Кримінал - Vox populi. Всеукраїнський часопис для розумних та небайдужих\nСиндром Слюсарчука (автор: Кондрат Василь)\nопубліковано 14 бер. 2012 р., 01:01 Степан Гринчишин [ оновлено 14 бер. 2012 р., 01:02 ]\nВиявлена, досліджена, описана і винесена на суд громадськості журналістами газети «Експрес» Світланою Мартинець та Ігорем Починком історія життя і діянь громадянина України Андрія Тихоновича Слюсарчука зацікавила суспільство. Мабуть не лише вся Україна зачитувалася матеріалами про нього. Статті про Слюсарчука появились в україномовній, російськомовній та англомовній (а можливо і у іншомовних) Вікіпедіях, в українськомовній Драматиці та російськомовному Лукмор’ї (Лукморье). В ряді Вікіпедійних статей згадується про «рекорди» Слюсарчука. До речі, в тих статтях він фігурує як львівський професор. Інститут Горшеніна провів спеціальний круглий стіл «Андрій Слюсарчук: аферист чи маньяк-убивця?», із залученням спеціалістів медиків та юристів (див. http://institute.gorshenin.ua/news/664_istoriya_andreya_slyusarchuka-eto_afera.html ). На порталі LB.ua створений інформаційний спецпроект, на якому акумулюється вся інформація про Андрія Слюсарчука (http://lb.ua/theme/slusarchuck ).\nКоротенько нагадаю суть справи.\nАндрій Тихонович Слюсарчук, уродженець Житомира, сирота (мати залишила його у пологовому будинку), жив i навчався спочатку у Бердичiвській спецiальній школі-iнтернаті для дiтей-сирiт та дітей, позбавлених батьківського піклування, пізніше ‑ у Міжрегiональному вищому професійному училищі залізничного транспорту (Козятин, Вінницька область) за спецiальнiстю штукатур-плиточник-облицювальник, ще пізніше ‑ переведений у спеціалізоване ПТУ № 62 міста Червонограда (Львівська область; 1998 року воно було об'єднано з вищим професійним училищем (ВПУ) № 67 заводу «Зміна» у ВПУ № 11), в групу № 74 (швачки).\n1 червня 1990 отримав документ про «закінчення повного курсу», де в графі «професія» записано «помічник майстра», але, всупереч тодішнім правилам, не отримав призначення на конкретну роботу.\nОце і є перший збій у нормальній біографії дитини-сироти. Чому не отримав призначення на роботу? Уже у 1993 році Слюсарчук претендує на посаду нейрохірурга у лікарні Новояворівська (Львівська обл.). У цей час він, напевно, уже володів дипломом лікаря Російського державного медичного інституту ім. Пирогова.\nТак виглядає, що у Слюсарчука вже в той час були корисні та впливові знайомства, бо він вільно проводить «лікарську» практику (заробляючи, напевно, немалі гроші), а державні органи його підстраховують (закриття кримінальної справи за підозрою у шахрайстві, відкритої Жидачівським районним відділенням міліції, та ще однієї подібної справи, закритої прокуратурою Франківського району м. Львова). Звідки у сироти, випускника ПТУ, появились такі знайомства?\nНе буду переповідати історії бурхливого життя Андрія Слюсарчука. Вона є і в матеріалах журналістських розслідувань, і у Вікіпедіях. Відомо, що у перебудовчий період суспільства спливає наверх суспільне сміття. Слюсарчук – приклад такого сміття. Огляньтеся навколо себе. Згадайте історії чиновників на високих постах з купленими дипломами про вищу освіту, «науковців» з купленими науковими ступенями. (Є навіть анекдот з цього приводу. Робітник, який приїхав з глушини, бере зарплату і замість підпису ставить чотири хрестики. Касир дивується: «О, ви змінили підпис? Раніше писали три хрестики, а зараз чотири. Чому?» Той відповідає: «Четвертий хрестик – наукова ступінь.») Кожне суспільство, яке змінює форму та зміст свого існування, переживає такий процес в тій чи іншій мірі. Здоровіше – швидше очищається від сміття, слабше – саме може перетворитися на смітник. Суспільне сміття не може підніматися без підтримки довколишніх. У здоровому суспільстві існують як моральні, так і правові засади, які гальмують таке сміття. Уже те, що у нас почали викривати Слюсарчуків (низький уклін журналістам!), може свідчити про початок оздоровлення нашого суспільства. Вперте відстоювання Слюсарчука працівниками міністерства освіти, дивна поведінка президента України щодо указу про Державну премію, яку присудили Слюсарчуку, тиск на журналістів, які розслідували діяння Слюсарчука, непрофесійна поведінка в історії Слюсарчука деякої львівської професури, якась аномальна поведінка бувшого голови ВАК України академіка НАН України В. Ф. Мачуліна (якого підвищили (!) по службі в НАН України – зараз він в. о. головного вченого секретаря НАН України), плагіат в деяких «творах» наших провідних політиків, свідчить про протилежне – хворобу нашої керівної верхівки. Якась дивно-байдужо-кухонно-спостережлива поведінка суспільного загалу свідчить, що наше суспільство ще довго не оправиться від довготривалого нав’язування попереднім ладом свідомості покірного гвинтика.\nНедавно зі статті Д. Мокрика «Освітні пригоди заступника Тягнибока. Сім запитань до Василя Павлюка»\nhttp://zaxid.net/home/showSingleNews.do?osvitni_prigodi_zastupnika_tyagniboka_sim_zapitan_do_vasilya_pavlyuka&objectId=1246798 ) дізнався, що виявлено сім (!) працівників львівської мерії з фальшивими дипломами. До них долучився також заступник голови ВО «Свобода», голова економічної ради цієї політичної сили Василь Плав’юк. (Правда, появилось повідомлення, ніби фальшивість його диплома не підтвердилася і львівська міська рада висловила довіру Василю Плав’юку). Ще раніше в пресі публікувались повідомлення про фальшивість освітніх документів ряду політичних діячів високого рангу. А наукові ступені та звання деяких політиків вже стали притчею «во язицех». Окремі з них були зловлені на банальному плагіаті. І все це пройшло для них фактично безкарно. Риба гниє з голови. Чи треба дивуватися поширенню таких явищ в суспільстві?\nВосени 2009 року відбувся захист кандидатської дисертації працівником Центру математичного моделювання НАН України (м. Львів) Торським А. Р. за спеціальністю «Математичне моделювання та обчислювальні методи». Дисертація не пройшла потрібної дозахисної експертизи, зокрема, не було жодного наукового семінару, де б вона доповідалася (це – обов’язковий елемент захисту). На захисті членам спеціалізованої ради по захисту (і знову – у Львівській політехніці!) показали, що цілий розділ дисертації взятий зі звіту про науково-дослідну роботу, до якої дисертант не мав жодного відношення. Тобто – плагіат. Однак рада проголосувала одноголосно(!!!) за присудження наукового ступеня. Чому? Кажуть, тому, що головою ВАК України тоді був академік В. Ф. Мачулін (знову Мачулін!). Сам Торський – фізик за освітою. Експериментатор. Колись, ще замолоду, займався експериментальними дослідженнями, але до дисертації справа не дійшла. Пізніше займався виключно господарськими справами. І ось починають появлятися публікації з прізвищем також А. Р. Торського в дуже складній (точніше – в недоступній) для нього області математичного моделювання. Стандартний випадок – людину дописують до авторів роботи. Пізніше йому пишуть дисертацію. Він здає кандидатські екзамени (для цього треба лише мати достатньо грошей). Нарешті – захист. Працівникам Центру математичного моделювання було заборонено йти на захист, щоб сохрани господи не схвилювати А. Торського, який напевно вивчив напам’ять написаний йому виступ та відповіді, на узгоджені наперед запитання. Після захисту А. Торський їде до Києва і миттєво отримує підтвердження. Чи не В. Мачулін постарався?!\nЩо в цій історії ще вражає. Писала дисертацію О. Ю. Чернуха. Вона ж виконувала роль наукового керівника А. Торського. Після захисту отримала підвищення по службі – стала керівником відділу. Сам А. Торський став заступником директора Центру математичного моделювання. Ще за якийсь час стає членом спеціалізованої ради по захисту кандидатських дисертацій (!) (в тому числі за спеціальністю «Математичне моделювання та обчислювальні методи») при Прикарпатському національному університеті (м. Івано-Франківськ). Воістину в Україні можна взяти цапа, написати йому дисертацію, захистити і зробити з нього вченого цапа! Така проворність і стає приводом для підвищення по службі (це і А. Торський, і О. Чернуха, і В. Мачулін з цієї історії). Цікаві принципи відбору кадрів!\nСмію твердити, що покровителі А. Торського ще двадцять років тому не пішли би на таку аферу. Совість не дозволила б. Те, що вони це зробили, спостережуване мною відношення львівського науково-інтелігенського прошарку до цієї справи (ну і що?) свідчить про моральний занепад нашого суспільства.\nНещодавно переглядав книжку Е. І. Личковського та М. А. Пайкуш «Біофізика. Методичні поради, програми, методика розв’язування задач, контрольні завдання. (Навчальний посібник)», видану у Львові 2010 року. Зі здивуванням побачив там лабораторну роботу, яку я склав ще в 1993 році, і яка включена в книжку без жодних посилань. Це називається плагіат. Виникає думка: «А скільки там ще такого плагіату?» Ця книжка рекомендована до друку кафедрою біофізики, яку очолює доцент, кандидат технічних наук Е. І. Личковський, цикловою методичною комісією Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького, Центральною методичною комісією. Їй дали позитивну рецензію два рецензенти. Зрозуміло, що ні члени циклової, ні Центральної методичних комісій, ні рецензенти напевно не знають походження матеріалу книжки. Про це може не знати і М. А. Пайкуш, яка недавно працює на кафедрі. Однак завідуючий кафедрою безумовно це знає. Його плагіат підводить і всі ці комісії, і рецензентів.\nСкільки таких історій можна назбирати в новітній історії України за останніх 20 років? Згадаймо хоча б «захист» Нелі Штепи (і знову В. Мачулін! – див., напр. http://westua.net/news.php?id=10274, а також http://www.youtube.com/watch?v=EeqYh2xcDgU, http://starlife.com.ua/posts/vyisshaya-attestatsionnaya-kor-5485.html ).\nАндрій Слюсарчук – класичний випадок прохіндяя. Він всесторонньо обдарований. Його діяльність – багатовекторна. Він проявив себе як актор (в російській Вікіпедії його трактують як шоумена), що вдає з себе лікаря, науковця, професора, шахматиста, запам’ятовувача цифр тощо; плагіатор, який списує чужі праці; ділок, який поставляє хлопчиків розпусним дядькам; контрабандист, який перевозить наркотики, тощо. Він добрий організатор (як тепер кажуть ‑ менеджер). Володіє гіпнозом.\nУявіть собі, що він менш обдарований. Не хоче ставити рекордів запам’ятовування та гри у шахи, не лікує, не займається наркотиками. Скромно працює в якомусь ВУЗі чи науково-дослідному інституті, за відкати бере договори, за якими практично не треба звітуватися, торгує оцінками, за хабарі влаштовує на бюджетне навчання, тобто веде себе, як середній український інтелігент. Хто б його помітив серед тисяч йому подібних! Його підвели неконтрольовані амбіції. Бажання бути помітним, виділитися з маси. Перші успіхи, продажність навколишніх закрутили йому голову, вселили віру у власну удачливість та непомильність. Притупили пильність. Він переоцінив тупість і некритичність навколишніх. Він недооцінив прискіпливість деяких журналістів. Або може його здав хтось зі своїх.\nБільш дрібні його побратими не пхаються до телебачення, не світяться в газетах, не претендують на рекорди. Вони тихо розмивають суспільну свідомість купленими дипломами, науковими ступенями, хабарами. Вони наочно демонструють молодим людям, що успіх в українському житті забезпечує не праця і талант, а хитрощі, зв’язки, продажність. Вони непомітно формують властиву їм суспільну мораль, мораль тихого гнилого болота. Їх не цікавить суспільство. Їх цікавлять лише вони у суспільстві. Що їм до того, що суспільство з такими принципами співжиття неконкурентноздатне серед розвинутих суспільств? Що молодь покидає його через неперспективність і дикі принципи співжиття? (І не тільки молодь. Див. http://maidan.org.ua/2012/03/hanna-sydorenko-pro-nabolile-abo-chomu-ya-hochu-emihruvaty/ або http://www.facebook.com/hanna.sydorenko/posts/375097129176128 ) Більше того, вони створюють перепони поверненню цієї молоді, бо у ній їхня смерть (див. напр. http://ukrzurnal.eu/ukr.archive.html/1178/ чи http://www.vox-populi.com.ua/home/novini/proukraienskunaukuamerikanskijdiplomiekvatorialnugvineupdgotuvavvelickolev ).\nПопри всі висловлювані в пресі претензії до президентства Ющенка, його роки не минули намарне. Суспільство відчуло свободу мислі і дій. Воно брало участь у чесних виборах. Воно дихнуло повітрям демократії. Воно борониться проти нав’язуваної зараз йому диктатури. Воно повинно стати громадянським. Тобто відповідальним за себе та відкритим. В цьому його порятунок. Саме на це спрямовані дії «ініціативи першого грудня», інтернетівського САМу та громадських організацій. У відкритому громадянському суспільстві слюсарчукам буде важко вжитися. Атмосфера несприятлива.


Сніговий колапс у Хмельницькому: реакція соцмереж | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n13 Листопада, 20163828СуспільствоГалина МЕЛЬНИК\nТехніки замало, щоб розчистити все місто. Фото: з архіву Здається, попри прогнози, сніг був неочікуваним для комунальних служб.Хмельницький сьогодні, 13 листопада, засипало снігом. За інформацією міськради, з 4-5 години ранку на вулиці міста вийшли майже 250 двірників з усіх ЖЕКів та комунальних підприємств, котрі розчищають від снігу прибудинкові території, посипають піском пішохідні зони.\nЗа словами міського голови Олександра Симчишина, на дорогах міста працює також близько 30 одиниць важкої техніки: грейдери, піскорозкидачі, трактори тощо з усіх комунальних служб. У першу чергу розчищають вулиці, якими курсує громадський транспорт. Уся комунальна техніка задіяна повністю. Наразі в місто заборонено в'їзд великого транспорту.\nУ соцмережах активно обговорюють ситуацію на дорогах, багато хмельничан нарікають, що роботи комунальників – не видно. Люди не розуміють, чому сніг став несподіванкою, коли прогнози озвучувались цілий тиждень.\nХмельничан просять не використовувати авто без гострої необхідності і повідомляти про проблемні ділянки доріг, заїздів, дворів за коротким номером телефону 1580 (з мобільного 0675551580).\nЛюди залишають коментарі про роботу комунальників\nТехніку користувачі соцмереж таки бачили на вулицях міста\nУ міськраді кажуть, що найактивнішу роботу планують на прийдешню ніч\nВодіїв просять не зставити авто узбіччях вулиць, особливо - головних, в'їздах у двори. По можливості радять взагалі залишати завтра автомобіль вдома.\nЗа інформацією ОДА, на Хмельниччині для розчистки і посипання доріг службою автодоріг задіяно 74 одиниці техніки та 141 працівник. Комунальними службами області задіяно 164 одиниці техніки.\nТеги новини: Хмельницький, сніг, дорога, комунальники, транспорт\nУ Хмельницькому районі ремонтують асфальт на 58 мільйонів гривень 22 Травня, 2017


Дитина в лікарні: умови та догляд, необхідні речі, поради\nЛікар нет » Новини » Дитина в лікарні: умови та догляд, необхідні речі, поради\nДеякі захворювання вимагають госпіталізації в стаціонарне відділення. Така необхідність може виникнути щодо пацієнтів будь-якого віку. Перебування дитини в лікарні пов'язане з низкою питань. Адже для дітей стаціонар – це лячне і незнайоме місце, де доведеться провести кілька днів, а може навіть і тижнів. Спробуємо розібратися, яким повинен бути догляд за дитиною в лікарні, які умови необхідно створити своєму нащадкові для якнайшвидшого одужання. Як поводитися батькам та чого робити не можна ні за яких обставин.\nПеребування в лікарні дітей різного віку\nІснують загальні рекомендації для батьків, які допомагають їм знайти правильний підхід до лікування своїх чад у стаціонарному відділенні. Режим перебування дитини в лікарні залежить в першу чергу від його віку. Саме тому неповнолітніх пацієнтів умовно поділяють на чотири групи:\nнемовлята і малюки до трьох років;\nшколярі не старше 13 років;\nРекомендації для батьків маленьких пацієнтів\nДо даної категорії відносяться малюки не старше трьох років. Якщо такого маленького дитину кладуть в лікарню, перебування мами чи тата поруч з ним є обов'язковим. В даному випадку нести відповідальність перед лікарями доведеться батькам або законному представнику малюка. Знаходження в стаціонарі ніяк не відбивається на психоемоційному стані немовлят і дітей ясельного віку. Вони легко адаптуються до нової обстановки завдяки знаходженню поруч з ними рідного людини. У сформованій ситуації набагато складніше доведеться батькам. Лікарняний побут істотно відрізняється від домашнього. У дитячому стаціонарі пацієнтами є діти, а мами, тата, бабусі або опікуни їх супроводжують. Якщо дитину кладуть в лікарню, це, на жаль, не означає, що там є умови для знаходження дорослого. До відсутності спального місця, харчування, душа та інших незручностей потрібно бути готовим заздалегідь.\nПри госпіталізації дитині не старше одного року виділяється ліжечко, а для батьків – окреме спальне місце. Бувають і такі ситуації, коли мати народжує дитину в лікарні і відразу після пологового будинку малюка направляють у відділення патології новонароджених, наприклад, для лікування жовтяниці. В цьому випадку присутність матусі в палаті обговорюється індивідуально. Жінка може ночувати в материнській кімнаті, а вдень перебувати поруч з кувезом дитини. Можливий варіант денного чергування біля ліжечка малюка і домашньої ночівлі. Якщо площа палати не дозволяє, мамі можуть поставити кушетку, завдяки чому стане можливим цілодобове перебування з дитиною.\nБатькам потрібно намагатися підтримувати нормальні відносини і з сусідами по палаті, і з медперсоналом, і з лікарем – це буде своєрідною гарантією допомоги і підтримки в будь-якій складній ситуації. Крім того, необхідно дотримувати режим медустанови, привчати до розпорядку дня дитини. У лікарні все відбувається за графіком і певним правилам, які бажано виконувати з моменту надходження до відділення – так дитині буде легше звикнути до нової обстановки.\nЯкі речі взяти для малюка\nВ першу чергу, це підгузники. Відразу не потрібно привозити з собою величезні упаковки. Збираючись у відділення і складаючи сумку, приготуйте запас підгузків на кілька днів, максимум на тиждень. Якщо цього не вистачить, докупити їх зможете в найближчому аптечному кіоску, які зазвичай знаходяться при лікарнях. Приготувати дитячі пляшечки, соски, молочну суміш потрібно тим мамам, малюки яких знаходяться на штучному вигодовуванні. У більшості дитячих відділень немовлят забезпечують харчуванням, яке готують на молочній кухні. Однак суміш покладається немовлятам до року, для старших дітей вона не передбачається. Свою упаковку краще взяти і на той випадок, якщо ви годуєте дитину не звичної кашею «Малятком», а, наприклад, більш дорогими гіпоалергенними сумішами. І, звичайно ж, пелюшки. Це обов'язковий атрибут для дітей такого віку, який завжди повинен бути в запасі. Навіть якщо ви використовуєте підгузники, пара пелюшок з байки і ситцю не завадять для облаштування в палаті. Ними можна заправляти дитяче ліжечко, використовувати замість покривал і підстилати під ноги дитині під час висаджування на горщик. До того ж змінити пелюшку під лихорадящим дитиною набагато простіше, ніж величезну простирадло.\nБез чого не обійтися дитині будь-якого віку\nДіти лежать у лікарні від кількох днів до кількох тижнів, тому в першу чергу необхідно подбати про змінному одязі. Якщо лікування відбувається в холодну пору року, то, крім легких футболок, штанів, колгот, сорочечок, нижньої білизни, обов'язково потрібно взяти теплий комплект одягу. Самий зручний варіант для стаціонару – це спортивний костюм. У ньому дитині буде зручно ходити на процедури, виходити в коридор, поки в палаті працює кварцова лампа або зустрічатися з родичами в тамбурі. Для маленьких обов'язково потрібно брати головний убір (наприклад, легку байкову шапочку) або кофту з капюшоном. Також кожного дитині, що вже вміє ходити, потрібна домашня взуття. Це повинні бути сандалі або тапочки з миється підошвою.\nЩе одна незамінна річ, яка виявиться корисною для кожної дитини в лікарні, – це вологі серветки. З їх допомогою можна виправити масу дрібних неприємностей або обтирати ними дитини при відсутності можливості прийняти душ. Крім серветок, обов'язково слід подбати про рідкому милі для миття рук. Особливо це важливо, якщо поклали дитину в інфекційну лікарню: рідкий миючий засіб, на відміну від кусковий, допомагає уникати контакту з іншими пацієнтами та сусідами по палаті. Другий варіант більше підходить для прання речей. Не потрібно забувати про інші речі особистої гігієни (зубної щітки, гребінці тощо) і про особисті рушниках – пари штук невеликого розміру буде цілком достатньо.\nУ деяких медзакладах пацієнтам висувається вимога мати свої тарілки, виделки, ложки, кружки. Що стосується пиття, то в стаціонарних відділеннях хворим надають кип'ячену воду. Найчастіше вигляд і запах води вражає, тому багато батьків, які лежали в лікарнях зі своїми дітьми, радять запастися відфільтрованої питною водою.\nНу і, зрозуміло, предмети «першої необхідності, без яких не обійдеться жодна дитина молодшого віку – це іграшки. Вони допоможуть відвернути малюка під час неприємних для нього процедур, уколів, крапельниць і т. д. В стаціонарне відділення можна брати тільки ті вироби, які підлягають дезінфекційної обробки. М'які іграшки в лікарні заборонені.\nМожна батькові перебувати в стаціонарі з дошкільням\nДо цієї групи належать діти від трьох до семи років. Зазвичай вони ще не в змозі обслуговувати себе самостійно. У відповідності з законодавством про охорону здоров'я громадян у РФ, маленькому пацієнтові до чотирьох років гарантується присутність батьків. За нормативами, медзаклад зобов'язаний беззастережно надати мамі чи іншому законному представнику дитини повноцінне спальне місце з постільною білизною та триразове харчування, яке оплачується фондом ОМС. Щоб постійно знаходитися поряд з дитиною, якій більше 4 років, повинні бути спеціальні медичні показання. Підставою для спільної госпіталізації є рішення лікаря, яке він приймає на свій розсуд. Якщо лікар вважає, що в присутності батьків немає необхідності, мамі або татові нічого не залишиться, як написати заяву на ім'я головного лікаря лікарні і привести в ньому свої аргументи, чому спільне перебування є необхідним (наприклад, стійка лихоманка, часті напади блювоти у дитини тощо). Якщо і це не допомагає, слід зателефонувати на «гарячу лінію» Департаменту охорони здоров'я регіону або центрального Міністерства, звернутися в компанію страховика, який видав поліс обов'язкового медстрахування, або написати скаргу в прокуратуру.\nУ кожному регіоні РФ муніципалітети наділені певними повноваженнями, тому за ними залишається право розширювати гарантії для батьків з дітьми. Наприклад, в деяких суб'єктах спільна госпіталізація не дозволена до чотирьох-, а до п'яти - або шестирічного віку. Про умови перебування дорослих в лікарнях конкретного регіону можна дізнатися в страховій компанії, яка видала поліс ОМС.\nЩо робити, якщо поруч із дитиною перебувати не дозволено?\nУ цьому випадку дітям доводиться швидко пристосовуватися і багато чому вчитися без батьківської підтримки. По можливості батьки намагаються знайти «наглядача» за їх чадом. Цю роль можна доручити підлітку або батьку іншої дитини, що лежить у палаті, зрозуміло, з їх згоди. Обмінявшись контактними даними з тимчасовим «смотрящим», мама може бути спокійна, адже у будь-якої неординарної ситуації з нею обов'язково зв'яжуться.\nОбов'язково уточнюйте у лікаря, що потрібно дитині в лікарню. Приходити до своєму нащадкові краще в прийомні години лікаря для того, щоб отримувати інформацію про лікування дитини з перших вуст. На відміну від дітей більш старшого віку, малюки-детсадовцы поки не здатні точно переказувати рекомендації фахівця, а медперсонал може і зовсім не знати відповідей на запитання. Однак це не означає, що не потрібно підтримувати хороші відносини з медсестрами. Вони також беруть участь в лікуванні маленьких пацієнтів і спілкуються з ними, тому завжди можна спробувати розпитати у них про те, як справи у вашої дитини.\nДитина у лікарні без батьків\nВ даному випадку мова йде, як правило, про школярів старше семи років. У цьому віці діти відносно самостійні, але до кінця подбати про себе поки не в змозі. Мамі потрібно стежити за речами свого захворілого чада. Незважаючи на те, що пацієнти цієї вікової групи здаються цілком відповідальними і серйозними, насправді вони ще легковажні і безтурботні. Медсестри, як правило, не стежать за школярами, так як більше уваги приділяють дітям. Крім того, в цьому віці діти вже можуть проявляти інтерес до свого захворювання, тому не варто відмовчуватися, коли дитина ставить питання про те, що з ним, коли він видужає і ін. Це може налякати маленького пацієнта, а дітям, як відомо, властиво драматизувати ситуацію. Слід простими і доступними фразами відповідати на всі його запитання, що дозволить йому бути в курсі ситуації і стати впевненіше. На відміну від школярів до 12-13 років, підлітки – це достатньо самостійні й дорослі особистості. Якщо дитина потрапила до лікарні, від батьків у більшою мірою потрібна психологічна підтримка. Зазвичай ніяких проблем з перебуванням підлітків у стаціонарному відділенні не виникає, якщо батьки приносять їм необхідні ліки, одяг, чиста білизна, забирають непотрібні або брудні речі. У цьому віці діти переносять госпіталізацію нормально, тому батькам можна дати такі рекомендації:\nНе панікуйте. Не варто зайвий раз накручувати себе і переживати по кожній дрібниці, перетворюючи лікування свого нащадка в справжню трагедію.\nПоводьтеся стримано. Не відволікати лікарів від лікування, проведывайте дитини тільки в прийомні години.\nНалаштовуйте своє чадо на успішне лікування та сприятливий результат. Щоб відчувати себе впевнено, дитина повинна бачити спокійну реакцію батьків на події та отримувати від них адекватні і корисні поради.\nЯкі документи і речі потрібні мамі\nПідготуватися до проходження лікування в стаціонарі потрібно не тільки дітям, але і супроводжуючим їх батькам. Дитині в лікарню мами збирають сумку в першу чергу, але найчастіше від сліз і переживань зовсім забувають про елементарні речі для себе. Для початку слід подбати про результати останнього флюорографічного дослідження – вона повинні бути на руках. Якщо протягом останнього року ви не проходили цю процедуру, її зобов'яжуть зробити. Щоб не втрачати час на походи в поліклініку за місцем проживання, можна спробувати домовитися зробити знімок в рентген-кабінеті цього медзакладу, можливо, за окрему плату. Якщо мамі доводиться лягати в лікарню з дітьми, їй може знадобитися свіжий результат аналізу на ентеробіоз.\nСпішно збираючись в стаціонар, важливо передбачити всі нюанси не тільки для комфортного перебування в лікарні дитини, але і не забути про себе. Крім паспорта і вищевказаних результатів аналізів, мамі або татові знадобиться:\nзарядний пристрій для мобільного телефону, щоб завжди бути на зв'язку з родичами;\nзубна щітка, паста та інші гігієнічні приналежності;\nсерветки для інтимної гігієни;\nрушник (при його відсутності можна використовувати фланелеві пелюшки);\nзмінне взуття (краще сланці, сандалі або інший варіант взуття, яку можна мочити);\nодяг та постільна білизна (для денного перебування у лікарні буде зручний халат, а для ночі – піжама).\nНе виключено, що вже в перші дні, по завершенні організаційних моментів та складання плану лікування, у батьків з'явиться трохи вільного часу. Щоб використовувати його з користю для себе, візьміть з собою у лікарню книгу, кросворди, планшет або музичний плеєр з навушниками. Крім того, перебування батьків з дитиною в лікарні дає їм право на отримання лікарняного листа. Для його оформлення потрібно особистий медполіс.\nЯку їжу можна брати з собою в дитячу лікарню?\nВ бюджетних установах не вітається приношення з собою продуктів харчування, особливо солодощів, жирної і солоної їжі, чіпсів, шоколаду, газованих напоїв, але все ж кожна мама хоче побалувати прихворілого дитини і потай дає дитині в лікарні заборонену їжу. І все ж так чинити не слід. Перш ніж карати дитину їжею, приготовленої не в стінах лікарні, бажано проконсультуватися з лікарем. Особливо обережно потрібно бути з алергенами, адже в період хвороби організм малюка слабшає, його імунітет може дати непередбачувану реакцію навіть на звичні продукти, які раніше переносилися без проблем. Під найсуворішою забороною виявляється:\nсолодкі сирні сирки;\nПерегодовувати хворої дитини в лікарні небажано, оскільки його організму потрібні сили на боротьбу з хворобою, а не на перетравлення великої кількості їжі. Упор краще робити на рясне пиття, а в якості перекусу між прийомами їжі малюку можна дати банан або склянку нежирного кефіру.\nОсобливості перебування батьків у лікарні разом з дітьми\nНа думку лікарів і медперсоналу, мами з дитиною в лікарні часто відмовляють дотримуватися дисциплінарні правила установи. Крім того, батьки, самі того не відаючи, нерідко заважають повноцінному лікуванню, а в деяких ситуаціях – завдають шкоди здоров'ю своїх дітей. У медичній практиці мали місце випадки, що закінчилися трагічним результатом через недотримання докторських приписів і призначень. Дотримання рекомендацій фахівця – це важлива умова для одужання дитини, але якщо вам здається, що доктор недостатньо компетентний, краще проконсультуватися з іншими лікарями або звернутися в страхову медичну організацію, що видала поліс медстрахування. Не можна забувати і про те, що надмірна активність і підвищена увага батьків до своєї дитини при спільній госпіталізації може стати несприятливим психотравмирующим фактором для інших дітей у загальній палаті, які перебувають у лікарні самостійно або ж родичі відвідують їх рідко.\nПричиною більшості конфліктних ситуацій, що виникають між батьками і медперсоналом, є відсутність законодавчого врегулювання низки важливих питань. Наприклад, поки так і не прийнятий нормативний документ, який би регламентував правила та умови доступу родичів пацієнтів в реанімаційне відділення, встановлював би строгі правила відвідування інфекційних установ і медпоказания для спільного перебування дорослих з дітьми. Покласти дитину в лікарню нескладно, але забезпечити йому там комфортні умови і повноцінний догляд без участі батьків поки не в змозі жодна бюджетна установа. Вкрай важливо, щоб влада вдосконалила нормативно-правову базу і розробили відсутні документи, поява яких дозволить вирішити масу проблем, уникнути спірних ситуацій, необгрунтованих претензій на адресу медиків і нервування для батьків маленьких пацієнтів.\nНеприязні асоціації з інфекційними лікарнями пов'язані в першу чергу з побоюванням заразитися яким-небудь захворюванням. Однак при дотриманні елементарних правил гігієни і обережності шанси на інфікування недугою, який з легкістю переміщається по повітрю, нікчемні. До таких хвороб відносять кір, краснуху та вітрянку, які, як правило, лікуються в домашніх умовах або ізоляторі дитячої лікарні. Для дітей, втім, як і для дорослих, інфекційні медустанови поділяють на два типи в залежності від способу ймовірного зараження. В одному відділенні знаходяться пацієнти, які інфікувалися повітряно-крапельним шляхом, у другому – фекально-оральним. В інфекційній лікарні лежать діти з важким перебігом ГРВІ, дифтерію, коклюш, скарлатину, ангіну, менінгітами бактеріальної етіології, а в кишковому відділенні – з дизентерію, сальмонельоз, вірусний гепатит. В обох випадках зараження можливе лише у разі тісного спілкування з хворим. Часто зустрічаються відгуки, в яких батьки розповідають про те, що дитині після лікарні, що спеціалізується на лікуванні інфекційних захворювань, доводиться довго відновлюватися. Нерідкими є випадки, коли діти вступають в лікарню, наприклад, з грипом, а після закінчення часу там же заражаються ще й кишковою інфекцією. Однак важливо розуміти, що медперсонал ніколи свідомо не поміщають в одну палату пацієнтів з різними типами інфекційних недуг.\nЗараження зазвичай відбувається за наступним причин:\nвідсутність елементарної дисципліни в стаціонарному відділенні;\nзанесення інфекції ззовні (наприклад, відвідувачами);\nневироблені санітарно-гігієнічні навички у дитини.\nСлід розуміти, що госпіталізація дитини з інфекційним захворюванням є обов'язковим заходом. Вся справа в тому, що прояви хвороби можуть змінюватися по кілька разів протягом доби, що вимагає відповідної корекції лікувальної програми. Немає нічого дивного в тому, що при діагностуванні інфекційного захворювання дільничний педіатр дає напрямок в інфекційну лікарню, а не займається лікуванням сам. В домашніх умовах неможливо відстежувати перебіг хвороби і приймати термінові заходи при зміні самопочуття дитини, тому нехтувати напрямком в стаціонар не варто.\nЩо порадити батькам\nДля початку мамам і татам, які виявляються в стаціонарних відділеннях зі своїми нащадками, важливо зрозуміти, що головним у лікарні є лікар. Не потрібно оскаржувати дії медперсоналу, тим більше якщо у вас немає профільної освіти. Сумніваєтеся в правильності рішень, прийнятих фахівцем? Проконсультуйтеся з іншим лікарем, але не втручайтеся в лікувальний процес тільки тому, що вам здається, що лікар робить щось не так. Не слід наполягати на своїй присутності під час лікувальних процедур. Часто діти, які лікуються наодинці з медперсоналом, ведуть себе набагато спокійніше. Якщо медсестри не пропонують водію бути присутнім, значить це було б недоцільно і, можливо, навпаки, завадило б лікувального процесу. Зазвичай у батьків є безліч запитань, які вони бажають поставити лікаря і медперсоналу. Однак не всі мами і тата вміють задавати їх правильно, тому бажано заздалегідь написати на листочку. Спілкуючись з доктором, не забувайте про ввічливість. У складних ситуаціях, коли переживання і емоції беруть верх, схвильовані батьки можуть вести себе агресивно, вимагаючи від лікарів неможливого – терміново поставити діагноз або дати прогноз. Спілкування з напруженими батьками лікарі зазвичай намагаються звести до мінімуму.\nНе забувайте приділяти увагу дорослим дітям, особливо якщо вони лежать одні в лікарні. Дитина після лікування в стаціонарі без мами стає більш самостійною і зібраним – це факт, але все ж не можна пускати процес на самоплив. Завжди обговорюйте з ним по телефону і при особистій зустрічі, як пройшов його день, однак не поспішайте панікувати, якщо що-то в його відповідях вас не влаштує. Діти в будь-якому віці багато речей трактують неправильно, перекручують факти. Не поспішайте пред'являти претензії медперсоналу або лікаря, а спочатку розберіться в ситуації.


"Набирати нема що, бо це не вода": за пів дня до відключення з кранів вже текла "фанта", нарікають тернополяни - Лента новостей Тернополя\n"Набирати нема що, бо це не вода": за пів дня до відключення з кранів вже текла "фанта", нарікають тернополяни\nВвечері у вівторок, задовго до вказаної години, жителі Тернополя вже не могли набрати чистої води з кранів. Нагадаємо, більшість міста на два дні залишилось без води.\nПро це тернополяни пишуть в соцмережах.\n"В мене не хватає слів!!!! 21.00 а набирати немає що,бо це не вода.В калюжах і то чистіша буде. Нищиться вся сантехніка!!!!Питання: ви вже почали промивку?А ефект від тих промивань хоч є? Чи тільки гроші здираєте?", - жаліється Natalia Stetsiuk.\n"Чому пів дня перед відключенням тече вода пивного кольору! І ще далеко до 24 години і такої нема!!!", - додає Ольга Ціцюра.\n"В нас на дружбі таке ж саме. Аж обідно. Тернопільволодоканал за використану воду гроші бере немалі, а за що? За цю кока колу? І як у тій воді митися, я вже не говорю про дитину... ", - дорікає Maria Prylip.\n"Східний масив . Зранку така сама ржава юшка текла. За що платимо такі шалені гроші?", - обурюється Serhiy Solodkyy.\nА хтось взагалі не встиг набрати і брудної.\n"Нешановний Тернопільводоканал ! Для чого ви пишете, що відключаєте воду о 00год, якщо в 20год вже нічого не тече???!!!! І той факт, що "всі набирають" тут навряд чи доречний", - скаржиться Оксана Панченко Бриндзя.\nФото: Halyna Hanovskа, Oksana Mykolaivna, Oksana Gorlenko вода проблема Тернопільводоканал\n11:08Після карантину якість продуктів на ринках може неприємно здивувати, каже тернополянка\n11:01«Інноваційний прорив» представить тернопільська молодь


Конкурсне оповідання №1 | Художні твори | Гоголівська академія\nКонкурсне оповідання №1\n© Конкурс прозових творів "Підказка", 15-02-2017\n– Як же я давно не був тут – подумав Андрій, роззираючись навкруги. – Двадцять літ минуло.\nМістечко ніби не змінилось - такі ж баюри під ногами, нові вивіски на старих магазинах, тільки транспорту побільшало. Випадкові перехожі спішили кудись, байдуже ковзаючи поглядом і обминаючи , ніхто не впізнавав знаменитого тоді спортсмена.\nВін і сам нікого тут не впізнавав, в далекому Ванкувері багато спогадів стерлись з пам’яті, та все одно вдивлявся в обличчя перехожих, хотів впізнати в їх обличчях знайомих підлітків з гуртка по вільній боротьбі.\nАндрій повернув в ближній супермаркет, набрав гостинців і рушив на схід міста, або початок села, до крайньої хати, де жили його далекі родичі. По крайній мірі, надіявся,що застане їх живими, бо пройшли роки. Перейшовши кладку, звернув направо в вузеньку вуличку.\nДвері старої хати були незачинені. Старезна баба злякано кинулась від газового лічильника, і вспокоїлась тільки тоді, коли він втретє сказав, що не з газконтори.\n– Та свій, я свій – почав казати. – Юрка Андрїїшиного знаєте? Я його син.\n– Ти диви, я й не знала, що такий син був в него, царство єму небесне – почала приходити до пам’яті баба - Тож мій Степан, бувало все єму помагав, чи бульбу вибрати, чи сіно скосити на Затинці. Шкода, що так скоро помер.\n– А де ж вуйко Степан? – запитав той.\n– Пішов до шпиталю, щось з тиском тойво, вже сімдесєтка, а я в дев’єносто ще скачу – ошкірилась баба єдиними двома передніми зубами.\n– Що що ж тебе, синку, сюди привело? Родини вже нема тут, і хату стрийна Оксана продала.\n– Та так, спогади тут, - невизначено відповів Андрій, і схилившись біля столу після теплого бабиного борщу, поклав голову на зігнуту руку й за п’ять хвилин заснув.\nВ такій позі за годинку його і знайшов Степан, що, крекчучи після недавніх уколів, повернувся з лікарні.\n– Тихо, не збудіть, - сказав він матері. – Хай поспить з дороги.\nБаба тим часом змінила хустину, підперезалась новим фартушком і пекла невибагливий яблучний пляцок, бо ж яблук у її саду зродило досить.\n– То не дурно він сюди припхався – Сказав Степан матері в кухні.\n– Ще, як малим був він, з хлопцями грався, чув про него негарну історію\n– А най ти прец каже! – злякалась баба. – Он який блідий, може, що му є?\n– Був в нас гурток колись боксерський, чи як там звався. Ще сусід Котусьо туди ходив, поки йому штири передні зуби не вибили.\n– Ая, ая – закивала баба, жадібно ловлячи кожне слово свого небагатослівного сина.\n– Приїзджали тоді чехи, чи канадці, відбирали здібних дітей до себе на науку. Багато тоді хотіло до них попасти, а найліпший був Йванко з Луки, ви ж єго діда добре знали?\n– Йванко з Луки! Не може бути! – стрепенулась баба і якби засіяла зсередини. Зморшки на лиці розгладились, недоліплений пляцок стояв осторонь.\n– Він казав, що любить мене, але віддали батьки за Василя, твого тата. Тоді перечити не мож було.\n– Кажуть, що Йванко не свойов смертю помер – незворушно продовжив Степан.\n– Під час боксу живіт скрутило, так що бій не скінчив. В область возили вскриттє робити, то й ніби щось там знайшли. Кусок голки, чи бритви. А в заграницю тоді того взєли.\n– А шляк би го трафив – сказала баба. – Микола, дід єго на внука чуть не моливсі. Все казав, що за него і він буде добре жити.\nСтепан сплюнув і вийшов надвір.\nМати його щось думала собі, аж руки заламувала з досади, а тоді підійшла до незваного гостя.\n– Їж, пий, курво, казала – шептала вона до себе. – А бодай ти лою наївсі!\nГість тим часом пробуджувався і почав стогнати. Лице його скривила судома, руки тягнулись до піджака.\n– Таблетку, таблетку дайте – прохрипів він.\n– Чорт давав би ти ту таблетку – подумала баба, але вона була богобоязна жінка, молилась завжди, то й не взяла гріха на душу.\n– На, запий – неприязно сказала вона. – ци надовго ви ту, бо я вже хтіла лягати, голова щось болить.\n– Здрастуй, Степане ! Пізнаєш мене? – спитав Андрій Степана, який саме входив в сіни.\n– Здоров – нахмурено зиркнув з-під брів Степан.\n– Ну, розказуй, як життє, якими вітрами до нас занесло?\n– Життя в мене непогане, я в Канаді, в Ванкувері живу. Жінка, діточок двоє. Хатинку і городець маємо, та й щось з того капає. Хтів магазин відкрити, але вже дітям, певно, то робити\n– А як же кар’єра боксерська? – запитав Степан.\n– Ти про вільну боротьбу? Залишив, хворий я. Ще тут захворів тяжко, я й не знав. Шлунок там мені порізали, пів леза знайшли. Ще й так добре, що живий лишився.\n– Та ти що? А казали, що Йванко малий помер він лєзвія. Чи чимось вдавився – поспішно поправив себе Степан.\n– Нечиста то була історія – відповів той. Багато хлопців до фінішного бою дійшли. А як прийшлось боротись –така біда з нами й сталась. Я свій біль перетерпів, повезло видно, аж у поїзді скрутило. А Йванко не дожив, виявляється.\nБаба втерла очі краєчком білої хустки.\n– Як там жив, батькам помагав. А як їх не стало, захтів ще раз на гори подивитись. Одні ви в мене родичі ще тут лишились – сказав Андрій. – Раніше помститись хотів, про хлопців, що лишились з гуртка, в листах розпитував. Та небагато казали – той пив та вмер, той виїхав, інший вже ту не жиє.\n– І ти не догадуєшся, хто міг то робити? – запитав Степан.\n– Хтозна. Ніби й думав на когось, але не спійманий – не злодій. Та й мститись на старість відхотілося.\n– Ая, ая - сказала баба, спершись на призьбі - Мститись – погана штука.\nМаба Мариня так довго жила не просто так, зналась на травах. Щось мати їй передала, а тепер ще й Степан різні травники виписував. Так і гоїла вона потрохи свої та чужі болячки.\nПляцок недопечений так і залишився лежати на столі, а баба помолилась в душі коротко, зітхнула і сказала про себе:\n– То вже який присуд Божий буде.\nТа й почапала на кухню шукати Варчин пляцок.\nВарка була їхньою сусідкою, підлещувалась до них, хвалила, що так довго баба живе, а сама оком на кусок їхнього городу накинула. Та що ж, як баба довго жиє, не вмирає. То вона раз на тиждень то бульйону принесе, то голубців, а а оце пляцок. Викидала то все баба. Один раз випадково бульйон на городі розлила – то кури миттю поздихали.\n– Що ти хочеш, синку, узвару мого з травами чи на пляцок ось?\n– Узвару, бабусю, дайте. Ой, який добрий, ніби полегшало.\nБабця аж втішилась :\n– Ну то здоров будеш. Я тобі ще того узвару дам. Я собі так язву шлунку вилікувала.\nТут відкрились двері і в хату влетіла перша пліткарка і напасниця на селі Марія\n– Андрію, люди казали, ти приїхав?\nА сама очима чемодан пасе.\n– Як справи в тебе. Хотіла трохи грошей позичити, бо біда в мене…\n– То це ти, Маріє? – тихо спитав Андрій – Я згадав, ти перед змаганнями їсти нам готувала, за Миколу вболівала.\n– Нема вже Миколи, вна за него заміж вийшла, то спився та й вмер нагло – встряла баба.\n– Які змагання? Про що ти городиш? Нема про що тобі згадати? – голосно заявила Марія, і почервоніла, як буряк а очі забігали по хаті - Пусте тобі в голові, краще розказуй, як там в Канаді.\n– А ось узварчику випий, дитино, чи пляцок з’їж – сказала баба до Марії, бо Андрій вперто мовчав.\nМарія лакомо виїла пляцок, ще й пальці облизала.\n– Ну я побіжу – каже – вечером зайду, побалакаєм.\nА за півгодини в магазині Марію кров залляла. Сперлась об прилавок, задихатись стала. Кров їй з рота пішла, ще за пляцок якийсь, Мариню згадувала.\nТа ніхто за нею не сумував.\n– Десь там, біля небесної брами, всі пси, отруєні нею чекають – сказав один.\n– Та й люди занапащені – додав другий.\nфайний пляцок, шляк би його трафив\nперший пляцок колом?\n© Галина Михайловська, 19-02-2017\n© Андрій Вовна, 16-02-2017\n© Андрій Вовна, 15-02-2017\nЗгенеровано за 1.0881969928741 сек.


Антропоніми як образно-смислові центри фразеологічних одиниць\nГлавная Коллекция "Otherreferats" Литература Семантика та функціонування фразеологізмів з компонентом "власне ім’я"\nСемантика та функціонування фразеологізмів з компонентом "власне ім’я"\nАнтропоніми як образно-смислові центри фразеологічних одиниць. Ономастичний компонент біблійного та міфологічного походження. Відономастичні значення топонімів-компонентів фразеологічних одиниць. Міфологічні та біблійні конототивні значення топонімів.\nСемантика "другого тіла" як ключовий аспект побожного роману М. Павича\nОсновні аспекти, зміст побожного роману сербського письменника Мілорада Павича. Дослідження інтелектуальної інтерпретації біблійного сюжету про існування другого тіла Христа після воскресіння. Аналіз паратекстуальних маркерів і багатозначності символів.\nстатья [23,7 K], добавлен 14.08.2017\nКвінт Горацій Фланк - геніальний римський поет, його життя, творчість та літературна спадщина. "Послання до Пізонів" як маніфест античного класицизму. Роздуми про значення поезії, про талант та мистецтво, єдність змісту і форми, мову та роль критики.\nкурсовая работа [46,9 K], добавлен 14.04.2009\nДругие документы, подобные "Семантика та функціонування фразеологізмів з компонентом "власне ім’я""\nПоcмотреть текст работы "Семантика та функціонування фразеологізмів з компонентом "власне ім’я""\nСкачать работу "Семантика та функціонування фразеологізмів з компонентом "власне ім’я"" (дипломная работа)


Публічні закупівлі: як взяти участь та які особливості | Терноград\nПублічні закупівлі: як взяти участь та які особливості\nУ нашій країні публічні закупівлі стали однією зі складових уникнення хабарів на різних етапах організації співпраці та встановлення максимально допустимої ринкової вартості надання товарів чи послуг.\nСпеціально для їхнього проведення свого часу створили відповідний майданчик – Prozorro.\nОт тільки нюансів в його роботі, організації закупівель та участі в торгах безліч. Про найважливіші – читайте нижче.\nМало хто знає, проте напряму зареєструватися на порталі Prozorro – неможливо. Для цього створено кілька платформ, на яких створені акаунти автоматично дублюються вже на згаданому майданчику.\nОднією з таких є Українська універсальна біржа. Майданчик має I, II, III та IV рівні акредитації, що дозволяє йому охопити максимально широкий спектр закупівель.\nУсі публічні закупівлі проводяться шляхом аукціону. Виграє той учасник, що запропонує максимально низьку вартість виконання послуг чи надання товарів.\nПроте, перш ніж подавати заявки, необхідно створити акаунт компанії на порталі Української універсальної біржі.\nСтворювати акаунт компанія, яка планує взяти участь у публічних закупівлях, повинна лише на одній з бірж, які напряму співпрацюють з майданчиком Prozorro.\nДля цього на відповідному порталі:\nВідкривається форма реєстрації.\nВказуються дані про компанію.\nДля підтвердження законності завантажуються відповідні документи.\nВажливо: біржа має право перевіряти надану інформацію, аби уникнути шахрайства.\nПроцедура участі в публічних закупівлях вимагає чіткого дотримання певного порядку. Так, після реєстрації та підтвердження акаунту представники фірми повинні:\nВідкрити майданчик державних закупівель.\nЗнайти необхідний тендер. Це можна зробити, скориставшись ключовими словами, CPV-кодом, назвою замовника чи іншими факторами, вказаними у відповідній формі.\nПоповнити баланс на певну суму, яка необхідна для участі в тому чи іншому тендері. Ціна фіксована й встановлена Кабінетом Міністрів.\nВласне заповнити відповідну форму, тим самим подавши заявку на участь в аукціоні.\nВажливо: виграє та компанія, яка пропонує найнижчу вартість. Змінювати ціну можна в режимі реального часу впродовж всього проведення аукціону, який триває у три етапи. За необхідності, його можуть продовжити на один чи кілька днів.\nЯк бачимо, проведення публічних закупівель – скрупульозний процес, який вимагає певних знань та часу. Для успішного результату важливо: вдало підібрати платформу для реєстрації, яка співпрацює з майданчиком закупівель; вказати необхідні дані та надати відповідні документи; правильно заповнити заявку на участь в тендері.\nProZorro публічні закупівлі Українська універсальна біржа 2021-05-27


Ціни на оренду комерційного житла на софійському діловому бульварі "Вітоша" продовжують рости\nЦіни на оренду комерційної власності у центрі Софії продовжують рости\nЗа даними аналітичного звіту приватного агентства нерухомості Cushman & Wakefield діловий квартал "Вітоша" в центрі Софії зайняв 60-е місце в списку найдорожчих торгових бульварів світу. До звіту увійшли понад 300 найпрестижніших вулиць 65-та держав світу.\nЗа даними дослідження середня річна вартість оренди одного квадратного метра на центральному діловому бульварі болгарської столиці в 2014 році склала 528 євро, збільшившись порівняно з 2013 роком на 10%. Незважаючи на суттєве збільшення, ціни на комерційну оренду на вулиці Вітоша залишаються одними з найнижчих в ЄС, перевищуючи тільки ціни на столичних вулицях Естонії та Македонії.\nЗростання вартості оренди на найпрестижнішій ділової вулиці Болгарії - ще одна ознака стабілізації ринку нерухомості країни і хороший сигнал західним інвесторам. Ціни на оренду на вулиці "Вітоша" почали рости вперше за 10 - ий період. Це сталося після ґрунтовної реконструкції бульвару, будівництва нових торгових приміщень і капітального ремонту старих.\nЗа даними дослідження Cushman & Wakefield найдорожчі ставки на оренду торгових площ припадають на нью-йоркську П'яте Авеню (30 тис. євро за квадрат), на другому і третьому місцях - ділова вулиця в Гонконзі і знамениті паризькі Єлисейські Поля.


27.01.2020, 12:31 • 811 • 0\nРозкажу одну історію про Голокост. Точніше, про вшанування пам’яті жертв. Моралей в ній може бути десять, а може й жодної.\nОтож, Західна Польща, липень 1998 року. Лісовий табір для підлітків Korczakowo біля містечка Осьно-Любуське. Традицію виїжджати сюди щоліта зі своїми вихованцями започаткували педагоги з Познаня, Валбжиха, Кракова вже понад 50 років тому, пише у своєму блозі редактор НВ Олег Шама.\nВзагалі, такі спільноти популяризують ідеї Януша Корчака і, коли є нагода, влаштовують доброчинні акції. Вони є по цілій Європі, навіть в Росії. А в Києві корчакіський рух започаткувала Світлана Василівна Петровська в 1990-х.\nТого року це була моя перша поїздка до Korczakowa з нашою делегацією.\nПосеред сезону до нашого польсько-українського наметового вулика долучається команда підлітків із Ізраїлю. Дітвора швидко порозумілася між собою, і все було чудово. Бо тут сосни, озеро з каяками, цілими днями всі задіяні в різних гуртках-змаганнях, увечері – вогнище з піснями.\nАж ось у неділю – батьківський день. Українців, ізраїльтян і тих поляків, до кого не змогли приїхати рідні, посадили дивитися фільм Анджея Вайди "Корчак". З VHS-магнітофону, по звичайному тєліку, польською, з англійськими субтитрами.\nХвилина так 20-та перегляду. Саме починається жесть із гетто.\nНаші і польські діти терпляче втикають в екран. А ізраїльтяни гуртом піднялися і, не відходячи далеко від решти глядачі, почали грати у волейбол.\nСвітлану Василівну, керівничку нашої групи, це жах як обурило. Вона дитиною пережила війну, а частина її рідні лежить у Бабиному яру. Ми це знали, і добре її розуміли. Але зауваження – "Кошмар! Это же ваша история!", – пролетіло повз вуха волейболістів.\nВ родинах кожного з них, я впевнений, хтось загинув, як у фільмі Вайди. Якщо не у варшавському гетто, то десь іще.\nАле я не впевнений, що хтось би змусив їх дивитися досить важке кіно про це.\nНе знаю, чому? Можливо через те, що вони вже наслухалися цих історій в школах чи вдома? А сюди приїхали відпочити… Може скорботою – якщо вже чесно – не живуть щодня, та ще й за розкладом? А можливо через те, що вони – діти-онуки вже переможців? У тих постійних війнах з мусульманами.\nАле один веселий – можна сказати, цивілізаційний – ізраїльтяни нам утнули. Вони, як приїхали, одразу пішли до міста і закупились освіжувачами. Бо в таборі були біо-туалети, і в літню спеку вони нормально давали про себе знати. Ніхто з поляків чи наших – хоч діти були й з небідних сімей, а дехто й з професорських – до того не додумався. А ізраїльтяни перед тим, як заходити до вбиральні, сміючись, випускали по пів балончика морської свіжості. Під схвальні вигуки решти таборян.\nСкажете, це речі різного порядку? Можливо. Але це про те, що буває, коли тягти пафос у побут. Чи сьогодення підміняти минулим. І потім дорікати комусь за неповагу.


На «1+1» відбудеться прем'єра документального фільму «Висота 307,5» про бій в Дебальцевому | Telekritika\nот Telekritika 20.06.2019 15:00 20.06.2019\nВід Telekritika 20.06.2019 15:00 20.06.2019 5760\nГоловна Новини\tНа «1+1» відбудеться прем’єра документального фільму «Висота 307,5» про бій в Дебальцевому\nДокументальний фільм створений на замовлення Міністерства культури України. Режисер стрічки – спеціальний кореспондент ТСН Євгенія Цвєтанська.\nКартина про події одного з найважчих боїв за роки окупації – протистояння агресору 25 січня 2015 року в Дебальцевому, коли ворожі танки просто в окопах переїжджали українських бійців. Герої АТО кілька днів утримували під контролем стратегічну висоту 307,5, яку між собою назвали «Валера», щоб українські воїни змогли вийти з оточення. Одними з героїв стрічки стали безпосередні учасники бою сержант Борис Лисий і командир Олександр Зозуляк. Олександр кілька годин пролежав під гусеницями багатотонного ворожого танка. Побратими і сам чоловік не вірили, що він виживе. Однак Олександр вижив, одужав, а потім ще й отримав срібло на міжнародних змаганнях в Австралії зі стрільби з лука.\nЗ початку бойових дій на сході України режисер картини, спеціальний кореспондент ТСН Євгенія Цвєтанська, була в гарячих точках, робила сюжети та прямі трансляції з героями АТО просто під обстрілами ворога. Кореспондент нагороджена медаллю «За сприяння Збройним силам України» і є співавтором книжки «Війна очима ТСН».\nПродюсером документального фільму став Олександр Дріз, оператор – Костянтин Воробйов.\nДля зйомок фільму Євгенія Цвєтанська розшукала всіх героїв оборони опорного пункту «Валера», щоб докладно розповісти історію того страшного бою – від початку і до виходу українських бійців з оточення. Разом із творчою групою проекту вони вирушили в Дебальцеве, українські військові вперше за довгий час знову пройшлися місцями, які нагадують їм про оборону стратегічної висоти.\nПрем’єра фільму «Висота 307,5» відбудеться 21 червня о 01:10 ночі на телеканалі «1+1».\n«Высота 307.5»1+1Евгения Цветанская\n26.11.2020 14:08 | 212530


Made in Ukraine: 5 практичних сумок на щодень | Vogue Ukraine - Vogue UA\nПрактична й містка сумка – те, без чого нині неможливо уявити модного весняно-літнього гардероба. Якщо мінісумки більше пасують для вечірніх виходів як ефектне продовження образу, то сумки середніх і великих розмірів можна використовувати щодня в повсякденному стилі. Щоб правильно розподілити бюджет та придбати лише потрібну сумку, яка слугуватиме вам не один сезон, пропонуємо придивитися до базових та універсальних моделей у класичних відтінках: чорному, бежевому, коричневому, молочному чи синьому кольорі. Цієї весни вибирайте одну універсальну, але модну сумку, в яку точно вміститься все потрібне – від блиску для губ до блокнотів і планшетів. Vogue.ua зібрав 5 найактуальніших сумок цього сезону в колекціях українських брендів, якими ви зможете доповнити як діловий образ, так і розслаблений стиль.\nМінімалістична квадратна сумка-тоут з контрастною молочною строчкою від українського бренду LONA PRIST – модна інвестиція в базовий міський гардероб. Геометрична форма, м’яка шкіра, вишуканий дизайн, приємний шоколадний відтінок та функціональний розмір – не залишать байдужою жодну модницю. Носіть цю модель з брючними костюмами вільного крою, об’ємними білими сорочками й денімом, шкіряними сукнями, спідницями та трикотажними топами.\nЦієї весни особливо актуальні сумки-багети, натхнені естетикою 2000-х. Якщо раніше їх популяризувала Керрі Бредшоу в серіалі «Секс і місто», то нині сумка-багет – улюблений аксесуар у гардеробі сестер Гадід та Кендал Дженнер. Модну прямокутну сумку через плече з невеликим ремінцем ви можете знайти в колекції українського бренду Vikele Studio. Наш фаворит представлений у складному сіро-блакитному відтінку, який добре римуватиметься як із синіми або білими джинсами, так і з елегантними slip-dresses та мінімалістичними жакетами.\nЯкщо ви шукаєте ідеальну містку й практичну сумку на щодень, модель Canvas Tote київського бренду Kate Kore – саме те, що вам треба. Завдяки щільній канві та елементам натуральної італійської шкіри вона стійка проти зношення: майже не залишає подряпин, не вбирає вологу та відштовхує плями. Canvas Tote має внутрішню кишеню з трьома секціями, призначену для мобільного телефона, невеликого гаманця та важливих дрібниць. Крім того, ця сумка легко вміщує ноутбук, щоденник, косметичку та інші важливі речі, а отже буде ідеальним супутником у повсякденному гардеробі.\nСтильна й універсальна сумка середнього розміру, подібна до плитки білого шоколаду, українського бренду THE KODE – найкращий антидепресант у воєнний час. Завдяки білому кольору ця сумка освіжатиме будь-який образ і легко римуватиметься з міським гардеробом. Спробуйте носити її в монохромних білих образах або поєднуйте з блакитними джинсами, трикотажними костюмами, строгими жакетами чи шкіряними сукнями. Квадратна CHOCO з тисненням з м’якої білої шкіри – сумка, яку хочеться додати до модної колекції.\nУ колекції українського бренду Bagllet ви знайдете модні й універсальні сумки на щодень – від сумок-багетів до моделей кросбоді та строгих тоутів. Структурована форма, чіткі лінії та класичні відтінки – головні особливості виробів лінійки Unique. Такі моделі вам не набриднуть за один сезон і легко поєднуватимуться з будь-яким гардеробом.\nРожева панама — головний аксесуар цього літа Made in Ukraine: найзручніше взуття на щодень Made in Ukraine: наймодніші сорочки на щодень


Властивості одягу | Allref.com.ua\nГоловна /\tРеферати /\tШвейна справа. Одяг, мода /\tВластивості одягу\nВластивості одягу та основні вимоги до нього. Зовнішній вигляд одягу та його критерії.\nМоделювання ліфу із перенесенням нагрудної виточки в лінію горловини.\n1. Властивості одягу та основні вимоги до нього. Зовнішній вигляд одягу та його крій\nВ повсякденному житті людини одяг грає велику роль, так само, як продукти харчування і житло. Вона являється предметом першої необхідності, тому що захищає людину від високої температури і холоду, атмосферних опадів. Одягом називається сукупність предметів, якими людина покриває своє тіло повністю або частково. Голову покривають капюшоном, тіло і кінцівки – комбінезоном; на верхню частину тулуба одягають піджак, жакет, блузку, сорочку; нижню частину тулуба і нижні кінцівки – в брюки, спідницю.\nГоловні убори, що прикривають голову, рукавички, захищаючі зап’ястя рук, взуття, зберігаючи ступні ніг, служать для того, що і одяг, і являються доповненням до нього. Разом з одягом ці предмети складають комплект, ансамбль.\nЗахисна функція не є єдиною. Друга функція одягу – інформаційна, тому що одяг завжди і у всі часи виконував роль відрізняючої ознаки соціальної забезпеченості і професійної діяльності людини. Плаття придворної дами дуже відрізняється від плаття простої робітниці. Судейська мантія, офіцерський мундир миттєво показують рід професійних напрямків праці людей, одітих в цей одяг.\nТретя функція, або властивість, є естетична. Одяг є предметом матеріальної культури людини, несе в собі ознаки історичної епохи, національного характеру, індивідуальних творчих особливостей і тому разом являється об’єктом естетичного сприйняття. Одяг розглядається не тільки як предмет використання, але і як витвір прикладного мистецтва\nПро це говорять багаточисленні зразки історичної і народної характеристики одягу, зібрані в різних музеях світу.\nВ різні періоди свого життя людина використовує не одну єдину річ, а декілька. Кожна з них призначена для використання у визначених умовах: дома, на роботі, на відпочинку або при занятті спортом. Саме тому, весь одяг ділиться на побутовий, виробничий і спортивний.\nНайбільш широким класом являється клас побутового одягу. Цей одяг в повній мірі виконує всі три функції: захисну, інформаційну, естетичну. В залежності від обставин, в яких побутовий одяг використовується, її ділять на повсякденну, святкову, домашню.\nПромисловий одяг в максимальному ступені виконує захисну функцію, так як призначений для захисту людини від поганого впливу промислової сфери. Промисловий одяг поділяється на спеціальний – для лісорубів, шахтарів, пожежників, і на відомчий – для військовослужбовців, міліціонерів. Відомчий одяг найбільш яскраво виконує інформаційну функцію.\nКлас спортивного одягу призначений для досягання максимальних спортивних результатів, для захисту спортсменів від травм, а тому в повній мірі виконує захисну функцію. Спортивний одяг поділяється на одяг для окремих груп видів спорту: для тенісистів, футболістів, майстрів фігурного катання і т. п. Спортивний одяг значною мірою виконує естетичну функцію, так як спортивні змагання являються видовищними міроприємствами і потребують яскравого, запамятовуваного, красивого оформлення.\nКожний із класів одягу ділиться на менші групи. Побутовий одяг ділиться на білизну, плаття і костюми та верхній одяг. Білизна – це предмети нижнього одягу, що надіваються безпосередньо на тіло людини: труси, нижня сорочка. Плаття або костюм – одяг, що носиться поверх білизни. Сюди відноситься піджак, жакет, куртка, брюки, спідниця, плаття, жилет. Поверх плаття або


ЖК Sky Avenue, Київ – Ціни на квартири в новобудові | DOM.RIA\nСолом'янський, вул. Народного Ополчення, 3, Київ\nПолітехнічний інститут37 хв\nПідпишіться і отримуйте оновлення від ЖК Sky Avenue\nБільше інформації від ЖК Sky Avenue\nЗацікавила квартира у ЖК Sky Avenue ?\nЦіни на квартири в ЖК Sky Avenue від забудовника\nвід 33.6 м² від 1 101 442 грн\nвід 54.4 м² від 1 670 080 грн\nвід 78.73 м² від 2 200 504 грн\nвід 70.13 м² від 2 152 991 грн\nЖитло поруч з центром\nКиїв, вул. Народного Ополчення, 3\nІнфраструктура ЖК Sky Avenue\nШкола англійської мови Helen Doron 7 хв\nМіні-Садік Happy Rony 3 хв\nЗаклад дошкільної освіти №197 "Родзинка" 7 хв\nМедичний центр ''Клініка імені Гальченко В.В." 8 хв\nМедична комісія для водіїв "Зелена хвиля" 8 хв\nКлініка «МЕДДОПОМОГА» 8 хв\nТорговий центр "Лимон" 5 хв\nКомпанія SERP 15 хв\nHeatStore - якісне обладнання для систем опалення 19 хв\nПарк на вулиці Вінницькій 5 хв\nСквер на вулиці Смілянська 10 хв\nКадетський гай 12 хв\nстанція Київ-Волинський 11 хв\nМіжнародний аеропорт "Київ" 15 хв\nст. м. Васильківська 42 хв\nЖК «Скай Авеню» розташований в Солом'янському районі Києва. Новобуд знаходиться в декількох хвилинах від Севастопольської площі на перетині вулиць Народного Ополчення та Федора Ернста за адресою вул. Народного Ополчення, 3. Звідси до станції метро «Вокзальна» можна доїхати на маршрутному таксі за 25-30 хвилин.\nЖитловий комплекс комфорт-класу складається з шести 16-поверхових будинків. За будівництво об'єкта відповідає забудовник «Інтергал-Буд». Новобудови введуть в експлуатацію в III кварталі 2021 року. На офіційному сайті регулярно розміщують фото з ходом будівництва.\nЖК зводять з використанням монолітно-каркасної технології та основного матеріалу – керамоблока. Девелопер пропонує купити квартири з чорновою обробкою.\nПереваги новобудов на вулиці Народного Ополчення, 3:\nзелений район з безліччю парків і скверів;\nсвій 3-поверховий дитячий садок;\nТРЦ, спорткомплекс, роллердром на території;\nзакриті зелені двори «без машин»;\nодно- та дворівневі підземні паркінги;\nпішохідний променад-алея з фонтаном і зонами відпочинку;\nсистема велосипедних доріжок;\nприміщення для бізнесу;\nНа перших поверхах відкриються магазини, салони краси, офіси та коворкінг, відділення банків, аптеки. На території будуть розміщені приватний дитячий садок, тренажерний зал з басейном і торгово-розважальний центр. В 5-10 хвилинах ходьби розташовані 2 супермаркети, дитячий клуб, 2 дитсадки, гімназія, амбулаторія та поліклініка, 3 фітнес-клуби, численні магазини та кафе. По карті видно, що в 5 хвилинах їзди на авто – міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни »), в 15 хвилинах – залізничний вокзал.\nЗабудовник продає 1-2-3-кімнатні квартири з плануванням на вибір в залежності від побажань клієнта. Купити житло можна як при 100% оплаті, так і в розстрочку. Щоб дізнатися умови поетапної оплати, ціни на квадратні метри або вартість нерухомості після здачі будинку, слід зателефонувати до відділу прода\nСхожі по ціні (31)В Солом'янському (17)В Києві (206)\nвід 1 051 400 грн за планування


Головна>Прес-центр>МОЗ оновило перелік «Доступних ліків»: до списку додано 41 новий препарат\nСереда, 07 лютого 2018 15:53\nНагадаємо, раніше у програмі брали участь 198 препаратів та 43 виробники. Тож у порівнянні з попереднім реєстром стало на 24 позиції більше для пацієнтів, які хворіють на серцево-судинні захворювання, на 14 – для діабету ІІ типу, на 3 – для лікування бронхіальної астми.\nСлід зазначити, що перелік препаратів програми «Доступні ліки» включає також інформацію про торгівельні назви препаратів, діючі речовини, форму випуску, дозування, виробника, роздрібну ціну за упаковку та суму доплати.\nВідтак, аби отримати препарати за цією програмою, потрібно звернутись до лікаря, отримати правильно виписаний рецепт із зазначенням діючої речовини, прийти до аптеки, що бере участь у програмі, та отримати обрані ліки. До слова, урядова програма «Доступні ліки» почала діяти у квітні 2017 року.


Оля Полякова зачарувала мережу міні-бікіні – Свідок\n5 Січня 2019, 17:08\nТак, на своїй сторінці в соціальній мережі артистка опублікувала фото, на якому позує в білому бікіні біля пальми. З попередніх фотографій відомо, що Полякова вирушила на новорічні канікули в американське Майамі, звідки викладає у мережу спекотні пляжні фотографії. І цей раз не став винятком. Оля сфотографувалася біля підніжжя високої пальми, стоячи боком до камери. На голові артистки величезний пляжний капелюх, а на очах темні окуляри, її волосся розпущене.\nУ підписі до фотографії Оля Полякова запитала своїх шанувальників: “Ну як ви там без мене?”. Підписники Олі не змусили себе чекати і почали обговорювати нову публікацію Полякової. Користувачі відзначили довгі ноги артистки і її гарний купальник.\nАналіз крові, який може врятувати мільйони людей від втрати зору\nЦены на жилье растут: сколько стоит купить квартиру в Киеве Share…\nПевица уже успела поделиться серией фотографий Солистка…\nУчасника британського реаліті-шоу про виживання в дикій природі Celebrity Island (аналог «Останнього…\n31 липня Олег Винник святкуватиме своє 45-річчя: вічно молодий вовк розповів про свою старість\nЇї програми дивляться всі чоловіки. Крихітку Янет Гарсію не дарма називають найгарячішою…\nОдеситка Валерія Лук'янова, відома як жива Барбі, похвалилася на своїй сторінці в Instagram новою…


Що таке мігрень? Як зняти біль: масаж, таблетки, народні засоби. Лікування мігрені у домашніх умовах\nЛікар нет » Хвороби » Що таке мігрень? Як зняти біль: масаж, таблетки, народні засоби. Лікування мігрені у домашніх умовах\nЧасто головні болі пов'язують з мігренню. Тим не менше цей симптом не означає, що у людини є дане захворювання. Насправді мігрень не є поширеною патологією. Головні болі можуть свідчити про багатьох захворюваннях. Серед них – практично всі інфекційні і запальні процеси, судинні порушення і т. д. Що ж таке мігрень? Як зняти біль у голові, якщо у пацієнта насправді розвинулася дана патологія? Відповісти на ці питання може тільки фахівець.\nТе, що у людини виникли неприємні відчуття в голові, не завжди говорить про наявність такої патології, як мігрень. Лікування в домашніх умовах насправді ефективно при цьому недугу. Тим не менше в першу чергу варто переконатися, чи є симптоми мігрені, або у людини проявляються ознаки іншого захворювання. У порівнянні з іншими патологіями, що супроводжуються головним болем, при цьому недугу вони набагато більш інтенсивні. Найчастіше неприємні відчуття виникають з однієї сторони або в певній області черепа.\nКрім того, в більшості випадків головного болю передують характерні зміни загального стану – аура. Досі не вдається з'ясувати точної причини розвитку патології. Вважається, що мігрень обумовлена генетичною схильністю. Через відсутність достовірних даних про етіологію захворювання усунути причину недуги неможливо. Однак можна усунути основний симптом, яким характеризується мігрень. Як зняти біль, яка при цій патології настільки сильна, що не дає людині зосередитися ні на чому? Для позбавлення від неприємних відчуттів існує безліч методик.\nСимптоми мігрені у дорослих і дітей\nПерш ніж задавати питання доктору: «Як лікувати мігрень?» - необхідно дізнатися про її симптоми. Захворювання може протікати в декількох формах. Найчастіше спостерігається «класична» і «проста» мігрень. У першому випадку больового синдрому передує специфічне стан – аура. Класична форма мігрені зустрічається у третини хворих. Аурою називають стан, що виникає за 20-30 хвилин до нападу. Воно характеризується змінами з боку зору (випадання полів видимості, тимчасова сліпота), втратою чутливості, мерехтіння в очах. Проста форма мігрені має ту ж клінічну картину, що і класична, але аури не спостерігається. До симптомів захворювання відносять:\nНепереносимість гучних звуків і яскравого світла.\nВиражені болі з одного боку голови, рідше – в області потилиці, лоба, скронь. У деяких людей неприємні відчуття поширюються по всій поверхні черепа. Біль має пульсуючий, гострий характер.\nНудота, не пов'язана з вживанням їжі. Рідше відзначається блювота.\nПри появі цих симптомом з періодичністю 3-4 рази на місяць слід запідозрити мігрень. Як зняти біль, підкаже фахівець в цій області – невролог. Для лікування застосовують як народні методи, так і медикаментозні препарати.\nМеханізм розвитку болю при мігрені\nПитання про те, як позбавитися від мігрені, мучить усіх, хто стикався з цією недугою. Адже основним симптомом патології є нестерпний головний біль. Механізм її виникнення повністю не вивчений. Відомо, що біль не пов'язана з ураженням структури головного мозку. При мігрені вона вважається функціональним порушенням. Найчастіше нападів передує нервове перенапруження, фізичні навантаження, менструація, прийом гормональних препаратів та алкоголю, зміна погодних умов. В результаті будь-якого впливу активується трійчастий нерв. Крім цього, відбуваються обмінні порушення, пов'язані з гормоном серотоніном.\nМетоди лікування мігрені\nЯк позбутися від мігрені назавжди? На жаль, повністю вилікувати недугу вдається рідко, пов'язано це з тим, що невідомі причини його розвитку. Незважаючи на це, можна не тільки зменшити інтенсивність больового синдрому, але і знизити частоту нападів. З цією метою розроблені різні методики лікування. Серед них найбільш часто застосовують наступні терапевтичні процедури:\nЗнеболювання ненаркотичними анальгетиками.\nТочковий масаж від мігрені.\nНародні методи лікування: вживання різних настоїв і відварів.\nЗаспокійливі ванни для зменшення інтенсивності болю.\nТриптани від мігрені – препарати, що впливають на обмінні процеси в головному мозку. Володіють дією серотоніну, функціонування якого порушується за наявності даної патології.\nВплив магнітних установок, створених для купірування болю при мігрені.\nВсі ці способи лікування використовуються як по одному, так і в сукупності. Ефективність того або іншого методу визначає пацієнт. При цьому велику роль відіграють індивідуальні особливості організму і характер захворювання.\nЕфективність масажу при мігрені\nЩо робити при мігрені, якщо поруч немає ніяких медикаментозних засобів? У деяких випадках пацієнти не бажають приймати знеболюючі препарати, так як у них розвиваються побічні дії або алергічні реакції. У подібних ситуаціях можна скористатися іншими методами лікування. Одним з ефективних способів купірування больового синдрому є масаж від мігрені.\nВідомо, що на поверхні голови існують точки, вплив на які знижує чутливість рецепторів. У більшості випадків вони розташовані симетрично. Масаж голови проводиться давлять і круговими рухами. Вплив на одну точку повинно тривати близько хвилини. Бажано, щоб масаж робив фахівець у цій галузі. Адже неправильні дії можуть не тільки бути неефективними, але й завдати шкоди пацієнту. Крім точкового масажу голови застосовують і інший фізичний метод купірування болю – механічна дія на область кистей і стоп. Точки для масажу знаходяться між вказівним і великим пальцем.\nМігрень: як зняти біль у домашніх умовах\nМасаж є одним із способів усунення болю в домашніх умовах. Крім того, є й інші методи. Серед них – лікувальні ванни, прийом настоїв і відварів, прикладання до голови магнітних апаратів. Все це не може повністю перемогти мігрень. Лікування в домашніх умовах спрямована тільки на зняття больового синдрому. Ефективним методом вважається постійний прийом заспокійливих настоїв і відварів. Вони знижують інтенсивність болю, а також допомагають попередити розвиток нападу.\nЯке вибрати народні ліки від мігрені? В першу чергу це залежить від організму людини. Тому варто спробувати різні методи усунення болю. Крім того, необхідно нормалізувати режим дня, раціон, виключити такі шкідливі фактори, як алкоголь, куріння. Щоб звести нервове напруження до мінімуму, рекомендується приймати седативний препарат «Персен», настойку пустирника або валеріани. Також необхідно своєчасно лікувати запальні захворювання внутрішніх органів, оскільки вони можуть провокувати напади мігрені і впливати на емоційний стан.\nДо народних методів відносять: прикладання до голови листя капусти, бузку, прийом всередину відвару конюшини, глоду, грициків, соку картоплі. Ефективним вважається настій з квіток бузини сибірської. Крім відварів трав, знімає больові відчуття зелений чай, смородиновий і калиновий сік.\nЯк позбутися від мігрені без медикаментозних засобів? Якщо до прийому лікарських препаратів є протипоказання або хворий не може собі їх дозволити, то пацієнт може випробувати наступні способи:\nНормалізувати режим дня. Проводити більше часу на свіжому повітрі, відпочивати, спати не менше 7-8 годин на добу. Виключити стресові ситуації, по можливості – не вступати в конфлікти, змінити роботу (якщо сфера діяльності провокує напади мігрені).\nВживати заспокійливі настої при стресах, періодично замінювати кава і чай трав'яними відварами, соком.\nПри болях виконувати масаж комірцевої зони, голови, кистей і ступень.\nВарто застосовувати лікувальні ванни при мігрені?\nЩе одне ліки від мігрені – це спеціальні заспокійливі ванни. Варто пам'ятати, що вони можна не всім. Приміром, протипоказані вагітним жінкам, людям, що страждають деякими шкірними патологіями і важкими серцево-судинними захворюваннями. Якщо даний метод дозволений лікарем, то його необхідно випробувати. Рекомендуються місцеві гірчичні ванни для кистей і стоп (вважаються більш ефективними), практикується додавання у воду морської солі, різних ефірних масел.\nМедикаментозна терапія при мігрені\nВарто пам'ятати, що етіологічного лікування цього захворювання не існує. Ефективні таблетки від мігрені – це знеболюючі та судинозвужувальні препарати, заспокійливі засоби. В якості профілактичних засобів застосовують бета-блокатори, антидепресанти. Для купірування нападу призначають медикаменти «Парацетамол», «Аспірин», «Солпадеїн» і т. д.\nТриптани від мігрені: препарати для зняття больового синдрому\nВ останні роки з метою лікування мігрені використовують нову групу препаратів – триптани. Вони надають наступні дії:\nБеруть участь в утворенні протизапальних біологічних речовин.\nЗнижують чутливість больових рецепторів трійчастого нерва.\nЗвужують судини, які при мігрені значно розширені.\nДо цієї групи препаратів відносяться медикаменти «Рапимиг», «Суматриптан», «Ризатриптан», назальний спрей «Зомиг». Таблетки приймають тільки за призначенням невролога, на початку нападу.\nЕфективність психотерапії при мігрені\nОдним із додаткових методів лікування вважається психотерапія. Вона не допомагає позбавитися від мігрені, але позитивно впливає на емоційний стан людини. Завдяки сеансів психотерапії пацієнт навчається «приймати» свою хворобу. Позитивний настрій мотивує на пошук методів боротьби з мігренню. Даний метод рекомендований людям, які не можуть впоратися з проблемою самостійно, не згодні з діагнозом, мають низький больовий поріг.\nМагнітні апарати проти мігрені\nЯк лікувати мігрень за допомогою магнітних імпульсів? Цей спосіб лікування був відкритий недавно. Як правило, використовується при «класичної» мігрені (з аурою). Вчені довели, що вплив магнітних імпульсів на потиличну область голови усуває один з механізмів розвитку патології – депресію кори мозку.\nЗовні апарат нагадує фен, вважається безпечним для організму. Ефект досягається при використанні пристрою під час початку аури.


Жителька Житомирщини розповіла про жахливі подробиці сексуального рабства – Репортер\nУ Чернівецькій області двоє чоловіків протягом шести місяців утримували в сексуальному рабстві 29-річну жінку, жительку Житомирської області. Нелюди замкнули її в підвалі і піддавали звірячим тортурам.\nБуковинським правоохоронцям вдалося визволити з кошмарного рабства молоду жінку. Міліціонерам стало відомо, що в одному з сіл неподалік від Чернівців двоє чоловіків насильно утримують в підвалі жінку. З чуток, її примушували надавати інтимні послуги під загрозою тортур.\nЩоб упевнитися в правдивості цієї інформації, добровільний помічник міліціонерів вирушив за вказаною адресою. Те, що він побачив у підвалі, повалило його в шок: рабині не дозволяли виходити на вулицю, тримали голою, били і всіляко принижували. Щоб змусити її обслуговувати клієнтів, нелюди кожен день вливали в жінку півлітра спирту! Господарі рабині обмовилися: мовляв, їх «іграшка» втратила товарний вигляд, і тепер вони роздумують, як би від неї позбутися.\n«Після звільнення Таня три дні переживала сильний похмільний синдром»\nРозуміючи, що в будь-яку хвилину нелюди можуть вбити жінку, співробітники міліції придумали хитру комбінацію. Ще одна помічниця правоохоронців погодилася зіграти роль посередниці, нібито бажає купити невільницю для її перевезення в один з європейських борделів. «Посередниця» зв’язалася з рабовласниками, торги тривали три дні. Врешті-решт зійшлися на сумі десять з половиною тисяч гривень. Торговці живим товаром зажадали заставу. «Посередниця» передала їм п’ятсот гривень. Після цього домовилися про зустріч на нейтральній території, де й мала відбутися угода.\nТим часом міліціонери навели довідки про рабовласника: виявилося, що обидва чоловіки раніше судимі за крадіжки. Одному з них виповнилося 50 років, його спільнику – 31 рік. Будинок, де утримували жінку, належав дружині старшого «господаря». Кілька років тому жінка поїхала до Італії і не цікавилася життям чоловіка. За словами мешканців села Молодія Глибочицького району, після звільнення з в’язниці господар будинку промишляв крадіжками. Його будинок стоїть самотньо на краю села, тому ніхто до ладу не знав, що в ньому коїться. Люди обходили цей ведмежий кут десятою дорогою. Побувавши в підвалі зловісного будинку добровільний помічник міліції розповів, що жінку містять в жахливих умовах: бруд, антисанітарія, поганий запах. За сексуальними послугами сюди зверталися в основному раніше судимі особи.\nРаботорговці призначили зустріч на вечірній час. Перед перевезенням рабиню напоїли алкоголем до непритомного стану – щоб не підняла крик і не зіпсувала угоду.\n– Часом я приходила в себе і чула їхню розмову, – згадувала Таня (ім’я жінки змінене). – Вони обговорювали, чи не мало грошей запросили. Молодший сказав: «За неї більше не дадуть». У той момент мені було все одно. Хотілося одного – померти …\nУ домовленому місці мікроавтобус зустріла «посередниця» і передала чоловікам у руки 10 тисяч гривень. Після цього їй дозволили забрати «товар». Однак замість «посередниці» до мікроавтобуса кинулися оперативники, що ховалися у припаркованому неподалік машині. Торговців живим товаром повалили на землю, наділи на них наручники, а їх жертву доставили до райвідділу міліції. Операцією по звільненню жінки керував заступник начальника відділу по боротьбі з торгівлею людьми УМВС України в Чернівецькій області Олександр Кучейнік.\n– Таня сиділа в моєму кабінеті як лялька, – розповідає Олександр Кучейнік. – Вона не розуміла, що сталося. Потім її раптом почало лихоманити, у неї побіліли губи. Таня прошепотіла: «Рятуйте, умираю». Я хотів викликати «швидку», але жінка пояснила, що їй потрібно випити трохи горілки. «Раніше я взагалі не пила, – вибачалася Таня. – Але вони вливали в мене стільки алкоголю, що я, напевно, вже стала алкоголіком. Адже я горілку і спирт пила, як воду».\nЖінка була в такому жахливому стані, що я, не роздумуючи, вискочив на вулицю і кинувся до нічного магазину. Було п’ята ранку. Магазин виявився закритий. Почав голосно стукати у двері. Вийшла заспана продавщиця і стала обурюватися: мовляв, не бачиш, що закрита? Я показав міліцейське посвідчення. Продавщиця вибачилася, запитала, що потрібно. «Пляшку горілки, – видихнув я, – і швидко. Людину треба рятувати!» Продавщиця кинула зневажливий погляд і, стиснувши губи, видала пляшку.\nТаня переживала сильний похмільний синдром ще два дні. Через добу після звільнення ми відвезли її до медичних експертів. Виявилося, що у крові жінки було три проміле алкоголю! Це еквівалент половини випитої пляшки горілки. Можна уявити, як ці нелюди накачали її спиртом.\n«Плата за секс з невільницею була символічною: двадцять гривень або пляшка горілки»\nЛікарі констатували у жінки множинні черепно-мозкові травми, перелом перенісся, шрами на обличчі і зап’ястях, рубці від опіків. На тілі жінки практично не було живого місця. Таню помістили в центр соціально-психологічної реабілітації. Там її відвідує тільки одна людина – її рятівник Олександр Кучейнік.\n– Таня розповіла мені свою історію, – продовжує Олександр Кучейнік. – Вона жила з батьками в Житомирській області. Сім’я благополучна, батько займається бізнесом, дім – повна чаша. Однак відносини в батьків з єдиною дочкою були напружені. Причина – її позашлюбний син. Батько дитини відмовився одружуватися на Тані, і її батьки не змогли пробачити дочки такої ганьби. Тим не менш онука обожнювали. Втомившись від постійних закидів, Таня зібрала речі і поїхала до подруги в Чернівці. Знайшла тут роботу, зняла квартиру.\nУ жовтні минулого року жінка познайомилася з приємним, як їй здалося, молодим чоловіком. Одного разу кавалер запросив її на шашлики. «У мого друга прекрасний заміський будинок, – переконував шанувальник. – Поїмо м’яса, вип’ємо вина». Однак замість шикарного особняка, описаного кавалером, жінка побачила недобудований будинок. Господар будинку здався їй неприємним типом, і жінка відмовилася виходити з машини. Але шанувальник зумів переконати її зайти в будинок. Сказав, що це всього на п’ять хвилин. «Залагодимо деякі питання і відразу повернемося в місто», – пообіцяв кавалер.\nТе, що сталося потім, жінка не в силах згадувати навіть зараз. Коли в реабілітаційний центр приїхали місцеві журналісти і спробували поговорити з Танею, у неї була істерика. Співробітники центру не могли заспокоїти її кілька годин. Після цього випадку Олександр Кучейнік заборонив пускати до неї репортерів.\n– У Тані ніби стерті цілі фрагменти у пам’яті, – пояснює Олександр Кучейнік. – Напевно, через те, що її тримали в стані хронічного алкогольного сп’яніння. Чи таким чином мозок жінки захищається від хворобливих спогадів. Вона пам’ятає, що прокинулася в підвалі без одягу. Двері були замкнені. Мучителі не випускали її на вулицю цілих шість місяців! Коли жінка просилася в туалет, їй кидали сміття. Спочатку колишній кавалер і його дружок гвалтували її збоченими способами. Коли їм це набридло, почали пускати до неї своїх приятелів. Плата за секс з невільницею була символічною: двадцять гривень або пляшка горілки.\nЖінка відмовлялася обслуговувати клієнтів, кричала, дряпалася, намагалася вирватися. Щоб заспокоїти рабиню, нелюди били її. Каструлею зламали перенісся, в результаті побоїв жінка кілька разів отримувала струс головного мозку. Не в силах терпіти біль і приниження, Таня кришкою від консервної банки порізала собі вени на лівій руці. Але тут у підвал зайшли «господарі» і перев’язали їй зап’ястя ганчірками. Тоді смерть рабині в їхні плани не входила.\n«Більше всього на світі хочу забути цей жах і почати нове життя»\nНелюди майже не годували свою рабиню. Зрідка вони кидали їй шматок хліба або банку недоїдених консервів.\n– Я бачив фотографію з паспорта Тані: це зовсім інша людина, – зітхає Олександр Кучейнік. – На фото – в міру вгодована, гарна молода жінка. А зараз Таня виснажена, як в’язень концтабору, постаріла і знівечена шрамами. Навіть обличчя змінилося: бліде, синці під очима, губи тремтять …\nУ ході слідства з’ясувалося, що її «господарі» купували у місцевих жителів півторалітрову пляшку спирту та поїли ним жінку протягом трьох днів. Дивно, як організм жінки витримував такі дози алкоголю. Та й взагалі, як вона винесла всі ці нелюдські знущання?!\n– Коли шрами на руках затяглися, вони знову стали водити в підвал своїх дружків, – розповідала Таня. – Я не хотіла … Я їх просила … Але якщо відмовлялася обслуговувати чоловіків, вони обливали мене окропом. А одного разу кинули на розпечену плиту (підвал опалювався саморобної грубкою. – Авт.). Я встигла викинути вперед руки – захищала обличчя. Потім різко сіпнулася, і плита впала мені на ноги. Від болю я втратила свідомість. Потім вже робила все, що вони хотіли …\nНа руках і ногах жінки на все життя залишилися великі потворні рубці від цього пекельного катування.\nУ відношенні Тетяниних катувальників порушено кримінальну справу за фактом торгівлі людьми та звідництва. У найближчі дні до звинувачення додадуть ще дві статті – «Незаконне позбавлення волі» і «Заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості». Судово-медична експертиза визнала затриманих осудними. Вони дають свідчення, але не можуть чітко пояснити мотиви своєї жорстокості. Їм загрожує від восьми до п’ятнадцяти років позбавлення волі.\nОлександр Кучейнік приносить Тані продукти і книги. Вона розпитує його про те, що змінилося за останні півроку. Їй цікаво, що нині в моді. До жінки повертається інтерес до життя.\n– Спочатку я не могла спати: мучили кошмари, – каже Таня. – Снилося, що я знову в підвалі … Постійно думаю про шестирічного сина. Як він там без мене? Скучає? Дуже хочу його побачити. Але як зможу розповісти батькам про те, що зі мною сталося? Соромно зізнатися комусь, через що я пройшла.\nВ останні дні у Тані налагодився сон, з’явився апетит.\n– Найбільше на світі хочу забути цей жах, – зізналася жінка. – Хочу почати нове життя.\nДнями Таню відправили до Києва, в реабілітаційний центр для жертв насильства. Тут за спеціальною програмою з нею працюють психологи, пишуть “Факти”.\nTagged житомирянкасексуальне рабствоторгівля людьми


Презентація: В рамках тижня природничих наук вікторина для 8 та 9 класів :«Весела подорож по організму людини». | Презентація. Біологія\nПрезентація: В рамках тижня природничих наук вікторина для 8 та 9 класів :«Весела подорож по організму людини».\nПрезентація: В рамках тижня природничих наук вікторина для 8 та 9 класів :«Весела подорож по організму людини». Розроблено по програмі: Навчальна програма з біології для 6 – 9 класів, затверджена Наказом Міністерства освіти і науки України від 07.06.2017 № 804. Використовувати як додатковий матеріал на уроках біології 8,9 клас. Та при проведенні тижня природничих наук.\nВ рамках тижня природничих наук вікторина для 8 та 9 класів : «Весела подорож по організму людини». Підготувала вчитель біології: Посітко О.Г\nМета: прищеплювати інтерес студентів до вивчення анатомії, розвивати та вдосконалювати навички виступів перед аудиторією, демонструвати власні знання з анатомії та пропагувати їх серед товаришів.\nДоброго дня, усім хто завітав до нашого умовного «Анатомічного музею». Я запрошую Вас на цікаву та веселу подорож по людському організму. Я дуже сподіваюсь на те, що сьогоднішня зустріч стане для Вас корисною та цікавою. Протягом подорожі не лише буде розповідь про будову органів. А ще й Ви будете відповідати на запитання вікторини.\nЦікаво знати!!! Вчені підрахували, що організм людини складається з 10000000000000 (десять трильйонів) клітин.\nДайте відповіді на запитання: 1.З яких 206 елементів складається скелет людини? 2.У дитини 270 кісток, а у дорослої людини їх 206. Куди ж поділися 64 кісточки? 3.А які відділи скелета людини ви знаєте? 4.Після 40 років людина починає «рости вниз». У чому, на ваш погляд, причина цього? 5.Скільки пар ребер у скелеті людини? 6.Назвіть основні органи чуття людини ? 7.Вестибулярний апарат - це частина головного мозку чи вуха? 8. Який людський орган не змінює розміри з народження до смерті? 9.«Паливний бак людини» - це ... Що?\nКлюч до запитань. 1.Кісток; 2.З віком зростаються; 3.Голова, тулуб, верхні та нижні кінцівки; 4.Висихання хрящів в суглобах і хребті робить нас нижче; 5. 12 пар; 6. Очі, вуха,язик, шкіра, ніс; 7.Вуха; 8. Очей; 9. Шлунок.\nА ЧИ ЗНАЄТЕ ВИ ЩО: Найміцніші кістки черепа. Вони дуже тверді, археологи знаходять черепи людей, які померли багато тисяч років тому. Усі інші кістки їхнього скелета давно стліли й перетворились на порох. А череп зберігся до наших днів.\nЦІКАВО ЗНАТИ, ЩО: Головний мозок знаходиться в черепі. Важить він у чоловіків - 1375 г, у жінок - 1245 г, але розмір мозку не вказує на розумові здібності. У корі великих півкуль налічується близько 14 млрд. нейронів. У каналі хребта є тяж довжиною 41-45 см - спинний мозок.\nА ЗНАЄТЕ ВИ, ЩО: Кров оновлюється ще частіше - через кожні 130 днів. Капіляри в 50 разів тонші від найтоншої людської волосини. У здорового дорослого пульс - 75 ударів за хвилину, а в новонародженого - 140.\nЦІКАВО ЗНАТИ, ЩО: Твої легені безперервно виконують велику роботу. Якщо б вони перекачували не повітря, а воду, то тільки за одну ніч підняли б на висоту другого поверху 0,5 тонн води. Ось такий потужний дихальний апарат створила природа! За добу людина вдихає близько 12 тис. л повітря. Якби волоски слизової оболонки носа не виводили із шляхів дихання пил, то за 70 років в легенях людини його зібралося б близько 5 кг.\nА ЗНАЄТЕ ВИ, ЩО: Клітини, які вистеляють кишечник, живуть тільки 24 години. За добу слинні залози виробляють від 0,5 до 2л слини. Зуб - живий організм. Загальна довжина всіх канальців одного зуба дорівнює 1 км. Вислів "молочні" зуби і зуб "мудрості" належить Гіппократу. Вчені виявили, що в 1 міліграмі зубного нальоту до 8000 млн. живих мікробів, які руйнують зуби й ясна. Значить, треба цей наліт знищувати за допомогою зубної щітки та пасти.\nА ЗНАЄТЕ ВИ, ЩО: Шкіра - зовнішній покрив тіла. Її площина приблизно 2 кв.м. У шкірі людини є понад 2 мільйони потових залоз, здатних виділяти до 12 л поту на добу. 1 кв. см брудної шкіри містить 40000 мікробів. Через кожні кілька місяців повністю оновлюється верхній шар шкіри. Її найдрібніші частини весь час відмирають і опадають, наче пожовкле листя з дерев, їм на зміну виростають нові.\nВисновок Ми з Вами здійснили подорож лише частиною органів людини. А більш детально будову та функції людського організму Ви будете вивчати на біології.\nКарпуніна Руслана іванівна\nБрехунова Олена Василівна\nПарасків Катерина Вікторівна


8 вересня 2020, 21:07 Розмір тексту\nЦією публікацією хочу застерегти вас від недобросовісних людей. Розповідайте про цей випадок знайомим, аби ніхто не потрапив до афериста «на гачок»!\nНещодавно я дізнався, як чоловіки втираються в довіру до жінок через сайти знайомств. Спочатку проводять побачення, а коли вже панянка «на гачку», підливають у каву невідому речовину, після якої людина втрачає свідомість, і можна її обікрасти...\nТак постраждала і моя знайома, яку обікрав такий аферист, доки вона була у відключці. Звуть його Станіслав. Їй говорив, що його звати Єгор.\nА ще цей «горежених», знайомлячись із жертвою, хизувався, що знає співака Петра Чорного. Розумію, що у артистів багато симпатиків які фотографуються. Менеджер Петра Чорного зазначив, що афериста звати Станіслав, більш детальної інформації нам не надали.\nМи не звертаємося до правоохоронних органів, розуміючи безпорадність у цих злочинах. За інформацією з наших джерел його прізвище ніби Леберман ...Зважаючи, що злочинець у «куполах», є припущення що він не один раз відбував покарання в місцях недалеких...\nТому хочу застерегти жінок, які знайомляться на сайтах, адже бувають такі падлюки, тому будьте обачні і вкрай обережні!\nЩе додаю фото цього персонажу. Будьте обережні!!!\nА хто впізнав цю людину, знає його ім‘я та прізвище, прошу повідомити у особисті повідомлення для подальшої роботи.


Piaggio анонсує новий електроскутер, призначений для молодого покоління - мотоновина на MOTO.com.ua\nТеги: Скутери Piaggio Електро\nОтримавши назву «One», електроскутер був спочатку представлений в соціальній мережі TikTok, оскільки саме ця платформа в основному використовується молодими людьми.\nІдея «One» полягає в тому, що це стильний, простий у використанні і надійний скутер. Він буде доступний за ціною від £2500.\nПланується кілька різних моделей з різною потужністю і ємністю батарей, щоб відповідати різним вимогам і бюджетам.\nСтандартна модифікація «One», вартістю £2500 буде мати максимальну швидкість 28 миль/год, запас ходу до 34 миль. Актив «One» за £3000 може розвивати швидкість до 37 миль/год і долати 53 милі в ECO і 41 милю в SPORT режимі.\nПід капотом буде декілька «технологічних штучок», включаючи 5,5-дюймову панель TFT, яка може змінюватися в залежності від умов навколишнього середовища, світлодіодні ліхтарі, запуск без ключа і два режими управління дросельною заслінкою.\nPiaggio «One» має стандартну компоновку з плоскою підлогою і висувними підніжками для пасажирів. Плюс до всього, виробник стверджує, що це єдиний електроскутер в цій категорії, який має просторе багажне відділення під сидінням. Щоб спростити зарядку, батареї також можна буде знімати, щоб зарядити їх в домашніх умовах.\nВартість скутера, звичайно, не маленька, але, якщо знайти хорошу роботу на Jooble, купити його не складе особливих труднощів. Jooble - це міжнародний сайт з пошуку роботи, яким щодня користуються мільйони людей в 71 країні світу.\n29.09.2021 р., переглядів: 22051\nГарна підводка до сайту по пошуку роботи. Краще напишіть - знайдіть другу-третю-четверту роботу.Соні, так колись зробила - їй до сих пір згадують:С одной стороны, все мы помним как Sony в 2006 году презентовала консоль за 600 баксов, и предложила тем кто не может ее купить найти вторую работу.\nhitmanhunter відповів для vaclav 21.12.2021 р.\nу європі мінімалки 700-1500 євро, у деяких країнах і по 2000, тому новий скутер за 3000 євро - це всього 3-4 зарплати, і навіть у бідній польщі... хоча тут є деякий дисонанс, за 3000 євро можна купити XR250 а то вже звір, а не та пенсіонерська хрінь на батарейці