Схема звязування поліфосфатами\nСхема поліфосфатних звязків\nПоліфосфати - лінійні полімери ортофосфорної кислоти, в яких фосфорні залишки зв'язані між собою фосфоангідріднимі зв'язками. Поліфосфати є макроергічними сполуками. Через присутність в їх молекулі атомів фосфору, пов'язаних між собою ангідридну зв'язк...\n() 1. Дослідити пробу на вміст поліфосфатів.\n() 3. Навчитись визначати причини забруднення поліфосфатів та вплив забруднення на екосистему.\n() сірчана кислота 37%\n() слабокислий розчиним молібденовокислого амонію\n() соляна кислота 13.6%\n() 1. Приготування молібденовокислого амонію (реактив II. слабокислий розчин)\n10 г молібденовокислого амонію розчиняють в 400 мл дистильованої води і додають 7 мл концентрованої 98%-ної сірчаної кислоти. Розчин зберігають в поліетиленовій бутлі у темному місці. Стійкий близько 3 міс. Користуватися реактивом можна через 48 год пі...\n1,95 г кристалічного хлориду олова розчиняють у 50 мл 13,6 %-ної соляної кислоти ( 18,4 мл 37 %-ної , що не містить миш'яку , доводять до 50 мл дистильованою водою ). Суспензію ретельно перемішують , зберігають у склянці , покритої всередині шаром пара...\n() 3. Приготування 37%-ного розчину сірчаної кислоти.\n337 мл концентрованої 98%-ної сірчаної кислоти обережно змішують, доливаючи невеликими порціями до 600 мл дистильованої води у мірній колбі на 1000мл. Після охолодження розчин доводять дистильованою водою до 1 л....\n() 2. Налийте 100мл профільтрованої проби у термостійку колбу.\n() 3. Додайте 2мл 37% сірчаної кислоти.\n() 4. Прокип’ятіть на протязі 30хв. При чому об’єм підтримуйте сталим. додаючи дистильовану воду.\n() 5. Після охолодження суміш перелийте у мірну колбу на 100 мл та долийте дистильованої води до мітки.\n() 6. Відберіть 50 мл відфільтрованої проби\n() 7. Налийте 1мл слабокислого розчину молібденовокислого амонію.\n() 8. Перемішайте розчин та почекайте 5 хвилин.\n() 9. Внесіть 0.1мл робочого розчину двохлористого олова і перемішайте суміш.\n() 10. Через 15 хвилин пробу проаналізуйте за допомогою спектрофотометра(або фотоколориметра) з довжиною хвилі 690-720 нм. використовуючи кювети товщиною 2 см.\n() 11. Результати запишіть.\n() 2. Зробіть висновки про причини такого вмісту поліфосфатів.\n() Дослідження води на вміст поліфосфатів фотометричим методом


Що значить купівля китайцями українського банку (АНАЛІТИКА) — Тексти.org.ua\nЩо значить купівля китайцями українського банку (АНАЛІТИКА)\n30 листопада 2016 року Фонд державного майна України продав пакет акцій Українського банку реконструкції і розвитку (99,9%) китайській компанії Bohai Commodity Exchange Co., Ltd.\nОскільки заявку на участь у конкурсі подав лише один учасник, банк було приватизовано по стартовій ціні – за 82 827 000 грн”, – йдеться в повідомленні.\nКитайська компанія Bohai Commodity Exchange Co., Ltd. – найбільша спотова товарна біржа у Китаї з річним оборотом в 1 трлн дол. США.\nКомпанія заснована у 2009 році за участі приватних китайських громадян, декількох державних компаній, а також муніципалітету штату Тяньцзінь, КНР.\nУ квітні 2016 року аукціон з продажу УБРР не відбувся через відсутність покупців. Після чого НБУ оголосив про плани ліквідувати цей банк якщо його не вдасться приватизувати на повторному аукціоні.\nТому Фонд держмайна доклав максимум зусиль до приватизації цього активу, щоб банк уникнув ліквідації, а держава отримала кошти до бюджету.\nНаразі ключовою вимогою до інвестора є поповнення капіталу на 2,5 млн – до 120 млн грн, з метою виконання нормативів НБУ.\nФонд держмайна сподівається, що НБУ в найкоротші строки надасть необхідні дозволи для входження китайського інвестора в капітал банку з метою розвитку діяльності в Україні.\nЗ економічної точки зору, це дуже вигідне придбання Китаю, бо банк продали з премією 35% до величини власного капіталу і ціна продажу банку перевищує балансову вартість капіталу.\nНові власники заплатили за майно банку та інвестиційну нерухомість, але фактично придбали банківську ліцензію без проблем, які могли б дістатися у спадок від минулих власників.\nУБРР привернув увагу китайських інвесторів через добру репутацію менеджменту банку. Крім того, на відміну від багатьох інших українських банків, УБРР не обтяжений заборгованістю і зобов’язаннями перед власниками. Дана покупка має й стратегічне значення для виходу Китаю на європейські ринки, а також для роботи у таких важливих галузях як сільське господарство, машинобудування та інфраструктура.\nДля Китаю український банк може бути цікавий як інвестиційний об’єкт або як інструмент для обслуговування власних корпорацій. Купівля банку – це початковий етап організації китайськими інвесторами в Україні вертикально-інтегрованої структури, що включає і банк, і сільськогосподарську товарну біржу.\nУ довгостроковій перспективі поява банку з китайським капіталом дозволить використовувати його ресурси для кредитування. Можна припустити, що клієнтами цього банку будуть аграрні компанії.\nАдже гроші, отримані через китайський банк під контракти з нашими виробниками, вже можна було б вважати виручкою українського аграрія без вирахування послуг посередників.\nОднозначно, покупка банку – хороший сигнал для українського бізнесу. Прихід нового інвестора говорить про інтерес до фінансового ринку і економіці в цілому.\nХоча зараз це більше схоже на вивчення умов і пошук слабких місць для мінімізації ризиків при подальшій співпраці з Україною з боку китайських інвесторів. Китай використовує дану угоду як пробну кулю, тому не важливий низький рейтинг банку.\nСума угоди невелика (приблизно 3 млн. доларів США), тому для китайців це невеликий ризик.\nОтже, Bohai Commodity Exchange Co придбала представницький офіс при відсутності будь-якої конкуренції під час торгів.\nБанк – “безпроблемний”, бо діяльності практично не вів. Тому китайська сторона не несе жодних ризиків щодо реструктуризації кредитних портфелів, чим займається більшість українських банків, виставлених на продаж.\nУ той же час, покупку УБРР не можна назвати великої китайської інвестицією. Це більше нагадує створення основи для майбутнього обслуговування торгових угод через майданчик, якій можна довіряти. Bohai Commodity Exchange Co – це компанія з річним оборотом близько 1 трлн. доларів США, яка займається спотової торгівлею, розміщенням інвестицій, вивченням ринків.\nВ рамках реалізації проекту “Нового Шовкового шляху” китайський інвестор, можливо, зможе надати фінансові, консультаційні та інші послуги китайським компаніям, які проявляють інтерес до української економіки. На жаль, обсяг китайських інвестицій в Україну не перевищує 1%.\nВ умовах політичної та економічної нестабільності, прихід в Україну такої відомої компанії як BOCE може бути зеленим світлом для інших китайських компаній. Можливо, що в майбутньому банк буде використовуватись для підтримки китайських малих і середніх підприємства, які на даний момент заходять в Україну без підтримки і гарантій держави.\nКрім того, такі дії відповідають стратегії організації торгівлі в валютах країн, без посередництва долара, інтернаціоналізації юаня. Адже, в квітня 2013 року Bohai Commodity Exchange Co. стала першою нефінансової структурою материкового Китаю, яка отримала дозвіл Народного банку Китаю з торгівлі товарами в юанях за кордоном. В цьому ж році вони почали торгувати в Гонконзі – що стало їх дебютом за межами материкового Китаю.\nВ цьому аспекті BOCE може бути зацікавлена в створенні майданчика з торгівлі українськими сировинними товарами за юані. У той же час, на цьому ринку в Україні існує багато проблем, і важко уявити, як це їм вдасться організувати. Крім того, після вступу Китаю в 2015 році до Європейського банку реконструкції і розвитку (і отримання 0,1% частки) Китай отримав нові можливості для розширення впливу в світі поряд зі спробами зміцнити торговельні зв'язки між Європою та Азією.\nЧленство в ЄБРР створило умови для довгострокових китайських інвестицій в регіонах, де працює цей банк, адже китайські інтереси в Європі поширюються на великі проекти в транспортній сфері, в розробці природних ресурсів, промисловий розвиток і фінансове співробітництво.\nКрім того, для китайської сторони було важливо придбати фінансову структуру з такою ж назвою – "банк реконструкції та розвитку", що пояснюється ґрунтовним підходом до вибору назви.\nТаким чином, покупка банку означає:\n1) створенням майданчика для фінансування можливих інвестиційних проектів в Україні, а також для організації фондового ринку сировинної продукції (в тому числі сільськогосподарської та металургійної) за умов політичного рішення з боку керівництва Китаю;\n2) Bohai Commodity Exchange Co. таким чином проводить фінансову розвідку ринку з метою виявлення слабких місць інвестування в Україні;\n3) проведення українсько-китайських розрахунків в юанях зміцнить позиції китайської валюти в світі.\nГончарук А. З., Кіктенко В. О. Україна - КНР // Індекс зовнішньої політики України. Четвертий квартал 2016 року. - Київ: Інститут світової політики, 2016.


Перший крок до нової котельні: незабаром оголосять тендер на будівництво тепломережі на Раківці » Все новости Кременчуга на сайте ТелеграфЪ\n19.04.2019, 11:34 Просмотров: 1 352\nНова мережа коштуватиме 16 млн грн з бюджету\n19 квітня у виконкомі відбулося чергове засідання робочої групи з питань будівництва теплогенеруючих потужностей на Раківці. Говорили, в основному, про першу частину проекту — винос існуючих теплових мереж із зони забудови. На ці потреби в міському бюджеті-2019 передбачено 16 млн грн — внески до статутного капіталу КП «Теплоенерго», які й мають бути використані на нову мережу.\nЯк доповів Іван Москалик, начальник департаменту ЖКГ, до кінця березня мала бути затверджена проектно-кошторисна документація на мережі та проведена експертиза. Однак експерти зробили зауваження щодо назви проекту: нещодавно були внесені зміни до ДБН, і поняття «винос» мереж не існує. Тому експерти заявили, що треба привести проектну документацію (назву) у відповідність до чинного законодавства.\nЩоб це зробити, потрібно, винести питання на сесію про зміну напрямків використання бюджетних коштів (зі зміною назви проекту). Іван Москалик каже, що департамент ЖКГ підготував відповідне додаткове питання на сесію 24 квітня.\n- Після цього розпочинаємо процедуру закупівлі. Затримка в підготовці та отриманні експертного висновку. Експертний висновок буде наступного тижня, - запевнив він.\nВартість проекту нових мереж разом з експертизою складає 60 тис грн.\nГолова бюджетної депутатської комісії Олександр Плескун зауважив, що затримка з проектом та зміною назви ставить під загрозу завершення робіт до початку опалювального сезону.\nНатомість Іван Москалик запевнив, що тендер буде оголошений наприкінці квітня, максимум 2-3 травня.\nНа саму котельню інвестори поки що не дали гроші\nРадник мера з фінансових питань Юрій Тарасенко поінформував, як рухаються перемовини з потенційними інвесторами будівництва котельні на Раківці. Так, мерія отримала лист від компанії Danіda (юридичний орган уряду Данії для надання пільгових кредитів країнам, що розвиваються — ред.), проводиться тендер на відбір консультанта щодо техніко-економічного обгрунтування котельні на Раківці. Будуть залучені світові компанії, підсумки конкурсу підведуть 26 квітня.\n16 травня у місті планується буде перша зустріч представників Danіda, консультантів проекту і фонду НЕФКО, з яким співпрацює Danіda та від якого й очікується отримання кредиту. За кредит ще мають проголосувати депутати на сесії міськради, поки що ж проект лише в стадії перемовин.\nНаразі Юрій Тарасенко говорить лише про базові умови кредитування подібних проектів від НЕФКО: сума до 10-12 млн євро під 4-6% річних та можливість отримати грант у розмірі 35%.\n- Ставка базова. Жодна цифра не має поки що ніякого підтвердження, - зауважив Юрій Тарасенко.\nВін також підкреслив, що наразі місто для вдосконалення схеми теплопостачання працює одразу з двома потенційними інвесторами: для правобережжя — це корпорація НЕФКО, для лівобережжя — ЄІБ («Європейський інвестиційний банк»), два проекти розділені.\nНагадаємо, з 2014 року міська влада вела роботу з ЄІБ щодо будівництва нової котельні на Раківці, але так і не вийшли на угоду та опинилися на початку шляху.\nНагадаємо, що за проектом з Danіda передбачається початок будівництва котельні в міжопалювальному періоді 2020 року — про це говорив в інтерв'ю «Телеграфу» директор КП «Теплоенерго» Віталій Одношевний. Проте наразі поки що не підписані документи.\nТеги: Теплоенерго котельня Раківка мережі Danіda


Журнал Maxim назвав найсексуальніших вагітних зірок (ФОТО) | Новини на Gazeta.ua\nЖурнал Maxim назвав найсексуальніших вагітних зірок (ФОТО)\nПʼятниця, 30 листопада 2007 10:40\nУ Голлівуді справжній бебі-бум. Нещодавно народили Мілла Йововіч і Сальма Хайек, ходять чутки про нову вагітність Брітні Спірс .\nЖурнал Maxim опублікував дев"ятку "найгарячіших" вагітних знаменитостей – до списку увійшли як зірки, що зараз перебувають при надії, так і ті, що вже народили, але вражали в період вагітності своєю сексуальністю.\nЕпітети "за сорок" і "вагітна" зазвичай не асоціюються з сексуальністю, проте актриси Хеллі Беррі це не стосується. Зараз Беррі перебуває на п"ятому місяці.\nВагітність не перешкодила Крістіні знятися днями оголеною у фотосесії для журналу Marie Claire.\nХайді вже народила трьох дітей, але її фігура кожного разу швидко набирала свою колишню ідеальну форму.\nЗараз 36-річна ведуча і модель вагітна четвертою дитиною, яка має народитися навесні 2008 року.\n38-річна співачка народила свою першу дитину, сина Кінгстона, в 2006 році. Зараз подружжя готується завести ще одного малюка.\nСвою єдину рідну дитину, доньку Шілох Нувель, Джолі народила 2006 року від коханого Бреда Пітта.\n39-річна британська актриса завжди була сексуальною, і навіть вагітність не відбилася на ній негативно. Син Олександр народився в неї у липні цього року.\n30-річна американська актриса і модель народила свого першого хлопчика, Дезі Джеймс Кальво, в травні цього року.\nМоніка ніколи не соромилася демонструвати свою фігуру. Свою єдину дочку Деву вона народила в 2004 році, повідомляє ФАКТNEWS.\nЗараз ви читаєте новину «Журнал Maxim назвав найсексуальніших вагітних зірок (ФОТО)». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nНАБУ оприлюднило свою версію про "жучки" у Холодницького Переглядів: 90\nFacebook-скандал: Цукерберг заспокоїв користувачів мережі Переглядів: 1540


Як оформити претензію на роботі — UkrPublic\nПретензія на роботі може бути складена у вигляді скарги на роботодавця. При цьому цей документ допоможе вам відстояти свої права, а також з його допомогою ви зможете вирішити проблеми зі своїм керівником.\n6. Попросіть надіслати вам письмову відповідь на складену претензію. Це можете зробити прямо в тексті скарги. При цьому не забудьте вказати вашу адресу для отримання відповіді.\n1. Зверніться до трудової інспекції з метою захисту своїх прав. Дана компанія веде контроль виконання законів про працю. Проконсультуйтеся з фахівцем про те, які порушення були допущені вашим роботодавцем.\n2. Напишіть всі свої претензії в письмовій формі. Постарайтеся сильно не захоплюватися, пишіть тільки по суті, коротко і без зайвих емоцій. Адже дуже важко читати тривалі послання. Саме тому не слід займати письмовою претензією більше одного або максимум двох аркушів паперу формату А4.\n3. Будь ласка, вкажіть, у чому були порушені ваші права, як співробітника. Це допоможе вам більш грамотно сформулювати власні претензії. Потім спробуйте вказати, як можливо, на ваш погляд, виправити дану ситуацію.\n4. Перелічте аргументовано всі факти порушень ваших прав роботодавцем. При цьому викладайте тільки ті події, за якими ви можете надати докази (підтвердити документально, за допомогою відеозйомки, запису з диктофона або свідченнями). Зверніть увагу на те, що чим більше буде вказано таких доказів, тим дієвішою буде ваша скарга.\n5. Складіть за необхідності список додатків і занесіть його в самий кінець письмової претензії. Потім зробіть посилання на документи, які у вас є у вигляді доказів, у тексті скарги. Обсяг цих додатків може бути будь-яким, все залежить лише від ваших можливостей у зборах доказової бази.\n7. Зверніться до прокуратури. Це необхідно, якщо претензія на роботодавця, яку ви написали в інспекцію, не принесла вам очікуваного результату. У прокуратурі вас також попросять викласти власні претензії в письмовій формі.\nВстановлення вікон у дерев 'яному будинку своїми руками


В дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) с. Розлив інспектор Управління читав лекцію – Головне управління Держпраці у Донецькій області\nВ дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) с. Розлив інспектор Управління читав лекцію 0 134\nАдміністратор 19.12.2017 11:10 19.12.2017\nВчора головним державним інспектором відділу нагляду в АПК, ЖКГ та СКС Олександром Чапеком проведено семінар в дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) с. Розлив Великоновосілківського району щодо стану охорони праці в закладі, положення про порядок навчання і перевірки знань з питань охорони праці, положення про розробку інструкцій з охорони праці.\nОсобливу увагу було звернено на здійснені заходи з усунення порушень, виявлених у ході перевірки від 16.08.2017 року, проведення навчання, перевірку знань, проведення інструктажів з охорони праці, контроль за станом охорони праці в закладі, зміст, побудову, порядок розробку, затвердження та введення інструкцій з охорони праці в дію, а також перегляд, припинення та скасування їх чинності. Були роз’яснені нормативно-правові акти з питань охорони праці.\nПопередня статтяІнспектори відділу контролю західного напрямку відвідали Шахту “Родинська”Наступна статтяУ Докучаєвському відділенні (Покровськ) ПАТ “Донецькоблгаз інспектор Управління проводив лекцію


ᐈ DC показали нову подружку Джокера - Панчлайн (Punchline) ➤ Хто така Панчлайн (Punchline) | Comicbookraw\nДля Джокера у Всесвіт DC вводять нову подружку Панчлайн (Punchline), яка з’явиться вже в найближчих коміксах. У нас ви зможете дізнатися, хто така Панчлайн (Punchline).\nДжокер поступово повертається в світ коміксів про Бетмена, і схоже, що його нова подружка Панчлайн (Punchline) буде ще несамовитівшою ніж Харлі Квінн. Нещодавно DC Comics презентували офіційні художні арти нової героїні коміксів.\nНинішній автор «Бетмена» Джеймс Тайніон IV раніше тільки згадував про можливу появу нової подруги Джокера Панчлайн (Punchline). Не уточнюючи коли вона дебютує, яку роль вона відіграє в історії про війну з Джокером, і навіть про її зв’язки з Клоуном-Принцом злочинного світу. На щастя всіх фанатів, недавно DC презентували офіційний варіант обкладинки і розповіли на які з коміксів фанатам потрібно звернути увагу, щоб побачити початок нової ери Джокера і Панчлайн.\nЧитачі вперше побачать Панчлайн (Punchline) в коміксі «Batman # 89». Дівчину називають «абсолютно унікальною лиходійкою, яка відіграє важливу роль в житті Бетмена».\nПісля цього анонса в коміксі «Year of the Villain: Hell Arisen # 3» з’явилася невелика сценка з оголошенням в якому говорилося, що «остання і найсмертоносніша поплічниця Джокера» з’явиться в Готемі всього через тиждень.\nСтенлі Лау, художник коміксів DC, показав нам дизайн персонажа Панчлайн (Punchline), давши шанувальникам Джокера достатньо часу для ознайомлення з його новою подружкою.\nТільки час покаже, чи будуть відносини Панчлайн з Джокером такими ж серйозними як і його знаменита історія кохання з Харлі Квін.\nDC показали нову подружку Джокера – Панчлайн


"Нічні допити, мов у гестапо": чому в Кагарлику бояться поліції\nУ Кагарлицькому відділенні поліції новий тимчасовий начальник, чемні чергові та активний прийом місцевих жителів.\nЩоправда, там далі працюють поліцейські зі старого складу. Включно з тими, хто був на зміні в ніч проти 24 травня, коли в стінах відділку зґвалтували і катували жінку, яку викликали як свідка. Підозрювані поліцейські своєї провини не визнають і кажуть, що це наклеп.\nЦей злочин став відомим на всю країну і привернув пильну увагу до Кагарлика. ВВС News Україна розповідають, що місцеві мешканці та активісти думають про роботу місцевої поліції.\nБайдужість до простих людей і бездіяльність поліцейських - ось, про що там говорять найбільше. Звинувачення в катуваннях видаються лише гострою верхівкою айсберга безкарності й невирішених, попри реформу, проблем. А ще, крім байдужості, люди скаржаться, що місцева поліція інстинктивно стає на бік сильнішого. А ним частіше є саме злочинець, а не жертва.\nЗагублені справи й обійдені переатестації\n"Ось той дах з надщербленою ринвою - це і є наша поліція", - показують у нагромадженні дахів напрямок руху до будівлі Кагарлицької поліції. "Такі там господарі", - зауважує Сергій Павлик, голова комісії з регламенту та правоохоронної діяльності міської ради.\nРазом з іншим місцевим депутатом Максимом Воловенком вони збирають факти порушень чи бездіяльності місцевих правоохоронців.\nНещодавно прорвало водопровід поруч із поліцією. Комунальники довго шукали місце його розриву. Обійшли всі будинки, крім поліції. А з'ясувалося, що це трапилося саме в правоохоронців.\nПідвал будівлі залило водою, а туалети не працювали. Для поліцейських було відкриттям, що це ж у них протікало. Свою роботу в Кагарлику новий в.о. начальника поліції Дмитро Литвин починає, зокрема, з ремонтів. Під час нашого візиту екскаватор ретельно розчищав подвір'я поліції, мов Авгієві стайні.\nМісцеві депутати запевняють, що в Кагарлицькій поліції не лише занедбали власну будівлю; приймали на роботу людей, які не мали б там служити, а ще й губили кримінальні справи. Там зникли 20 проваджень. Це питання навіть виносили на розгляд місцевої ради.\nДмитро Литвин - вже сьомий начальник за п'ять років. Досі працював у Києві в обласному управлінні Нацполіції. Каже, що на всі питання, що стосуються нещодавніх подій у відділку, відповість службове розслідування та слідство ДБР.\nПодії ночі проти 24 травня він називає "катуваннями, що вже не були поліцейською роботою" та "нелюдською поведінкою".\nА поки нема результатів розслідування, тут не можуть сказати ні скільки поліцейських було у будівлі ввечері та вночі, ні коли привезли постраждалу дівчину, ні те, чи хоча б хтось з них повідомив ексначальнику Сергію Пархоменку про дивний "нічний допит".\nЩоразу, коли в тяжких злочинах підозрюють місцевих поліцейських, реалізується той самий сценарій. Міністр, його заступники, голова Нацполіції, поліцейські чини з обласного управління в один голос засуджують фігурантів та їхніх керівників.\nПотім призначають нового начальника на місцевому рівні.\nТой каже, що є людиною новою та нічого про те, що тут діялося до нього знати не може. Всі при цьому посилаються на службове розслідування, що триває до одного місяця. Коли воно, нарешті, завершується і є результати, то колишнє гостре відчуття несправедливості встигає дещо притупитися. На цій хвилі легше покласти щонайлегшу відповідальність на щонайменшу кількість людей.\nРешта отримують нові посади в інших відділеннях поліції. Іноді - дисциплінарне стягнення.\nЧи проходили поліцейські переатестацію і як саме? Чи брала участь у їхніх атестаційних перевірках громадськість? А що там було з психологічними тестами на профпридатність? Ці питання стараються м'яко оминати, якщо медіа та громадські активісти самі не поцікавляться.\nТак було рік тому в Переяславі, коли вбили 5-річного хлопчика Кирила Тлявова. Двоє з чотирьох фігурантів справи - поліцейські: інспектор поліції Іван Приходько та старший сержант Володимир Пилиповець. Вони на відпочинку вправлялися зі стрільби з вогнепалу посеред міста. Обоє поновилися в правоохоронних лавах через суд. Переатестацію вони не пройшли.\nТодішній начальник переяслав-хмельницької поліції Андрій Медуниця нині очолює яготинський відділок. 12 поліцейських, за офіційною версією, притягнули до відповідальності. Шестеро звільнили з керівних посад.Після службового розслідування екскерівник Нацполіції Сергій Князєв змінив начальника обласного главку. Від липня 2019-го його очолив Андрій Нєбитов.\nІ ось місцеві поліцейські в Київській області знову під підозрою в тяжкому злочині. Цього разу йдеться про "нічний допит" 26-річної дівчини, що, за її свідченнями, обернувся в катування й зґвалтування.\nНічні допити, до речі, в Україні заборонені. Увечері й вночі в таких відділках чергує ціла опергрупа. Де були всі ці правоохоронці? Вони щось чули, бачили, розуміли? З цими питаннями ми зайшли в цей відділок - з ними ми з нього і вийшли. Без відповідей.\nФормально його розформували, а керівництво відсторонили від виконання обов'язків. Але рядові поліцейські працюватимуть далі ще щонайменше два місяці. Включно з тими, хто гіпотетично міг бути свідками катувань і зґвалтування.\nМожна припускати, що кагарлицькі підозрювані - Микола Кузів та Сергій Сулима - переатестацію або не проходили, або ж зробили це після того, як громадськість вийшла з атестаційних комісій.Микола Кузів на час переатестації в 2015-2016 роках служив на Донеччині. У зоні АТО її не проводили.\nСергій Сулима працював у Кагарлицькій патрульній поліції. Його прізвище не знайшли в списках поновлених через суд через провал переатестації чи в списках тих, хто з нею впорався.\nБуло знайдено достатньо способів, як обійти передбачену реформою переатестацію. Це, приміром, перейменування старих підрозділів у "патрульну поліцію", яка не повинна була її проходити - адже її тільки створили. І, звісно, банальне відновлення через суд.\nНа червень 2019-го з 4700 поліцейських, які не пройшли випробувань, 3100 відновилися на роботі. Такі дані наводив екскерівник Нацполіції Сергій Князєв.\n"Варяться в своєму котлі"\nСергій Павлик ще до резонансних подій кілька разів просив міських депутатів визнати роботу місцевих правоохоронців незадовільною. Але більшість його не підтримала.\nІ справа не в надірваних ринвах, і затоплених підвалах, про які не піклувалися.\nНа керівні посади й не тільки в районну поліцію призначають приїжджих. Це мало б сприяти чесності поліції. Мовляв, у місцевих тут родичі та друзі, а це потенційно - кругова порука й кумівство.\nАле, на думку Сергія Павлика, який сам пропрацював в обласній поліції 30 років, "чужинці" не забезпечують змін на краще. А якраз поліцейські, відібрані з місцевих, мали б "більше совісті".\n"Приходить чужа для громади людина на керівну посаду в поліцію і починає не з правоохоронної діяльності, а з того, що об'їжджає пилорами, газові заправки, пункти прийому металобрухту, наркопритони, які в них на обліку, але не закриті", - розповідає Сергій Павлик.\nІ відзначає, що Кагарлик для таких поліцейських кадрів - це просто пункт трансферу з нижчої посади на вищу в обласному центрі чи деінде.\n"Відповідальності перед громадою вони не відчувають, з людьми не спілкуються. Варяться в своєму котлі. За моїми спостереженнями, область ними теж не цікавиться", - каже пан Павлик.\nА те, що сталося у відділку в ніч на 24 травня, порівнює з "нічним допитом у гестапо".\nЯк ГУ Нацполіції в Київській області оцінювали роботу кагарлицьких колег? На це питання Дмитро Литвин не знає відповіді. Пояснює, що це була не його функція збирати дані про місцеву поліцію. Але закликає всіх мешканців Кагарлика приходити до нього, якщо мають скарги на роботу попередників.\nПеред зустріччю з нами якраз приймав людей. Одна з жінок у черзі вже понад пів року домагалася розслідувати крадіжку її коштовного майна. Каже, досі жодного результату.\nБільшість справ місцевої поліції такого ж штибу: "посварилися -побилися" або ж крадіжки.\nІ насправді для людей на місцях реформа поліції - це коли слідчий не проходить повз їхню персональну біду. Він чи вона може бути завалений справами, може не все встигати й не все знати, може втомитися й не відповісти, але не це діймає.\nЛюдей зачіпає байдужість.\n"Передайте, будь ласка, щоб із Кагарлицької поліції не переатестовували оперуповноважену, яка займалась моєю справою. За що? За її байдужість", - каже нам Катерина, продавчиня з місцевого ринку.\nУ жінки вкрали сумку з грошима, мобільним та ключами. Вона дзвонила на свій номер - телефон і далі був увімкнений. Отже, його можна було розшукати по гарячих слідах. Але, за її словами, місцеві поліцейські цим не займалися, як Катерина не просила їх допомогти.\n"Та їм не до лісу й не до вирубок було"\nДопомогти місцеву поліцію просила й Марія Ковалець. Теж марно. На кону - вирубка лісу. Цілком вірогідно - незаконна.\nКоли вона подзвонила 18 жовтня 2019 року в Кагарлицьку поліцію, відповів їй один із нині підозрюваних - Микола Кузів, ексначальник сектору кримінальної поліції.\nВін сказав, що немісцевий і не знає, де той ліс, у якому жінка спостерігає вирубку здорових дерев. Марія запропонувала показати йому дорогу.\nЛіс нині вкритий залісинами штучних галявин - там ще недавно росли високі статні дуби.\n"Рубали найкращі, найбільш здорові дерева. Я питала їх, чи це таке санітарне очищення лісу? Ці люди лише сміялися", - пригадує Марія.\nКоли ж наряд поліції таки дістався лісу, то звідти на подив жінки виїхала інша поліцейська машина. За результатами перевірки вони мали б скласти акт.\n"Відповіли, що ті (невідомі, хто рубав ліс - Ред.) усе одно відкупляться і їм нічого не буде. Краще вже без такої поліції, ніж з нею".\nВідтоді Марія Ковалець самотужки бореться з вирубками в лісі поруч зі своїм домом. Жінка звернулися практично до всіх можливих інстанцій: від поліції до Держекоінспекції. Поки що жодних результатів.\nА тим часом на місцевих базарах завжди можна купити дрова із запахом свіжозрубаного дуба.\n"Повна нетерпимість до катувань"\nЗаступник міністра внутрішніх справ Антон Геращенко в інтерв'ю програмі "Сніданок 1+1" заявив, що підстав для відставки міністра внутрішніх справ Арсена Авакова немає.\n"Я вважаю, що в цій ситуації рішення є необґрунтованим. Тому що ми будуємо систему, за якої вона реагує на подібні події", - наголосив він.\nРеакцію на кагарлицькі події Геращенко називає миттєвою: підозрюваних затримали впродовж 12 годин від моменту звернення дівчини.\n"До Майдану подібні дії приховували. У нас же позиція - і це якраз результат роботи міністра внутрішніх справ - повна нетерпимість до катувань і насильства", - сказав Геращенко.\nАле реакція - це не реформа.\nЖителі Кагарлика й десятків інших містечок України, як ніхто інший, можуть пояснити різницю між першим та другим.\nНа МКС у російському сегменті зламався туалет\n20.10.20 | 09:03


Міжрегіональний форум щодо реформування місцевого самоврядування та децентралізації\nП`ятниця, 17 вересня, 00:42:52\n03.06.2016 11:00 — Агенцiя\n3 червня у місті Батурин відбудеться Міжрегіональний форум «Спроможні громади – сильна держава: об’єднання заради розвитку». Участь у заході підтвердили народні депутати України, повноважні представники Мінагрополітики, керівники Чернігівської області, міські, сільські та селищні голови, голова Відземського регіону Латвійської Республіки, інші посадовці та громадські активісти.\nЗахід відбудеться 3 червня, об 11:00 у Будинку культури, пров. Партизанський, 10, місто Батурин, Бахмацький район, Чернігівська область.\nКонтактна особа Тетяна Терещенко


ФСБ оголосила в розшук українських прикордонників, які затримали екіпаж «Норду» - - Україна Молода\nГоловна > Новини > ФСБ оголосила в розшук українських прикордонників, які затримали екіпаж «Норду»\nАрешт рибальського судна «Норд» розлютив російських окупантів.\n«Вони, звичайно, перебувають в Україні, але, як тільки вони кордон перетнуть, там ми їх цап-царап — і будемо садити за діяльність, в якій вони в цей час уподібнилися сомалійським піратам. Так у цивілізованих державах не чинять», — заявив голова управління ФСБ в анексованому Росією Криму Віктор Палагін.\nЗа його словами, ФСБ встановила особи прикордонників, які причетні до затримання корабля.\nНагадаємо, 25 березня українські прикордонники затримали в акваторії Азовського моря риболовецьке судно під прапором Росії. Прокуратура Автономної Республіки Крим порушила кримінальне провадження за фактом виходу судна «Норд» із закритого Києвом порту анексованої Керчі.\nПриморський районний суд Маріуполя оштрафував громадян України, членів екіпажу заарештованого керченського судна «Норд», але їхні адвокати оскаржили це рішення.\nПізніше члени екіпажу кілька разів намагалися залишити материкову частину України, але з наявними у них паспортами громадян Росії це на законних підставах зробити неможливо.\nУ відповідь на затримання «Норда» управління ФСБ Росії в анексованому Криму порушило кримінальну справу стосовно співробітників Держприкордонслужби України, які затримали судно в Азовському морі. Українські прикордонники назвали це «тиском на Держприкордонслужбу України».\nЗауважимо, з липня 2014 року уряд України офіційно припинив функціонування всіх портів анексованого Росією Криму, гавані півострова закриті для міжнародного судноплавства. За період із 1 серпня 2017 року по 31 січня 2018 року до закритих портів Криму зайшло 591 судно-порушник


Як і чим відкрити файл з розширенням PAK\n1 Що означає розширення PAK\n2 Як відкривати архіви PAK\n2.7 Розпаковують ігрових ресурсів\n3 Чому саме PAK і в чому його переваги\nСпочатку файл PAK був розроблений багато років тому для використання на комп’ютерах під управлінням операційної системи MS DOS. На щастя, ці часи давно позаду, але сучасні користувачі все частіше стикаються з файлами з розширенням PAK. Багато виробників з ігрової індустрії таким чином архівують додатковий контент — відео, музичні або графічні файли, будь-які програмні компоненти ігр та так далі. Як і чим можна відкрити файл PAK, читайте далі.\nЯк відкрити архів PAK.\nЩо означає розширення PAK\nФормат PAK використовується для ігрових архівів (ну або для інших, особистих цілей) для зберігання і розпакування медіа матеріалів. При спробах розпакувати або навіть просто відкрити такий архів необхідно враховувати, що існує кілька способів архівування даних в PAK, тому для відкриття деяких архівів можна використовувати тільки певні програми. Дізнатися, яке з них підійде саме вам, можна методом проб і помилок.\nЯк відкривати архіви PAK\nЧим відкрити архів PAK? Щоб успішно відкрити і використовувати архів PAK, необхідно встановити відповідне програмне забезпечення. В інтернеті є безліч програм і утиліт, які допоможуть вам в цій непростій справі. Єдина умова — утиліту для відкриття розширення PAK, швидше за все, доведеться підбирати вручну.\nНа відміну від програми WinZip, яка після короткого пробного періоду стає платною, є також безкоштовні програми для стиснення і розпаковування файлів, і їх найкращим прикладом є распаковщик PAK-файлів IZArc. Основною функцією IZArc є стиснення і декомпресія файлів, що може бути особливо корисно для файлів, що завантажуються з інтернету. Також варто відзначити, що процес стиснення і розпаковування файлів ніяк не впливає на їх якість. IZArc дуже практична програма, так як працює з більшістю сучасних форматів, включаючи PAK.\nПрограма сповнена різних опцій. Крім стиснення, декомпресії та створення саморозпаковуються файлів, за допомогою програми можна конвертувати формати, відновлювати пошкоджені файли або навіть використовувати скіни для створення персоналізованої панелі інструментів. Крім того, програма дозволяє працювати з різними форматами образів CD і DVD (ISO, BIN, MDF, NRG, IMG, C2D, PDI, CDI).\nБазова версія програми доступна англійською мовою, але з офіційного сайту виробника можна завантажити мовний пакет.\nІнтерфейс FilZip не виділяється чимось особливим. Ви напевно часто бачили функціональні кнопки і дерево файлів. В добре написаному довідковому керівництві міститься безліч інструкцій по роботі з програмою. FilZip буде стискати і декомпрессіровать архів PAK, ACE, ARC, ARJ, BH, XXE, ZOO, ZIP і інші види архівів. Навряд чи більшості користувачів потрібен формат, який є недоступною інструментом.\nЯк і в багатьох сучасних інструментах стиснення, спочатку необхідно створити або відкрити архів. Після цього відкриється діалогове вікно «Додати файл». Ліва панель діалогового вікна — дуже швидкий файловий браузер. Щоб додати файли, виділіть файл або папку, які хочете додати до архіву, і натисніть кнопку «Додати». На правій панелі перераховані файли, вибрані для архіву. Як тільки ви закінчите, просто натисніть кнопку, щоб створити архів.\nFilZip пропонує простий інтерфейс контекстного меню з шістьма варіантами для розпакування файлів. Параметри включають витяг в цю папку, в нову папку, відправку поштою і аналіз архіву. За допомогою перевірки можна додавати приховані файли, зберігати шляху, визначати ступінь стиснення, діапазон декількох дисків і здійснювати безліч інших операцій. Цей інструмент був останній раз оновлений в середині 2006 року. FilZip є простим у використанні для новачків і досить гнучким для досвідчених користувачів. Утиліта підтримує приблизно 15 типів архівів, включаючи ARJ, CAB, RAR, TAR і LHA. Серед її функцій — інтеграція в Windows (перетягування, стиснення і вилучення файлів з контекстного меню), multiExtract і FastExtract.\nТакож читайте: Файл не відкривається, що робити? -\nдодавати файли в архів;\nвидаляти, переглядати і відкривати файли з архіву;\nвикористовувати захищені паролем файли ZIP;\nтестувати файли при добуванні;\nстворювати архіви автоматично.\nТакож легко можна конвертувати один архів в інший, видаляти і відправляти архіви через інтернет через вбудовану функцію електронної пошти.\nALZip — безкоштовна програма, яка читає стислі в 36 форматах файли і може стискати їх в один з 8 типів архівів. За словами розробників AlZip, великий функціонал програми укладено в «самий дружній» інтерфейс.\nнемає дратівливих оголошень або повідомлень.\nПід час установки можна вибрати, які файли використовувати в AlZip, і чи хочете ви інтегрувати цю програму з Windows. Можна вказати формат стиснення за замовчуванням і інші додаткові параметри, але програма буде ефективна і стабільна, навіть якщо ви не зміните ніяких налаштувань.\nПісля установки дружній AlZip швидко і ефективно розархівуйте і архівує ваші файли і папки в будь-який час. Програма вражає своєю швидкістю і надійністю роботи, що не перевантажує систему під час стиснення. Вбудований формат ALZip дозволяє створити архів необмеженого розміру, AlZip також може ділити архіви на окремі пакети, що дозволяє створювати ZIP-архіви для дійсно великих файлів — наприклад, фільмів. AlZip підтримує шифрування архівів, а також дозволяє відновити забутий пароль. ALZip добре виконує свою роботу — він швидко і легко стискає і вивантажує дані. Софт безкоштовний і не набридає постійними нагадуваннями про необхідність придбання ліцензії, тому його можна вибрати як гідну заміну для WinRAR або WinZIP.\nWinZip — це додаток для стиснення і розпаковування файлів формату PAK і інших популярних розширень для архівів. Якщо вам потрібно розпакувати або створити ZIP-архів, це можна зробити за допомогою WinZip. Програма вражає своєю швидкістю і простотою використання. Утиліта сумісна з 32-бітними і 64-розрядними системами.\nінтеграція з SkyDrive, Google Диском, Dropbox.\nможе створювати архіви тільки в форматі ZIP.\nКожен день ми забиваємо наші жорсткі диски величезною кількістю файлів. Таблиці, все більше фотографій і музичних файлів заповнюють наші комп’ютери до країв.\nWinZip знадобиться, коли для даних знадобиться трохи більше місця. Він також повинен бути завантажений користувачами, які часто відправляють файли по електронній пошті і тим, хто хоче обмежити доступ до них паролем. WinZip має багато переваг. Він дуже швидкий в створенні архівів, і користувачі підкреслюють простоту використання. Перейшовши в меню налаштувань WinZip, ми отримаємо доступ до багатьох цікавих опцій. До них відносяться інтелектуальне стиснення зображень, можливість розділити архів на більш дрібні частини, зашифрувати його паролем і вибрати тип стиснення.\nКрім того, додаток також пропонує вбудований конвертер PDF. Він дозволяє перетворювати документи Microsoft Office (наприклад, Word або Excel) в PDF. Таким чином, для конвертації DOC в PDF вам не потрібна ніяка інша програма. WinZip — це програма, яка підтримує безліч типів файлів. До них відносяться RAR, BZ2, CAB, LHA, 7Z, IMG і ISO. Крім того, програма дозволяє синхронізувати файли з популярними хмарними службами зберігання даних, такими як Google Диск, SkyDrive і Dropbox.\nДодаток дозволяє зручно обмінюватися документами в соціальних мережах, наприклад, на Facebook, LinkedIn або Twitter. Це всеосяжний інструмент, який дозволяє в повній мірі використовувати можливості, що надаються стисненням файлів. Якщо потрібно заощадити місце на комп’ютері, на віртуальному диску в хмарі або зробити електронного листа менше, WinZip, безсумнівно, буде найкориснішим додатком.\n7Zip — безкоштовна програма для відкриття файлів PAK і стиснення даних. Нічого особливого, але у неї є переваги, яких не вистачає конкурентам. Формат стиснення 7Zip за замовчуванням не дуже популярний — 7z. Цей формат зменшує файли на 50% ефективніше, ніж звичайний ZIP. Звичайно, програма може також обробляти інші методи стиснення: ZIP, CAB, RAR, ARJ, GZIP або TAR. Програма інтегрується з системою Windows (як для Windows Vista, так і для Windows 7), вибрати файл або папку для упаковки або розпакування можна одним клацанням миші. 7Zip також має інтерфейс командного рядка, який може бути корисний для програмістів, що створюють розпакування архівів. Це цікава альтернатива популярних програм WinRAR і WinZip в Windows XP, Vista і Windows 7.\nWinRAR — це 64-розрядна програма стиснення і розпаковування файлів. Вона дозволяє розпаковувати і створювати нові архіви у різних форматах, включаючи RAR і ZIP. Остання версія програми також підтримує алгоритм стиснення RAR5. 64-розрядної версії WinRAR стискає файли, після чого вони займають ще менше місця на диску. Завдяки цьому їх легше відправити поштою або поділитися в інтернеті. Програма дозволяє вибрати ступінь стиснення і його тип з 15 доступних форматів. Найпопулярнішими з них є ZIP, RAR і ISO, і, крім того, був введений абсолютно новий RAR5 з високим ступенем стиснення.\nWinRAR не є безкоштовним, як і інші програми архівації, такі як ZipGenius або 7Zip, але він пропонує безліч додаткових функцій, таких як захист вмісту файлу за допомогою 256-бітного паролю. Ви також можете створювати саморозпаковуються файли, які особливо корисні, коли ви відправляєте їх не дуже досвідченим користувачам. Програма дуже корисна при стисненні мультимедійних файлів. Картинки, фільми і музика упаковуються в WinRAR з використанням спеціального алгоритму, що значно зменшує розмір архіву. WinRAR інтегрується з системою Windows і доступний з контекстного меню. Просто виберіть файли або папки, викличте правою кнопкою миші контекстне меню, і WinRAR упакує їх в архів.\nНа ринку існує безліч безкоштовних програм декомпресії, але WinRAR пропонує безліч інших функцій і варіантів конфігурації. У порівнянні зі своїми конкурентами, він також забезпечує дуже високу ступінь стиснення з швидкою дією. Програма також доступна в 32-розрядної версії WinRAR. Останньою новинкою WinRAR є введення нового формату стиснення RAR5. Однак ви повинні враховувати, що такі файли можуть відкриватися тільки користувачами, у яких також встановлена остання версія архіватора.\nРозпаковують ігрових ресурсів\nФормат PAK здобув популярність саме в ігровій індустрії — виробники сучасних ігор запаковують в нього мультимедійні файли — відео, заставки, фонову музику та інші компоненти комп’ютерної гри. Для доступу до прихованим ресурсів і для отримання можливості редагування даних комп’ютерні «умільці» придумали спосіб змінювати їх в таких архівах — спеціальні програми-пакувальники ігрових ресурсів.\nВони працюють за тим же принципом, що і звичайні архіватори — архів можна переглянути і змінити вміст, як в провіднику. Кращими додатками-пакувальники ігрових архівів є Extractor, Dragon unPACKer, Game Audio Player pro (своєрідний аудіоплеєр для музики з ігор), Resource Hacker і багато інших. Відкрити архів PAK за допомогою будь-якої з цих програм можна за стандартним сценарієм: запустити софт, в верхньому лівому кутку натиснути Файл — Відкрити (або натиснути на кнопку із зображенням відкривається папки в інтерфейсі програми), вказати шлях до архіву PAK. Готово! Тепер можна отримувати з архівів будь-які доступні дані.\nЧому саме PAK і в чому його переваги\nПереваги PAK полягають в алгоритмі стиснення, який дозволяє досягти максимального значення цього показника. При цьому в архів може бути вміщено величезну кількість файлів, що особливо корисно в ігровій індустрії, де всілякі файли текстур або музичного супроводу можуть обчислюватися тисячами.\nЯк і чим відкрити файл з розширенням PAK Ссылка на основную публикацию


Тимчасово – вигідно: чим відрізняються оренда, лізинг та аутсорсинг | Mind.ua\nТимчасово – вигідно: чим відрізняються оренда, лізинг та аутсорсинг\nІ як зробити правильний вибір\nВлад Горбань, директор департаменту сервісу Konica Minolta Ukraine, резидент Reactor.ua 26 серпня 2021, 15:00\nМожливості для бізнесу з’являються щодня: глобальна цифровізація та постійне наповнення інформацією сприяють появі нових послуг і технологій. За останні два роки бізнес переглянув умови роботи: нині у пріоритеті – операційні, а не капітальні витрати. Водночас на ринку закріплюються формати, що можуть допомогти оптимізувати процеси: лізинг, аутсорсинг та оренда послуг для бізнесу. У чому різниця між цими послугами, розповів Mind директор департаменту сервісу Konica Minolta Ukraine, резидент Reactor.ua Влад Горбань.\nЯк працює оренда?\nОренда – тимчасове володіння предметом, пристроєм за щомісячну/щоквартальну оплату. Служби таксі дають машину в оренду: водій користується автомобілем, сам його заправляє, за потреби ремонтує, а після – повертає назад у парк. Так само з квартирами: людина платить господареві за площу, а прибиранням та комуналкою займається самостійно.\nГоловне в оренді – те, що людина сама вирішує, який об'єкт їй потрібен, самостійно його обслуговує та розпоряджається ним. Найчастіше оренда заточена саме на техніку, приміщення, транспорт.\nЯкі умови аутсорсингу?\nАутсорсинг закриває завдання й вирішує проблеми в бізнесі.\nКомпанії вчаться делегувати непрофільні процеси професіоналам своєї справи, від цього й назва – outer-source-using, «використання зовнішнього джерела». Плюси такого методу в тому, що аутсорсингова компанія повністю відповідає за необхідний результат.\nАудиторам, наприклад, аутсорсингові компанії з дизайну видають красиві презентації для клієнтів, а великі діджитал-агенції, навпаки, беруть аудит і консалтинг на аутсорс, адже для цього потрібні професіонали, де ризик помилки у підрахунках значно нижчий. Навіщо витрачати ресурси у вигляді грошей, часу і сил, якщо можна вкласти їх туди, де вигода очевидна, а витрати прозорі?\nАутсорсинг дозволяє оптимізувати процеси, виділивши час співробітників на важливіші завдання. За нашими підрахунками, аутсорсинг інфраструктури друку дозволяє підвищити ефективність роботи на 30%: парк друкарської техніки оптимізується, процеси друку та копіювання повністю контролюються – співробітники вивільняють час для важливіших завдань, а їх робочий настрій стає набагато кращим, адже рутину перенаправлено фахівцям.\nПерехід на аутсорсинг – це складний етап, але він того вартий, адже:\nаутсорсер відповідає за результат;\nвартість підтримки процесів персоналом зменшується;\nнові технології впроваджуються набагато швидше;\nвитрати стають прозорими;\nрівень сервісу підвищується.\nЧим відрізняються оренда та лізинг?\nОренда/лізинг – це зміна фінансової схеми придбання обладнання, але вона майже ніяк не відображається на кінцевому результаті. На відміну від аутсорсингу, де отримують саме результат, а не «граються» зі способом придбання «знаряддя виробництва».\nБуває, що після користування орендар вирішує придбати продукт, бо вже звик і полюбив його. Це називається лізингом – довгостроковою орендою машин, устаткування з можливістю їх викупу за залишковою вартістю. У лізингу є своя особливість: коли купувати обладнання дорого, а брати кредит – занадто великі ризики, лізинг стає чудовою можливістю згодом залізно придбати предмет використання.\nПри лізингу відсутня застава, фінальна покупка обходиться дешевше, а доставкою та монтажем займається компанія.\nПідсумуємо на прикладі друку. Уявімо компанію, де парк принтерів вже застарів, – директор вирішує оживити інфраструктуру й осучаснити техніку. Обсяги друку великі, а співробітників багато, тому на оновлення потрібно багато ресурсів.\nУ разі оренди компанія платитиме лише за оренду принтерів, а займатися налаштуванням, ремонтом, заміною матеріалів тощо буде самостійно.\nАутсорсинг друку дасть можливість компанії взагалі не думати про процеси: фінансову, технічну й юридичну відповідальність несе постачальник послуг.\nЛізинг – це оренда з можливістю викупу пізніше, якщо немає можливості зробити це зараз.\nВаріантів багато, і кожен має свої переваги. Вибір залежить лише від потреб бізнесу.\nМенеджмент Лізинг REACTOR


Бойовики обстріли Широкине із зеніток, один боєць “Азову” поранений\nГоловна > #Соціалка > Бойовики обстріли Широкине із зеніток, один боєць “Азову” поранений\n#Соціалка 10.05.2015 10:32\nБойовики “ДНР” обстріляли позиції українських військових у Широкиному із стрілецької зброї та зенітних установок. Поранено одного бійця полку “Азов”, передає прес-служба полку.\nЗа інформацією прес-служби, сьогоднішній ранок почався зі щільного артилерійського вогню в Широкиному, що не припиняється досі. У хід пішла стрілецька зброя та зенітні установки. Поранено одного бійця полку “Азов”.\nЗа інформацією прес-центру АТО, з 18.00 години 9 травня незаконні збройні формування в ході обстрілів позицій українських військ знову активно використовували важке озброєння. Не зважаючи ні на що, режим дотримання припинення вогню бандформування порушували 35 разів.


Якщо укусив собака, помреш і ніхто не допоможе\nАндрій Рубан 28 квітня 2016 14:45 698 0\nДо кореспондента “Програми Плюс” звернувся мешканець сусіднього Комсомольська, на якого напав собака і навіть укусив. Після укусу собака втік.\n62-річний чоловік одразу звернувся до лікарні по допомогу і якийсь укол від стовбняка йому зробили. Натомість, якщо собака хворий на сказ, то чоловікові загрожує страшна хвороба, при укусі якою він міг заразитися.\nУ таких випадках терміново треба робити іще один укол від сказу, але, як відомо, в Україні такої вакцини офіційно немає.\n“Я їхав на велосипеді і нічого не очікував. У той момент відчув, як собака, навіть не гавкаючи, просто кинувся мені на ногу, і встиг укусити”, - розповів телефоном чоловік, якого укусив собака.\nЛікар у лікарні запропонував варіант замовити у Києві за 6 тисяч гривень. Як альтернативу запропонував знайти і зловити собаку і принести її у лікарню, для того щоб провести дослідження злої кусучої і виключити варіант захворювання на сказ. Щоправда, яким чиноом собаку ловити, лікарі не повідомили. Собаку звичайно ні зто не ловив, а грошей 6 тисяч невиявилося.\nЦе викликало обурення від потерпілого. Таких грошей навіть у працюючого пенсіонера у кишені немає. Тому він почав шукати і й інші варіанти. І тут допоміг Інтернет. В одній з аптек Кременчука така вакцина є і продадуть її лише за 3700 грн. Хоча і чека не дадуть, іншого варіанту при укусі собаки немає. Треба рятувати життя.\nТож якщо не дай Бог когось покусає собака, хворий на сказ, держава не допомагатиме вижити, а лише розведе руками.\n“Вакцини в Україні немає”, - скаже черговий лікар.\nУ Кременчуці чоловік намагався передати засудженому товаришу незвичайний торт. ФОТО\nУ Кременчуці з четвертого поверху впав підліток\nДень є, гідності немає. У Кременчуці сьогодні традиційно двічі відзначали День Гідності та Свободи. Фото 91 0\nКременчуцькі патрульні провели пізнавальні заняття зі школярами. ФОТО 42 0\nХто з кременчужан залишиться без світла? Адреси 65 0\nУ Кременчуці судили рибалку-порушника, який виловив 11 кілограмів риби 66 0


Активні навушники SORDIN Supreme Pro X з LED ліхтарем придбати за вигідною ціною в Києві та Україні, замовити Навушники онлайн в каталозі магазину для мисливців madhunt.com.ua\nКод товару 6007690\nУ даній моделі в лівій чашці розташований світлодіодний ліхтар LED. Для включення/вимикання ліхтаря необхідно одночасно натиснути кнопки регулювання звуку«, » і «-». Ліхтар вимкнутися автоматично через 3 хвилини.\nАктивні навушники SORDIN Supreme Pro X з LED ліхтарем вибрати від кращого виробника Sordin за вигідною ціною в інтернет каталозі товарів для полювання madhunt.com.ua Спорядження на будь-який смак з доставкою в усі регіони України. Кращі пропозиції на оптику в каталозі інтернет магазину Медхант. наберіть нашим фахівцям на телефонний номер +380 95 330 27 50 і ми допоможемо замовити покупцям в містах: Маріуполь, Вінниця, Ужгород.


Олександр Олександрович Загродський біографія, Військова служба в російській армії, Український офіцер, Емігрант\nОлександр Олександрович Загродський: біографія\nгенерал-хорунжий армії Української народної республіки\nВійськова служба в російській армії\nНародився в сім'ї священика. Закінчив три класи Київської духовної семінарії, сільський вчитель. У 1912 був покликаний в армію, служив у 74-му піхотному полку Ставропольському, розквартированому в Умані, з 1913 - молодший унтер-офіцер, у 1914 - старший унтер-офіцер. У червні 1914 витримав випробування на чин прапорщика (вироблений в чин в серпні 1914). Учасник Першої світової війни, пройшов шлях від прапорщика до штабс-капітана, тричі поранений. Нагороджений Георгіївською зброєю.\nЗ листопада 1917 - командир Київського охоронного полку військ Центральної ради. Учасник боїв проти більшовицьких військ Михайла Муравйова під Конотопом, Дарницею, в обороні Києва. З 9 лютого 1918 - командир 1-го Запорізького куреня військ Центральної ради. З 15 березня 1918 - командир 1-го Запорізького Дорошенківський полку, розгорнутого з куреня після повернення до Києва. До правління гетьмана Павла Скоропадського, незважаючи на обер-офіцерський чин штабс-капітана залишився на посаді командира полку. 21 жовтня 1918 був проведений в чин капітана з перейменуванням у сотники.\nАктивно підтримав повстання проти гетьмана. З 16 листопада 1918 - командир Запорізької дивізії військ Директорії, що діяла в Харківській губернії. З 19 грудня 1918, одночасно, командувач українськими військами на Харківщині. З 28 лютого 1919, одночасно, помічник командувача Східним фронтом Дієвої армії УНР. 21 березня 1919 увійшов до складу так званої революційної ради в Вапнярці, створеної під керівництвом отамана Омеляна Волоха і виступала за мир з більшовиками. У подальшому діяльність Волоха, який перейшов на бік червоних у грудні 1919, не підтримував.\nЗ травня 1919 - командир 6-ї Запорізької дивізії, з 10 червня 1919 - помічник начальника Запорізької групи Дієвої армії УНР. З 1 по 10 вересня 1919 - в.о. командувача Запорізької групи, з 10 вересня - командувач Волинської групою цієї армії. Під час Першого Зимового походу 1919-1920 був начальником Зведеної Волинської дивізії. У лютому-квітні 1920 був хворий на тиф, лікувався в своєму рідному селі. З 15 травня 1920 - начальник 2-ї Волинської стрілецької дивізії армії УНР, потім був інтернований разом з армією. Учасник військової опозиції проти головного отамана Симона Петлюри.\nЗ 1923 жив у Каліші (Польща), очолював Союз українських інвалідів. З 1944 - в Австрії, з 1950 - в США. Почесний член Об'єднання колишніх воїнів-украінцевм в Америці, голова президії орденської ради «Залізного хреста» (ордени УНР). Похований на православному цвинтарі в Баунд-Бруку.\nТинченко Я. Офiцерській корпус Армii Украiньскоi Народноi Республiкі (1917-1921). Кн. 1. Київ, 2007. С. 168-169.


Мідь і е природні сполуки синтез малахіту\nМета роботи.. 2\nЛітературний огляд.. 3\nВластивості Міді .. 5\nХімічні властивості міді .. 7\nМалахіт .. 10\nМалахіт як мінерал .. 12\nМалахіт як прикраса .. 14\nШтучний малахіт .. 15\nПриродні сполуки міді .. 18\nЗ'єднання Міді (1):. 18\nЗ'єднання Міді (II). 19\nЕкспериментальна частина.. 20\nХід роботи.. 21\nСинтезувати 5 м. малахіту, розрахувати практичний вихід продукту, навчитися користуватися необхідною літературою, вибирати з неї необхідну інформацію, і представляти отримані результати.\nМідь та її природні сполуки.\nМідь - елемент 1В групи Періодичної системи, щільність 8,9 г см -3, один з перших металів, які стали відомими людині. Вважають, що мідь почали використовувати близько 5000 до н.е. У природі мідь зрідка зустрічається у вигляді металу. З мідних самородків, можливо, за допомогою кам'яних сокир, були виготовлені перші металеві знаряддя праці. У індіанців, що жили на його берегах оз. Верхнє (Півн. Америка), де є дуже чиста самородна мідь, способи її холодної обробки були відомі до часів Колумба. Близько 3500 до н.е. на Близькому Сході мідь навчилися отримувати з руд, її отримували відновленням вугіллям. Мідні рудники були і в Давньому Єгипті. Відомо, що брили для знаменитої піраміди Хеопса обробляли мідним інструментом. \nДо 3000 до н.е. в Індії, Месопотамії і Греції для виплавки більш твердої бронзи в мідь стали додавати олово. Відкриття бронзи могло статися випадково, проте її переваги в порівнянні з чистою міддю швидко вивели цей сплав на перше місце. Так почався "бронзовий вік".\nВироби з бронзи були у ассірійців, єгиптян, індусів та інших народів давнини. Однак цільні бронзові статуї стародавні майстри навчилися відливати не раніше 5 ст. до н.е. Близько 290 до н.е. Харесом на честь бога сонця Геліоса був створений Колос Родоський. Він мав висоту 32 м і стояв над входом у внутрішню гавань древнього порту острова Родосу в східній частині Егейського моря. Гігантська бронзова статуя була зруйнована землетрусом в 223 н.е.\nПредки древніх слов'ян, які жили в басейні Дону і в Придніпров'ї, застосовували мідь для виготовлення зброї, прикрас і предметів домашнього ужитку. Російське слово «мідь», на думку деяких дослідників, походить від слова «Демида», яке у древніх племен, що населяли Східну Європу, позначало метал взагалі.\nСимвол Cu походить від латинського aes cyproum (пізніше, Cuprum), так як на Кіпрі (Cyprus) знаходилися мідні рудники древніх римлян. Відносний вміст міді в земній корі складає 6,8 · 10 -3%. Самородна мідь зустрічається дуже рідко. Зазвичай елемент знаходиться у вигляді сульфіду, оксиду або карбонату. Найважливішими рудами міді є халькопірит CuFeS 2, який, за оцінками, становить близько 50% всіх родовищ цього елемента, мідний блиск (халькоціт) Cu 2 S, Купрій Cu 2 O і малахіт Cu 2 CO 3 (OH) 2. Великі родовища мідних руд знайдені в різних частинах Північної та Південної Америк, в Африці і на території нашої країни. У 18-19 ст. поблизу Онезького озера добували самородну мідь, яку відправляли на монетний двір у Петербург. Відкриття промислових родовищ міді на Уралі і в Сибіру пов'язано з ім'ям Микити Демидова. Саме він за указом Петра I в 1704 почав карбувати мідні гроші.\nБагаті родовища міді давно вироблені. Сьогодні майже весь метал видобувається з низькосортних руд, що містять не більше 1% міді. Деякі оксидні руди міді можуть бути відновлені безпосередньо до металу нагріванням з коксом. Однак більша частина міді проводиться з залізовмісних сульфідних руд, що вимагає більш складної переробки. Ці руди порівняно бідні, і економічний ефект при їх експлуатації може забезпечуватися лише зростанням масштабів видобутку. Руду зазвичай видобувають у величезних кар'єрах, де використовуються екскаватори з ковшами до 25 м 3 та вантажівки вантажопідйомністю до 250 т. Сировина розмелюють і концентрують (до змісту міді 15-20%) з використанням пінної флотації, при цьому серйозною проблемою є скидання багатьох мільйонів тонн тонко подрібнених відходів в навколишнє середовище. До концентрату додають кремнезем, а потім суміш нагрівають у відбивних печах (доменні печі для тонко подрібненої руди незручні) до температури 1400 ° С, при якій вона плавиться.  Сумарне рівняння протікають реакцій можна з'являтися у вигляді:\n2CuFeS 2 + 5O 2 + 2SiO 2 = 2Cu + 2FeSiO 3 + 4SO 2\nCu +1 + 1e - = Cu 0 |\nFe +3 + 1e - = Fe +2 | -10 e -\n2S -2 - 12E - = 2S +4 |\nO 2 + 4e - = 2O -2\nБільшу частину отриманої чорнової міді очищають електрохімічним методом, переливаючись з неї аноди, які потім підвішують у підкисленою розчині сульфату міді CuSO 4, а катоди покривають листами очищеної міді. У процесі електролізу чиста мідь осідає на катодах, а домішки збираються близько анодів у вигляді анодного шламу, який є цінним джерелом срібла, золота та інших дорогоцінних металів. Близько 1 / 3 використовуваної міді є вторинну мідь, виплавлену з брухту. Річне виробництво нового металу становить близько 8 млн. т. Лідирують з виробництва міді Чилі (22%), США (20%), СНД (9%), Канада (7,5%), Китай (7,5%) і Замбія (5%). \nГоловне застосування металу - як провідник електричного струму. Крім того, мідь використовується в монетних сплавах, тому її часто називають «монетним металом». Вона також входить до складу традиційних бронзи (сплави міді з 7-10% олова) і латуні (сплав міді з цинком) і спеціальних сплавів, таких як монель (сплав нікелю з міддю). Металообробний інструмент з мідних сплавів не породжувати може використовуватися у вибухонебезпечних цехах. Сплави на основі міді служать для виготовлення духових інструментів і дзвонів. \nУ вигляді простої речовини мідь має характерною червонуватою забарвленням. Мідь метал м'який і пластичний. За електро-та теплопровідності мідь поступається тільки сріблу. Металева мідь, як і срібло, володіє антибактеріальними властивостями.\nМідь стійка в чистому сухому повітрі при кімнатній температурі, однак при температурі червоного розжарювання утворює оксиди. Вона реагує також з сіркою і галогенами. В атмосфері, яка містить сполуки сірки, мідь покривається зеленою плівкою основного сульфату. У електрохімічному ряді напруг мідь знаходиться правіше водню, тому вона практично не взаємодіє з неокісляющуюся кислотами. Метал розчиняється в гарячій концентрованої сірчаної кислоти, а також в розведеною та концентрованої азотної кислоти. Крім того, мідь можна перевести в розчин дією водних розчинів ціанідів або аміаку:\n2Cu + 8NH 3 · H 2 O + O 2 = 2 [Cu (NH 3) 4] (OH) 2 + 6H 2 O\nВідповідно до положення міді в Періодичній системі, її єдина стійка ступінь окислення повинна бути (+ I), але це не так. Мідь здатні приймати більш високі ступені окислення, причому найбільш стійкою, особливо у водних розчинах, є ступінь окислення (+ II). У біохімічних реакціях переносу електрона, можливо, бере участь мідь (III). Цей ступінь окислення рідко зустрічається і дуже легко знижується під дією навіть слабких відновників. Відомо кілька з'єднань міді (+ IV).\nПри нагріванні металу на повітрі або в кисні утворюються оксиди міді: жовтий або червоний Cu 2 O та чорний CuO. Підвищення температури сприяє утворенню переважно оксиду міді (I) Cu 2 O. У лабораторії цей оксид зручно отримувати відновленням лужного розчину солі міді (II) глюкозою, гідразином або гідроксиламіном:\n2CuSO 4 + 2NH 2 OH + 4NaOH = Cu 2 O + N 2 + 2Na 2 SO 4 + 5H 2 O\nЦя реакція - основа чутливого тесту Фелінга на цукру і інші відновники. До випробують речовини додають розчин солі міді (II) в лужному розчині. Якщо речовина є відновником, з'являється характерний червоний осад. \nОскільки катіон Cu + у водному розчині нестійкий, при дії кислот на Cu 2 O відбувається або дисмутації, або комплексоутворення:\nCu 2 O + H 2 SO 4 = Cu + CuSO 4 + H 2 O\nCu 2 O + 4HCl = 2 H [CuCl 2] + H 2 O\nОксид Cu 2 O помітно взаємодіє з лугами. При цьому утворюється комплекс:\nCu 2 O + 2NaOH + H 2 O = 2Na [Cu (OH) 2]\nДля отримання оксиду міді (II) CuO найкраще використовувати розкладання\nнітрату або основного карбонату міді (II):\n2Cu (NO 3) 2 = 2CuO + 4NO 2 + O 2\n(CuOH) 2 CO 3 = 2CuO + CO 2 + H 2 O\nОксиди міді не розчиняються у воді і не реагують з нею. Єдиний гідроксид міді Cu (OH) 2 зазвичай отримують додаванням лугу до водного розчину солі міді (II). Блідо-блакитний осад гідроксиду міді (II), що виявляє амфотерні властивості (здатність хімічних сполук проявляти або основні, або кислотні властивості), можна розчинити не тільки в кислотах, але і в концентрованих лугах. При цьому утворюються темно-сині розчини, які містять частки типу [Cu (OH) 4] 2 -. Гідроксид міді (II) розчиняється також у розчині аміаку:\nCu (OH) 2 + 4NH 3 H 2 O = [Cu (NH 3) 4] (OH) 2 + 4H 2 O\nГідроксид міді (II) термічно нестійкий і при нагріванні розкладається:\nCu (OH) 2 = CuO + H 2 O\nЄ відомості про існування темно-червоного оксиду Cu 2 O 3, що утворюється при дії K 2 S 2 O 8 на Cu (OH) 2. Він є сильним окислювачем, при нагріванні до 400 ° С розкладається на CuO і О 2.\nКатіон міді (II), навпаки, у водному розчині досить стійкий. Солі міді (II), в основному, розчинні у воді. Блакитний колір їх розчинів пов'язаний з утворенням іона [Cu (H 2 O) 4] 2 +. Вони часто кристалізуються у вигляді гідратів. Водні розчини в невеликій мірі схильні до гідролізу і з них часто осідають основні солі. Основний карбонат є в природі - це мінерал малахіт, основні сульфати і хлориди утворюються при атмосферної корозії міді, а основне ацетат (ярь-мідянка) використовується в якості пігменту.\nЯрь-мідянка відома з часів Плінія Старшого (23-79 н.е.). У російських аптеках її почали отримувати на початку 17 ст. У залежності від способу отримання вона може бути зеленого або блакитного кольору. Нею були пофарбовані стіни царських палат в Коломенському в Москві.\nНайбільш відому просту сіль - пентагідрат сульфату міді (II) CuSO 4 · 5H 2 O - часто називають мідним купоросом. Слово купорос, мабуть, походить від латинського Cipri Rosa - троянда Кіпру. У Россі мідний купорос називали синім, кіпрським, потім турецьким. Те, що купорос містить мідь, було вперше встановлено в 1644 Ван Гельмонтом. У 1848 Р. Глаубер вперше отримав мідний купорос з міді та сірчаної кислоти. Сульфат міді широко використовується в електролітичних процесах, при очищенні води, для захисту рослин. Він є вихідною речовиною для одержання багатьох інших сполук міді.\nТетраамміни легко утворюються при додаванні аміаку до водних розчинів міді (II) до повного розчинення спочатку випав осаду. Темно-сині розчини тетрааммінов міді розчиняють целюлозу, яку можна знову обложити при підкисленні, що використовується в одному з процесів для отримання віскози. Пріліваніем етанолу до розчину викликає осадження [Cu (NH 3) 4] SO 4 · H 2 O. Перекристалізація тетрааммінов з концентрованого розчину аміаку приводить до утворення фіолетово-синіх пентааммінов, проте п'ята молекула NH 3, легко губиться. Гексаамміни можна отримати тільки в рідкому аміаку, і їх зберігають в атмосфері аміаку. Мідь (II) утворює плоско-квадратний комплекс з макроциклічних лігандів фталоцианинов. Його похідні використовуються для одержання ряду пігментів від синього до зеленого, які стійкі аж до 500 ° С і широко використовуються в чорнилі, фарбах, пластиках і навіть у кольоровому цементі. \nМідь має важливе біологічне значення. Її окислювально-відновні перетворення беруть участь у різних біохімічних процесах рослинного і тваринного світу.\nВищі рослини легко переносять порівняно велике надходження сполук міді з зовнішнього середовища, нижчі ж організми, навпаки, надзвичайно чутливі до цього елементу. Самі незначні сліди сполук міді їх знищують, тому розчини сульфату міді або їх суміші з гідроксидом кальцію (бордоська рідина) застосовують як протигрибкові засоби.\nЗ представників тваринного світу найбільші кількості міді містяться в тілах восьминогів, устриць і інших молюсків. У їх крові вона відіграє ту ж роль, що залізо у крові інших тварин. У складі білка гемоцианин вона бере участь в переносі кисню. Неокислених гемоцианин безбарвний, а в окисленому стані він набуває блакитно-синього забарвлення. Тому не дарма кажуть, що у восьминогів - блакитна кров.\nОрганізм дорослої людини містить близько 100 мг міді, зосередженої, в основному, в білках, тільки вміст заліза і цинку вище. Щоденна потреба людини у міді складає близько 3-5 мг. Дефіцит міді проявляється в анемії, проте надлишок міді також небезпечний для здоров'я.\nХімічні властивості міді.\nМідь - електропозитивних метал. Відносну стабільність її іонів можна оцінити на підставі наступних даних:\nCu 2 + + e → Cu + E0 = 0,153 B,\nСu + + е → Сu 0 E0 = 0,52 В,\nСu 2 + + 2е → Сu 0 E0 = 0,337 В.\nМідь витісняється зі своїх солей більше електронегативними елементами і не розчиняється в кислотах, що не є окислювачами. Мідь розчиняється в азотній кислоті з утворенням Cu (NO 3) 2 та оксидів азоту, в гарячій конц. H 2 SO 4 - з утворенням CuSO 4 і SO 2. У нагрітої розведеною H 2 SO 4 мідь розчиняється тільки при продуванні через розчин повітря.\nХімічна активність міді невелика, при температурах нижче 185 ° С з сухим повітрям і киснем не реагує. У присутності вологи і СО 2 на поверхні міді утворюється зелена плівка основного карбонату. При нагріванні міді на повітрі йде поверхневе окислення; нижче 375 ° С утворюється СuО, а в інтервалі 375-1100 ° С при неповному окисненні міді - двошарова окалина (СuО + Сu 2 О). Вологий хлор взаємодіє з міддю вже при кімнатній температурі, утворюючи хлорид міді (II), добре розчинний у воді. Мідь реагує і з іншими галогенами.\nОсобливу спорідненість проявляє мідь до сірки: у парах сірки вона горить. З воднем, азотом, вуглецем мідь не реагує навіть при високих температурах. Розчинність водню у твердій міді незначна і при 400 ° С становить 0,06 г в 100 г міді. Присутність водню в міді різко погіршує її механічні властивості (так звана "воднева хвороба"). При пропущенні аміаку над розпеченою міддю утворюється Cu 2 N. Вже при температурі розжарювання мідь піддається впливу оксидів азоту: N2O і NO взаємодіють з утворенням Сu 2 О, a NO 2 - з утворенням СuО. Карбіди Сu 2 З 2 і СuС 2 можуть бути отримані дією ацетилену на аміачні розчини солей міді. Окислювально-відновні рівноваги в розчинах солей міді в обох ступенях окислення ускладнюються легкістю диспропорціонування міді (I) в мідь (0) і мідь (II), тому комплекси міді (I) зазвичай утворюються тільки в тому випадку, якщо вони нерозчинні (наприклад, CuCN і Cul) або якщо зв'язок метал-ліганд має ковалентний характер, а просторові чинники сприятливі.\nМідь (II). Двозарядний позитивний іон міді є її найбільш поширеним станом. Більшість сполук міді (I) дуже легко окислюється у сполуки двухвалентной міді, але подальше окислення до міді (Ш) ускладнене.\nКонфігурація 3d 9 робить іон міді (II) легко деформується, завдяки чому він утворює міцні зв'язки з серосодержащими реагентами (ДДТК, етілксантогенатом, рубеановодневої кислотою, дитизоном). Основним координаційним поліедрів для двухвалентной міді є симетрично подовжена квадратна біпіраміда. Тетраедрично координація для міді (П) зустрічається досить рідко і в з'єднаннях з тіолами, мабуть, не реалізується.\nБільшість комплексів міді (II) має октаедричні структуру, в якій чотири координаційних місця зайняті лігандами, розташованими до металу ближче, ніж два інших ліганда, що знаходяться вище і нижче металу. Стійкі комплекси міді (II) характеризуються, як правило, плоскоквадратной або октаедричній конфігурацією. У граничних випадках деформації октаедричні конфігурація перетворюється на плоскоквадратную. Велике аналітичне застосування мають зовнішньосферно комплекси міді.\nГідроксид міді (II) Сu (ОН) 2 у вигляді об'ємистого осаду блакитного кольору може бути отриманий при дії надлишку водного розчину лугу на розчини солей міді (II). ПР (Сu (ОН) -) = 1,31.10 -20. У воді цей осад малорастворим, а при нагріванні переходить в СuО, отщепляя молекулу води. Гідроксид міді (II) має слабо вираженими амфотерними властивостями і легко розчиняється у водному розчині аміаку з утворенням осаду темно-синього кольору. Осадження гідроксиду міді відбувається при рН 5,5.\nПослідовні значення констант гідролізу для іонів міді (II) рівні: рК 1 гідр = 7,5; рК 2 гідр = 7,0; рК 3 гідр = 12,7; рК 4 гідр = 13,9. Звертає на себе увагу незвичайне співвідношення pK1гідр> рК 2 гідр. Значення рК = 7,0 цілком реально, так як рН повного осадження Сu (ОН) 2 одно 8-10. Однак рН початку осадження Сu (ОН) 2 одно 5,5, тому величина рК1гндр = 7,5, очевидно, завищена\nМідь (III). Доведено, що мідь (III) з конфігурацією 3d 8 може існувати в кристалічних з'єднаннях і в комплексах, утворюючи аніони - купрати. Купрати деяких лужних і лужноземельних металів можна отримати, наприклад, нагріванням суміші оксидів в атмосфері кисню. КСuО 2 - це діамагнітне з'єднання блакитно-сталевого кольору.\nПри дії фтору на суміш КСl і СuСl 2 утворюються світло-зелені кристали парамагнітного з'єднання До 3 СuF 6.\nПри окисленні лужних розчинів міді (II), що містять перйодатом або теллурати, гіпохлоритом або іншими окислювачами утворюються діамагнітні комплексні солі складу K 7 [Cu (IO 6) 2] 7 H 2 O. Ці солі є сильними окислювачами і при підкисленні виділяють кисень.\nСполуки міді (Ш). При дії спиртового розчину лугу та пероксиду водню на охолоджений до 50 ° спиртовий розчин хлориду міді (II) випадає коричнево-чорний осад пероксиду міді СuО 2. Це поєднання в гідратованої формі можна отримати при дії пероксиду водню на розчин солі сульфату міді, що містить в невеликих кількостях Na 2 CO 3. Суспензія Сu (ОН) 2 в розчині КОН взаємодіє з хлором, утворюючи осад Сu 2 О 3 червоного кольору, частково переходить у розчин.\nМалахіт - є з'єднанням міді, склад природного малахіту нескладний: це основний карбонат міді (СuОН) 2 СО 3, або СuСО 3 · Сu (ОН) 2. Це з'єднання термічно нестійка і легко розкладається при нагріванні, навіть не дуже сильному. Якщо нагріти малахіт вище 200 о С, він почорніє і перетвориться на чорний порошок оксиду міді, одночасно виділяться пари води і вуглекислий газ: (СuОН) 2 СО 3 = 2CuO + CO 2 + H 2 O. Однак отримати знову малахіт - дуже важке завдання: це не могли зробити протягом багатьох десятиліть, навіть після успішного синтезу алмазу. Непросто отримати навіть з'єднання того ж складу, що і малахіт. Якщо злити розчини сульфату міді і карбонату натрію, то вийде пухкий об'ємистий блакитний осад, дуже схожий на гідроксид міді Сu (OH) 2; одночасно виділиться вуглекислий газ. Але приблизно через тиждень пухкий блакитний осад сильно ущільниться і прийме зелений колір. Повторення досвіду з гарячими розчинами реагентів призведе до того, що ті ж зміни з осадом відбудуться вже через годину.\nРеакцію солей міді з карбонатами лужних металів вивчали багато хіміки різних країн, проте результати аналізу отриманих опадів у різних дослідників розрізнялися і іноді істотно. Якщо взяти занадто багато карбонату, осад взагалі не випаде, а вийде розчин красивого синього кольору, у якому мідь у вигляді комплексних аніонів, наприклад, [Cu (CO 3) 2] 2 -. Якщо карбонату взяти менше, випадає об'ємистий желеподібний осад світло-синього кольору, спінений бульбашками вуглекислого газу. Подальші перетворення залежать від співвідношення реагентів. При надлишку СuSО 4, навіть невеликому, осад з часом не змінюється. При надлишку ж карбонату натрію синій осад через 4 дні різко (в 6 разів) зменшується в об'ємі і перетворюється на кристали зеленого кольору, які можна відфільтрувати, висушити і розтерти в тонкий порошок, який за складом близький до малахіту. Якщо збільшити концентрацію СuSO 4 від 0,067 до 1,073 моль / л (при невеликому надлишку Nа 2 СО 3), то час переходу синього осаду в зелені кристали зменшується від 6 днів до 18 годин. Очевидно, в блакитному студне з часом утворюються зародки кристалічної фази, які поступово зростають. А зелені кристали набагато ближче до малахіту, ніж безформний холодець.\nТаким чином, щоб отримати осад певного складу, відповідного малахіту, треба взяти 10%-ний надлишок Nа 2 СО 3, високу концентрацію реагентів (близько 1 моль / л) і витримувати синій осад під розчином до його переходу в зелені кристали. До речі, суміш, що отримується додаванням соди до мідного купоросу, здавна використовували проти шкідливих комах у сільському господарстві під назвою «бургундська суміш».\nВідомо, що розчинні сполуки міді отруйні. Основний карбонат міді розчинимо, але в шлунку під дією соляної кислоти він легко переходить у розчинний хлорид: (СuОН) 2 СО 3 + 2HCl = 2CuCl 2 + CO 2 + H 2 O. Чи небезпечний в такому випадку малахіт? Колись вважалося дуже небезпечним вколотися мідної шпилькою або шпилькою, кінчик якої позеленів, що вказувало на освіту солей міді - головним чином основного карбонату під дією вуглекислого газу, кисню і вологи повітря. У дійсності токсичність основного карбонату міді, в тому числі і того, який у вигляді зеленої патини утворюється на поверхні мідних і бронзових виробів, дещо перебільшена. Як показали спеціальні дослідження, смертельна для половини піддослідних щурів доза основного карбонату міді становить 1,35 г на 1 кг маси для самця і 1,5 г - для самок. Максимальна безпечна одноразова доза складає 0,67 г на 1 кг. Звичайно, людина - не щур, але і малахіт - явно не ціаністий калій. І важко уявити, щоб хто-небудь з'їв півсклянки розтертого в порошок малахіту. Те ж можна сказати про основний ацетат міді (історична назва - ярь-мідянка), який виходить при обробці основного карбонату оцтовою кислотою і використовується, зокрема, як пестицид. Значно небезпечніше інший пестицид, відомий під назвою «паризька зелень», який являє собою суміш основного ацетату міді з її арсенатів Cu (AsO 2) 2.\nХіміків давно цікавило питання - існує чи не основною, а простий карбонат міді СuСО 3. У таблиці розчинності солей на місці СuCO 3 коштує прочерк, що означає одне з двох: або ця речовина повністю розкладається водою, або його зовсім не існує. Дійсно, протягом цілого століття нікому не вдавалося отримати це речовина, і у всіх підручниках писали, що карбонат міді не існує. Проте в 1959 ця речовина було отримано, хоча й за особливих умовах: при 150 ° С в атмосфері вуглекислого газу під тиском 60-80 атм.\nМалахіт як мінерал.\nПриродний малахіт завжди утворюється там, де є поклади мідних руд, якщо ці руди залягають в карбонатних породах - вапняках, доломітах та ін Часто це сульфідні руди, з яких найбільш поширені халькозин (інша назва - халькокіт) Cu 2 S, халькопірит CuFeS 2, борніт Cu 5 FeS 4 або 2Cu 2 S · CuS · FeS, ковеллін CuS. При вивітрюванні мідної руди під дією підземних вод, у яких розчинені кисень і вуглекислий газ, мідь переходить в розчин. Цей розчин, що містить іони міді, повільно просочується через пористий вапняк і реагує з ним з утворенням основного карбонату міді - малахіту. Іноді крапельки розчину, випаровуючись в порожнинах, утворюють натікання, щось на кшталт сталактитів і сталагмітів, тільки не кальцитових, а малахітових. Всі стадії утворення цього мінералу добре видно на стінках величезного міднорудної кар'єра глибиною до 300 - 400 м в провінції Катанга (Заїр). Мідна руда на дні кар'єру дуже багата - містить до 60% міді (в основному у вигляді халькозину). Халькозин - темно-сріблястий мінерал, але у верхній частині рудного пласта всі його кристалики позеленіли, а порожнечі між ними заповнилися суцільний зеленою масою - малахітом. Це було саме в тих місцях, де поверхневі води проникали через породу, що містить багато карбонатів. При зустрічі з халькозином вони окислюються сірку, а мідь у вигляді основного карбонату осідала тут же, поруч із зруйнованим кришталиком халькозину. Якщо ж поблизу була порожнеча в породі, малахіт виділявся там у вигляді красивих напливів. \nОтже, для утворення малахіту потрібно сусідство вапняку і мідної руди. А чи не можна використовувати цей процес для штучного отримання малахіту в природних умовах? Теоретично в цьому немає нічого неможливого. Було, наприклад, запропоновано використовувати такий прийом: в відслужили своє підземні виробки мідної руди засипати дешевий вапняк. У міді теж не буде недоліку, тому що навіть при зробленому технології видобутку неможливо обійтися без втрат. Для прискорення процесу до вироблення треба підвести воду. Скільки може продовжитися такий процес? Зазвичай природне утворення мінералів - процес вкрай повільний і йде тисячоліттями. Але іноді кристали мінералів ростуть швидко. Наприклад, кристали гіпсу можуть у природних умовах рости зі швидкістю до 8 мкм на добу, кварцу - до 300 мкм (0,3 мм), а залізний мінерал гематит (кровавік) може за одну добу вирости на 5 см. Лабораторні дослідження показали, що і малахіт може рости зі швидкістю до 10 мкм на добу. При такій швидкості в сприятливих умовах десятисантиметрові кірка чудового самоцвіту виросте років за тридцять - це не такий вже великий термін: навіть лісопосадки розраховані на 50, а то й на 100 років і навіть більше.\nОднак бувають випадки, коли знахідки малахіту в природі нікого не тішать. Наприклад, в результаті багаторічної обробки грунтів виноградників бордоської рідиною під орним шаром іноді утворюються справжні малахітові зерна. Виходить цей рукотворний малахіт так само, як і природний: бордоська рідина (суміш мідного купоросу з вапняним молоком) просочується в грунт і зустрічається з вапняними відкладеннями під нею. У результаті вміст міді в грунті може досягати 0,05%, а в золі виноградного листя - більше 1%!\nУтворюється малахіт і на виробах з міді та її сплавів - латуні, бронзи. Особливо швидко такий процес йде у великих містах, в яких повітря містить оксиди сірки та азоту. Ці кислотні агенти, спільно з киснем, вуглекислим газом і вологою, сприяють корозії міді та її сплавів. При цьому колір утворюється на поверхні основного карбонату міді відрізняється землистим відтінком.\nМалахіту в природі часто супроводжує синій мінерал азурит - мідна лазур. Це теж основний карбонат міді, але іншого складу - 2СuСО 3 · Сu (ОН) 2. Азуріт і малахіт нерідко знаходять разом; їх полосчатиє зрощення називають азуромалахітом. Азуріт менш стійкий і у вологому повітрі поступово зеленіє, перетворюючись на малахіт. Таким чином, малахіт в природі зовсім не рідкісний. Він покриває навіть старовинні бронзові речі, які знаходять під час археологічних розкопках. Більш того, малахіт часто використовують як мідну руду: адже він містить майже 56% міді. Однак ці крихітні малахітові зернятка не представляють інтересу для шукачів каменів. Більш-менш великі кристали цього мінералу трапляються дуже рідко. Зазвичай кристали малахіту дуже тонкі - від сотих до десятих часток міліметра, а в довжину мають до 10 мм, і лише зрідка, у сприятливих умовах, можуть утворитися величезні багатотонні натікання щільної речовини, що складається з маси як би злиплих кристаликів. Саме такі напливи і утворюють ювелірний малахіт, який зустрічається дуже рідко. Так, в Катанге для отримання 1 кг ювелірного малахіту треба переробити близько 100 т руди.\nДуже багаті родовища малахіту були колись на Уралі; на жаль, в даний час вони практично виснажені. Уральський малахіт був виявлений ще в 1635, а в 19 ст. там добували в рік до 80 т неперевершеного за якістю малахіту, при цьому малахіт часто зустрічався у вигляді досить важких брил. Найбільша з них, масою 250 т, була виявлена в 1835, а в 1913 знайшли брилу масою понад 100 т. Суцільні маси щільного малахіту йшли на прикраси, а окремі зерна, розподілені в породі, - так званий землистий малахіт, і дрібні скупчення чистого малахіту використовувалися для вироблення високоякісної зеленої фарби, «малахітової зелені» (цю фарбу не слід плутати з «малахітовим зеленим», що є органічним барвником, а з малахітом його ріднить хіба що колір). До революції в Єкатеринбурзі та Нижньому Тагілі дахи багатьох особняків були пофарбовані малахітом в красивий синювато-зелений колір. Привертав малахіт і уральських майстрів виплавки міді. Але мідь добували тільки з мінералу, який представляє інтересу для ювелірів і художників. Суцільні шматки щільного малахіту йшли тільки на прикраси.\nМалахіт як прикраса.\nВсі, хто бачив вироби з малахіту, погодяться, що це один з найкрасивіших каменів. Переливи всіляких відтінків від блакитного до густо-зеленого у поєднанні з химерним малюнком надають мінералу неповторну своєрідність. У залежності від кута падіння світла одні ділянки можуть здаватися світліше інших, а при повороті зразка спостерігається «перебеганіе» світла - так званий муаровий або шовковистий відлив. За класифікацією академіка А. Є. Ферсмана і німецького мінералога М. Бауера малахіт займає вищий перший розряд серед напівдорогоцінного каміння, поряд з гірським кришталем, лазуритом, яшмою, агатом.\nСвою назву мінерал веде від грецького malache - мальва, листя цієї рослини мають, як і малахіт, яскраво-зелений колір. Термін «малахіт» введений в 1747 шведським мінералогом Ю. Г. Валлеріус.\nМалахіт відомий з доісторичних часів. Найдавніше з відомих малахітових виробів - підвіска з неолітичного могильника в Іраку, якої більше 10,5 тис. років. Малахітовим бусам, знайденим в околицях древнього Єрихону, 9 тис. років. У Стародавньому Єгипті малахіт, змішаний з жиром, застосовували у косметиці та в гігієнічних цілях. Їм фарбували в зелений колір повіки: мідь, як відомо, має бактерицидні властивості. Розтертий в порошок малахіт використовували для виготовлення кольорового скла і глазурі. Використовували малахіт в декоративних цілях і в Древньому Китаї.\nУ Росії малахіт відомий з 17 ст., Але масове його використання в якості ювелірного каменю почалося тільки в кінці 18 ст., Коли на Гумешевском руднику були знайдені величезні малахітові моноліти. З тих пір малахіт став парадним облицювальним каменем, що прикрашає палацові інтер'єри. З середини 19 ст. на ці цілі з Уралу щорічно привозили десятки тонн малахіту. Відвідувачі Державного Ермітажу можуть милуватися Малахітовий залом, для прикрашення якого пішло дві тонни малахіту, там же знаходиться і величезна малахітова ваза. Вироби з малахіту можна бачити і в Єкатерининському залі Великого Кремлівського палацу в Москві. Та найкращим за красою та розмірами виробом з малахіту можуть вважатися колони біля вівтаря Ісаакіївського собору в Санкт-Петербурзі висотою близько 10 м. Невтаємниченим здається, що і ваза, і колони виготовлені з величезних суцільних шматків малахіту. Насправді це не так. Самі вироби виготовлені з металу, гіпсу, інших матеріалів, і лише зовні облицьовані плитками малахіту, вирізаними з відповідного шматка - своєрідної «малахітової фанерою». Чим більше був вихідний шматок малахіту, тим більшого розміру плитки вдавалося з нього вирізати. А для економії цінного каменю плитки робили дуже тонкими: їх товщина іноді доходила до 1 мм! Але головна хитрість була навіть не в цьому. Якщо просто викласти такими плитками яку-небудь поверхню, то нічого доброго не вийде: адже краса малахіту визначається багато в чому його візерунком. Необхідно було, щоб візерунок кожної плитки був продовженням візерунка попередньої. \nОсобливий спосіб різання малахіту довели до досконалості майстра-малахітчікі Уралу й Петергофа і тому він у всьому світі відомий як «російська мозаїка». Відповідно з цим способом шматок малахіту розпилюється перпендикулярно шаруватої структурі мінералу, причому отримувані плитки як би «розгортаються» у вигляді гармошки. У такому разі візерунок кожної наступної плитки є продовженням візерунка попередньої. При такій розпилюванні з порівняно невеликого шматка мінералу може бути отримана облицювання великої площі з єдиним триваючим візерунком. Потім за допомогою спеціальної мастики отриманими плиточка обклеювали виріб, і ця робота теж вимагала найбільшого уміння і мистецтва. Майстрам іноді вдавалося «протягнути» малахітовий візерунок через виріб досить великого розміру.\nУ 1851 Росія взяла участь у Всесвітній виставці в Лондоні. Серед інших експонатів була, звичайно, і «російська мозаїка». Особливо вразили лондонців двері в російській павільйоні. Одна з місцевих газет писала з цього приводу: «Перехід від брошки, яку прикрашає малахіт як дорогоцінний камінь, до колосальних дверей здавався незбагненним: люди відмовлялися повірити, що ці двері були зроблені з того ж матеріалу, який всі звикли вважати коштовністю». З уральського малахіту виготовлена також маса прикрас (Малахітова скринька Бажова).\nДоля будь-якого великого родовища малахіту (а їх у світі можна перерахувати по пальцях) однакова: спочатку там видобувають великі шматки, з яких роблять вази, письмові прилади, шкатулки, потім розміри цих шматків поступово зменшуються, і з них роблять в основному вставки в кулони, брошки, персні, сережки та інші дрібні ювелірні вироби. Зрештою родовище виробної малахіту повністю виснажується, як це і сталося з Уральськими. І хоча в даний час відомі родовища малахіту в Африці (Заїр, Замбія), Австралії (штат Квінсленд), США (штати Теннесі, Арізона), що видобувається там малахіт і за кольором, і за красою малюнка поступається уральському. Не дивно, що значні зусилля були спрямовані на отримання штучного малахіту. Але якщо синтезувати основний карбонат міді порівняно легко, то отримати справжній малахіт дуже важко - адже отриманий в пробірці або реакторі осад, за складом відповідний малахіту, і красивий самоцвіт відрізняються один від одного не менше, ніж непоказний шматочок крейди від шматка білосніжного мармуру\nЗдавалося, що великих проблем тут не буде: за плечима дослідників вже були такі досягнення, як синтез алмазу, смарагду, аметисту, безлічі інших дорогоцінних каменів і мінералів. Проте численні спроби отримати гарний мінерал, а не просто зелений порошок, ні до чого не привели, і ювелірно-виробне малахіт довгий час залишався одним з небагатьох природних самоцвітів, отримання яких вважали майже неможливим.\nУ принципі, існує кілька способів отримання штучних мінералів. Один з них - це створення композитних матеріалів спіканням порошку природного мінералу в присутності інертного сполучного при високому тиску. При цьому відбувається багато процесів, з яких головні - це ущільнення і перекристалізація речовини. Цей метод отримав широке поширення в США для отримання штучної бірюзи. Так само були отримані жадеїт, лазурит, інші напівкоштовні камені. У нашій країні композити отримували цементуванням дрібних уламків природного малахіту розміром від 2 до 5 мм за допомогою органічних затверджувачів (на кшталт епоксидних смол) з додаванням в них барвників відповідного кольору і тонкого порошку того ж мінералу в якості наповнювача. Робочу масу, складену із зазначених компонентів у певному процентному відношенні, піддавали стиску при тиску до 1 ГПа (10000 атм.) При одночасному нагріванні понад 100 ° С. У результаті різних фізичних і хімічних процесів відбувалося міцне цементування всіх компонентів в суцільну масу, яка добре полірується. За один робочий цикл таким чином отримують чотири платівки зі стороною 50 мм і товщиною 7 мм. Правда, їх досить легко відрізнити від природного малахіту.\nІнший можливий спосіб - гідротермальний синтез, тобто отримання кристалічних неорганічних сполук в умовах, що моделюють процеси утворення мінералів в земних надрах. Він заснований на здатності води розчиняти при високих температурах (до 500 ° С) і тисках до 3000 атм. речовини, які в звичайних умовах практично нерозчинні - оксиди, силікати, сульфіди. Щорічно цим способом отримують сотні тонн рубінів і сапфірів, з успіхом синтезують кварц і його різновиди, наприклад, аметист. Саме цим способом було отримано малахіт, який майже не відрізняється від природного. При цьому кристалізацію ведуть у більш м'яких умовах - з слабколужних розчинів при температурі близько 180 ° С і атмосферному тиску. \nСкладність отримання малахіту полягала в тому, що для цього мінералу головне - не хімічна чистота і прозорість, важлива для таких каменів як алмаз або смарагд, а його колірні відтінки і текстура - неповторний малюнок на поверхні відполірованого зразка. Ці властивості каменю визначаються розміром, формою, і взаємної орієнтацією окремих кристалів, з яких він складається. Одна малахітова «нирка» утворена серією концентричних шарів різної товщини - від часток міліметра до 1,5 см різних відтінків зеленого кольору. Кожен шар складається з безлічі радіальних волокон ("голочок»), щільно прилеглих один до одного і часом нерозпізнаних простим оком. Від товщини волокон залежить інтенсивність кольору. Наприклад, тонкокристаллическая малахіт помітно світліше крупнокристалічного, тому зовнішній вигляд малахіту, як природного, так і штучного, залежить від швидкості зародження нових центрів кристалізації в процесі його утворення. Регулювати такі процеси дуже важко, саме тому цей мінерал довго не піддавався синтезу.\nОтримати штучний малахіт, який не поступається природному, вдалося трьом групам російських дослідників - у Науково-дослідному інституті синтезу мінеральної сировини (місто Александров Володимирській області), в Інституті експериментальної мінералогії Російської Академії наук (Черноголовка Московської області) і в Петербурзькому державному університеті. Відповідно було розроблено декілька методів синтезу малахіту, що дозволяють отримати в штучних умовах практично всі текстурні різновиди, характерні для природного каменю - полосчатиє, плисові, ниркоподібні. Відрізнити штучний малахіт від природного можна було хіба що методами хімічного аналізу: в штучному Малахов не було домішок цинку, заліза, кальцію, фосфору, характерних для природного каменю. Розробка методів штучного отримання малахіту вважається одним з найбільш істотних досягнень в області синтезу природних аналогів дорогоцінних і виробних каменів. Так, в музеї згаданого інституту в Александрові стоїть велика ваза, виготовлена з синтезованого тут же малахіту. В інституті навчилися не просто синтезувати малахіт, але навіть програмувати його малюнок: атласний, бірюзовий, зірчастий, плисові ... За всіма своїми властивостями синтетичний малахіт здатний замінити природний камінь у ювелірному і камнерезном справі. Його можна використовувати для облицювання архітектурних деталей як всередині, так і зовні будинків.\nШтучний малахіт з гарним тонкослоістих малюнком проводиться також в Канаді, в ряді інших країн.\nПриродні сполуки міді.\nМідь входить до складу більш ніж у 198 мінералів, з яких для промисловості важливі тільки 17, переважно сульфідів, фосфатів, силікатів, карбонатів, сульфатів. Головними рудними мінералами є халькопірит\nCuFeS, ковеллін CuS, борніт CuFeS, халькозин CuS.\nОкисли: тенор, Купрій\nКарбонати: малахіт, азурит\nСульфати: халькантіт, брошантіт\nСульфіди: ковеллін, халькозин, халькопірит, борніт\nЧиста мідь - тягучий, в'язкий метал червоного, в зламі рожевого\nкольору, в дуже тонких шарах на просвіт мідь виглядає зеленувато блакитний. Ці ж кольори, характерні і для багатьох сполук міді, як у твердому стані, так і в розчинах.\nКарбонати характеризуються синім і зеленим кольором за умови утримання води, чим намічається цікавий практичний ознака для пошуків.\nПрактичне значення мають: самородна мідь, сульфіди, сульфосолі, і карбонати (силікати).\nС. С. Смирнов так характеризує парагенетичних ряди міді:\nпри окисленні сульфід - Купрій + лимоніт (цегляна мідна руда)\n- Мелаконіт (смоляна мідна руда) - малахіт + хрізоколла.\nЗ'єднання Міді (1):\nСульфід міді - Cu 2 S в природі зустрічається у вигляді ромбічних кристалів мідного блиску; питома вага його 5,785, температура плавлення 1130 0 С. З розплаву Cu 2 S твердне в кубічних кристалах. Cu 2 S досить добре проводить електричний струм, однак гірше, ніж сульфід міді (2)\nОкис міді (I) Cu 2 O зустрічається в природі у вигляді мінералу купритом - щільною маси кольору від червоного до чорно - коричневого, іноді вона має кристали правильної кубічної форми. При взаємодії сильних лугів із солями міді (I) випадає жовтий осад, який при нагріванні в осад червоного кольору, мабуть, Cu 2 O. Гідроксид міді (I) має слабкі основними властивостями, він кілька розчинний в концентрованих розчинах лугів. Штучно Cu 2 O отримують додаванням натрієвого лугу і не дуже сильного відновника, наприклад виноградного цукру, гідразину або гідроксиламіну, до розчину сульфіту міді (2) або до фелінговой рідини. \nУ воді окис міді (I) практично нерозчинні. Вона однак, легко розчиняється у водному розчині аміаку і в концентрованих розчинах галогеноводородних кислот з утворенням безбарвних комплексних сполук [Cu (NH 3) 2] OH і відповідно H [CuX 2] (де Х - галоген).\nУ розчинах лугів окис міді (I) помітно розчинна. Під дією розбавлених галогеноводородних кислот окис міді (I), перетворюється на галогенід міді (I), також не розчинний у воді. У розведеної кисневої кислоті, наприклад сірчаної, окис міді (I) розчиняється, однак при цьому розпадається на сіль міді (II) і метал: Cu 2 O + H 2 SO 4 = CuSO 4 + H 2 O + Cu.\nТакож в природі зустрічаються такі сполуки Міді (I) як: Cu 2 О, в природі званий берцеліанітом (Умангіт). Який искуство отримують взаємодією парів Se або H 2 Se з Cu або її солями при високих температурах.\nЗ'єднання Міді (II)\nОкис міді (II) CuO зустрічається в природі у вигляді чорного землистого продукту вивітрювання мідних руд (мелаконіт). У лаві Везувію вона знайдена закристалізованій у вигляді чорних тріклінной табличок (тенор). Штучно окис міді отримують нагріванням міді у вигляді стружок або дроту на повітрі при температурі червоного розжарювання або прожарюванням нітрату або карбонату. Отримана таким шляхом окис міді аморфна і має яскраво виражену здатність адсорбувати гази.\nТакож зустрічаються сполуки: дігідроксокарбонат міді (гірська зелень) Cu 2 (OH) 2 CO 3 темно-зелені кристали. Утворюється в зоні окиснення мідних родовищ. \nСинтез [Cu (OH)] 2 CO 3\n1) Прилади і реактиви.\n· NaHCO 3 - 8,13 м.\n· CuSO 4 · 5 H 2 O - 11 гр\n· Фарфорова ступка з товкачиком - 1.\n· Термічний склянка - 250 мл.\n· Азбестова сітка - 1.\n· Скляна паличка - 2.\n· Воронка Бюхнера - 1.\n· Колба Бунзана - 1.\n· Фільтрувальний папір.\n· Вакуумний насос.\n2) Розрахунок і матеріальний баланс.\n(Малий) = = = 0.022 моль\n(CuSO 4) = 2 · (Малий) = 0.044 моль\nм (CuSO4) = (CuSO4) · М (CuSO4) = 0,044 - 250 = 1911\n(NaHCO 3) = 4 · (Малий) = 4 · 0,022 = 0,088 моль\nм (NaHCO 3) = (NaHCO 3) · М (NaHCO 3) = 0,088 · 84 = 7,39 м.\nм (NaHCO3) = 7,39 · 0,739 = 8,13 м.\nУ фарфоровій ступці змішали 1911 тонко стертою сухої солі CuSO 4 · 5 H 2 O з гідрокарбонатом натрію 8,13 м.\nУ склянці нагріли до кипіння 200 мл. води. Суміш висипали невеликими порціями в киплячу воду, швидко перемішуючи. При цьому спостерігається спінювання. Наступну порцію суміші вносили після припинення спінювання. Вміст склянки кип'ятили 10-15 хв для видалення з розчину СО 2. У результаті реакції утворюються гідроксокарбонат міді:\n2CuSO 4 + 4NaHCO 3 = CuCО 3 · Cu (OH) 2 + 2Na 2 SO 4 +3 CO 2 + H 2 O\nОсадку давали відстоятися, потім промивали декантацією гарячою водою, відмиваючи від іона SO 4 2 -; робили пробу на повноту промивання (4 рази). Основну сіль відсмоктували на воронці Бюхнера і сушили між листям фільтрувального паперу, а потім висушували в ексикаторі при кімнатній температурі.\nОтримали заданий речовина, навчилися користуватися допоміжною літературою.\nПрактичний вихід - 94%\nПомилка склала 0,947%\n1. Подчайнова В.М., Мідь, (М., Свердловськ: Металургіздат, 1991. - 249с.);\n2. Смирнов В. І., Металургія міді та нікелю, (М., Свердловськ, 1950. - 234с.);\n3. Газарян Л. М., Пирометаллургия міді, (М., 1960. - 189с.);\n4. Довідник металурга за кольоровим металам, під редакцією М.\nН. Мурачев, (2 вид., Т. 1, М., 1953, т. 2, М., 1947. - 211с\n5. Стьопін Б.Д., Алікберова Л.Ю. Книга з хімії для домашнього читання. М., Хімія, 1994.\n6. Карякін Ю.В., Ангелів І.І. «Чисті хімічні речовини», Видавництво «Хімія», Москва, 1974 р.\n7. Ремі Р. «Курс неорганічної хімії» том 1. Видавництво «Хімія», Москва 1967\n8. Г. Сміт. Коштовне каміння. М., «Світ», 1980\n9. Здорик Т.Б., Фельдман Л.Г. Мінерали і гірські породи, т. 1. М, «ABF», 1998 р.\nНайпростіші біфункціональність природні сполуки - місток до масиву природних сполук