихальні шляхи. Якщо весь час носити кулон, виготовлений з мінералу, то можна захиститися від простудних захворювань. Існує давнє повір'я, що маги і чаклуни для проведення своїх обрядів використовували зелений кварц. Магічні властивості каменю полягають у наступному:\nМінерал володіє заспокійливою дією.\nКамінь здатний покращувати психологічне сприйняття життя.\nНадає позитивний вплив на загальне стан людського організму.\nУ неодружених людей мінерал підвищує бажання для створення сім'ї.\nЗелений кварц в якості оберега\nМінерал є чудовим оберегом, який насправді допомагає при різних захворюваннях. Кварц зеленого кольору заспокоює, допомагає подолати стресовий настрій і привносить певну гармонію у фізичний і психічний стан людини.\nКамінь благотворно впливає на всі внутрішні органи, допомагає зміцнити серцево-судинну систему. Мінерал ефективний у боротьбі з надмірною емоційністю. Вважається, що за рахунок безпосереднього впливу зеленого кварцу люди відкривають екстрасенсорні можливості. Мінерал сприяє підвищенню мрійливості. Зелений кварц – камінь, властивості якого прирівнюють до магічним. Він дозволяє знайти істину, отримати впевненість, допомагає досягти великого успіху.\nНайчастіше в прикрасах застосовується натуральний кварц, але на сьогоднішній день є безліч замінників. Як правило, кварц зелений створюють при допомогою термічної обробки мінералів жовтого і фіолетового кольору. Часто використовують камінь цитрин. При нагріванні до 5 тисяч градусів він змінює свою жовту забарвлення на зелену. Цей метод виготовлення штучного каменю здавна відомий ювелірним майстрам. Уральські майстри отримували зелений кварц, запікаючи цитрин в хлібинах хліба. Для одержання штучного мінералу майстри Індії використовували сонячне світло, який прямував на камінь за допомогою складних систем з дзеркал і лінз.\nЮвелірні прикраси із зеленого кварцу\nУ ролі талісмана кварц потрібно використовувати в срібній оправі, оскільки саме в комбінації з цим цінним металом він найкраще приваблює фінансове благополуччя і успіх. Крім цього, мінерал дає можливість знайти віддану і вірну любов. Коли людині сильно необхідний захист і заступництво, йому слід носити цей камінь в хрестику, виготовленому з платини або срібла. Саме в цьому виді кварц зелений дає можливість налагодити зв'язок з ангелом-хранителем.\nКварц є оберегом від негативної енергетики і пристріту. Людям, які хочуть зміцнити сім'ю, радять вибрати амулети, зроблені з цього каменю.\nКому краще носити зелений мінерал?\nПразем більше любить відкритих, сміливих і чесних людей. Кварц допоможе безкорисливому і добрій людині, але якщо цих якостей у володаря мінералом немає, камінь може навіть нашкодити. Кільце з кварцом необхідно надягати на укладення угод або ділові переговори, оскільки воно гарно виглядає, і при цьому додатково залучає фінансовий стан і удачу. Кварц зелений має справді чудодійні властивості і захищає свого власника в абсолютно будь-якій важкій для нього ситуації. З урахуванням того, що цей камінь має ніжний і красивий відтінок, під нього необхідно вибирати відповідний гардероб. Кварц чудово може доповнити класичний одяг або ж вишукане й елегантне плаття.\nОсновним гідністю цього каменю є те, що він:\nвідмінно піддається обробці;\nволодіє високою міцністю.\nВсі ці властивості дозволяють виготовляти з кварцу величезна кількість вишуканих і елегантних ювелірних прикрас, які будуть доречні в абсолютно будь-який час. Є думка, що такий незвичайний камінь варто носити тільки на лівій руці, незалежно від того, яке це виріб – браслет або кільце, оскільки лише так він зможе допомогти своєму господареві. Потрібно зауважити, що натуральний камінь може значно вицвітати і стати майже безбарвним під час тривалого впливу прямих променів сонця. Цей досить оригінальний і чудовий мінерал добути досить складно, оскільки в природі він трапляється рідко. Найчастіше його видобувають штучним способом.\nДогляд за кварцом\nКупуючи предмети з натуральними каменями або з дорогоцінного металу, необхідно знати, як правильно доглядати за ними. Оскільки зелений кварц вважається досить міцним каменем, щоб його ретельно очистити, мінерал необхідно тільки обробити за допомогою м'якої щітки чи помити в легкій водному розчині на основі прального порошку. Якщо камінь знаходиться в оправі, яка виготовлена зі срібла, то після чищення предмет необхідно добре промити під проточною водою.\nБудь-які ювелірні вироби з кварцом потрібно зберігати максимально далеко від приладів опалення та не допускати високої вологості. Бажано, щоб у будь-якої речі знаходився свій мішечок або коробочка, оскільки саме так можна не допустити подряпин та деформації прикрас. Не потрібно на тривалий час залишати кварц під променями сонця, оскільки від цього камінь швидко втратить натуральний блиск і буде майже безбарвним. Зеленого кварцу шкодить сильний і різкий перепад температур, так мінерал може теж швидко втратити свій насичений тон і навіть знебарвитися. Можна повернути каменю колір за допомогою опромінення, але відтінок вже не буде таким, як раніше. Щоб ювелірні вироби з кварцу тривалий час були блискучими і красивими, необхідно камінь час від часу витирати м'якою губкою, прибираючи різні забруднення і невеликі частинки пилу.\nКамінь пренит: опис магічних властивостей\nКамінь рожевий агат: кому підходить, магічні властивості, знак зодіаку\nВироби з агата: опис та відгуки\nЗелений бурштин: опис, магічні, лікувальні властивості та відгуки\n19 ноября, 2015 0 62704