Громадянство України - Взаємозв'язок людини і держави - Підручник Основи правознавства 9 клас - О. Д. Наровлянський - Грамота 2017 рік\nРозділ 3 Взаємозв'язок людини і держави\n§ 10. Громадянство України\n1. Людина, особа, громадянин\nКоли ми звертаємося до когось з людей, з якими спілкуємося, чи говоримо про кого-небудь, ми використовуємо різні слова — знайомого називаємо на ім’я чи прізвище, незнайомого — людина або громадянин. Чи однакові за змістом ці поняття з точки зору права?\nНайширшим є поняття «людина». Воно визначає належність до біологічного виду «людина розумна» — «Ното sapiens».\n• Пригадайте, чим відрізняється людина розумна від інших живих істот.\nБудь-яка жива істота, яка має ознаки цього біологічного виду — відповідну анатомію, зовнішній вигляд, внутрішні органи, — належить до поняття «людина». Цим поняттям ми називаємо живу істоту від моменту народження й до смерті, незалежно від рівня фізичного або психічного, розумового розвитку, наявності будь-яких (зокрема, й психічних) хвороб. Це і є дитина, яка тільки народилася, і той, хто має затримки в розвитку, і той, хто прикутий до ліжка та втратив пам’ять. Поняття «людина» стосується всіх, хто має відповідні ознаки, є родовим поняттям — позначає всі об’єкти, які належать до певного роду.\nОсобливістю людини є те, що вона формується та існує в суспільстві. Кожний з нас є членом сім’ї, трудового чи навчального колективу, належить до нації, дехто є членом релігійної громади, політичної партії чи іншого об’єднання громадян. Відносини людини із суспільством, її становище в ньому характеризуються поняттям «особистість». Людина набуває багатьох якостей, лише перебуваючи в людському суспільстві. В історії людства траплялися випадки, коли немовля з тих чи інших причин виховувалося поза суспільством. У цьому випадку в нього не розвивалася мова, не набувалися навички поведінки, характерні для людського суспільства. Отже, особистість — це індивід, що має не лише біологічні, а й певні соціальні властивості, які виявляються у взаєминах з іншими людьми. Зверніть увагу: особистістю є не будь-яка людина, а лише та, що включена до суспільних відносин.\nЛюдина впродовж життя вступає в правові відносини з іншими людьми, різноманітними організаціями, установами чи державними органами. Саме тоді, коли людина вступає в правовідносини, її можна назвати особою. Цим поняттям користуються юристи, визначаючи людину, яка вступає в правовідносини, їхнім суб’єктом. Отже, особа — це людина, яка є суб’єктом правовідносин.\nСучасна людина здебільшого має тісні зв’язки з певною державою, має право на її захист і водночас має перед нею обов’язки. Зв’язок людини з певною державою визначає поняття «громадянин». Якщо «особистість» — поняття загальнолюдське, то громадянином можна бути лише певної держави — України, Польщі, Франції тощо.\nОтже, «людина» — поняття здебільшого біологічне, стосується кожної істоти людського роду від самого народження. «Особистість» — переважно соціальне поняття, поняття «особа» визначає участь людини в правовідносинах, а «громадянин» — поняття політико-правове, пов’язане з існуванням держави та права, визначає зв’язок людини з державою.\n2. Поняття «громадянство»\nПравовий статус (правове становище) громадянина визначається поняттям «громадянство».\nГромадянство — це юридично визначений, стійкий, необмежений у просторі правовий зв’язок між особою та певною державою, що визначає їхні взаємні права й обов’язки.\nРозглянемо докладніше кожну складову частину цього визначення. Юридична визначеність громадянства полягає в тому, що є чіткі, закріплені в нормативних актах, правила його набуття й втрати.\nСтійкість громадянства визначає необмеженість його в часі. Набувши громадянство, людина не може бути позбавлена його довільно, протягом усього часу перебування в громадянстві вона захищена державою, може користуватися всіма правами громадянина.\nНеобмеженість у просторі означає, що людина зберігає громадянство не лише на території своєї держави, а й за кордоном, у будь-якому місці земної кулі її захищає держава. Згадаймо події останніх років, коли пірати почали захоплювати судна різних держав у морі, поблизу узбережжя Сомалі, унаслідок чого під загрозою опинилося життя моряків — громадян різних держав. Франція, Росія, США й інші держави надіслали в цей район військові кораблі, літаки й загони військ спеціального призначення для забезпечення захисту своїх громадян. Незалежно від того, де знаходиться громадянин, він зберігає свої права й обов’язки. Так, коли обирають президента або депутатів, громадяни, які перебувають за кордоном, можуть узяти участь у голосуванні в дипломатичних представництвах своєї держави.\nІноді як синонім до поняття «громадянство» використовують поняття «підданство». Цей термін зберігся з часів, коли більшість країн були монархіями. Усі мешканці монархії вважалися такими, що знаходяться «під монархом», зобов’язані платити данину (аналог нинішнього податку) своєму монархові, яктоді казали, вони перебували «під даниною». Звідси й назва — піддані. У монархіях і тепер уживають термін «підданство» для позначення належності особи до держави, у країнах із республіканською формою правління використовують поняття «громадянство». Отже, в Україні ми говоримо «громадяни України», а у Великій Британії мешканці є підданими Її Величності Королеви.\nЗаконодавство двох держав світу не передбачає можливості виходу з власного громадянства — Афганістан та Ізраїль.\nПодвійне громадянство передбачене законодавством Бангладеш, Великої Британії, Росії, Вірменії, Ізраїлю, ФРН, Франції, деяких країн Латинської Америки.\nАндорра — єдина у світі держава, де громадяни становлять меншість серед людей, які проживають у цій країні. Для отримання громадянства потрібно прожити в країні не менше 25 років. З 65 942 жителів князівства лише 21 000 — громадяни Андорри. Інші — іноземці, які отримали право на «пасивне проживання», тобто не мають політичних і виборчих прав. Серед них: 28 500 — іспанці, 7000 — португальці, 4500 — французи.\nІноді особа може отримати право на громадянство відразу двох держав. Таких осіб називають біпатридами. Конституція України встановила, що в нашій державі існує єдине громадянство, отже, подвійне громадянство в Україні не допускається.\nВ Україні, як і в будь-якій іншій країні світу, можуть перебувати не лише громадяни нашої держави. Людина може жити за межами своєї держави, але бути її громадянином. Так, американський журналіст, який працює в Києві, залишається громадянином США; так само залишається громадянином Угорщини посол цієї держави. Не змінюється громадянство й людей, які прибули до іншої держави на короткий час — на відпочинок, у туристичну поїздку, на лікування чи навчання.\nІноді трапляються випадки, коли людина не належить до громадянства жодної з держав, тобто стає особою без громадянства — апатридом.\n• Висловте свою думку щодо надання іноземцям чи особам без громадянства певних прав. Чи можуть бути їхні права такими ж, як у громадян, чи вони мають бути іншими? Свою думку обґрунтуйте.\nКонституція України визначає, що іноземці й особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (тобто з відповідним дозволом державних органів України), користуються тими самими правами та свободами, що й громадяни України, за окремими винятками, передбаченими Конституцією та законами України. Їм, наприклад, гарантовані права на життя та свободу, на освіту й охорону здоров’я, на власність (хоча іноді з певними обмеженнями). Але лише громадяни мають право брати участь в управлінні державою, зобов’язані служити в Збройних силах, можуть стати державними службовцями.\nСтаття 26. Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також мають такі самі обов’язки, як і громадяни України, — за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (…).\nЛюдина в багатьох обставинах повинна підтверджувати свою належність до громадянства певної держави. Саме тому вона отримує відповідний документ — паспорт.\n3. Хто стає громадянином України\nХто має право на громадянство України? Щоб розібратися в цьому, використаймо Закон України «Про громадянство України».\n• Проаналізуйте запропоновані ситуації та, використовуючи витяг із Закону України «Про громадянство України», визначте, чи мають право зазначені громадяни отримати громадянство України. Які вимоги вони мають виконати для цього?\n1. Громадянин України був запрошений на роботу в один з університетів США й виїхав туди. Через два роки він одружився з громадянкою США, а ще через два роки в них у пологовому будинку Чикаго народилася донька.\n2. Під час патрулювання в центрі Львова наряд поліції раптом почув дитячий плач. Правоохоронці виявили новонароджену дитину, яка лежала в кущах, її доставили в лікарню, згодом дитина одужала. Пошуки матері не дали результату, немовля було передано до Будинку дитини.\n3. Навчаючись у Харкові, громадянин однієї з країн Близького Сходу одружився з громадянкою України. Через два роки він звернувся з проханням надати йому громадянство України. У період розгляду його заяви в них народилася дитина. Чи може він отримати громадянство України? Яке громадянство матиме його дитина?\n4. Громадянин П. народився в 1958 р. в м. Одесі. Закінчивши військове училище, він протягом тридцяти років служив у радянській, а потім у російській армії. Вийшовши на пенсію у 2005 р., переїхав до рідного міста й у 2007 р. подав заяву про надання йому українського громадянства.\nІз Закону України «Про громадянство України»\nОсоба, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території У країни, є громадянином України.\nОсоба, яка народилася за межами України від осіб без громадянства, які постійно на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства іншої держави, є громадянином України. (…)\nОсоба, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 р. на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їхнього постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства (…) подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України (…).\nІноземець або особа без громадянства можуть бути за їхніми клопотаннями прийняті до громадянства України.\n1) визнання й дотримання Конституції України та законів України;\n2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов’язання припинити іноземне громадянство (для іноземців) (…);\n3) безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п’яти років.\nЦя умова не поширюється на іноземців чи осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянином України понад два роки, і на іноземців чи осіб без громадянства, які перебували з громадянином України понад два роки в шлюбі, що припинився внаслідок його смерті. (…)\nДля осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, термін безперервного проживання на законних підставах на території України встановлюється на три роки з моменту надання їм статусу біженця в Україні чи притулку в Україні, а для осіб, які в’їхали в Україну особами без громадянства, — на три роки з моменту в’їзду в Україну.\nДля іноземців та осіб без громадянства, які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу за контрактом у Збройних силах України, термін безперервного проживання на законних підставах на території України встановлюється на три роки з моменту набрання чинності контракту про проходження військової служби в Збройних силах України;\n4) отримання дозволу на імміграцію (…);\n6) наявність законних джерел існування. Ця умова не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні або притулок в Україні. (…)\n2) засуджена в Україні до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) (…);\nКрім цього, на отримання громадянства України мають право особи, яких усиновили, над якими встановлено опіку громадянами України, а також ті, хто раніше припинив громадянство, однак подав заяву про поновлення громадянства України (див. схему 22).\nЮристи визначають декілька способів отримання громадянства.\nОтримання громадянства за народженням називають філіацією. Цей спосіб уважається основним, первинним. При набутті громадянства за народженням використовують принцип ґрунту або принцип крові.\nПринцип ґрунту означає, що дитина отримує громадянство держави, на території якої вона народилася, незалежно від громадянства батьків. Цей принцип притаманний для більшості держав Латинської Америки.\nПринцип крові передбачає, що незалежно від місця народження дитина отримує громадянство держави, яке мають її батьки. Цей принцип використовують у Польщі, деяких державах Азії.\nУ більшості держав (до них належить і Україна) використовують змішаний принцип набуття громадянства за народженням.\nКоли людина отримує нове громадянство, ідеться про натуралізацію, яка є вторинним (похідним) способом отримання громадянства.\nОсобливим видом отримання громадянства є оптація, коли особа опиняється на території, державна належність якої змінилася й особа має самостійно обрати — залишитися в попередньому громадянстві (як правило, переїхавши на нове місце проживання до держави попереднього громадянства) або взяти нове, залишившись на місці.\nГромадянство передбачає взаємність прав та обов’язків людини й держави, а також можливість вільного вибору громадянства людиною. Саме тому іноді постає питання про зміну громадянства. Кожна людина вільна прийняти рішення про вихід з громадянства України.\nАле особа, яку притягнуто до кримінальної відповідальності або засуджено (на час до повного виконання вироку), а також особа, у якої є невиконані зобов’язання перед державою або будь-якими особами (наприклад, зобов’язання сплачувати аліменти, утримувати дитину чи непрацездатних батьків, невиплачені борги тощо), не може протягом певного часу вийти з громадянства України.\nЗаконодавством передбачено випадки, коли людина втрачає українське громадянство.\n• Використовуючи витяги із Закону України «Про громадянство України», визначте, як буде вирішено питання громадянства в кожному із зазначених випадків.\n1. Громадянин України виїхав для постійного місця проживання до Бельгії, де живе його дружина. Протягом семи років проживає в Брюсселі та працює вчителем англійської мови в державній школі.\n2. Родина 17-річного Сергія П. вирішила виїхати для постійного місця проживання до Молдови. Батьки Сергія відмовилися від громадянства України й запропонували зробити це сину. Вони вважають, що із зміною їхнього громадянства має автоматично змінитися й громадянство дитини. Сергій не хоче змінювати громадянство, але має сумнів, чи може він зберегти громадянство України.\n3. Громадянин України П. звільнився з контрактної служби в Збройних силах України. На жаль, він не знайшов роботу, тому певний час був безробітним. Згодом виїхав до однієї з африканських країн і добровільно вступив там на військову службу.\n(…) Вихід дітей віком від 14 до 18 років з громадянства України може відбуватися лише за їхньою згодою. (…)\n3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов’язком чи альтернативною (невійськовою) службою.\nЗапам’ятайте: людина, особа, громадянин, громадянство.\nhttp://zakon5.rada.gov.ua/laws/show/2235-14 — Закон України «Про громадянство України»;\nhttp://dmsu.gov.ua/ — сайт Державної міграційної служби України.\nПравовий зв’язок між людиною та державою називають громадянством. Цей зв’язок є стійким, не обмеженим у просторі. Іноземці, які перебувають в Україні на законних підставах, мають в Україні більшість особистих і соціально-економічних прав, передбачених Конституцією України для громадян України.\nПорядок набуття та припинення громадянства України визначено Законом України «Про громадянство України». Найчастіше громадянство України набувається за народженням, чимало людей отримують його за територіальним походженням, дехто набуває громадянство шляхом прийняття до громадянства. Людина має право змінити громадянство. В окремих випадках громадянство України може бути втрачено внаслідок свідомих дій людини, передбачених законом.\n1. Що таке громадянство?\n2. Як в Україні вирішено питання подвійного громадянства?\n3. Хто та в яких випадках набуває громадянство України?\n4. Чи можлива втрата українського громадянства?\n5. Порівняйте значення понять: «людина», «громадянин», «особа».\n6. Порівняйте правовий статус громадян та осіб, які проживають в Україні, але не мають громадянства України.\n7. Чому, на вашу думку, держава обмежує окремі права й обов’язки осіб, які не мають українського громадянства?\n8. З дозволу батьків огляньте їхні паспорти та своє свідоцтво про народження. Які відомості в них містяться?\n9. З огляду на правовий зміст громадянства проаналізуйте можливі наслідки подвійного громадянства для держави й окремої особи.\n10. Висловте свою думку, у чому проявляється демократизм Закону України «Про громадянство України».\n11. Визначте, у яких із зазначених випадків особа має право на українське громадянство.\nа) Батьки дитини є громадянами України, але на момент її народження постійно проживають в Індії;\nб) батько дитини — громадянин Австрії, мати — громадянка України, постійно живуть у Румунії;\nв) дівчина — громадянка України — одружилася з громадянином Пакистану та виїхала з ним жити на його батьківщину;\nг) громадянка України виїхала до Польщі та вступила на службу в збройні сили Польщі;\nґ) біля пологового будинку в м. Чернігові знайдено новонароджену дитину, батьків якої встановити не вдалося.


«Рано почав»: FAQ про сексуальне виховання - Зміни одне життя\n«Рано почав»: FAQ про сексуальне виховання\n27 квітня 2017 р.\nВідповіді психолога на незручні запитання батьків\nНа найактуальніші питання про те, коли і як говорити з дитиною про секс, про ранню сексуалізацію та побічні ефекти замовчування цієї сторони життя відповідає клінічний психолог, психоаналітик Наталія Пільгук, директор Кризового центру для підлітків Благодійного Фонду «XXI століття», тренінговий аналітик і супервізор ЄСCP (Європейська Конфедерація психоаналітичних психотерапій), автор і керівник навчальної програми з сексології «Сексуальність, любов, еротизм в сучасному світі», викладач Київського інституту сучасної психології та психотерапії.\nЗ чого почати розмову з дитиною про секс, і в якому віці це краще робити?\nПочинати говорити з дитиною про секс варто тоді, коли дитина сама підніме цю тему. Приблизно у віці 4-5 років діти починають цікавитися питанням, як вони з'явилися на світ. І батькам слід спокійно, без хвилювання, роз'яснити дитині на зрозумілій їй мові, як народжуються діти і як відбувається процес зачаття. Розповідати треба без зайвої деталізації, містифікації і еротизації. До цього віку, як правило, діти вже, на жаль, бачили занадто багато для їхнього віку і розуміння сцен сексуального характеру по телевізору, які можуть викликати збудження і тривогу, і саме тому батькам важливо спокійно пояснити, що таке сексуальність, її психологічну і біологічну складові. І обов'язково розповісти дітям про те, що секс – це частина любові і стосунків! І що служить він для того, щоб народжувалися діти, і що ось вона, дитина, і є плід любові і сексу. Чим спокійніше і впевненіше батьки будуть відповідати дитині на її питання, тим менше тривоги, збудження та зайвої цікавості буде викликати у дитини тема сексуальності. Зараз є дуже хороші дитячі книги про будову людського тіла і його основних функціях, в тому числі і про дітонародженні.\nЯкий ступінь відкритості і готовності батьків обговорювати секс з дитиною можна назвати оптимальним? Чи повинна тема сексу залишатися в сім'ї як те, «про що говорити не прийнято»?\nДля дитини надзвичайно важливі довірчі, спокійні і надійні відносини з батьками і їх готовність відповідати на всі питання, які цікавлять дітей. Але це не означає, що батьки повинні ділитися подробицями свого інтимного життя. Дітей рідко цікавлять інтимні деталі сексуальних відносин батьків, тому розповідати про сексуальність потрібно як важливу частину людських відносин взагалі. Діти ні в якому разі не повинні бути свідками інтимних стосунків батьків, навіть якщо батьки упевнені, що діти ще маленькі і нічого не зрозуміють. Якщо дитина була свідком сексуальних відносин батьків або інших дорослих, то це завжди завдає їй глибокої психологічної травми, яка в дорослому житті може привести до проблем в сексуальних відносинах або девіантної сексуальної поведінки.\nІнша крайність – це уникнення теми сексуальності і її табуювання. Така поведінка батьків може привести до тривоги і зайвої цікавості, яку дитина обов'язково спробує задовольнити, але пояснення вона отримає або від однолітків або старших за віком дітей, або, що ще гірше, в інтернеті, де купа сумнівної інформації, що може призвести до тривоги і сексуалізації, як спосіб справитися з тривогою і збудженням.\nМожна стверджувати, що сьогодні ранній секс – це нормальне явище сучасного суспільства і нічого страшного в цьому немає?\nНі, це категорично неправильно і ненормально! Рання сексуалізація, яка, на жаль, вважається деякими нормальним явищем, призводить до важких психологічних травм. Вона призводить до вихолощенню сенсу сексуальних відносин. Секс – це частина відносин! А не спосіб мастурбації один про одного, принаймні, для людей. Секс — це не тільки спосіб зняти напругу в статевих органах та отримати розрядку, це можливість пережити емоційну і фізичну близькість, відчути себе фізично і психологічно частиною Іншого, можливість увійти в психологічний і фізичний простір Іншого без страху бути зруйнованим і зруйнувати, це можливість духовного з'єднання з Іншим, окремою і унікальною людиною. А це можливо тільки тоді, коли секс є частиною любовних відносин психологічно зрілих досить дорослих людей. Психологічна зрілість формується у дівчат до 19 років і до 21 року у юнаків. Звичайно, важко вимагати від підлітків, щоб вони обмежували свою сексуальну активність до повноліття, але і займатися сексом в 11-13 років вельми небезпечно для фізичного і психічного здоров'я.\nЯкщо дитина проявляє активний інтерес до теми сексу, що варто робити батькам і як себе вести?\nВажливо розрізняти нормальну сексуальну цікавість дитини і анормальну зацікавленість сексуальними питаннями. У першому випадку потрібно спокійно відповісти на ті питання, які задає дитина, почитати їй книжку про людську сексуальність або запропонувати їй самій подивитися книжку і потім відповісти на її питання. А якщо батьки виявили підвищений сексуальний інтерес або підвищену сексуальну активність дитини, яка може проявлятися в нав'язливій мастурбації, тривожності, схильність до підглядання за дорослими в спальні або ванні, нав'язливу потребу в перегляді порносайтів, то це завжди привід для батьківської турботи.\nРання сексуалізація і підвищений інтерес до теми сексуальності повинні викликати тривогу у батьків. Найчастіше – це результат травматизації дитини. Факторами, які можуть спровокувати сплеск зайвої сексуалізації, можуть бути і проблеми в сім'ї, сварки батьків, їхня зацикленість на своїх проблемах, що дитиною може переживатися як відкидання і непотрібність, і тоді сексуалізація – це спроба самовідновлення і зняття тривоги. Також підвищений інтерес може виникати у дітей, коли сім'я чекає ще одного малюка. У дитини поява нового члена сім'ї може викликати суперечливі почуття: з одного боку вона може хотіти братика або сестричку, а з іншого це активізує тривогу, що її можуть кинути і розлюбити, що змушує вдаватися до нав'язливої мастурбації для зняття тривоги і напруги. Також така ситуація може призводити до підвищення інтересу до питання «А як це батьки зробили?». Травмувати психіку дитини може перегляд порнофільмів і порносайтів. З одного боку, спостереження за сексуальними діями на екрані викликають інтерес і порушення, з іншого – у дитини ще немає ментальної концепції того, що ж роблять люди на екрані один з одним, навіть якщо вона дивиться «лайт-версію порно. Це завжди призводить до посилення тривоги, сорому, провини, що в свою чергу, може спровокувати агресивність, плаксивість, розлади сну і н..\nЗ чим може бути пов’язано бажання дівчинки починати раннє статеве життя, і які наслідки це може мати, як з точки зору здоров’я, так і з точки зору психіки?\n«Сексуальність – це атрибут «заборонених для дитини дорослих можливостей». Глянцеві журнали, інтернет, реклама, телебачення просто переповнені еротичними стимулами і закликами, обіцяють немислимі втіхи та задоволення «дорослого життя». Для дівчинки бажання розпочати сексуальне життя в 11-14 років – це спроба знайти «всі атрибути еротичного раю дорослого життя». Все навколо сурмлять про радощі і задоволення, і ніхто не говорить про відповідальність, про захворювання, що передаються статевим шляхом, які не всі виліковні, а ті, що виліковні, завдають шкоди жіночій репродуктивній сфері, іноді непоправної. Я вже не кажу про ранні вагітності і аборти, наслідки яких просто фатальні. Це тільки фізичний збиток! А якщо говорити про психологічні наслідки раннього сексуального життя, то це і депресії, неврози, підвищена тривожність, порушення самовідчуття, а в майбутньому аноргазмія, сексуальна аверсия (відраза), невміння будувати відносини і отримувати задоволення від психологічних аспектів відносин.\nЄ правдою переконання, що близько 25% сексуально активних дівчат-підлітків страждають від депресії?\nЯ думаю, що це так, дівчатка-підлітки рідко відчувають фізіологічне задоволення від сексуальних стосунків і в сексі часто просто шукають відчуттів близькості, прийняття, любові. І для них вступ у сексуальні відносини – це спроба впоратися з почуттями безглуздя, самотності, непотрібності. Вступаючи в сексуальні відносини з метою позбутися від цих переживань, вони знову і знову потрапляють у ці ж почуття, що посилює відчуття безнадійності, «поганості» і порожнечі.\nУ віці 15-18 років дівчині потрібна любов, турбота, увага, емоційна близькість. А юнакові – секс. Як бути? Які тут подіють методи, заборони або пояснення?\nДівчата раніше, ніж юнаки, розвивають інтимність в любовних відносинах і пізніше набувають здатності до сексуальної насолоди. Дівчата взагалі по своїй біологічній природі більше орієнтовані на відносини, ніж юнаки. Але і юнаки також сильно потребують відносин, підтвердження своєї важливості, потрібності, зміцненні своєї сексуальної ідентичності і часто використовують секс для підтвердження цього. Якщо секс є частиною любовних стосунків пари, а не просто взаємної мастурбацією, то бережливість до почуттів і переживань партнера, бажання принести задоволення іншому, чуйність, розуміння власних потреб і кордонів можуть допомогти кожному з учасників любовних відносин розвинути відсутні здібності. А заборони взагалі мало допомагають, всім відомо, що солодкий саме заборонений плід. Допомагають роз'яснення, інформування про відповідальність за своє сексуальне здоров'я і здоров'я свого партнера, правдива інформація про людську сексуальність і любовні відносини.\nЯкщо з можливими проблемами початку ранньої статевого життя у дівчат все більш чи менш зрозуміло, то виникає питання, а чи є ранній секс проблемою для хлопчиків?\nРанній секс може призвести до проблем і для хлопчиків, це і ті ж ЗПСШ (захворювання, що передаються статевим шляхом), і психологічні проблеми у набутті здатності до близькості, інтимності і в майбутньому до нездатності переживання психологічного компонента оргазму-сатисфакції. Це може призвести до збіднення інтимного життя у дорослому віці і до пошуку зверхстимулів і звернасолод, девіантної сексуальної поведінки. Але все ж для юнаків раннє сексуальнє життя менш психологічно травматичне, ніж для дівчаток, і пов'язано це з тим, що чоловіча сексуальність менш психологізована, ніж жіноча, і більше залежить від фізіологічних чинників, особливо в юному віці.\nЯка головна задача повинна стояти перед батьками хлопчика в плані його сексуального виховання?\nНасамперед і хлопчики, і дівчатка повинні знати і розуміти, що секс — це тільки частина людських відносин. Це частина любовних відносин! Важлива частина, а не егоїстичний спосіб отримання фізичного задоволення. Дуже важливо, щоб вони бачили моделі щасливих і задоволених любовних стосунків у батьківській родині. Хлопчик повинен ідентифікуватися з батьківською роллю турботливого чоловіка, батька, захисника сім'ї, любить і оберігає мати і його самого. А ще батьки повинні донести до нього важливість відповідального ставлення до свого сексуального здоров'я, розповісти про ЗПСШ, про способи контрацепції, безпечну сексуальну поведінку, обов'язкове використання презервативів при будь-яких видах сексуальних взаємодій, крім взаємної мастурбації, а також те, що він несе відповідальність і за здоров'я свого партнера.\nМожна виділити ідеальний вік для дівчат і юнаків, коли початок статевого життя не завдасть ні фізіологічної, ні психологічної шкоди?\nІдеальний вік для статевого життя – це вік, коли молоді люди набувають здатності піклуватися про своє психологічне і фізичне благополуччя та благополуччя партнера. З точки зору сексуальної норми, сексуальні відносини вважаються нормальними, якщо в них вступають два психологічно і фізично зрілих індивіда, за обопільною згодою, і такі відносини не завдають шкоди учасникам цих відносин і соціуму. А в пубертатному віці психологічна зрілість індивідів відстає від фізіологічної приблизно на 5 років. Ми народжуємося у відносинах, розвиваємося як особистості, починаючи з народження і до глибокої старості. Відносини — це те, що робить нас людьми, - це джерело нашого розвитку, задоволення, щастя, тривог і розчарувань. Сексуальні відносини розвивають і збагачують нас, якщо вони є частиною любові, а не самодостатнє дію. Секс, звичайно, може бути способом зняти фізичну і психологічну напругу, але тільки відносиннєвий контекст надає їй глибину і наповненість, необхідні для нашого психологічного розвитку як особистостей.\nЛюдська сексуальність досить багатогранна і залежить від безлічі факторів. Це складне соматопсихічне явище, яке управляється нашими фізіологічними і психологічними процесами, реалізується в соціокультурному просторі, який і визначає межі і норми його проявів. Відстрочка реалізації сексуального потягу, подолання забороненого, бажання розгадати таємницю, проникнути у невідоме, порушити тілесне простір Іншого, потреба у злитті та відновлення автономії, все це породжує сексуальні фантазії і підсилює сексуальне збудження, надає глибину й наповненість любовній взаємодії. І навпаки, вседозволеність, доступність спрощують і вихолощують сексуальну взаємодію, викликаючи сексуальну аверсию (відраза), нудьгу, депресію, змушуючи шукати все нових і нових партнерів, вдаватися до екзотичних форм сексуальної взаємодії.


Зеленський пообіцяв змінити керівництво МВС, якщо не буде результатів у справі Шеремета - Главком\nЗеленський пообіцяв змінити керівництво МВС, якщо не буде результатів у справі Шеремета\n10 Жовтня, 21:15\n20 липня 2016 року в Києві підірвали автомобіль із журналістом Павлом Шереметом\nЗеленський вважає, що у справі про вбивство журналіста Павла Шеремета буде результат\nПрезидент Володимир Зеленський заявив, що буде змінювати керівництво Міністерства внутрішніх справ, якщо не буде результатів у справі щодо вбивства журналіста Павла Шеремета.\nПро це Зеленський повідомив під час пресмарафону.\n«Я хочу, щоб ми закінчили цю справу. Мені, як і вам, потрібен результат у цій справі. Якщо до того терміну, до якого ми говорили, не буде результату — будемо змінювати керівництво», — повідомив він.\nВодночас Зеленський не може розказати деталей про розслідування справи.\n«Якщо я вам скажу, у чому секретність цієї справи, то я просто зараз зірву операцію. Ну просто візьму і зірву. Я хочу, щоб ми закінчили цю справу. Я сприймаю ваше питання, але я не займався цим питанням два роки. Я не сприймаю ці терміни на свій лад. Мені потрібен результат у цій справі. Я хочу, як і ви, цього результату. Ми хочемо знати з вами деталі цієї справи, а найголовніше – ми хочемо знати вбивць. Правильно? Давайте почекаємо, коли все це закінчиться», – сказав Зеленський.\nЯк відомо, журналіст Павло Шеремет був убитий в центрі Києва 20 липня 2016 року. Злочин залишається нерозкритим. Журналіста поховали в Мінську. За даними слідчих, зловмисники закріпили вибухівку на днище авто, за кермом якого був Шеремет. Також було повідомлено про те, що для вбивства відомого білоруського журналіста зловмисники використовували елементи протипіхотної міни МОН-50.\n23 липня 2019 року глава Нацполіції Сергій Князєв представив доповідь щодо розслідування вбивства Павла Шеремета. У ній переважно була вже відома всім інформація.\nПотім Князєв в окремому приміщенні представив Володимиру Зеленському інформацію з обмеженим доступом.\nМВС вбивство Павло Шеремет Володимир Зеленський розслідування президент журналіст злочин\nКомітет захисту журналістів закликав Зеленського розкрити вбивство Шеремета\nЗеленський пояснив, чому «весна пройшла», а посадок досі нема


У МОЗ спростували популярні міфи про користь глінтвейну | Новини\nУ МОЗ спростували популярні міфи про користь глінтвейну\n13:09, 1 січня 2020 р.\nПеред новорічними святами почали активно працювати різдвяні ярмарки. На них ви можете придбати не лише новорічні подарунки чи смаколики, а і зігрівальні напої, серед них – глінтвейн.\nЦе алкогольний напій із підігрітого червоного вина, фруктів і спецій. Зазвичай, люди купують його на вулицях, щоб зігрітися. Але поширена думка про зігрівальні властивості глінтвейну є оманливою. Відтак, у Міністерстві охорони здоров’я України спростували три популярні міфи про користь цього напою, пише lviv1256.\nУ МОЗ зазначають, що незважаючи на те, що глінтвейн за класичним рецептом нагрівають, у ньому повинно залишатися від 7% алкоголю. Цього достатньо, щоб нашкодити організму. Адже безпечної дози алкоголю не існує.\n«Червоне вино пов’язують з позитивним впливом на здоров’я. Проте хоча мінімальне вживання алкоголю трохи знижує ризики захворюваності на ішемічну хворобу серця, його вживання несе в собі більшу шкоду. Тобто всі можливі позитивні ефекти, які потенційно містить в собі алкоголь, поступаються його згубним властивостям у перспективі», – йдеться у повідомленні.\nВідтак у відомстві спростовують такі міфи про глінвейн:\nПро мінерали та вітаміни у напої. Алкоголь діє на ниркові канальці. Під його впливом вони перестають вбирати воду та мінерали назад. Це призводить до втрати води, яку ви можете випити з алкогольним напоєм. Як наслідок, у крові збільшується концентрація спирту.\nКрім цього, у глінтвейн додають апельсини, яблука та лимони, тому цей напій помилково вважають вітамінним. Насправді ж, фрукти, які проходять термічну обробку, втрачають значну частину своєї корисності. Адже, що триваліша термічна обробка, то менше вітамінів лишається в їжі.\nПро розслаблення від напою. Алкоголь знижує тиск, через що виникає враження розслабленості. Проте воно оманливе та погіршує здатність логічно та раціонально міркувати.\nПро зігрівальну дію. Алкоголь розширює судини на поверхні тіла, через це виникає ефект тепла. Проте внутрішні органи в цей час його втрачають. Втрата тепла з поверхні шкіри та кінцівок на холоді відбувається швидко, а загальна температура тіла знижується. Алкоголь погано впливає на способи терморегуляції. Наприклад, він порушує механізм тремтіння, який допомагає тілу зберігати тепло . Також пришвидшує потовиділення, яке знижує вашу температуру тіла.\nновини користь глінтвейн


Квіташвілі, Демчишин і Пивоварський можуть покинути Кабмін у вересні, — ЗМІ - 24 Канал\n11 серпня 2015, 15:00 Читать новость на русском\n"Арсеній Яценюк вже встиг анонсувати переформатування Кабміну. Прізвищ не назвав, але міністри, готові "на вихід", на слуху завдяки критиці", — зазначає видання "Вести".\nУ виданні вважають, що в першу чергу "стільці висмикнуть з-під ставлеників олігархів середньої руки, які втратили вагу". Зокрема, "Вести" вказують на міністра інфраструктури Андрія Пивоварського.\nНинішній міністр сів у крісло не без підтримки олігарха і співвласника групи "Континіум" Ігоря Єремеєва (заправки WOG), який нещодавно отримав серйозну травму від коня. Правда, залишилася ще його фракція в Раді, залишилися впливові Степан Івахів та Сергій Лагур...\n— підкреслює видання, посилаючись на політолога Костянтина Бондаренка.\nНагадаємо, раніше повідомлялося, що "доля міністра інфраструктури України Андрія Пивоварського вже вирішена" через велику кількість претензій, який накопичилися до нього у прем'єра. Прогнозувалося, що відставка чиновника, який перейшов на роботу в Кабмін з компанії Ігоря Єремєєва, буде розглянута ще в серпні на позачерговому засіданні парламенту.


Доставка їжі в Україні - Ikura в Сєвєродонецьку — як розвивається сімейний бізнес — останні новини / НВ\n22 жовтня 2020, 13:38\nВиробництво і доставка їжі додому або в офіс — сучасний прибутковий бізнес (Фото:IKURA)\nВиробництво і доставка їжі додому або в офіс — сучасний прибутковий бізнес, який на старті вимагає не так уже й багато вкладень. Така форма обслуговування з’явилася в Україні недавно, але дуже швидко завоювала популярність. Одним з таких успішних проєктів став сервіс доставки суші і піци IKURA в місті Сіверськодонецьку.\nIKURA — сімейний бізнес, який динамічно розвивається завдяки злагодженим зусиллям Ірини та Антона Васильєвих, а також батьків Ірини — Людмили Іванівни та Юрія Вікторовича Матохіних. Головна перевага сімейної справи — спільні інтереси й можливість професійного розвитку кожного члена сім'ї, залученого в бізнес.\n«На той момент, коли Ірина й Антон озвучили ідею цього проєкту, — розповідає Юрій Вікторович, — у мене вже був дев’ятирічний досвід роботи керівником у ресторані „Шале“, а у нашої молоді — досвід роботи в гастрономічній галузі в Харкові. Якби ми не об'єднали свої зусилля, я б сам не наважився на такий крок, адже виробництво і доставка їжі має безліч своїх нюансів. На старті нам потрібна була сміливість, щоб зробити перший крок, а надалі — постійна робота з розвитку і вдосконалення сімейної справи».\n«Ми шукали такий варіант власного бізнесу, який би дозволив нам бути незалежними і дав можливість прогодувати свою сім'ю, — каже Антон Васильєв. — Оскільки у мене був досвід роботи в подібному сервісі, хотілося спробувати свої сили саме в ньому».\nФото: Ірина та Антон Васильєви, син Максим, Людмила Іванівна та Юрій Вікторович Матохіни\nСервіс виробництва і доставки їжі IKURA відкрився в Сіверськодонецьку восени 2016 року. Провідними стравами меню стали суші та піца. У день відкриття надійшло всього одне замовлення, яке Юрій Вікторович особисто доставив замовнику. А потім бізнес почав набирати обертів. У цьому немає нічого дивного, адже у такої форми «смачного» обслуговування безліч переваг.\nТрапляються різні ситуації, в яких виручає сервіс доставки їжі. У докарантинні часи це був банальний брак часу, коли робота займає практично весь день, а на приготування їжі не вистачає сил. До того ж сервіс доставки їжі допоможе все швидко організувати, якщо є необхідність терміново накрити святковий стіл або вирішити проблему відсутності повноцінного харчування на роботі.\n«Наші головні переваги, — зазначає Ірина Васильєва, — це якісна їжа, ввічливий персонал і оперативна доставка. Ми поступово розширюємо свій асортимент готових страв і постійно моніторимо реакцію наших замовників на якість їжі та рівень обслуговування. У таких невеликих містах, як Сіверськодонецьк, система „циганської пошти“ працює відмінно».\nСімейна справа виявилася настільки успішною, що в неї поступово втягнулися друзі й знайомі з різних міст. Нині партнерські сервіси доставки їжі IKURA працюють у шістьох містах країни: Рубіжному, Слов’янську, Лисичанську, Краматорську, Шостці та Києві. Навіть більше, цей вид бізнесу став настільки привабливим, що зараз підприємці пішли шляхом франчайзингу.\n«Для успішного розвитку такого виду бізнесу, — ділиться своїм досвідом Юрій Вікторович, — необхідно для початку жити в тому місці, де ти його відкриваєш, щоб завжди тримати руку на пульсі власної справи. Це дає можливість чутливо й оперативно реагувати на запити замовників. Якщо наш бізнес-партнер чогось не знає, ми завжди готові поділитися напрацьованим досвідом».\nЗараз в асортименті IKURA одне з перших місць займають страви японської кухні. Крім японського меню і піци, також подаються гарячі закуски, салати, пасти, бургери, шаурма і десерти. «Також ми підтримуємо місцевих виробників і закуповуємо українські продукти для приготування різних страв», — розповідає Антон Васильєв.\n— Оскільки в межах нашого бізнесу дотримання санітарних норм — це закон, то перехід на карантинний режим не був для нас чимось несподіваним. Ми просто посилили заходи безпеки і дотримуємося всіх санітарно-епідеміологічних вимог до закладів на карантині: від носіння масок і миття рук до оброблення всіх робочих поверхонь і ведення журналу вимірювання температури у співробітників.\n— Як Ви вирішуєте кадрові питання в заданих умовах?\n— У таких невеликих містах, як Сіверськодонецьк, набагато складніше з працевлаштуванням, ніж у великих містах. Тому ми приймаємо людей навіть без досвіду роботи і навчаємо їх — у нас дуже дружний і згуртований колектив. З огляду на специфіку нашої діяльності послуги IKURA мали і мають попит, тому ми уникли скорочення штату. Ба більше, ми дбаємо про наших співробітників і організували для них маршрутне розвезення в режимі «дім — робота», щоб вони не їздили в громадському транспорті. А деякі види продуктів і мийних засобів, які ми закуповуємо у наших постачальників, наші співробітники можуть купувати за собівартістю безпосередньо на роботі.\n— Що Ви вкладаєте в поняття «командний дух»?\n— Загальний азарт і наснагу, які ми відчуваємо, коли бачимо, що наші замовники задоволені всім, що ми робимо. Це дуже надихає і стимулює поліпшувати наш сервіс.\n— Як у такі непрості часи знайти баланс у співвідношенні «ціна — якість» і водночас залишатися прибутковим підприємством?\n— Якість наших страв залишається незмінною, а ціни, зважаючи на ситуацію, що склалася, на деякі позиції довелося трохи підняти. Ми знаходимо баланс у тому, що наші постачальники зацікавлені у співпраці, тому різкого стрибка цін немає. Постачальники йдуть нам назустріч, прагнучи зберегти рівень цін в обумовлених заздалегідь межах. Крім того, ми поповнили наш асортимент новими бюджетними стравами, які теж мають попит.\n— Як Ви бачите майбутнє ресторанного бізнесу, зокрема свого, в умовах «нової реальності»?\n— Хочеться відкрити ще більше точок, розширювати далі свій бізнес. Плануємо проводити більше розіграшів і активностей для наших замовників — дуже хочеться, щоб у них завжди був позитивний досвід спілкування з нами. Шлях здолає той, хто йде!\nТеги: METRO доставка їжі


Мені зараз, Богу дякувати, немає на що скаржитися, тим більше я загартований різними ступенями добробуту: і таким, коли з’їздити до Амстердама на вікенд не є екстраординарною пригодою, і таким, коли вираховуєш, у кого з друзів ти ще не позичав «до зарплати». Але загалом ставлення до грошей у мене нездорове, втім, як і в усіх нас, ось про що я. Йдеться про щось сороміцьке, не зовсім пристойне й водночас афективне, надважливе.\nЗа фактом я належу до старшого покоління — того, яке «голосує серцем», без вагань приймає подачки від кандидатів у депутати у вигляді торби з цукром, гречкою та олією й водночас ненавидить усіх політиків гамузом, а загалом усіх багатіїв. Рівень освіти й індивідуальні риси характеру тут мають вторинне значення, це цивілізаційне. «Нічого, нічого, / Що ми живем убого, / А чесним бути в бідності — / Найвище од усього» — Роберт Бернс вам у поміч. Але ж і чесність, яку ми ніби сповідуємо, відносна, вона не заважає нам дурити ближнього («усі так роблять»), а тим більше когось заможнішого («вони все одно накрали»). Бо бідність асоціальна й у кінцевому рахунку,\nРабство ніколи не прикрашає характеру. Постійне очікування небезпеки радше не загартовує, а спотворює особистість. Заздрощі й підозра — ось постійне емоційне тло наших щоденних виробничих і загалом соціальних відносин\nДехто пояснює місцеві патерни в дусі Макса Вебера й Семюела Гантінґтона, мовляв, що ви хочете, православний ареал, подивіться на Росію, подивіться на Грецію, Болгарію, Сербію. Гаразд, можна звернутися до свідчень іноземців, які відвідували Україну в період між Богданом і «матінкою Єкатєріною»: Валюза, Юст, Вебер (не той Вебер, інший), де Монті, Ґмелін, Лезюр в один голос підкреслюють любов аборигенів до праці, повагу до статків і пристойні звичаї, на відміну від тих, що на Сході. І символічне резюме: «Вони (…) уявляють живий доказ перемоги свободи над людьми, що народилися в неволі». Припустімо на хвилинку, що в цих висловлюваннях є якась упередженість і політична складова. Так от одна моя юна приятелька обрала собі предметом досліджень судові справи Київського магістрату XVIII століття. Уявімо собі, що вони чудово збереглися включно з майже стенографічним викладенням змагання сторін. Картина та сама: повноцінний європейський соціум, жодної екзотики, здорова економіка, здорові стосунки, звісно, не без тарганів, але ж людина створена недосконалою…\nЗгадуючи жахливі історичні випробування, які випали на долю українців за останні три з половиною століття в складі імперії (з них понад двісті років буквального рабства), ми передусім зосереджуємося на жертвах, на стражданнях тих, кого давно немає, оминаючи спадкові травми в тих, хто поруч. Рабство ніколи не прикрашає характеру. Постійне очікування небезпеки радше не загартовує, а спотворює особистість. Заздрощі й підозра — ось постійне емоційне тло наших щоденних виробничих і загалом соціальних відносин.\nСередньостатистичний українець не відрізняє й не має бажання відрізняти чесного підприємця, який вибудував бізнес із нуля, й учорашнього правоохоронця, який спеціалізувався на «віджимі» чужих активів. Для нього і той, і той однаково їздять джипом і живуть у двоповерховому палаці. Все, що шикарніше за новий Tucson, уже є предметом недоброзичливості й підозр. Кумедно, але цим ми якраз відрізняємося від жителів «запорєбріка»: там належність до офіційної влади якимось чином легітимізує в очах плебсу майновий розрив, ніби людина від влади має певний карт-бланш на крадіжки. У нас успішний бізнес політика — обтяжувальна обставина. З погляду виробничих відносин невідомо, що гірше.\nВиявляється, в Україні брак робочих рук. Знайти працівників на сезонні роботи з оплатою, яку цілком можна порівняти, скажімо, з польською, тільки без відповідних транзакційних видатків, є проблемою! Кваліфікований робітник — дефіцит! Неготовність заробляти своїми руками, бажання отримати все й одразу — поширений соціальний феномен. Звідси один крок до зневаги до чужої власності й зневаги як такої, як способу життя. І півкроку до готовності вручити свою долю казковому герою-авантюристу.\nНавіть без гречки.\n2013-02-06 Камарі Максін Кларк\nЖадібність в Африці потрібно вважати військовим злочином\n2011-11-23 Жанна Безп’ятчук\n2011-04-29 Роман Малко


3. Міжнародний арбітраж —один із засобів розв’язання міжнародних економічних спорів : Міжнародне економічне право Опришко В.Ф. : Библиотека Инокентия Ахмерова онлайн\n3. Міжнародний арбітраж —один із засобів розв’язання міжнародних економічних спорів\nАрбітражний розгляд різних спорів, зокрема і спорів, пов’язаних з невиконанням або неналежним виконанням зобов’язань міжнародних економічних договорів, є одним із засобів їх мирного розв’язання. Слід виділити дві різновидності Міжнародного арбітражу. Перша — це Міжнародний арбітраж, який передбачається у міжнародних договорах на випадок розгляду спорів, пов’язаних з їх невиконанням. Друга — це Міжнародний арбітраж, який створюється для розгляду і розв’язання конкретного спору.\nАрбітраж як один із засобів розв’язання спорів передбачений у багатьох міжнародно-правових документах. Відповідно до ст. 33 Статуту ООН сторони, які беруть участь у будь-якому спорі, продовження якого може загрожувати підтриманню миру і безпеки, повинні намагатися розв’язати його мирними засобами. У цій нормі Статуту ООН закладені основи мирного врегулювання спорів, зокрема і використання можливостей Міжнародного арбітражу.\nТак, відповідно до ст. 5 Угоди між Урядом України і Урядом Сполучених Штатів Америки про сприяння капіталовкладенням від 6 травня 1992 р., спори, які можуть виникнути між ними, можуть передаватись за ініціативою будь-якого із урядів до арбітражного суду. Статтею передбачається, що арбітражний суд буде створений і функціонуватиме таким чином.\nКожний Уряд призначить одного арбітра. За взаємною згодою вони визначать голову арбітражного суду, який повинен бути громадянином третьої держави і призначення якого має бути прийняте обома урядами. Арбітри мають бути призначені протягом трьох місяців, а голова — впродовж шести місяців з дня одержання прохання від будь-якого з урядів про проведення арбітражу. Якщо призначення не будуть здійснені в зазначені строки, то будь-який з урядів може, за відсутності іншої домовленості, просити Генерального секретаря Постійного арбітражного суду зробити необхідне або необхідні призначення, і обидва уряди погоджуються прийняти таке або такі призначення.\nАрбітражний суд ґрунтуватиме своє рішення на відповідних принципах і нормах міжнародного публічного права. Його рішення, прийняті більшістю голосів, будуть остаточними і матимуть обов’язкову силу.\nПід час судового розгляду кожен з урядів візьме на себе витрати, пов’язані з діяльністю свого арбітра і своїм представництвом у судовому розгляді в арбітражному суді, тоді як витрати, пов’язані з діяльністю голови, та інші витрати арбітражу будуть сплачені в рівних частинах обома урядами. У своєму рішенні арбітражний суд може на власний розсуд змінити пропорцію розподілу витрат між двома урядами. З усіх інших питань арбітражний суд установить свої правила процедури.\nАрбітражний розгляд як один із засобів розв’язання спорів передбачений Декларацією про принципи міжнародного права (1970 р.) та Манільською декларацією про мирне розв’язання міжнародних спорів. Пакт Ліги арабських держав (ст. 5) Статуту Організації африканської єдності 1963 р., Статут Організації американських держав 1948 р. та інші міжнародно-правові документи закріплюють положення щодо мирного, арбітражного урегулювання міжнародних економічних спорів.\nНеобхідність розгляду спорів міжнародного характеру арбітражем обумовила потребу розроблення Кодексу арбітражного процесу. Такий проект Кодексу як первинний варіант був підготовлений Інститутом міжнародного права. До цього проекту повертались неодноразово.\nКомісія міжнародного права ООН, створена 21 листопада 1947 р., зробила чимало для арбітражного урегулювання спорів. У 1950 р. на Комісії була заслухана спеціальна доповідь, в якій був запропонований проект арбітражного процесуального кодексу. Проект цього Кодексу став предметом обговорення третьої (1951 р.), четвертої (1952 р.) і п’ятої (1955 р.) сесій Комісії міжнародного права.\nОсобливістю цього проекту є те, що звернення до арбітражу, незалежно від волі сторін, є обов’язковим. Якщо сторони, між якими виник спір, не можуть укласти арбітражну угоду самостійно або з допомогою третьої сторони, то умова такої угоди визначається Міжнародним судом ООН. Якщо арбітраж не може розтлумачити своє рішення, воно роз’яснюється Судом. Якщо відкрилися нові обставини, то Суд може переглянути арбітражне рішення.\nУ 1958 р. на десятій сесії Комісії міжнародного права був прийнятий кінцевий варіант документа про арбітражний процес, який називався «Зразкові правила арбітражного процесу». Він був представлений Генеральній Асамблеї ООН, яка 14 листопада 1958 р. своєю резолюцією рекомендувала цей документ до використання.\nЗвичайно, зразкові правила потребують удосконалення з урахуванням сучасної практики міжнародного економічного співробітництва. Найкращий варіант вирішення цього питання — розроблення на основі «Зразкових правил арбітражного процесу» відповідної конвенції. Тим більше, що практика використання конвенції в цьому напрямі існує. Як відомо, у 1957 р. державами — членами Ради Європи була укладена Європейська конвенція з мирного врегулювання спорів. Цей міжнародно-правовий акт, поряд з іншими питаннями, регулює під час розгляду спорів судову процедуру (ст. 1—3), примирення (ст. 4—18) і арбітраж (ст. 19—26).\nУ Підсумковому документі Віденської зустрічі представників держав — учасниць Наради з безпеки і співробітництва в Європі, підписаному 15 січня 1989 р. і колишнім Радянським Союзом, зазначено, що для врегулювання спорів слід заслуховувати третю сторону, якщо вони не можуть бути урегульовані іншими мирними засобами.\nЯк уже зазначалось, уряди держав — учасниць СНД (за винятком Азербайджанської Республіки) підписали 20 березня 1992 р. Угоду про порядок розгляду спорів, які пов’язані із здійсненням господарської діяльності. Відповідно до цієї Угоди встановлено порядок розгляду господарських спорів між суб’єктами, які знаходяться в різних державах — учасницях Співдружності. Суб’єкти господарювання (підприємства, об’єднання, організації, громадяни-підприємці) кожної держави — учасниці Співдружності користуються на території іншої держави-учасниці правовим і судовим захистом своїх майнових прав і законних інтересів, рівним із суб’єктами господарювання іншої держави.\nКомпетентний суд держави-учасниці має право розглядати спір, коли на його території:\nа) відповідач мав постійне місце проживання або місце перебування на момент пред’явлення позову. Якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, які знаходяться на території різних держав — учасниць СНД, то спір розглядається за місцем знаходження будь-якого відповідача за вибором позивача;\nб) здійснюється торговельна, промислова або інша господарська діяльність підприємства-відповідача;\nв) має місце дія або інша обставина, яка стала підставою для відшкодування збитків;\nг) має постійне місце проживання або місце знаходження позивач за позовом про захист ділової репутації;\nд) знаходиться контрагент — постачальник, підрядник, і спір стосується укладення, зміни або припинення договорів.\nКомпетентні суди держав — учасниць СНД розглядають справи і в інших випадках, якщо є письмова згода сторін про передання спору цьому суду. За наявності такої згоди суд іншої держави — учасниці СНД припиняє проведення справ за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до прийняття рішення у справі.\nПозов суб’єктів господарювання про право власності на нерухоме майно розглядається виключно судом держави — учасниці СНД, на території якої перебуває майно.\nЩодо справ про визнання повністю або частково ненормативних актів державних та інших органів, а також про відшкодування збитків, завданих суб’єктом господарювання такими актами або які виникли внаслідок неналежного виконання вказаними органами своїх обов’язків стосовно суб’єктів господарювання, то вони розглядаються виключно судом за місцезнаходженням зазначеного органу.\nЗустрічний позов і вимога про залік, які випливають із того ж правовідношення, що й основний позов, підлягають розгляду у тому самому суді, який розглядає основний позов.\nРозділ 10 Міжнародне торговельне право


Степаненко Дмитро Іванович\nНовак Тетяна Ярославівна\nРожкова Вікторія Сергіївна\nОбоденко Оксана Миколаївна\nПечко Ганна Юріївна\nКафедра легкої атлетики була заснована у 1980 році. Першим завідуючим кафедрою був Козар Ю.І. У 1989 році зав. кафедрою був призначений проректор з навчальної роботи кандидат педагогічних наук, доцент Горбенко В.П., який очолює кафедру і до сьогодні.\nУ 2015/16 навчальному році роботу на кафедрі здійснюють 8 викладачів: 3 кандидати наук (Горбенко В.П., Степаненко Д.І., Хейлік І.О.), з них 2 доцента (Горбенко В.П., Степаненко Д.І.), 4 старших викладача (Новіков В.П., Біла Л.В., Новак Т.Я., Захаровська Т.Л.), 2 викладача (Рожкова В.С., Хейлік І.О.) та лаборант кафедри (Востоцька Н.М.).\nУ різні роки на кафедрі навчалися видатні спортсмени:\nЗаслужені майстри спорту України: Кравець Інеса, Твердохліб Олег, Лебідь Сергій, Лукашевич Олексій, Антонова Олена, Повх Олеся;\nМайстри спорту міжнародного класу – чемпіони та призери Олімпійських ігор, чемпіонатів світу та інших міжнародних змагань: П’ятниця Олександр, Горбенко Геннадій, Кравченко Володимир, Рурак Костянтин та багато інших.\nУ 1994 році вперше був здійснений набір студентів, які мають фізичні вади опоно-рухового апарату. За цей період окремі з них досягли видатних успіхів у спорті: Данілов Андрій, Рудківська Тетяна, Кулікова Ірина, Сеник Микита, Чишко Мрина, зокрема,Стрижак Інна та Царук Юрій – багаторазові чемпіони Параолімпійських ігор.\nЗа період незалежності України учасниками Олімпійських ігор стали 22 студенти кафедри та 7 студентів захищали честь України на Параолімпійських іграх.\nВипускникам кафедри присвоєно почесне звання заслуженого тренера України: А. Фатєєву, О. Фатєєвій, В. Родкіну, О. Пономаренку, В. Кравченку, К. Рураку.\nЗа період існування інституту на кафедрі відбулися значні зміни в розширенні учбово-спортивної бази. Збудовано: легкоатлетичний стадіон із синтетичним покриттям, обладнаний тренажерний зал в легкоатлетичному манежі, дві предметні аудиторії з технічними засобами навчання.\nСьогодні на кафедрі викладаються наступні дисципліни: «Теорія і методика легкої атлетики», «Теорія і методика обраного виду спорту», «Підвищення спортивної майстерності», «Підвищення педагогічної майстерності», «Педагогічні методи досліджень у ФКіС», а також викладачі кафедри виконують обов’язки методистів на педагогічній та організаційно-тренерській практиках.\nДля підвищення якості навчального процесу викладачами кафедри постійно проводиться робота з оновлення та видання навчально-методичних матеріалів для студентів денної та заочної форм навчання за напрямами підготовки 6.010201 «Фізичне виховання», 6.010202 «Спорт» при вивченні дисципліни «Теорія і методика обраного виду спорту». Так, з а останні три роки на кафедрі легкої атлетики випущено 10 методичних рекомендацій, 1 навчально-методичний та 2 навчальних посібники:\n1. В.П.Горбенко, Т.Я.Новак, В.С.Рожкова. Теорія і методика легкої атлетики. Навчально-методичний посібник для студентів факультету заочного навчання при вивченні дисципліни. – «Нова ідеологія» м. Дніпропетровськ, 2014. – 90 с.\n2. Горбенко В.П., Степаненко Д.І., Новіков В.П. Теорія та методика легкої атлетики. Навчальний посібник для студентів ВНЗ з фізичної культури і спорту та факультетів фізичного виховання у педагогічних вищих навчальних закладах – Дніпропетровськ: «Нова ідеологія». – 2014. – 266 с.\n3. Совершенствование быстроты и силы в легкоатлетических действиях с максимальным проявлением скоростных и силовых возможностей спортсменов: Учебное пособие – Днепропетровск: «Нова ідеологія». – 2014. – 249с.\nКафедра легкої атлетики виконує науково-дослідну роботу згідно Зведеного плану НДР у сфері фізичної культури і спорту Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України на 2011-2015 р.р. за темою: 2.18. «Удосконалення механізмів управління руховою діяльністю спортсменів» (керівник теми доктор наук з фізичного виховання та спорту, професор Ровний А.С. Харківська академія фізичної культури, основні виконавці: к.п.н., доцент Горбенко В.П. і д.п.н., професор Сергієнко Л.П. - м. Миколаїв).\nВ процесі виконання науково-дослідної роботи викладачі та аспіранти кафедри приймають участь у конференціях різного рівня, отримані результати досліджень знаходять своє відображення у наукових публікаціях. Так, за останні роки НПП кафедри стали авторами і співавторами 17 публікацій у фахових та науково-практичних виданнях України та ближнього зарубіжжя. За час існування аспірантури аспірантами кафедри, під керівництвом зав. кафедрою, доцентом В.П. Горбенко, було захищено 3 дисертаційні роботи, на даний час 1 дисертація готується до захисту та ще 1 робота знаходиться на етапі дослідження.\nЗа 35 років на кафедрі підготовлено близько 50 майстрів спорту міжнародного класу та більш ніж 100 майстрів спорту. Дев’ятьом з них присвоєно високе звання заслужений майстер спорту України. На Олімпійських іграх 1992 р. (Барселона) – випускниця кафедри Інеса Кравець виборола срібну нагороду у стрибках у довжину, а у 1996 р. (Атланта) – Інеса здобула титул Олімпійської Чемпіонки у потрійному стрибку. На Олімпійських іграх 2008 р. (Пекін) – випускниця кафедри Олена Антонова стала бронзовою призеркою у метанні диску, а у 2012 р. (Лондон) одразу двоє випускників кафедри піднялися на п’єдестал пошани: Олександр П’ятниця здобув срібло у метанні спису, а Олеся Повх – бронзу у естафеті 4х100м.\nНа сьогоднішній день студентами кафедри є: 1 – МСМК (чемпіонка світу серед юніорів у метанні молоту – Олена Шамотіна), 8 – МС, 15 – КМС, 5 – першорозрядників.\nАдреса: Легкоатлетичний манеж, вул. Набережна Перемоги, 10, м. Дніпропетровськ, 49094.


Красива та стильна: 15 розкішних суконь Кейт Вінслет - Новини шоу-бізнесу - Радио Люкс FM\nПервый развлекательный радиоканал 15 розкішний суконь Кейт Вінслет\nКрасива та стильна: 15 розкішних суконь Кейт Вінслет\nКейт Вінслет відома голлівудська актриса. Нею захоплюється все світ і ми не виняток. "Дивергент", "Кравчиня", "Титанік", "Небесні створення", "Перо маркіза де Сада" та "Вічне сяйво чистого розуму"-всього на рахунку у легендарної Кейт Вінслет понад тридцять фільмів. Сьогодні ми вирішили згадати найефектніші виходи актриси на червону доріжку. Зауважимо, що Кейт завжди виглядала бездоганно. Красиво позувала світським фотографам в сукнях від Yves Saint Laurent, Jenny Packham і Ralph Lauren.\nЧитайте також: Кейт Міддлтон показала улюблене взуття\nЗірки вийшли на червону доріжку без макіяжу (і не прогадали)


Як здійснити оплату? - Академічна Книгарня Онлайн\n1. Післяплата через Укрпошту.\nНайзручніший вид оплати. Ми надсилаємо замовлення на Вашу поштову адресу. Ви здійснюєте оплату за книги та пересилку безпосередньо при отриманні замовлення.\n2. Оплата через Ощадбанк.\nРоздрукувавши квитанцію Ощадбанку (Додаток 6), коректно заповніть її, вказавши в полях такі дані:\nПІБ платника - Ваше Прізвище та ініціали\nПризначення платежу - Оплата замовлення №(номер замовлення)\nСума та Усього - вкажіть кінцеву суму Всього Вашого замовлення\nПідпис платника - Ваш підпис\nПоля заповніть як в чвстині ПОВІДОМЛЕННЯ, так і КВИТАНЦІЯ !!!\nРоздрукуйте, будь-ласка, цю квитанцію. Для цього досить клацнути на ній. Можна також завантажити з нашого сайту документ (Word) та заповнити вказані вище поля і зберегти, для подальшого вжитку.\n3. Банківським перерахунком.


Банківська таємниця. Порятунок | Петр и Мазепа\nБанківська таємниця. Порятунок\nСкажімо чесно: автору пощастило, але вам так може й не вигоріти.\nБанківська таємниця. Пастка\nВін знає, як вирватись із лап Коломойського. І як туди потрапити.\nПовернення у реальність виявилося досить жорстким. Мої співбесідники трохи посміхалися.\n«Ти взагалі знаєш, у якій країні живеш? Це ж дуже впливові люди, рейдери, найбільші з місцевих гангстерів. Так, гроші для них не дуже великі, але вас таких має бути багато, і для чогось ваші гроші їм знадобилися».\nПодати на них до суду? «За оці гроші? Ти уявляєш їхній рівень? У них є власні судді, власні прокурори, цілі власні суди та найкращі з українських адвокатів. Оцих копійок тобі не вистачить на місяць судової тяганини — повір, вона аж ніяк не триватиме лише місяць».\nІнші люди, вже знайомі з банківською справою, неофіційно додали ще деталей, які зовсім не втішили. Тобі, хлопче, не пощастило. Ти потрапив під збіг кількох факторів.\nПо-перше, у менеджерки, голови її відділення та їхнього керівництва є квартальний і річний плани щодо депозитів та інших вкладів. Якщо ти їх знімеш, план може бути не виконано — частково або навіть повністю. Тоді їхні квартальні та річні бонуси можуть скоротитися.\nАле це найменша із твоїх проблем. Ти вважав, що тримаєш гроші в банку? Наївна людина. Сам взагалі знаєш, звідки беруться найкращі на банківському ринку відсотки за депозитами? «ПриватБанк», попри всю свою рекламу — зауваж, переважно на телеканалах Коломойського на кшталт «1+1», — це взагалі не банк.\nЦе просто сховище грошей групи «Приват». Простими словами — кишеня Коломойського. У кращому разі задня.\nСаме із цієї задньої кишені (і саме за рахунок таких, як ти) й фінансують загалом збиткові телеканали. Виробляють рекламу, що тебе дурить, а ще виступають різні гумористи-танцюристи на «1+1».\nВигідні відсотки за кредитами та депозитами з’являються за рахунок нових вкладників — як фізичних осіб, так і компаній. До речі, серед них також є великі державні підприємства, що само по собі мало б викликати питання. Але повір, ці питання з категорії тих, які краще ніколи не ставити.\nТобто вся схема вже зараз має ознаки фінансової піраміди. Але це знову питання, яке я б тобі не радив промовляти вголос.\nЩодо їхніх іграшок — таких, як модерні IT-системи — то це лише прикриття, щоб схема виглядала більш-менш респектабельною. Ти тримав свої гроші у задній кишені Коломойського. Наскільки це розумно, як ти вважаєш?\nУвесь бенкет із «ПриватБанком» і досі триває за рахунок таких, гм… не зовсім розумних людей, як ти. А ще ФОПів та якихось там нафтогазів чи комунальних підприємств, які з якихось невідомих причин тримають свої рахунки у комерційному банку.\nНа додачу до цього час від часу в банку починається велике, багатомільйонне виведення грошей на підприємства групи «Приват» та інші компанії Коломойського, про які мало що відомо.\nЦе може тривати тижнями і на цей період із самого верху приходять неофіційні вказівки: притримати операції всілякої дрібноти на кшталт мене чи вас. Транзакції людей, що не мають впливової підтримки. Ось це і може бути головною твоєю проблемою, звідси все починається.\nНезрозуміло, скільки вся схема ще може протриматись. Беручи до уваги не тільки вигідні відсотки, а ще й ці виведення – банк узагалі має бути збитковим. Чи це саме те, що відбувається зараз? Ні.\nУявімо, що ти не ставив цього питання, а я нічого не чув. За збігом обставин нещодавно чиїсь депутати допомогли ухвалити зручний для когось закон про банківську таємницю. Отже, назви це все не обманом та махінаціями, а саме банківською таємницею. Охоплений смутком, я спробував знайти в Інтернеті, звідки такий жах узагалі узявся в Україні. Чому його ніхто не помічає?\nТанго коррупции и антикоррупции\nВиявилося, що історія дніпровського підприємця та групи «Приват» відома багатьом — але тільки тим, хто цікавиться ще чимось, крім телевізора. У незалежній пресі було висунуто багато припущень щодо того, як Ігор Валерійович став тим, чим він є зараз.\nАле достеменно невідомо, чому саме він настільки прогнив, що почав активно розповсюджувати цю їдку гниль на все, чого тільки торкається. Найбільш переконливе припущення — таким його та спільників зробила вседозволеність.\nСаме безкарність абсолютно шкідлива. Людину робить людиною не тільки його розум, а ще й мораль та етика. Не тільки рівень можливостей, а й рівень їх обмежень.\nЯкщо ти все можеш, як Коломойський (купувати або просто красти великі компанії та величезні заводи, керувати великою політикою, як ми недавно побачили, ставити своїх президентів), і цю потужність ніщо не стримує, жодна там внутрішня етика та мораль — тебе починає роз’їдати ця іржа.\nА коли процес розкладу особистості закінчується, ти вже перетворюєшся на щось абсолютно інше. Будучи очільником цілої області, можеш нахабно заявляти, що маєш три громадянства — українське та ще два іноземних. Можеш запросто стверджувати, що дефолт корисний для економіки України.\nЩе можеш публічно розмірковувати над тим, як продати Україну за 100 мільярдів доларів. Список тут можна продовжувати довго. Ніхто ж не покарає, правильно?\nТому тебе абсолютно не хвилює, скільки людей будуть жити у злиднях або помруть через колапс медичної системи під час дефолту. Тобі не цікаво, скільки українців розчавили російські танки чи розчавлять у проданій державі.\nСаме тому з Коломойським не можна мати справ. Як і з будь-ким, хто причетний до групи «Приват», хоч раз потиснув руку її представникам, узяв у неї хоч одну гривню чи долар. Ні-ко-ли. Тут не виконують договорів, не дотримуються умов будь-яких контрактів.\nДивлячись на тебе, ці люди лише розмірковують над деталями майбутніх рейдерських схем. Бо цей шлях простіший. Швидший за чесну співпрацю.\nЗверніть увагу, зовні ці люди не є якимось монстрами. Для них цілком можливо існувати у нормальному суспільстві — передусім через їхню здатність прикидатися чесними та надійними партнерами. Але іржа, якою вони вже вражені, рано чи пізно показує себе.\nТой, хто доторкнувся до вседозволеності, вже ніколи про це не забуде.\nПримітка редактора. Як колись добрий собака, що вперше скуштував людське м’ясо.\nЦікаво, що імена, про які йдеться, широко відомі. Коломойський, Боголюбов, Дубілет. Гороховський, Новіков, Яценко. Гур’єва чи Шмальченко. Ткаченко, Мієнко та Савченко. Гніненко, Черток, Суркіс, Дубінський, Бужанський, Палиця та Олійник. Зеленський? Так, а ще Шефір, Яковлєв, Баканов й Арахамія.\nЦе лише найвідоміші діячі, але насправді весь список значно довший.\nНаприкінці того смутного року мої телефонні розмови з банком були сповнені відчаю. «Залишіть собі відсотки, поверніть хоча б гроші!», — волав я. На що, зрозуміло, отримував стандартну відповідь. Знову система не працює. Приходьте завтра, сервер завис.\nТа ж рано чи пізно все закінчується — і гарне, і погане. Як не дивно, ця історія все ж отримала свій хепі-енд. Період якихось, гм... невідомих маніпуляцій закінчився, хтось розігнув пальчик і відпустив мій рахунок.\nРаптом на черговий телефонний дзвінок я отримав позитивну відповідь. А наступного тижня вже пішов забирати власні гроші.\nВізит пройшов у цілковитій тиші. З менеджеркою ми майже не розмовляли, і вона не дивилася мені у вічі. «Підпишіть тут, кошти отримаєте у касі». На все добре, шановний, обов’язково користуйтесь нашими послугами.\nЯк сказали друзі, я ще легко відбувся — вийшов із цієї історії з трохи зіпсованими нервами, але загалом без великих утрат. Навіть одержав назад свої гроші. Хоч мій всесвіт і перевернувся, а віра в людей серйозно похитнулася, загалом це дрібниці. Буває й гірше. До того ж я ще й отримав певний корисний життєвий досвід.\nНеофіційно мені перелічили цікаві здогадки та припущення щодо того, що спричинило мої проблеми. Проте справжні причини того, чому мене три місяці обманювали менеджери найбільшого банку України, так і залишилися невідомими.\nЦе і є справжня, у розумінні Коломойського, банківська таємниця.


СУСПІЛЬСТВО | Громадське ТБ Одеси\nТекст публікується російською мовою, так як він підготовлений в рамках проекту n-vestigate, де робочими мовами виступають англійська та російська. Десятки сетей посредников в Республике Молдова и Украине практически взяли под контроль оформление и обновление румынских удостоверений личности для молдаван и украинцев. В Республике Молдова группа журналистов, занимающаяся расследованиями, прошла весь бюрократический путь, который, к тому […]\nPosted in: СУСПІЛЬСТВОTagged: Молдова, оформление документов, паспорт, подпольный бизнес, расследование, Румыния, УкраинаComment\nКримський морпіх vs апарат ВМС\nУ четвер, 2 лютого, Одеський Апеляційний суд розглянув скаргу морського піхотинця Ігоря Руляка, що позивається проти ВМС через своє звільнення. Відомо, що Ігор Руляк в період з 2008 по 2009 роки відслужив строкову службу в Першому Батальйоні Морської піхоти в Криму, після чого три роки працював в МНС рятувальником. Руляк жив у Севастополі, був учасником […]\nPosted in: СУСПІЛЬСТВОTagged: Апеляція, ВМС, Гайдук, морська піхота, Руляк2 Comments\nШокуюча доля Потьомкінськіх сходів: чи виживе національна пам`ятка?\nОдесити ризикують залишитись без всесвітньо відомої пам`ятки архітектури, що завжди була візитною карткою міста. Активісти б`ють на сполох, попереджаючи про те, що порушення норм при реставрації призвели до катастрофічних наслідків. Так, відомий в Одесі активіст Владислав Балінський, після обстеження Потьомкінських сходів, зробив світлини, що шокували мешканців міста та визвали резонанс у мережі інтернет. «Сьогодні, в […]\nPosted in: СУСПІЛЬСТВОTagged: Бабіч, Балінський, Одеса, Потьомкінські сходи, Труханов\nВесь громадьский транспорт Одеси в одному відео\nМи проїхались вулицями Одеси на трамваї, тролейбусі і маршрутці, попитали людей, чого їм не вистачає у нашому громадському транспорті та навели трохи статистики у департаменті транспорту та КП Одесаміськелектротранс. Нажаль з директором так і не змогли поспілкуватись, він виявився дуже зайнятою людиною і на 2 тижні не знайшов жодного вікна. Скільки заробляє водій маршрутки та […]\nВ Одесу завітав 2 000 000 турист..у листопаді.\nВ Одесу завітав 2 000 000 турист. У листопаді. Турист. Його зустріли з оркестром прямо а вокзалі та вручили подарунки – сувеніри і сертифікат на вечерю в ресторані одеської кухні. Почесний відвідувач міста є учасником АТО та приїхав сюди на тренінг з психологічної реабілітації. В Одесі він пробуде тиждень. За якими критеріями обирали саме 2 […]\nPosted in: КУЛЬТУРА, НОВИНИ, СУСПІЛЬСТВО\nОдеський Палац спорту розбагатів на олімпійський льодовий каток\nВідтепер нашим майбутнім фігуристам-чемпіонам буде де тренуватися. Завдяки спонсору, що побажав залишитися невідомим, в Палаці спорту відкривається олімпійський льодовий майданчик. Відомо лише, що меценатом є місцевий екс-хокеїст. Все було змонтовано ще влітку. Зараз закінчуються останні ремонти та приготування і уже 6 листопада каток урочисто відкриють льодовим шоу. Нова льодова арена стане філіалом школи […]\nPosted in: ВІДЕО, КУЛЬТУРА, НОВИНИ, СУСПІЛЬСТВО\nАваріям на проспекті Шевченко хочуть зарадити за рахунок тротуару\nДілянка біля Палацу Спорту – аварійно небезпечне місце, де за останні п’ять років відбулося близько 40 аварій, в тому числі аварія за участю Очільника Одеси. Влада міста серйозно налаштована вирішити цю проблему і сьогодні на апаратному засіданні у міськраді запропонували як вихід – розширити трасу. За проектом, який презентував начальник управління дорожнього господарства, проблемну ділянку […]\nЗнесену дачу Докса в Одесі відтворили в 3D\nДачу Докса, яку нащодавно знесли для забудови, відтворили хлопці з ГО “Pixelated Realities”. Правда лише у вигляді 3D моделі з 5000 фотографій. Теперь ви можете покрутити та роздивить ії ближче, але модель ще не повна і розробники звертаються до усіх, у кото є інші фото об’єкту, особливо з дрону. Покрутити 3D модель можна тут – […]\nДві нові схеми руху через Пересип, який закриють на ремонт 1 листопада\nВи ж не забули, що з 1 листопада і до початку 2017 року рух на Пересипу буде закрито через ремонт? Костянтин Емільянов розробив та розмістив на своїй сторінці в фейсбук більш зрозумілу схему руху, ніж Департамент транспорту, але ми вирішили показати вам обидва, а ви вирішуйте =) Ось варіант від Urban Inst. А ось такий варіант […]\nВ Одесі презентовано виставку художників зі сходу України під назвою «Маріуполь на межі».\nВ своєму живописі художники відтворили життя на межі окупованих територій, вимушене переселення з власних осель, буденність бійців. Також митці презентували збірку поетичних і прозових творів авторів сходу України та Криму, написаних в 2014-2016 роках.\nPosted in: КУЛЬТУРА, СУСПІЛЬСТВО


Головна | FAQ | Спортсмени\nДля чого створена ця система? Кому вона буде корисною?\nДана система розроблена для максимальної автоматизації та спрощення рутинної роботи на змаганнях з пауерліфтингу. При цьому система охоплює абсолютно весь цикл організації змагань: публикацію положення на турнір та прийом заявок, проведення змагань з онлайн результатами, створення фінального протокола змагань (автоматична публікація в інтернеті, експорт протоколу в Excel та багато іншого).\nНу, і звісно, серцем системи є її робота безпосередньо на змаганнях. PowerLiftingService дає зручний інтерфейс для секретаря/спікера, всі необхідні дії яких тепер максимально спрощені; зручну і своєчасну інформацію для спортсменів і тренерів, а також зручний сервіс з красивим дизайном для глядачів в залі або в мережі Інтернет.\nВ першу чергу, система корисна для національних федерацій і ассоціацій з силових видів спорту, але також буде зручною і інтернет користувачам, всім поціновувачам даного виду спорту.\nЯкими знаннями необхідно володіти, щоб користуватись системою?\nСистема не є спецефічним ПО, і робота з нею ведеться через веб-браузер (працює в будь-яких сучасних веб-браузерах), вміння користуватись яким і є єдиною вимогою. Установка системи зведена до мінімуму (комфортно працює на Windows, MacOS, Linux без обмежень), все дуже просто і зручно. Всіма необхідними знаннями Ви вже володієте!\nЯ не впевнений, що система відповідає вимогам нашої федерації. Чи можу я її перевірити в тестовій роботі?\nДа, звісно, ми можемо надати тимчасовий доступ в систему для ознайомлення і проведення тестових змагань - зверніться в супорт по email info@powerliftingservice.com\nНа якій мові працює система, і чи можна використовувати для протоколу фунти замість кілограм?\nСистема мальтимовна, на даному етапі підтримує 3 мови - українську, англійську і російську (в найближчий час ми розширимо мовну підтримку системи). Також в системі використовується метрична система - кілограми, але ваги в протоколах змагань можно переводити і в фунти.\nЯ представляю міжнародну федерацію, як ми можемо використовувати PowerLiftingService?\nНаша система розрахована, в першу чергу, на національні федерації, для яких можна завести, до прикладу, свою таблицю рекордів і нормативів. Але вона легко налаштовується і для використання міжнародною федерацією і її регіональними філіалами. Для цього зверніться до нас за емейлом info@powerliftingservice.com, ми Вам предоставимо всю необхідну інформацію.\nУ мене є мережа спортивних клубів, ми інколи проводимо неофіційні змагання. Чи можна використовувати систему для їх організації?\nЗвісно, систему можуть використовувати будь-які організації (державні або приватні), які займаються проведенням змагань в силових видах спорту (по схемі пауерліфтинга). Причому вправи на змаганнях можуть відрізнятися від традиційного пауерліфтинга, систему легко налаштувати, до прикладу, для проведення змагань з підйому на біцепс.\nНавіть якщо Ви впевнені, що система не зможе провести ваші змагання, напишіть нам на info@powerliftingservice.com і ми Вам запропонуємо рішення саме під Ваші вимоги.\nЧому на головній сторінці 3 варіанта системи? Чим вони відрізняються?\nМи зробили 3 варіанта системи, щоб дати можливість вибору оптимального варіанту, виходячи з Вашого бюджету.\nБазова конфігурація, самий доступний варіант системи, дозволяє повноцінно організовувати і проводити змагання з пауерліфтингу або з окремих вправ при наявності постійного підключення до інтернет. Робота секретарів відбувається безпосередньо з сервером, і всі результати будут доступні онлайн. Всі дані, якими Ви будете маніпулювати (особисті карточки спортсменів, номінації, протоколи, рекорди, нормативи і тп) надійно зберігаються на сервері і періодично дублюються на бекап-сервер (на випадок, якщо необхідно відновити дані). Це ідеальний варіант для початку роботи з ситемою!\nПовна конфігурація - самий оптимальний варіант для діяльності будь-якої національної федерації. Тепер Вам не обов'язково підключати інтернет в місці проведення змагань чи носити з собою мобільні комунікатори. Тепер можна не хвилюватись, якщо зв'язок раптово зникне. Система працює абсолютно автономно, і безвідмовно. При відновленні зв'язку з інтернет всі дані автоматично синхронізуються з сервером, і для цього не треба робити складні дії. Такий алгоритм роботи важливий для організаторів змагань в місцях з проблемним зв'язком!\nПреміум конфігурація на даний момент знаходиться в розробці, і буде відрізнятись від повної набором додаткових функцій. Серед яких: унікальна система відеозапису і каталогізації відео-контента з Ваших змагань, онлайн радіо- і відео-трансляції (при достатньо якісному інтернет-з'єднанні), зручні додатки для користувачів смартфонів і планшетів, і багато іншого. В найближчий час презентацію преміум конфігурації ми розмістим на стартовій сторінці.\nДля кожного вибраного Вами варіанта ми надаємо якісну тех-підтримку і навчання роботи з системою.\nЧи можу я використовувати систему за наявності мобільного інтернета?\nТак, система використовує мінімум трафіку для своєї роботи, і їй цілком достатньо 3G або EDGE з'єднання. При цьому не забувайте, що в повній і преміум конфігураціях Ви не прив'язані до якості і швидкості інтернет-з'єднання. Система повноцінно продовжить працювати навіть при розривах зв'язку, і дані не зникнуть.\nЯ замовив базову конфігурацію системи. Як я тепер можу перейти на повну конфігурацію?\nДля зміни Вашої конфігурації просто відправьте заявку на info@powerliftingservice.com. З Вами зв'яжуться для отримання детальної інформації.\nЧи можна роздрукувати протоколи змагань і проміжні результати? Чи можна зберегти копію протоколу в Excel файлі?\nТак, в системі є можливість експортувати протоколи змагань чи проміжні результати в Excel. Роздрукувати можна з Excel, або з браузера.\nЯк я можу замовити систему?\nДля замовлення системи чи отримання тестового акаунта, напишіть нам запит на email - info@powerliftingservice.com. З Вами зв'яжуться для отримання детальної інформації.\nЯ не знайшов відповідь на моє питання. Куди мені можна звернутись за допомогою?\nВи завжди можете задати питання, написав нам листа на email info@powerliftingservice.com. Ми предоставимо Вам всю необхідну інформацію.\n(c) 2013-2022 powerliftingservice.com\nЯкщо Ви хочете взнати більше про систему проведення змагань, або отримати безкоштовний тестовий доступ для ознайомлення з системою - пишіть нам на емейл - info@powerliftingservice.com


Тепер згадайте, яке велике значення має у цей момент будь-який знак, тотем, прикмета, не кажучи вже про добре слово. Якщо ви це все пригадаєте, то зрозумієте, наскільки важливими для українських олімпійців були SMS-ки, які надходили на їх адресу. Не будемо багато говорити. Досить тільки повірити словам Анни Безсонової, котра сказала: "Хто знає, якщо б не ця підтримка тисяч і тисяч вболівальників з України, можливо, і не було б цієї бронзової нагороди". Наші олімпійці збирались в олімпійському селищі, як на свято, і читали ці повідомлення, ці послання доброї волі, ці вісті з дому.\nХтось заперечить, стверджуючи, що компанія "Київстар" думала перш за все про свої власні інтереси, про прибутки, а вже потім про якихось там олімпійців. Безперечно, ідея про SMS-стіни від "Київстар" -- "Олімпіада у твоєму місті!" -- це хороший маркетинг. Але що заважало іншим гравцям мобільного ринку зробити якщо не те саме, то ще краще? Що заважало іншим донести Олімпіаду до нас? Небажання ризикнути? Такий крок, така ініціатива -- це величезні витрати, але це й величезний шанс завоювати свою олімпійську аудиторію. Вони ризикнули і перемогли. Разом з нашими олімпійцями.


Об'єднавчий собор у Києві (Онлайн) | Громадське телебачення\nОб'єднавчий собор у Києві (Онлайн)\n15 грудня, 2018 07:03\nУ Києві на Об’єднавчому соборі 15 грудня обрали предстоятеля нової Української помісної православної церкви. Ним став митрополит Переяславський та Білоцерківський Епіфаній, представник УПЦ Київського патріархату.\n«Ми змогли об'єднати три гілки українського православ'я в єдину помісну православну церкву. Двері нашої церкви відкриті для всіх», — заявив Епіфаній за підсумками Собору зі сцени на Софійській площі в Києві увечері 15 грудня. Він подякував Константинополю, президенту України та главі УПЦ КП Філарету, главі УАПЦ Макарію і всім ієрархам, а також Верховній Раді за єдність.\nВіряни зібралися на Софійській площі в очікуванні Об'єднавчого собору\nТисячі людей прибули на Софійську площу, аби взяти участь у події.\n«Чекаємо, щоб всі люди України об'єдналися в одну церкву. Тоді ми будемо сильні як нація, будемо сильні як держава», — сказав священик Ілля з Київщини.\nСобору передувала загальна молитва. Після цього до народу зі зверненням мав виступити президент Петро Порошенко, однак він затримався на 2 години та пропустив цю частину.\nПетро Порошенко, голова Верховної Ради Андрій Парубій та понад 100 запрошених архієреїв і єпископів в Софії Київській почали Об'єднавчий собор близько 12-ї дня. Пресу на собор не пустили, тож голосування відбулося за закритими дверима.\nНовообраний голова помісної церкви поїде до Константинополя (Стамбул) отримувати томос від Вселенського патріарха.


Зниклий актор з фільму Казино Рояль знайдений мертвим | Культурний блог\nЗниклий актор з фільму Казино Рояль знайдений мертвим\nТіло Пола Бхаттачарджи знайшли біля підніжжя скелі в Східному Сассексе\nВідомий британський актор індійського походження Пол Бхаттачарджи, що знімався в 21-му фільмі про Джеймса Бонді Казино Рояль і зниклий без вісті 10 липня цього року, був знайдений мертвим в Східному Сассексе у Великобританії.\nЗа повідомленнями телеканалу Sky News з посиланням на місцеві правоохоронні органи, тіло 53-річного актора було знайдене недалеко від скель в Сифорде. Раніше актор, що зіграв роль доктора у фільмі про агента 007, був оголошений в розшук. Повідомляється, що 10 липня після репетиції Бхаттачарджи вийшов з театру Ройал – Корт у хорошому настрої і попрямував до метро. Увечері того ж дня, він відправив есемеску своїй подрузі, після чого про нього нічого не було чутно.\nКолеги Пола по роботі говорять, що останнім часом актор поводився цілком природно, за ним не помічалися ніяких занепокоєнь і проблем, все було як завжди. Ніхто поняття не мав, куди саме міг подітися актор. Усі його знайомі стверджують, що раніше він ніколи не пропадав на так довгий час. 16 липня актор Стівен Фрай і інші відомі британці написали в Twitter про своє занепокоєння за Бхаттачарджи, а 17 липня про виявлення тіла був проінформований Скотленд-ярд.\nТруп, знайдений ще в п’ятницю, в графстві Східного Сассекса, був пізнаний тільки учора. Поліція доки зберігає мовчання. Відомо тільки, що на цьому етапі його смерть вважається природною. Імовірно, що він зірвався із скелі і розбився на смерть.\nОкрім гри в театрі, артист активно знімався в кіно і серіалах таких як, Казино Рояль, Готель Мериголд, Брудні принади, Чисто англійське вбивство, Дикий Захід, Лікарі, Воскрешаючи з мертвих, Примари, Каратель та ін.\nСтроим, ремонтируем, отделываем - навесные потолки в г.Новокузнецк


Випуск молодших спеціалістів 2021 - Харківський машинобудівний коледж\nВипуск молодших спеціалістів 2021\n02.07.2021 / Новини\n1 липня 2021р. в Харківському машинобудівному коледжі відбулося знаменне свято – випуск в життя великої армії молодших спеціалістів. З вітальним словом до випускників виступив директор коледжу Мороз Віктор Дмитрович.\nСлово у відповідь мали випускники, які подарували коледжу на пам’ять Годинник, що символізує вічність існування Харківського машинобудівного коледжу!\nСимволом єдності усіх поколінь студентів є прапор Харківського машинобудівного коледжу. Настав час новому поколінню студентів прийняти прапор, щоб з гідністю пронести його через роки навчання і передати наступникам! Випускник групи МЕП-401 Гуманов Миколай передав прапор студенту-відміннику першого курсу Кобизєву Олегу.\nЗ привітанням виступив випускник коледжу, учасник шоу “Х-фактор” Романенко Юрій.\nВипускників коледжу нагороджено дипломами молодшого спеціаліста!


Проповідь Блаженнішого Святослава (Шевчука) на свято Стрітення Господнього (повний текст) | Католицький Оглядач\nНед, 16/02/2014 - 10:26\nПреподобні всечесні отці, преподобні брати і сестри в монашестві, дорогі в Христі брати і сестри. Сьогодні ми святкуємо свято Стрітення Господнього ¬– свято, яке в центр уваги Церкви ставить подію, яка завершує євангельську розповідь про народження Ісуса Христа. Сьогодні до єрусалимського храму приходить Пречиста Діва Марія і обручник Йосиф. На руках Богородиці ми бачимо 40-денного нашого Спасителя. Можна сказати, що сьогодні до храму Пресвяту родину привів Закон Господній. Тому що, згідно Божого Закону, на згадку про спасіння усіх первенців Ізраїля під час виходу Ізраїля з Єгипту, кожен первенець був богопосвяченою особою. Для того, щоб батьки могли втішатися присутністю цієї дитини, яка є Божою власністю, вони повинні були принести Богові жертву на 40-й день після народження цієї дитини.\nЗакон Божий у Старому Завіті часом називається «світильником», тому що той, хто виконує Божий Закон, навіть тоді, коли, можливо, ходить серед темряви цього світу, може, навіть до кінця не розуміє усієї глибини цього Закону, має світильник у своїх руках і ніколи не заблукає у тому світі. Але сьогодні ми бачимо, що тим світильником є постать Пречистої Діви Марії. Тому що вона тримає сьогодні у своїх руках у Божому храмі Того, хто є не світильником, але Світлом. Згодом Христос сам скаже про себе: «Я є Світло світу. Хто ходить за Мною, той не блукає у темряві, але має світло життя».\nСьогодні те Світло у храмі побачив праведний Симеон. Він не просто побачив те Світло, але прийняв Його на свої руки. Він готувався перейти від того світу до світу темряви, як колись вважалося у Старому Завіті. Вважалося, що той, хто помирав, відходив у місце, де спочивають усопші, не бачачи більше Божого світла. Але він сьогодні радується, тому що бачить, що те Світло просвічує усіх людей. Його серце сьогодні повне радості і надії, тому що те Боже Світло є Божим Життям, яке оживляє усіх. І він вже не боїться відходу з цього світу. Чому? Тому що на своїх руках він тримає Життя, над Яким не власна уже смерть. Він з тим світильником може іти навіть у країну темряви. Як каже псалмоспівець Давид: «Якщо би я пішов навіть у країну темряви, то я не боюся зла, бо Ти зі мною єси». Богородиця сьогодні є тою, яка є світильником, що подає Світло світові, подає радість тим, які блукають у темряві, просвічує душі усіх, які шукають Бога і питають якою дорогою нам іти у тому земному житті.\n«Закон Твій – світильник для стіп моїх».\nУ це свято Стрітення наша Церква святкує особливий День богопосвячених осіб, тих, які відійшли від того світу для того, щоби стати світильником для того світу, тих, які живуть своє життя відповідно до Божого Закону, який втілюють у своєму житті. Це ті особи, яких ми звикли називати монашеством. Як ми сьогодні хочемо себе запитати, яка роль і місце монашества в житті Христової Церкві, давайте приглянемося ближче до сьогоднішньої події, яку святкуємо у цей день. Пречиста Діва Марія є ця богопосвячена особа, є тим світильником, яка тримає на руках Єдиного Святого, не просто свого первенця, але Єдинородного Сина Божого, Того, Якого вона воплотила у своєму тілі і дала Йому своє власне життя, а сьогодні приносить Його у храм. Але пригляньмося, вона сьогодні робить дуже цікавий жест: вона сьогодні не просто тримає Сина Божого, Світло світу, у своїх руках, вона Його передає.\nСимеон, зближаючись до Пречистої Діви Марії, не просто бачить світло, як ми вже сказали, він отримує світло від неї, а разом з ним отримує надію і розуміння того, куди він прямує у своєму житті.\nМожемо сказати, що богопосвячена особа, особа, яка живе монашим життям, передає спасіння світу, передає кожному з нас світло Божого Слова і Закону. Але ще більше, богопосвячена особа в Церкві сьогодні кожному передає можливість особисто зустріти живого Христа, який присутній сьогодні у храмі так, як Він був присутній у храмі тоді, коли Симеон і пророчиця Анна отримали Його з рук Пречистої Діви Марії. Особа, яка посвячує своє життя Богові, стає світильником, з якого світить усім нам Христове світло життя.\n«Закон Твій – світильник для стіп моїх і світло для стежок моїх».\nНедаремно у цей день ми, за звичаєм, посвячуємо світильники, посвячуємо свічки. Це є дуже глибокий символ сьогоднішнього свята. Тому що, в ширшому значенні, богопосвяченою особою є кожен християнин. Бо кожен із нас повинен втілити у своє життя Божі Заповіді. Кожен із нас, коли повинен зробити якесь важливе життєве рішення, повинен мати в руках світильник Божого Слова і Його Закону. Але, щоби впевнено знати куди йти, побачити мету свого життя, слід зустріти живого Бога, який подається йому в руки.\nСьогодні, можливо як ніколи, люди дивляться на Церкву для того, щоб побачити світло, побачити якусь надію. Бо як часто фотографії з міста Києва, які сьогодні по цілому світі розходяться, сповнені темряви, неспокою, непевністю, породжують запитання: куди ж ми йдемо, яку дорогу нам обрати, де нам знайти той світильник, який поведе нас правильною дорогою, з якої ми не повинні ніколи сходити, але якою повинні завжди йти? Сьогодні ми можемо сказати, що тим світлом є Боже Слово, його правда вічна. Хто тримає в руках той світильник Божого Закону, ніколи не помилиться і, прямуючи до високої мети, буде іти завжди шляхетною, праведною, світлою дорогою. А життя християнина повинне просвітити і те місто, і ту країну, і той народ, в якому він живе, тому що християнин повинен посвідчити Богові світло Божого Євангелія, того Христового життя, яким він сповнився у святому храмі.\nНехай Пречиста Діва Марія, яка сьогодні передає Христа Симеонові, передасть Його кожному з вас. Приступивши до Святого Причастя, ви сьогодні отримаєте у своє життя живого Бога, Який є Світлом світу. Нехай вона зробить нас посвяченим Богові Божим народом, який буде ходити Його стежками і у Його світлі побачить світло вічного життя. Амінь.


Аматик відомий в Україні ігровими автоматами, які мають трохи наворотів.\nТоп ігрових автоматів з джекпотом в Україні\nЄ кілька видів джекпоту в онлайн казино які функціонують в Україні. Познайомимося з ними ближче:\nЩо таке RTP в ігрових автоматах\nКлючовий показник в будь-якому ігровому слоті - це RTP або віддача автомата. За цим параметром можна судити про те, наскільки слот щедрий.\nСтарими ігровими автоматами поширеними в Україні називають апарати з відеослотами, розроблені в 1990-х - 2000-х роках провайдерами Igrosoft, Microgaming, Novomatic.\nМіфи онлайн казино - яким варто вірити, а яким ні\nНавколо онлайн казино витає безліч помилок і припущень. Розвіємо частина з них вже зараз.\nУ 2019-20 році мобільні версії онлайн казино в Україні почали стрімко завойовувати позиції. Все більше інтернет-казино створили мобільні варіанти своїх сайтів, щоб користувачі могли вільно грати в будь-який час доби зі свого смартфона або планшета.\nЯк і коли з'явилося казино в мережі\nУ реальному часі ігровий автомат повільно еволюціонував, починаючи з однорукого бандита з трьохбарабанною системою і однією лінією виграшу, і закінчуючи електронним слотом в графіку 3-Д, з бонусною системою і різними варіантами виграшних ходів.