Ганушевський Мирон - РОМАН ШУХЕВИЧ У МОЇХ СПОМИНАХ (1978) | Молодь пам’ятає Шухевича\nРОМАН ШУХЕВИЧ У МОЇХ СПОМИНАХ\nПластуни львівських полків, 1-го ім. Петра Конашевича-Сагайдачного з Головної, та 7-го ім. кн. Лева з Філії, відбували показ пластової справности в саді Сестер Василіянок при вул. Потоцького, з участю українського громадянства м. Львова (можливо мова йде про перше українське джемборі в червні 1922 року – А.С.). Між іншим, з допомогою пластових палиць був збудований линвовий міст, і гордістю 1-го полку був правдивий телеграф, що сполучував Команди частин, а я, як учень п'ятої кляси, був полковим телеграфістом. Цієї штуки навчив мене залізничний телеграфіст, що вчив мене азбуки Морзе, відбирав депешу, коли викликували нашу станцію тощо. Це мені пізніше дуже придалося. Коли я на пластовому святі надавав і відбирав телеграми, одна мене насторожила. Вона говорила:\n„Уважай, бо зараз до тебе прийде Дрот. Скоб, Шух”. Я напружив увагу, щоб усе йшло справно без помилок. Мої "кур'єри" – молодший брат Теофіл, та ще один з Філії, були заалярмовані заповідженою візитом дуже гострого "Дрота". За кілька хвилин надійшов професор. Я схопився із стільця, скинув шапку і, ставши на "позір", сказав "СКОБ". Дрот голосно відповів "СКОБ", а при тому зауважив:\n– Молодий пластуне, ти зробив три рухи, незгідні з пластовим впорядом. Перше, ти не смів переривати надавання депеші, бо ти в службі. Друге, ти не повинен скидати шапки, а ще такої гарної старшинської з тризубом, а повинен "салютувати" трьома пальцями до дашка, як пластун. А третє, якщо ти встав, треба було зголосити, хто ти: ім'я й прізвище, пластове псевдо, полк і гурток, до якого належиш. Будеш пам'ятати? Я стояв "на позір" і вже при відході Дрота, вдарив в дашок і сказав "Скоб", а потім обтер піт із чола. Професор відійшов, а до мене підійшов молодий пластун, що вже мав капелюха й асистував Дротові; він тихо сказав:\n– Я Шух, з Філії. Мусимо поговорити. Жди на мене біля виходу по святі. Нам треба ще багато вчитися дисципліни, а телеграфіст нам придасться...\nКоли він пішов, я сів до апарату, але остання подія не сходила мені з голови. Хто це той „Шух” і кому треба телеграфіста? Нарешті я дочекався кінця, встиг перейти линвовим мостом і біля виходу побачив „Шуха”. Навчений досвідом, засалютував трьома пальцями і сказав "СКОБ". А він вискалив білі зуби від вуха до вуха в приємній усмішці, взяв мене під рам'я і півголосом сказав:\n— Я з 7-го полку ім. князя Лева, називаюся Роман Шухевич. Про тебе знаю від Мадярка з твоєї кляси. Ходи зі мною, щоб ти знав, де я живу... Чи ти вже чув про УВО?\n— Так! То Організація наших військових старшин, що й далі воюють з Польщею, але з підпілля...\n— Добре, але ти знаєш, що старшини мусять мати своє військо, а ним повинні бути старші й молодші учні. Чи хочеш таким бути? Я простягнув йому руку на знак згоди. Відтоді ми заприязнилися, і я не раз заходив до нього, пізнав ще трьох учнів, і ми ходили грати кічки на Вульці, де також училися різних таємниць та переходили під його проводом вишкіл "вояків". Попри дисципліну чисто військового характеру він учив нас посуненої до крайніх меж осторожности, що в майбутньому мало нас хоронити від польської поліції, несподіваних арештів, особистих трусів. Треба було добре знати як поводитися під час переслухань на поліції та в суді. Ми мусіли добре знати Пластовий Закон і впоряд. Я вчився азбуки Морзе. Ми вміли писати шифровані ґрипси та були горді, що "служимо" в підпільному війську УВО. По кількох місяцях навчання „Шух” заприсягнув нашу чвірку як членів УВО біля печери у св. Юрі. Нам дрижали руки, які ми тримали на хресті й револьвері й повторяли за „Шухом” слова, що відбивалися від низького склепіння, де стояв на колінах різьблений в камені св. Антоній (насправді Св. Онуфрій – А.С.). Потім розходилася наша п'ятка в різні сторони, насторожена, обережна.\nМи відчували силу Організації, але на такі теми не говорили в клясах, і найближчі колеги не знали про нас, як і ми про них. Але якось відчувалося, хто "наш", а таких було багато, дуже багато. Все, що ми робили з доручення УВО, як-от агітацію проти виборів, проти побору до війська та інше, було протестом проти безправної та насильної окупації Західної України польським військом.\nОдного дня, під час гутірки нашої п'ятки, Роман сказав, що ми повинні гартуватися, щоб бути сильними й добрими спортовцями, мусимо вміти добре плавати і... добре стріляти. Тому доручив нам ходити на спортову площу "Сокола Батька", вправляти руханку й легкоатлетку. Сам вироблявся на доброго спортовця-змагуна. Під час "Запорізьких ігрищ" у марші з повним обтяженням взяв перше місце. Незабаром ми зорганізували туристичний гурток і назвали його "Тури". Гурток мав пластовий однострій, але без відзнак, щоб поліція не чіплялася.\nМи вибралися в Карпати. Збірка мала бути в Дорі в половині липня на приходстві моїх батьків. Провідником групи був Іван Бедрило, дуже здібний учень, добрий промовець, що не раз був "адвокатом" і боронив нас у шкільних розправах, де звичайно його "клієнти" вигравали.\nТого року Шухевич не ходив з нами в Карпати, бо був зв'язаний іншою організаційною справою у Львові. З нашої УАГ належали до Турів Іван Бедрило, Володимир Булик, Михайло Добрянський, Ярослав Карпевич, Ярослав Климко, Теодор Ординець, Лев Підлісецький, Рак, Роман Зубик, Юрій Чайковський і я, а з Філії Роман Шухевич, Богдан Підгайний і Юрій Шухевич, а з Торговельної Школи "вуйко" Сенчина, дуже добрий тенор. Всі були завзяті спортовці, не тільки любили, а й вправляли руханку в школі, хоч одна година в тижні не вистачала, але на площі "Сокола Батька" ми вправляли всі роди легкоатлетки.\nНаша трійка, себто Ординець, Климко і я, часто виступали на різних спортових ігрищах. Не забуду спортового свята в залі Музичного інституту ім. М. Лисенка. Після багатої програми на сцені уставили декорації грецького парку та підстави для клясичних статуй. Наша трійка, помальована білим алябастром, одягнена в відповідні "фіґові" листочки та сріблисті перуки, наче грецькі статуї, уставилися в позах клясичних скульптур, як дискобол, мет ратищем, борці, а найбільше ефектовна була величава скульптура "Перемога". Ординець держав мене над головою в поземій позиції, а Климко, як переможений, лежав біля ніг. Коли відкривалася картина, ми "завмирали", а різнокольорові рефлектори освічували нас. Оплескам не було кінця. Ромко Шухевич грав на фортепіяні. Та точка програми була його ідеєю, а клясична музика українських композиторів та чудові паркові краєвиди із скульптурами робили сильне враження.\nОдною з найбільше вдалих і гідних опису була прогулька в Карпати в 1924 році, в якій брав участь і „Шух”. П'ятнадцять юнаків приїхали до Дори в п'ятницю вечірнім поїздом, а ми на приходстві, зараз біля залізничної станції, вітали їх оваційно. Мої батьки знали майже всіх з попередніх років, крім „Шуха” і „Куфи” (Підгайного), і, як звичайно, по добрій "гуцульській" вечері, на якій було понад 30 осіб, ми зробили "генеральну пробу" нашого концерту, що мав відбутися в суботу увечері. В тім часі бували в нас такі "світила" як Голинський, Тисяк, Безкоровайний і Бриґідер – скрипаль, що давали запоруку доброї мистецької імпрези, а до них ще Микола Лепкий і мій батько, колишні солісти славної шіснадцятки "Бандурист" у Львові в 1900-х роках, про що розказувала мені пізніше в Гребенові наша славна артистка й оперна співачка світової слави Соломія Крушельницька, що не могла насититися красою їх концертів. Концерт "Турів" з новим репертуаром мав бути великою несподіванкою, бо ми мали знаменитих співаків-солістів, як "вуйко" Сенчина, Влодко Булик, Славко Карпевич, Михайло Добрянський, а всі інші теж були добрими співаками, і Шухевич як піяніст із своїми мистецькими композиціями і як акомпаніятор, що виручав на зміну мою маму. В суботу пополудні наша обширна вітальня заповнювалася сталими гостями-літниками, а біля четвертої години відбувся концерт. Роман Шухевич грав свою імпровізацію "Моя Україна співає" та бойовий марш, що його назвав "Марш Турів". Моя мама вела супровід Тисякові, що співав стрілецькі пісні, потім було скрипкове соло, в супроводі фортепіяну Володимира Бриґідера та Голинського грімке: "Гетьмани, Гетьмани"... Тури пописувалися своїм репертуаром народних пісень в обрібці українських композиторів, як і нашого співака й диригента Влодка Булика. На кінець скрипковий дует Бриґідера з Безкоровайним в супроводі фортепіяну, а врешті, коли всі просили колишніх членів хору "Бандурист" заспівати стару пісню, яку так любила Крушельницька, мій батько і Микола Лепкий, колишні абсольвенти УАГ з 1900 р., заспівали з великим відчуттям "Вівці мої, вівці" та "Засумуй, трембіто"...\nТого ж вечора, коли після молитви всі Тури полягали на сіно, хтось оповідав свої переживання, а Влодко Булик запитав Шухевича, як постала його імпровізація "Моя Україна співає"... Він коротко розказав:\n– Одного вечора я лежав на березі річки, а вгорі було безкрає темне небо, що миготіло мірядами зірок. У місячному сяєві я побачив соловейка, що на галузці співав свою пісню любови. Пахла черемха, а здалеку, з села линув спів дівчат і я, примкнувши повіки, подумав: "Це моя Україна співає"... Нагло спів соловейка урвався, благаючим тоном-зойком, що вдерся в мою душу болючим дисонансом... Я відкрив очі й побачив хижака – куну, що злазила з дерева... Я вбив її з пістолі, а мале, ще тепле тільце пташки держав довго на долоні. Тоді я зрозумів, що існує зло, яке нищить красу, що є велике зло, яке вбиває спів моєї України, і треба бути сильним і завзятим, хитрим і безпощадним, бо такий є закон природи... Тієї ночі горіли ясним полум'ям панські скирти, як протест проти хижака, що окупував мою Україну...\nВ неділю рано ми мали співати велику Службу Божу. По сніданні, наказі й молитві ми пішли в сторону старої церкви, що видніла на горбі, на тлі широких сіножатей Улоги, над якою майорів Білий Камінь, немов старе замчище серед скель та вивертів, вкритих старими смереками й ялівцем. Наліво на небосхилі простягалися зелені полонини попід горою Синячкою, високою на 1,200 метрів, що справді синіла пастелевими барвами на тлі сріблистих хмар. Сонце їх золотило, заповідався гарний день... Святково одягнені гуцули заповняли церкву. На дверях ждав дяк Петро і його донька, що її кликали "дякова Маруська". Вона завжди помагала своєму батькові співати, мала дзвінкий голос і не дуже добрий слух... Ми прихапцем знімали гранатові беретки та клали великі лабаті хрести на груди і входили до церкви. При дверях стояв Карпевич, що був того дня дижурним. Диригував Влодко Булик, а „Шух”, „Куфа” і я стояли в групі других тенорів. Влодко, соліст в нашій гімназії, знав свою справу. Його болгарське „Вірую”, якого досі ніхто в Дорі не чув, робило помітне враження. Карпевич побожно співав „Отче наш”, а бас Добрянський пописувався на "Ісполнь небо і земля"...\n"Тури" відбули три одномісячні прогульки в Карпати. На одній з них у 1924 році були Роман Шухевич і Богдан Підгайний. Перейшли ми цілу Чорногору від Говерлі до Попа Івана, плили дарабами від Шибеного озера до Кут, перейшли Ґорґани, Великий Бескид, відвідали Підлюте й митрополита Шептицького та закінчили в Бубнищу, де Роман, наражуючи своє життя, зняв з неприступної скелі австрійський прапор, що висів там від 1915 року, й повісив український. Під час прогульки ми мали змогу пізнати Романа ближче, відчути його велику силу духа, бистроту ума, а перш за все дружнього, жартівливого приятеля.\nКоли я 20 травня 1926 р. здав матуру, то хотів студіювати медицину і вніс заяву до університетів у Львові, Кракові й Познані. Потім вибрався в першу дальшу подорож до Познаня. У Львові вступив до Романа Шухевича на Косинєрську 18, а того дня увечері ми мали прощальні сходини нашої п'ятки. Ми роз’їжджалися в різні сторони на студії. Роман прощав своїх друзів короткими, твердими словами. Також одержали клички для дальших зв'язків з відповідним призначенням. Коли Роман закінчив, усміхнувся дружньо і сів до фортепіяну. Ми почули його композицію "Моя Україна співає" та другу, якої ще не знали, "Буря в Карпатах", що були для нас музикою юних днів, які ми прощали в той день... Свою гру Роман закінчив першою стрічкою "Не пора", перескочив на закінчення знаної пісні "Ой та зажурились Стрільці Січовії" і по останньому сильному акорді "задрожить тоді Варшава", він твердо сказав „і МОСКВА...” Наші дороги розійшлися, але перехрещувалися не раз у майбутньому, в багатьох важливих днях, що їх занотовувала історія нашої поневоленої Батьківщини.\nСлідуючого дня я поїхав до Познаня, а мій друг, Федько Ординець, відвіз мене аж до Кракова. В Познані ждав на мене Богдан, і ми обидва замешкали при вулиці Подвалє, де колись були старі укріплення міста. Поприїжджали студенти з різних гімназій, а в тому деякі наші знайомі. Мене і в Познані не приняли на медицину та спрямували записалися на експортівку, а по першім році знову вносити подання на університет. Почалися виклади. Ми з Богданом заходили часто до товаришів і також до дівчат зі Львова. Нагло 17-го жовтня Богдан одержав телеграму, що мама важко захворіла, щоб приїжджати. Ми знали, що це виклик до Львова у важній справі. Я вичистив його револьвер та випробував, чи не затинається. Увечері він поїхав поспішним поїздом на Львів, а 20-го жовтня Богдан вернувся, але я вже знав з радія і з часописів, що у Львові згинув з руки члена УВО куратор Собінський. Богдан на тему того атентату не говорив довгий час. Але коли ми вичитали, що здогадних виконавців замаху засудили, Івана Вербицького та Василя Атаманчука, Богдан ходив довгий час пригноблений. Перед від'їздом на Різдвяні свята, по закінченні практики, він зобов'язав мене приїхати першого травня до Данціґу. Того ж дня я побачив перший раз море і покушав, чи солона вода. Ми викупалися, хоч вода була холодна, як у Пруті... Пополудні під час курсу відбулося гостре стріляння з кріса. Мені придався вишкіл, що його дістав у Львові від Романа, бо я знав багато з тактики, призначеної для бойовиків УВО. В Данціґу я познайомився з різними членами УВО та з "вуйком" Згорлякевичем, що видав мені за порученням Підгайного "службовий" револьвер марки "Ортгіш", за який польські суди давали як правило п'ять літ тюрми. Той револьвер я мав при собі, коли переходив особисту ревізію на кордоні в Тчеві. Інструкції Романа були певні, доцільні і ніколи не заводили... Повертаючись з Познаня на вакації, я відвідав Романа, з яким провів кілька днів та відбув дуже секретний курс, що був вишколом про особисту безпеку, передавання засекречених вістей для УВО.\nВ 1928 р. Шухевича взяли до польського війська, до старшинської школи, а в Данціґу, де я був за інструкціями, мені доручили заложити Корпорацію "Чорноморе" в Кракові, що я зараз того самого тижня зробив. Першим членом Корпорації "Чорноморе" вибрали Б. К. Шухевич залишив мені листа й радив мені також іти до війська, як покличуть, та рівночасно відкликав заборону "викручуватися" від побору, як було давніше. На його думку, всі націоналісти повинні бути добрими військовиками різних спеціяльностей.\nПо закінченні "польської школи підхорунжих" у Володимирі-Волинському Шухевич виїхав на продовження військових студій за границю. Зараз по повороті Шухевич як бойовий референт ОУН, що в міжчасі постала, перевів цілий ряд дуже зорганізованих та планових акцій, т. зв. ексів, які виконали його бойовики рівночасно в різних і зовсім віддалених місцевостях. Це викликало паніку серед польської поліції, що стала безрадною, коли саботажні акції велися на всій українській території під Польщею. Це мало сильний відгомін за границею. Нью-йоркський журнал "Ди Нейшен" писав 5-го листопада, 1930 року:\n"Довго тліючий спротив українців проти крадежі їхньої незалежности вибухає у формі теперішнього бунту проти польського панування. Українці Східної Галичини не мають нікого, хто заступив би їх в Союзі Народів. Американські кореспонденти подають, що українські петиції і скарги просто викидали до коша, бо в Секретаріяті Союзу Народів немає нікого, хто цікавився б тими людьми. А тому не можна дивуватися, що українці в Галичині вибрали інші, безпосередніші засоби, щоб заговорити про свої кривди".\nГолова Крайової Екзекутиви ОУН та Крайовий Командант УВО, сотник Юліян Головінський накреслив плян широкої революційної акції масових саботажів. Доручив то перевести бойовому референтові Романові Шухевичеві, що розплянував дуже дбайливо та в революційному темпі. По всій Галичині спалахнули пожари, горіли скирти збіжжя й сіна та забудовань польських дідичів і колоністів, а до цього ще й демолювання поліційних станиць та домів шовіністичної організації "Стшельцув".\n"Чин бойовика УВО вдарив не тільки Пєрацького як особу, а і в Пєрацького, як реалізатора польської окупаційної політики на ЗУЗ. Бо хто був Пєрацкі? Пєрацкі, це послідовний погромник українського національного життя на ЗУЗ. Пєрацкі – це ліквідатор українського шкільництва, українських культурно-освітніх установ, господарських, кооперативних, спортових товариств і кружків, це полонізатор української Церкви. Пєрацкі – це творець і організатор польської колоніяльної, грабункової політики на ЗУЗ, колонізації українських земель польськими зайдами, заливу промислових осередків на ЗУЗ польським робітництвом. Пєрацкі – це організатор погромів українців на ЗУЗ поліцейсько-уланськими бандами, карними експедиціями, стшельцами, варварських пацифікацій в рр. 1930-32. Пєрацкі – це творець наглих судів, шибениць і мордів українських революціонерів. Пєрацкі – це автор поліційних знущань і катувань українських політичних в'язнів. Пєрацкі – це творець системи морального розкладу українського життя масовим насаджуванням конфідентів. Пєрацкі – це автор профанацій і дикого збезчещування пам'яти героїв української визвольної боротьби, розкопування могил, нищення хрестів. Пєрацкі – це один із творців і часовий сторож – жандарм цілого жорстокого варварського арсеналу ляцького окупаційного панування, яке поставило собі за ціль згнобити українське життя, розгромити і спольонізувати його. Бойовик УВО кинув Українському Народові під ноги голову одного з його катів, голову польського міністра внутрішніх справ, найстаршого ляцького поліцая”.\nПлян атентату приготовив Роман Шухевич – "Дзвін", виконав член УВО Гриць Мацейко – “Ґонта”, якого вибрав Степан Бандера з-поміж трьох. Технічними деталями керував тодішній бойовик, референт КЕ ОУН Богдан Підгайний. Дня 16-го червня 1934 року, після 3-ї години пополудні згинув на вулиці Варшави польський міністр Пєрацький. Особиста поліційна охорона не могла захистити його від кари з рук бойовика ОУН. Виконавець, відстрілюючись від погоні, втік і ніколи його не зловили.\nОстанній рік перед вбивством Пєрацького Роман Шухевич докінчував студії на Політехніці у Львові на відділі будови мостів і гребель, а його дотогочасний заступник інж. Богдан Підгайний – "Бик", що виконував всі функції бойового референта, попав на судовий процес за вбивство Пєрацького, а Роман Шухевич – "Дзвін", організатор атентату, на суд не попав. Під час масових арештів націоналістичних студентів Романа Шухевича арештували і на початку липня 1934 вивезли до концентраційного табору в Березі Картузькій, де він перебув до січня 1935 року. Тоді його перевезли до Львова, оскаржили в “Процесі Бандери” за приналежність до ОУН та засудили на 4 роки тюрми. Подаючи деякі нотатки з діяльности Романа, щоб краще насвітлити його характеристику, мушу згадати про один спомин львів’янки Оксани.\n– Тоді я пізнала 16-літнього симпатичного блондина Романа Шухевича, який мені подобався як живий, дотепний і добре вихований юнак. Він не належав до тих хлопців, які провадять нецікаві розмови. Дуже часто він згадував, що до півночі читає, бо вдень не має часу... Наводить його слова: "Ми мусимо гартувати спортом тіло, але що найважніше, здобувати знання, вчитись чужих мов і вправлятись у вироблюванні сильної волі". Роман був також талановитим піяністом, і коли по виступі, де він грав Скерцо - Моль Шопена, я йому погратулювала, відповів мені то, чого ніколи не забуду:\n„Я не стараюся бути фаховим піяністом, бо це було б і неможливим для мене спокійно вправляти на фортепіяні, коли довкруги таке діється з моїм народом. Не раз вночі не можу заснути, коли бачу перед собою повні докору погляди наших тисячних жертв за ґратами... Не думай, що в мене хвилевий настрій романтичного юнака... Я вирішив посвятити своє життя для боротьби за нашу самостійну державу... Вже досить того упокорення..."\nЗдавалося б, що вже цієї характеристики 16-літнього юнака досить, щоб оцінити великого духа людини, яка кладе на терези свого життя безкомпромісову боротьбу за волю батьківщини. Дуже добру оцінку Романа Шухевича маємо з його примусового побуту в Березі Картузькій... Про це "-и-о" пише так:\n— Шухевича привезли з іншими студентами з львівських Бриґідок, арештованих у зв'язку з убивством Пєрацького. На келії 4 були В. М. Янів, Дмитро Грицай-Перебийніс, пізніший генерал УПА і Шеф Штабу, Ярослав Старух, Володимир Горбовий, Дмитро Штикало, інж. М. Кравців, Володимир Тимчій-Лопатинський та інші. Влада вимагала, щоб усі говорили по-польському, але Шухевич, до якого всі зразу стали відноситися як до "старшого", зарядив, що всі мають говорити по-українському, бо Береза Картузька лежить на українській території. Знав я Романа як абсольвента відділу будови мостів і гребель і доріг, тому здивувала мене тонкість його правничого думання. Винахідливість зустріти когось і передати вказівки, як дальше поступати, була в Романа подивугідна. Ми подивляли його бистроумність, а над усе холодну кров. Він приймав з усміхом і гумором обмеженість простору перебування, безвиглядність, непевність, важкі матеріяльні умовини та брак найменшого культурного життя. Він брав усе найтяжчі речі до ношення, та відступав свої голодні порції харчу тим, що потребували більше, або були карані за якусь провину зменшеними харчами та побутом у карцері, звідки виходили "голодніші – голодного вовка". Він умів кожному сказати якесь приємне слово та облегшити часто нестерпний тягар праці чи знущань польських поліцаїв.\nУ тих умовах В. Янів написав вірша "Пустинь південних цар" та присвятив його Шухевичеві. В навечер'я Йордану Романа перевезли до Львова на Бриґідки. Побачив він мене на проході через тюремне вікно, а порозумівались ми в'язничною мовою глухонімих. На питання як він чується, відповів "добре", а що його чекає, повів рукою попід шию, що означає "повішення". Романа примістили на т. зв. Кацябах, в келіях на партері північного крила Бриґідок. Келії були там понурі й вогкі з цементовою долівкою. Поліція переслухувала його 9 днів і ночей без відпочинку, і Роман видержав, заперечуючи, що він убив Собінського, та все інше, що йому закидали. В. Янів оповів наступне:\n– Єдиною розрадою був павук, що плів своє павутиння, і щур, що вилазив з нори, ходив по долівці, а вночі вилазив на груди. Я кликав Романа стуканням на розмову, але раз він не відізвався. За якийсь час раптом "стук". „Шух” повідомив, що не відповідав на виклик, бо молився... Янів признався, що та відповідь Романа була переломовою і в його житті. Як довго довелось нам сидіти на одній келії, майже два роки, Роман кожного ранку і вечора заглиблювався в молитві на якийсь час і ніколи не здіймав хрестика з шиї. Його твердження, що український націоналізм без Бога ніколи не сповнить свого завдання, давало багато до думання...\nПо виході з тюрми у Львові, де він на підставі амнестії сидів тільки два роки, а перед тим ще пів року в Березі, Роман відкрив реклямове бюро у Львові і там замешкав з родиною. Він уже був жонатий і мав 4-річного хлопчика Юрка. Крайовим провідником на ЗУЗ був тоді Лев Ребет. Через нездорові обставини деякі члени, що вийшли з Берези Картузької, не хотіли включатися в працю ОУН, як Зенон Коссак, Дмитро Грицай та інші. Романові Шухевичу, що найбільше надавався на крайового провідника ОУН, а його номінацію піддержував полк. Коновалець, запропонували перебрати це становище. Але з різних причин Роман запропонував на те місце Тураша-Грабовського, а сам у 1938 році виїхав за кордон, закінчив у Мюнхені спеціяльний курс для старшин у воєнній академії. В тім часі назріла справа Карпатської України, та всі військовики, як Роман Шухевич, Михайло Колодзінський, Зенон Коссак, Олекса Гасин та багато інших виїхали до Ужгороду і стали в ряди оборонців Срібної Землі. 4-го вересня 1938 р. в новоорганізованій "Українській Національній Обороні" оформлено першу чоту УНО, що під командою полк. Михайла Колодзінського – “Гузара” взяла ініціятиву оборони в свої руки. Назву УНО змінено на "Карпатська Січ", для якої створено генеральний штаб у складі: полк. Михайло Колодзінський, шеф штабу пор. Роман Шухевич – "Борис Щука", чотар Зенон Коссак – "Тарнавський", заступник Шефа Штабу пор. Осип Карачевський – "Свобода", пор. Гриць Барабаш – "Чорний", пор. Юрій Лопатинський – "Калина" та чотар Евген Врецьона – "Волинський". На першому З'їзді Карпатської Січі, 4-го грудня 1938 року, перед урядом Карпатської України на чолі з о. А. Волошином продефілювало 10 тисяч Карпатських Січовиків. Роман, як пор. Борис Щука, мав зв'язок з Галичиною для організування фінансової допомоги та підсилення в людях. Тому Роман приїжджав до Львова в жовтні 1938 року та кілька разів пізніше на переговори з політиками й представниками господарських установ. Зорганізував віче, в якому, крім членства ОУН, брали участь члени Фронту Єдности з Дмитром Палієвим у проводі та члени інших угруповань. Зараз після віча відбулася імпозантна маніфестація проти мадярських зазіхань на Срібну Землю, під час якої повибивали вікна в мадярському консуляті та кількакратно атакували польську поліцію. Подібні маніфестації відбулися майже по всіх містах. Цим способом Роман Шухевич започаткував морально-політичну мобілізацію всіх українців на західноукраїнських землях.\nПри зміні гітлерівських планів, коли він віддав Карпатську Україну Мадярщині і вони почали наступ на столицю Хуст, по важких боях німці старалися здержати війну й радили її припинити, але наші представники в переговорах заявили, що в словнику українських націоналістів нема слова "капітуляція", і бої продовжувалися. По двох тижнях боїв січовики відійшли в Карпати, де в бою під Буштином з переважаючими силами мадярів впали полк. Михайло Колодзінський – "Гузар" та його ад’ютант чот. Зенон Коссак – "Тарнавський" а пор. Роман Шухевич – "Борис Щука", не заставши оборонної лінії біля Бичкова, що його зайняли вже мадяри, перейшов до Румунії. Своєю мужністю збройного опору наїздникам Карпатські Січовики вписали одну з найсвітліших сторінок історії українського Закарпаття. Не можу тут згадувати про внутрішні конфлікти в Організації Українських Націоналістів, що постали на тлі боротьби за самостійність Карпатської України та різних потягнень за інструкціями німців, що довело до шкідливого розриву внутрі Організації, бо це забрало б багато місця, але згадаю тільки, що становище провідника зв'язку з Краєм у Данціґу перебрав Роман Шухевич, що було дуже важливе у зв'язку з німецько-польською війною. Коли прийшов 1939 р. і німці розгромили Польщу моцарствову за три тижні, совєтські війська ввійшли на територію Галичини. Поляки втікали стрімголов у напрямі Румунії, але дороги були відтяті. Члени ОУН на місцях організували міліцію, перебравши від польських поліційних станиць зброю.\nВ той час до мене прийшов чоловік і показав кусник газетного паперу, якого другу частину мав я. То був зв'язковий від Романа Шухевича, що викликав мене до Сянока. Я щасливо перебрався до Загір'я, поїздом заїхав до Сянока і відвідав Підгайного, який сказав мені, що Шухевич завтра приїде з Кракова. Роман приїхав з сином Юрком, який кликав мене вуйком. В розмові про ситуацію і німців Роман заявив: "Я не вірю в їх добру волю визнати Україну самостійною державою. Вони нас тепер потребують і використають, бо ще не знають, як їм піде війна на Сході, але як Гітлер думає, що нас перехитрить, то помиляється, бо ми маємо свої пляни”.\nЯк підпільник часто вживав однострою німецького старшини й ходив відважно по місті. Одного вечора я побачив його в оперному театрі з німецькими старшинами. Побачивши мене, він дав мені знак, і ми його зустріли в перерві. Я тоді сказав йому, що німці поставили за його голову високу нагороду, але він лише підсміхнувся і сказав: "Поляки були задурні, щоб мені щось доказати, з німцями бавлюся в піжмурки, а з Москвою ще поборемось...”\nКоли в попелі імперій загибав Третій Райх, УПА перейшла в наступ проти Москви. І тут знову виявився політичний хист Романа Шухевича – “Чупринки” передбачувати майбутні події та робити потягнення, які нас рятували від закиду коляборації, яку нам старалися насильно накинути... Генерал Шухевич-Чупринка мусів відзначатися всесторонністю як людина з глибоким розумінням проблематики, доказом чого є факт, що очолював одночасно державний центр в Україні, яким там була УГВР, і політичний рух ОУН. Він був одним з ініціяторів 1-ої Конференції поневолених Москвою народів Східної Європи й Азії, що відбулася на території УПА в 1943 році. Найважливішою рисою його індівідуальности була та внутрішня сила вірити в перемогу, а ширина політичного горизонту дозволяла йому розуміти інших, навіть політичних противників. Це було рисою толерантности у ставленні до них, але він ніколи не поступався, як ішло про добро справи, хоч часто суспільність його кривдила, не розуміючи українського підпілля, але він вірив, що прийде час, коли всі зрозуміють, що воно є кість української кости, кров'ю крови наших батьків, бо тільки така постава може зродити правдиву, непереможну силу.\nНевідома могила генерала Романа Шухевича – Тараса Чупринки в далекій Україні має містичну силу. По аналізі всіх діл, по зрозумінні найвищого відречення людини, що віддала все для сповнення великої ідеї – виборення волі Батьківщині, ми віримо глибше у Воскресення. Його життя є найкращою синтезою громадських чеснот справжнього державного мужа. Як родилася леґенда Листопадового зриву, на якій зросло покоління Романа Шухевича, як кров лицарів покликала до життя нових переємців ідеї, так недаремною була кров ГОЛОВНОГО КАМАНДИРА УПА, генерала ТАРАСА ЧУПРИНКИ.


Економічні спеціальності на ринку праці України в контексті глобалізації | Національний університет «Острозька академія»\nКожен із доповідачів закцентував увагу на окремому аспекті роботи економіста, бухгалтера, податківця та аудитора.\nСтудентки четвертого курсу Ірина Погончук і Любов Трофімова розкрили окремі аспекти роботи економіста та бухгалтера. Випускниця спеціальності 072 “Фінанси, банківська справа і страхування” Любов Музичук поділилася своїм досвідом роботи економіста:\n“Потрібно вміти домовлятися з колегами і з керівництвом. Уміти пояснити ситуацію, пояснити своє рішення. І важливо чітко знати усе, що ти робиш. Розуміти свої посадові обов’язки”.\nАнна Новак, випускниця і викладачка НаУОА порівняла досвід роботи економіста та бухгалтера:\n“Чим відрізняється робота бухгалтера та економіста? Економіст планує, а бухгалтер доповнює та виконує план”.\nДруга половина зустрічі була присвячена випускникам, які поділилися досвідом працевлаштування за спеціальністю, адаптації на робочому місці та відмінностями між навчальною діяльністю та безпосередньо роботою.\n“Робота бухгалтера дуже цікава та відповідальна. Потрібно й бути трішки юристом, адже необхідно розумітися в документації, фінансовій звітності, юридичних аспектах діяльності підприємства відповідно до чинного законодавства. Він (ред. - бухгалтер) має бути уважним та рішучим, тому що коли виникають проблеми, потрібно шукати та приймати важливі рішення”, - розповіла Ольга Білоус, бухгалтерка ТОВ “Soufflet Agro”, випускниця НаУОА, бакалавриня спеціальності 071 “Облік і оподаткування”.\nВипускники, які не змогли долучитися особисто, залишили для учасників зустрічі розгорнуті відгуки за темою дискусії та поділилися власним досвідом роботи на різних посадах: бухгалтера, економіста, аудитора та податківця.\nКатерина Федорова, бухгалтерка ТОВ “Soufflet Agro”, випускниця НаУОА, бакалавриня спеціальності 071 “Облік і оподаткування” зазначила:\n“Професія бухгалтера була і буде актуальною постійно, а високваліфіковані та компетентні бухгалтери є цінністю для кожного роботодавця. Вважаю, що ключ до будь-яких досягнень – наполегливість. Академія дає хороші знання, але в студента завжди повинно бути бажання вчитися. За підсумками навчання в ОА я отримала червоний диплом, який був вагомою перевагою на першій співбесіді, що була на посаду бухгалтера до ТОВ «Суффле Агро Україна». Під час навчання ми часто чули, що статус випускника Острозької академії буде давати нам «фору» під час працевлаштування і це дійсно так! Наших студентів характеризують як амбіційних, відповідальних та наполегливих. І це була друга моя перевага на співбесіді. Академія дає дуже багато можливостей для студентів. Не втрачайте ці роки, використовуйте всі шанси, що вам трапляються, розвивайтеся і любіть те, що ви робите! ”\nАндрій Калушка, економіст у ПП «ВКО «МААНС», випускник НаУОА, бакалавр зі спеціальності 071 “Облік і оподаткування” зауважив:\n“Я продовжую навчатись на магістратурі та всім рекомендую це робити. «Бакалавр» - це ще не повна вища освіта, хоч би хто вам що не розповідав. У перші два тижні своєї роботи, завдяки отриманим в академії практичним знанням Excel та 1С, мені вдалось автоматизувати повсякденні процеси відділу. Крім цього хочу зауважити, що в умовах глобалізації, а тим більше в умовах карантину, зріс попит на бухгалтерські послуги в режимі аутсорсингу – віддаленого обслуговування іншою компанією, яка на цьому спеціалізується. Тому, майбутнім бухгалтерам я раджу звернути на це увагу та не чекати закінчення університету, а вже починати практикуватись.\nНа своїй роботі не будьте байдужими. Майте справу до всього, шукайте слабкі місця та пропонуйте шляхи покращення – будь-який керівник це оцінить та буде з вами рахуватись, в особливості при перегляді вашої заробітної плати.\nТому бажаю всім успіхів у самореалізації, не засмучуйтесь при перших же труднощах – все найкраще чекає вас попереду. Не поспішайте жити, а починайте свою кар’єру маленькими, дитячими кроками, поступово набираючи темп.”\n“Доволі високий відсоток студентів на четвертому курсі бакалаврату та 1-2 курсах магістратури поєднують навчання з роботою. Саме така колаборація теорії та практики є найоптимальнішим місточком, який допомагає побудувати успішну кар’єру. Не лише навчатися в університеті, а й вчитися працювати і вдосконалювати свої навички на практиці. Дякую усім учасникам за активність та запрошую до подальшої плідної співпраці у рамках роботи наукового гуртка та дискусійної платформи” - підсумувала Юлія Харчук.


Casa Vacanze Nei Trulli в Монополі в Італія - Найкращі знижки на перебування в готелях\nContrada Impalata 377, Impalata, Монополі, Італія, 70043 - Показати на карті\nБільше про Casa Vacanze Nei Trulli\nЯкщо ви приїхали до Сельва ді Фазано, в Casa Vacanze Nei Trulli ви відчуєте себе як удома, де пропонуються апартаменти високої якості і відмінний сервіс. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути.\nПропонуючи гостям широкий спектр послуг та чудовий сервіс, Casa Vacanze Nei Trulli прагне зробити ваше перебування максимально комфортним. Цей готель пропонує численні послуги, щоб задовольнити потреби самих вибагливих гостей.\nКрім того, всі номери оснащені такими зручностями, як підігрів, балкон, телевізор з РК / плазмовим екраном, DVD / CD-плеєр, міні-кухня, щоб задовольнити потреби найвибагливіших клієнтів. Крім того, власники готелю нададуть вам повну інформацію про те, що ви повинні побачити під час вашого перебування тут. Незалежно від мети вашого візиту до Сельва ді Фазано, Casa Vacanze Nei Trulli є відмінним місцем для вашого перебування.


Стали відомі переможці MTV Video Music Awards 2012 - dt.ua\nСтали відомі переможці MTV Video Music Awards 2012\n7 вересня 2012 в 07:00\nУ Лос-Анджелесі відбулася щорічна церемонія вручення нагород за найкращі відеокліпи Video Music Awards американського музичного телеканалу MTV. Переможцем був визнаний британський бойз-бенд One Direction, який взяв три номінації конкурсу.\nБританський бойз-бенд One Direction переміг у трьох номінаціях на премії MTV Video Music Awards 2012, церемонія вручення якої проходила увечері 6 вересня.\nКліп One Direction «What Makes You Beautiful» був визнаний найкращим поп-відео і отримав приз за найкращі візуальні ефекти, а сама група виграла номінацію «Найкращий новий артист».\nПри цьому головний приз за найкраще відео року дістався Ріанні за пісню «We Found Love». Найкращим рок-відео був визнаний кліп групи Coldplay на пісню «Paradise», найкращим хіп-хоп-відео - кліп Дрейка і Ліл Вейна «HYFR».\nУ двох номінаціях (найкраща режисура і найкраща кінематографія) перемогла MIA з кліпом «Bad Girls». Два призи також дісталися Крісу Брауну за пісню «Turn Up The Music» - у номінаціях «Найкраще чоловіче відео» і «Найкраща хореографія». За краще жіноче відео була нагороджена Ніки Мінаж з піснею «Starships».\nДвічі номінований канадець Джастін Бібер обидві свої номінації («Найкраще чоловіче відео» та «Найкраще поп-відео») програв. Читайте також:\nThe Beatles очолили список найуспішніших артистів в історії британського чарту\nУ Зальцбурзі на горищі стародавнього будинку знайшли невідому композицію Моцарта


Роль та місце біржі в економіці\nЗа своїм покликанням та багатовіковою історією біржа була і є одним із світових стовпів, на яких базується цивілізоване ринкове господарство. У країнах Заходу біржа зайняла провідне місце серед інших економічних інститутів, довівши свою суспільну значущість.\nВ Україні, як і в деяких інших постсоціалістичних країнах, місце біржі досі є невизначеним. Мало того, саме в Україні перші кроки становлення організованих ринків сировини, капіталу та валюти було зроблено під знаком боротьби із біржею. З цього приводу можна згадати неодноразове припинення біржових торгів на Міжбанківській валютній біржі (м. Київ) та збитки, яких завдали ці “заходи” українській економіці у 1992-1993 рр.\nНа десятому році трансформаційні процеси в економіці відбуваються хаотично, призводять до непередбачуваних результатів. Державне втручання не завжди є адекватним. Все сказане стосується і розвитку біржового руху. В Україні кількість бірж є однією з найвищих у світі, на 1.04.2006 р. їх налічувалося 472 Для порівняння: у цілому на світових ринках функціонує близько 50-ти товарних та 250-ти фондових бірж.\nУ багатьох людей сформувався стійкий стереотип, і не лише у нас, а донедавна і на Заході, що біржова торгівля – це нова форма спекуляції. До сьогодні у вітчизняній літературі існує спрощений та однобічно негативний погляд на біржу, особливо ф’ючерсну. Він переноситься на законотворчий процес, що суттєво стримує формування в Україні сучасного біржового механізму.\nТоварна біржа на Заході є продуктом історичної еволюції – від угод з реальним товаром (спотових та строкових (форвардних)) до ф’ючерсних. З товарообмінного інституту вона перетворилася на інститут фінансовий.\nЗнаний біржовик колишньої Російської імперії А. Васильєв справедливо писав ще наприкінці ХІХ-го століття: “Саме біржа є продуктом складної економічної та фінансової діяльності країни. Як чутливий гальванометр відображає найслабший струм, так вона відчуває найменші коливання політичного життя” . Цей вислів доречний і для характеристики стану розвитку бірж в Україні, де відсутня політична воля для налагодження ефективного функціонування біржового ринку, який характеризується прозорістю правил торгівлі та конкурентним середовищем.\nДосі невідоме точне пояснення походження слова біржа. У відомому словнику Володимира Даля “Толковый словарь живаго великорусского языка” (кінець ХІХ-го ст.) зустрічаємо такі пояснення:\nбудівля або місце, де у визначений час збираються купці за торговельними справами;\nчас зібрання купців.\nНе будучи економістом і тим більше біржовиком, В.І. Даль зумів коротко і доступно розтлумачити загальноприйняте вживання слова.\nСьогодні всі ці пояснення терміну зберігаються, хоча й доповнилися новими тлумаченнями. Найважливішим є те, що і професіонали, і аматори визнають три основних значення біржі:\nоб’єднання комерційних посередників;\nІсторично початковою формою гуртової торгівлі була караванна, яку пізніше замінила ярмаркова, яку в свою чергу витіснила, хоча й не повністю, біржова. Основна різниця між цими трьома різновидами гуртової торгівлі полягає у їх регулярності. Караванна форма була епізодичною, ярмаркова — періодичною. Біржа ж є стаціонарним торговельним місцем з фіксованими днями та годинами роботи.\nУ середні віки, що характеризувались розпадом звичних зв’язків і поділом ринку, з’являються спочатку дрібні, а потім і більші за розміром ярмарки, про скликання яких попередньо повідомляли і точно визначали час і місце їх проведення. Регіональні ярмарки організовували купці, ремісники з допомогою феодальних управителів. “Люди із запорошеними ступнями” — негоціанти, мандрівні комерсанти, що готували умови для концентрації великих партій товарів – були прообразом бро керів-приймальників замовлень, чиї контори та фірми сьогодні розташовані в місцях економічної активності у будь-якому куточку земної кулі.\nТак виникає поняття організованого ринку – тобто впорядкованого ринку, який характеризується такими ознаками:\nнаявність організації, яка керує ринком;\nконцентрація попиту і пропозиції в просторі та часі;\nнаявність правил торгівлі щодо укладання угод і розрахунків за ними;\nрегулювання з боку держави та саморегулювання.


Бахмацька районна незалежна газета ПОРАДНИК — А льон цвіте …\nОпубліковано: Середа, 23 лютого 2022, 16:30\nГостювала у рідні в Обмачеві, зайшла розмова про Батуринській льонозавод. Виявляється, там працювало до 200 людей, серед яких значна кількість обмачівців. Заводу вже немає, а минуле підприємства цікаве. Сьогодні придбати вироби із льону проблематично, а як і знайдеш, то коштує така річ недешево. Як існував завод, ціни були доступніші. Розкажіть за підприємство, думаю, читачам буде цікаво.\nПрочитав листа давній знайомій – колишній дописувачці районної газети Надії Іванівні Дандель, попросив розповісти про рідне підприємство. Домовилися зустрітися.\n- Приємно, що згадали про наше підприємство, про мій завод. Працювало близько 150 чоловік, на заводській прохідній вранці і ввечері панувало пожвавлення. Тепер, як відгортаю сторінки спогадів, аж бере за серце. Зрідка буваю там, подорожуючи на Слобідку чи Обмачів. Найчастіше від чагарників і руїни відвертаюсь… не можу дивитися… Воложніють очі.\nПрийшла на завод у далекому 1974 після технікуму. Мала відпрацювати згідно закону три роки. Та склалося не так, як гадалося. Якраз тоді коноплезавод перелаштовувався на лляну сировину. Працювати ставало цікавіше, умови докорінно змінювалися на краще. А потім, не полюбити Батурин було не можливо, а згодом покохала і батуринця, а далі - звична фортуна молодої дівчини, яка знаходить свою долю далеко від домівки. Родом з Рівненщини, теж Полісся, цим і тішусь.\nНа заводі спочатку поставили на сортування, аби вживалась у колектив. Та вже скоро призначили майстром зміни, у підпорядкуванні стало 28 працюючих. Директором тоді був Анатолій Іларіонович Фурса, а головним інженером Тимофій Сергійович Тимко.\nОбладнання зносилося, працювало ще з початку 30-их років. Приміщення цехів – приземкуваті, мало освічені, неймовірно запилені. Але завод з переорієнтацією на нову сировину, змінював не лише технологію – зводилися нові корпуси цехів, складських споруд, котельної, адміністрації. Стало надходити сучасне обладнання, це небо і земля у порівнянні з попереднім. Докорінно покращилася гігієна праці, найбільша проблема подібних виробництв – запиленість. Тепер всі м’яльно-тіпальні агрегати, всі машини технології переробки трести на довге волокно обладнувалися витяжною вентиляцією. Все це ґрунтовно покращувало умови праці. До продуктивної роботи стимулювало знання унікальності виробів із льону. Вони приємні на дотик, одяг, виготовлений з льону, дуже м’який, він не подразнює навіть ніжну шкіру малюків. Жаль, що втратили такі можливості. Загубили не лише первинний обробіток льоносировини, а й технології вирощування. Колись до нас доставляли сировину із сусіднього Обмачева, Борзнянський і Сосницький райони, з Атюші і Жовтневого на Коропщині. Тепер, думаю, не збереглася сільськогосподарська техніка для вирощування – збирання цієї культури. А льон – це і медонос, а ще цінніше – масляна культура, насіння, лляна олія, все це користуються заслуженим попитом. Завод по-суті сприяв опоседковано виробництву цих продуктів.\nЗа цим стояла праця колективу. Згадую нашу Дошку пошани, портрети передовиків. Час від часу заносились до неї сортувальниці Валентина Мефодіївна Стокоз, Надія Петрівна Божок, відправниця продукції Марія Кербут, токар механічного цеху Василь Григорович Лемішко.\nЗгадую, як начальник цеху Василь Григорович Савченко зі своїм колективом та з допомогою слюсарів змін лагодили техніку у вихідні дні, коли на технологічних лініях все завмирало.\nМали досить наповнений автопарк: декілька ЗІЛів, автобус для підвезення робітників на роботу, а після зміни – додому. Ну, й інша техніка – навантажувачі, трактори, два пожежних авто…\nНаше підприємство – не лише місце праці, адже тут проходив значний відрізок життя. Згадую заводську їдальню. У часи, коли впроваджувалася продовольча програма, тодішній наш директор О.П.Лось запропонував тримати власних бичків, ще заготовляли для столової овочі, фрукти, ягоди. Не дивно, що страви були смачні і калорійні, мало чим різнилися від домашніх наїдків. Старалися куховари Валентина Федорівна Горук і Любов Нечитайло.\nОлександр Павлович був новатором, директор запропонував кілька технологічних новинок. Запам’яталися трубопроводи для костриці, яку надавали всім охочим. Мешканці призаводського селища опалювали нею житло. Але її було занадто багато, директор виношував плани пресувати відходи у брикети, на жаль, здійснити задум не встиг. То не було фантазією, якось вичитала, що з костриці виготовляють навіть блоки для будівництва житла, вони відмінний матеріал для збереження мікроклімату у приміщенні – тепло взимку, прохолодно влітку.\nПоруч заводський клуб, кіно для дітлахів – 5 копійок за сеанс. У вихідні профспілка організовувала подорожі у столицю, у обласний центр до зоопарків, на вистави, на цікаві екскурсії. На селищній сцені у Батурині виступали і наші колективи, найталановитіші представляли батуринську самодіяльність на районній, а то і обласній сценах. Час від часу виїздили з обмінними концертами до колективів інших заводів нашого тресту. Візиткою нашої програми стала пісня: «А льон цвіте» . Пригадуєте:\nЗа всім тим стояв наш невгамовний Юрій Біженко. По документах значився робітником, насправді, - заводський художник-оформлювач, диригент хору і акомпаніатор на баяні. А як виникала потреба, то міг допомагати і в цеху. Світла йому пам’ять.\nЯкось за успіхи у самодіяльності активістів сцени і передовиків преміювали подорожжю до Ленінграда, стільки тоді було вражень. Про ті яскравинки тодішнього життя згадую з теплом ще і досі…\nІ наостанок. Наш завод не виготовляв тканин, у цехах вироблялося лляне волокно, яке пресувалося у 60-кілограмові тюки і відвантажувалося на льонокомбінати не лише Союзу і соцтабору, наше волокно користувалося попитом у всій Європі.\nНа знімку: підприємство «Пенькозавод» виглядало так 70 літ тому.


Карпатський об'єктив | Спорт >> Завтра на Закарпатті стартує престижний міжнародний дитячо-юнацький футбольний турнір\nОпубліковано: 12.08.2019 - 14:38 | Переглядів: 601\nУчасниками міжнародного турніру стануть колективи U-15 і U-17. Кожний такий щорічний захід має свою специфіку. Ось і цього разу особливістю є те, що представлені найкращі футбольні школи з Донецька, Києва, Дніпра, Одеси, Запоріжжя, Харкова, Львова. Зважаючи на імена-клуби, на Закарпатті зібрався практично весь дитячо-юнацький футбольний бомонд України! Міжнародну складову змагань забезпечили колективи з угорських Кішварди й Ніредьгази. На такому серйозному змагальному фоні особливо буде цікаво знову подивитися на рівень закарпатських команд в особі ужгородців (СДЮСШОР), мукачівців («Мункач»), представників Ужгородського району («Зінедін»).\nБаталії триватимуть із 13 по 18 серпня на стадіонах Ужгорода, Мукачева, села Кам’яниця й селища Середнє (Ужгородський район). Відкриють змагання у вівторок такі пари:\n16:30. «Шахтар» (Донецьк) – «Чорноморець» (Одеса)\nм. Ужгород, стадіон «Автомобіліст»\n16:30. ФА Йожефа Божика «Спартакус» (Ніредьгаза) – ДЮСШ-15 (Київ)\nм. Ужгород, стадіон «Авангард» (2 поле)\n16:30. «Дніпро» – «Металіст 1925» (Харків)\nм. Ужгород, стадіон «Спартак»\n16:30. «Металург» (Запоріжжя) – СДЮСШОР (Ужгород)\nм. Мукачево, стадіон «Харчовик»\n16:30. ОК ім. Піддубного (Київ) – «Карпати» (Львів)\nсмт Середнє, селищний стадіон\n16:30. «Варда» (Кішварда) – МФА «Мункач» (Мукачево)\n18:00. «Шахтар U-16» (Донецьк) – «Арсенал» (Київ)\n18:00. СДЮСШОР (Ужгород) – ФА Йожефа Божика «Спартакус» (Ніредьгаза)\nм. Ужгород, стадіон «Авангард» (3 поле)\n16:30. «Варда» (Кішварда) – ДЮСШ-15 (Київ)\n18:00. «Динамо» (Київ) – «Дніпро» (Дніпро)\n18:00. «Оболонь» (Київ) – ОК ім. Піддубного (Київ)\n18:00. МФА «Мункач» (Мукачево) – УРДЮСШ-ДЮШФ «Зінедін» (Ужгородський район)\nОтже, на груповій стадії щодня – 12 поєдинків! У вболівальників є чудова нагода побачити кращі дитячо-юнацькі команди. Запрошуємо відвідати матчі й підтримати учасників. Подивитися буде на кого!\n«Минай» сенсаційно обіграв одеський «Чорноморець» Відбулися чвертьфінальні матчі Кубка Ужгородщини з футболу\nКатегорії: Футбол. Позначки: RSS, Yandex, Анонси, міжнародний турнір, Новини, Новини для інших сайтів, Новини Мукачева, Новини Ужгорода, Розмістити на головній сторінці, і Угорщина.\nНа 1 липня 2019р.\nБути українцем – значить пишатися своєю країною.\nСемінар для сімейних лікарів Закарпатської області на тему «Супровід паліативних хворих» відбувся сьогодні в Ужгородській міської ради.\nВідпрацювання у квадраті, або як рятувальники двох районів Закарпаття правилам безпеки громадян навчали\nЯк не допустити пожежі вдома та екосистемах, правила поведінки під час виявлення вибухонебезпечних предметів й під час відпочинку біля водойм, розповідали фахівці ДСНС Ужгородського та Міжгірського районів Закарпаття.\nРятувальники Закарпаття застерігають громадян щодо недбалості у поводженні з вогнем\nУ Хусті пікінес застряг у паркані\nСьогодні, 21 серпня, о 08:15 до рятувальників м.\nВ Ужгороді відбувся цікавий тренінг\nВ Ужгородській міській раді напередодні відбувся тренінг на тему «Публічні консультації: не зволікай – впливай!».\nЗакарпатські митники вилучили електроніки на майже 150 тис. гривень\nУ зоні митного контролю митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС припинено ввезення на територію України різного виду товарів – електроніки.\nУжгородський водоканал інформує про зміну реквізитів\nКП «Водоканал м.\nНа пунктах пропуску з Угорщиною величезні черги\nЛюбителів крафтового пива запрошують в місто Мукачево, де 13-14-15 вересня 2019 року пройде традиційний пивний фестиваль Закарпаття – “Варишське пиво”.\nУжгород – затишне європейське місто.\nЯк на Тячівщині День Святого Іштвана відзначали. ФОТО\nСвятий Іштван, або ж Стефан, є помітною фігурою в історії Угорщини.\nФК «Минай» отримав суперника в Кубку України\nСьогодні, 21 серпня, у конференц-залі Будинку футболу України відбулося жеребкування другого попереднього етапу Кубка України з футболу сезону 2019/20.\nУ Хусті горіли два будинки\nСьогодні уночі, 21 серпня, Управління ДСНС України у Закарпатській області отримало два повідомлення про пожежі у м.\nУ Берегові підлітки викрали чужу автівку\nУчора, 20 серпня, на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що вночі невідомі особи заволоділи транспортним засобом марки «ЗАЗ 1102», який був припаркований на вул.\nНа Закарпатті відбувся турнір з пляжного волейболу серед збірних команд підрозділів поліції\nЗмагання відбулися вчора, 20 серпня, на ужгородському стадіоні «Авангард».


НКРЕКП запропонувала оптимальну ставку для RAB-регулювання - експерт - новини економіки | Економіка Обозреватель 9 серпня\nНКРЕКП запропонувала оптимальну ставку для RAB-регулювання - експерт\n09 серпня 2017, 17:40 3.7тЧитати матеріал російською\nНаціональна комісія, що здійснює регулювання електроенергетики і комунальних послуг, встановила оптимальну ставку прибутковості (12,5%) на вкладений капітал у рамках впровадження стимулюючого тарифоутворення (RAB-регулювання).\nТаку думку в інтерв'ю кореспонденту «енергореформи» висловив екс-член НКРЕКП Володимир Євдокимов.\n«Я підтримую ту ставку, яка на сьогоднішні запропонована Комісією», - заявив Євдокимов.\nЗа його словами, введення стимулюючого регулювання підвищить привабливість активів обленерго.\n«Введення RAB-регулювання буде привабливим для інвесторів, тому що інвестор буде розуміти і знати, коли йому повернуться вкладені кошти. Інвестор буде знати, що є механізми повернення інвестицій», - сказав він.\nНа думку експертів, ставка на вкладені кошти залежить від рівня інфляції у країні і вартості позикового капіталу.\nЗгідно з методологією RAB-регулювання, компанія зобов'язана 50% від отриманого прибутку реінвестувати в модернізацію мереж, що дозволять знизити втрати електроенергії і збільшити якість послуг для споживачів.\nЦе основна відмінність від існуючої системи, коли обленерго не зацікавлені працювати ефективно і вкладати в розвиток мереж, а з точністю навпаки - прагнуть «роздути» свої витрати, щоб отримати більший прибуток.\nЯк повідомив раніше глава НКРЕКП Дмитро Вовк, регулятор повністю завершив формування нормативної бази для впровадження, стимулюючого тарифоутворення для дистрибуції електроенергії і передачі магістральними мережами.\nНа його думку, перехід на стимулююче регулювання дозволить залучати інвестиції, підвищити енергоефективність, надійність і якість послуг, а в подальшому і знизити тарифи.\nРозгляд рішень щодо переходу конкретних компаній можливий виключно після проведення відкритих слухань з обов'язковим залученням місцевої влади, наголосив Вовк.


Лампа до HITACHI ED-X3280B - Найкраща ціна та якість, найбільший вибір\nЛампи до проектора HITACHI ED-X3280B Партномер: DT00401\nПроекційні лампи для HITACHI ED-X3280B запропоновані в декількох варіаціях: лампи з модулем і самостійні колби від оригінальних та альтернативних виробників.\nЛампи з модулем для проектора HITACHI ED-X3280B\nВи не відчуєте різниці між оригінальним блоком для HITACHI ED-X3280B та лампою в сумісному модулі. В обох випадках використана так ж сама якісна лампа, виготовлена на оригінальному заводі (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR). Різниця лише в заводі на якому проводиться збір голої колби в модуль. У другому випадку, це відбувається не на заводі виробника проектора, тому товар не може постачатись під фірмовим брендом. Радимо цей варіант за його якість, надійність та вигідну ціну.\nNoname чи Codalux виробники сумісних лампових модулів для HITACHI ED-X3280B насправді виготовляють товари за тією ж самою технологією, що й оригінальні виробники, головна різниця заклечається в тому, що фірмові товари постачаються під брендом виробника, в той час, коли неоригінальні - без будь-якого означення. Неоригінальні модулі є дуже доброю альтернативою до дорожчих варіантів. Вони дозволяють придбати змінну запчастину до проектора, яка не викличе складнощів з заміною за доступною ціною.\nЛампи без модуля для проектора HITACHI ED-X3280B\nОригінальна колба без монтажного корпусу для HITACHI ED-X3280B є виготовлена на одному з спеціалізованих заводів (Osram P-VIP, Philips UHP, Ushio NSH, Matsushita, Iwasaki HSCR), що займаються постачанням колб майже для усіх фірм на ринку проекційної техніки. Цю колбу Вам буде необхідно самостійно умістити до Вашого старого корпусу. Якщо Ви вже маєте досвід самостійної заміни голих ламп, чи, якщо Ви вважаєте, що справитесь з цим процесом самостійно, можемо Вам лише порадити цей надійний та якісний варіант, який знаходиться в доступнішій ціновій категорії, порівняно з фірмовим блоком.\nСумісна лампа без модуля для HITACHI ED-X3280B це гола колба без монтажного корпусу від Noname виробника. Це найдоступніший варіант, але заміна голої колби - це досить трудомісткий процес. Можемо порадити покупцям, які вже мають досвід самостійної заміни голих колб.


Фондові індекси показують зростання - Korrespondent.net\nФондові індекси показують зростання\n26 червня 2009, 13:48\nУкраїнські фондові майданчики торгуються в передостанній біржовий день червня зі значним оптимізмом, що проявляється як в самих котируваннях, так і в активності гравців.\nДо середини дня індекс Української Біржі UX піднявся на 1,81% до 988,7 пункту, а індекс ПФТС виріс на 0,24% до 405,48 пункту. У той же час, широкий індекс українського фондового ринку UAI-50 (FundMarket) придбав 0,19%.\nСприятливий зовнішній фон створив фундамент для закриття місяця на мажорній ноті. Нагадаємо, що грядуть довгі вихідні, а за ними - останній робочий день червня, активність якого, швидше за все, буде низькою. Тому учасники ринку з усією ретельністю взялися за покупки, які й превалюють на ринку.\nДо середини дня ростуть практично всі європейські, російські ринки, підвищуються ціни на енергоресурси. Українські індекси показують стабільну висхідну динаміку з самого відкриття.\nДо середини дня найбільший ріст на УБ показують акції банківського сектора: АК Банк соціального розвитку Укрсоцбанк (+5,67%), ВАТ Райффайзен Банк Аваль (+5,26%), OАО КБ Форум (+2,1%).\nСеред лідерів зростання - і металургійні підприємства: ВАТ Єнакіївський металургійний завод (+1,97%), ВАТ Алчевський металургійний комбінат (+1,71%) і ВАТ Металургійний комбінат Азовсталь (+1,45%).\nНа ПФТС торги практично відсутні за винятком операцій, які мають технічний характер, це пов'язано з тим, що наближається кінець звітного періоду. Слід зазначити підвищення інтересу до ринку облігацій і інвестсертифікатів, на операції з яким довелося більшість операцій.\nСеред реальних можна виділити угоди з акціями АК Банк соціального розвитку Укрсоцбанк (ПФТС: USCB), що виріс на 5,93%, цінними паперами ВАТ Райффайзен Банк Аваль (ПФТС: BAVL), піднялися в ціні на 5,77%, а також ВАТ Єнакіївський металургійний завод (ПФТС: ENMZ), що подорожчали на 2,08%.\nНа думку трейдера ІК Phoenix Capital Павла Костромицького, у другій половині дня котирування продовжать зростання, а перед закриттям буде корекція за рахунок фіксації прибутку.\nВнутрішній новинний фон досить негативний, що, як і раніше, гравцями ігнорується. Так, можна виділити публікацію даних Держкомстату, що стосуються падіння реальної зарплати на 9,1% г / г у травні. Експерти Astrum Investment Management зазначають, що падіння реальної заробітної плати має посилитися влітку, оскільки очікується падіння номінальної заробітної плати, а інфляція залишається високою. Аналітики прогнозують скорочення реальної заробітної плати на 2009 р. у розмірі 14,2% грудень / дек.\nСлід також звернути увагу на дані Держказначейства, яке оцінило дефіцит держбюджету України на 7 млрд. грн.\nСеред важливих новин - публікація постанови НБУ, що зобов'язує комерційні банки розраховуватися за системою "день в день". Дане рішення повинно повернути довіру клієнтів банків і сприяти пожвавленню галузі.\nАмериканський ринок закрився в четвер значним зростанням котирувань. Сприятливими факторами для ринку стали першими квартальні звіти деяких компаній, а також зростання цін на нафту. Крім того, гравці практично проігнорували деякі дані з макроекономіки США - розчаровують.\nDow Jones Industrial Average злетів на 173,06 пункту, або на 2,1%, до 8473 пунктів.\nS & P 500 закрився ростом на 19,32 пункту, або на 2,1%, на позначці 920,26 пункту.\nNasdaq Composite закрився ростом на 37,20 пункту, або на 2,1%, на позначці 1830 пунктів.


У Києві відбувся урочистий захід, присвячений 30-річчю Національної спілки письменників України | Письменники України\nУ Києві відбувся урочистий захід, присвячений 30-річчю Національної спілки письменників України\n9 вересня в Актовій залі центрального корпусу Національного педагогічного університету ім. М. П. Драгоманова відбувся урочистий захід, присвячений 30-річчю НСПУ.\nНа урочистостях було присутні письменники з усіх обласних організацій і міста Києва, представники влади, керівники громадських організацій, меценати, діячі мистецтв. На заході відбулося вручення нагород. Модераторами урочистого вечора були відомі митці в галузі культури – народна артистка України, перший міністр культури України Лариса Хоролець і голова Національної спілки письменників України Михайло Сидоржевський.\nУ вступному слові Лариса Хоролець привітала всіх присутніх зі святом і прочитала вірш П. Тичини «За всіх скажу, за всіх переболію…».\nПотім усі присутні заспівали Гімн України разом із народним артистом України Анатолієм Матвійчуком.\nГолова НСПУ Михайло Сидоржевський привітав усю письменницьку громаду зі святом 30-річчя й зазначив, що саме письменники були завжди чільними у зародженні прогресивних думок та їхньому втіленні, бо в стінах Будинку письменників зароджувались громадські організації, які потім сприяли відновленню Україною незалежності. Саме в Будинку письменників народився Народний рух України, який стояв біля витоків української державності. М. Сидоржевський теплим словом згадав попередніх очільників письменницької організації, а саме: Юрія Мушкетика, Володимира Яворівського, Віктора Баранова, в.о. голови Олександра Божка. Він зокрема зазначив, що зараз НСПУ як творча організація є одним із форпостів українства.\nНа урочистому вечорі виступив архієпископ Вишгородський, вікарій Київської єпархії Агапіт. Він привітав усіх зі святом, передав слова подяки від митрополита Епіфанія, який не зміг приїхати на урочистості, за можливість долучитися до свята українському духовенству й зазначив, що НСПУ з гідністю проходить всі випробування часу, бо всіх нас об’єднує слово. Також він благословив письменників у їхньому важкому й самовідданому труді й побажав бути незламними.\nГолова з питань культури та інформаційної політики ВРУ Микита Потураєв привітав письменників зі святом і зауважив, що українська культура довела, що вона має свій потужний потенціал, а українською мовою можна створювати тексти світового рівня.\nТакож до привітань із нагоди свята долучився ректор Національного педагогічного університету імені Михайла Драгоманова Віктор Андрущенко. Він нагадав про надважливу роль учителя у вихованні молодого покоління, а те, що живих письменників побачать у його закладі на урочистому вечорі студенти університету, – робить університету велику честь, бо студенти, потім ставши вчителями, поїдуть усією Україною і розповідатимуть, що бачили. А це дуже важливо – не втрачати комунікацію з віддаленими куточками України, нести туди світло української культури. Голова НСПУ вручив Вікторові Андрущенку членський квиток і привітав зі вступом до НСПУ як професійного письменника.\nДиректор Інститут літератури, академік Микола Жулинський, привітавши всіх присутніх зі святом, зауважив, що, на жаль, у наш час престиж письменника згасає, Проте ми маємо пам’ятати, що саме письменники як творчі особистості завжди гуртували навколо себе прогресивні сили, які потім змінювали Україну на краще, намагались зробити її незалежною й рівноправною серед інших країн світу.\nГоловний редактор газети «Літературна Україна» Сергій Куліда вручив на сцені Міжнародну премію газети «Літературна Україна» «Друг літератури» меценатам і нагородив Дипломом Міжнародної премії газети «Літературна Україна» «Друг літератури» Президента Українського союзу промисловців і підприємців, Прем’єр-міністра України (2001-2002 р.р.) Анатолія Кінаха, Президента Торгово-промислової палати України Геннадія Чижикова, Президента інституту геополітики та стратегічного менеджменту Віталія Скоцика, засновника Фонду «Культурні новації», депутата Київської міської ради Владислава Трубіцина, голову Інвестиційної ради міста Ірпінь, співзасновника товариства «Відважних» Володимира Карплюка, директора видавництва «Самміт-книга» Івана Степуріна, директора центру україністики імені Миколи Зерова, професора Університету імені Монаша (м. Мельбурн, Австралія) Марка Павлишина, а також дипломом Літературної премії НСПУ та газети «Літературна Україна» імені Володимира Сосюри нагородив поета Андрія Демиденка.\nАкадемік Сергій Комісаренко привітав усіх присутніх зі святом і зауважив, що культура неможлива без мови. Він розповів про світочів української культури, з якими був знайомий особисто, і вручив нагороди письменникам від Національної академії наук України.\nГолови Всеукраїнського товариства «Просвіта» Павло Мовчан зазначив, що дуже важливо саме письменнику стояти на сторожі української державності, бо якби не було українського слова як генеруючого чинника, не було б і нації. Він зауважив, що треба гідно оплачувати труд письменника й держава має дбати про це, оскільки письменник – це потужний підмурок державотворення.\nЗ вітальним словом на сцені виступив український вчений і громадський діяч, президент Академії педагогічних наук України Василь Кремінь. Він зауважив, що письменники є творцями нації, і саме на них лежить відповідальний обов’язок зберегти набутки тих, хто вже відійшов. Треба за допомогою слова посилювати формування відчуття бути українцем.\nВідомий український громадсько-політичний діяч, колишній голова Верховної Ради України Олександр Мороз у своєму виступі зазначив, що завдання письменника – захищати українську мову як основу, підґрунтя культури, а чинну владу закликав допомогти відремонтувати Будинок письменників і паркан навколо споруди.\nНа захід завітав і Уповноважений із захисту державної мови Тарас Кремінь. Він щиро привітав письменницьку громаду зі святом і сказав, що продовжує шлях свого батька, відомого письменника Дмитра Кременя – боротися за утвердження і розвиток української мови. Він зазначив, що в контексті сучасного світу роль письменника є надважливою, бо там, де є українське слово, там і є українська територія. Він звітував перед письменниками про свою непросту роботу на посту омбудсмена і закликав письменників бути мужніми й триматися разом.\nТакож прийшов привітати письменників відомий громадсько-політичний діяч Іван Заєць. Він звернувся до історії створення незалежної України і з гіркотою зауважив, що тепер, на жаль, забувають тих, хто був джерелом карколомних перетворень в Україні на зорі її незалежності, тому важливе завдання письменника – зберігати джерела відродження державності.\nПисьменник Олександр Божко зазначив, що у світі захоплюються нашою культурою, а після 2000 року значно збільшилася кількість замовлень на переклад українських книжок іноземними мовами. А це дуже важливо, бо саме через літературу пізнається душа народу.\nГолова Київської організації НСПУ Марія Морозенко зауважила, на жаль, немає щільної співпраці чиновників і письменників, які б мали чути один одного. Вона подякувала Департаменту культури КМДА за плідну співпрацю.\nВиконуючий обов’язки голови Львівської ОО НСПУ Олесь Дяк зазначив, що письменника Львівщини завжди були і залишаються на чатах української культури, бо мають той неоціненний духовний спадок, який залишили їм минулі покоління письменників Галичини.\nНа урочистому заході прозвучала пісня «Я люблю Україну свою…» у виконанні Анатолія Матвійчука. Також усі присутні змогли послухати пісні на слова Андрія Демиденка у виконанні заслуженого артиста України Павла Мрежука – «Гімн поетів» і «Бережімо ті дні золоті…», а також, у виконанні народного артиста України Олександра Василенка, пісні «Облітає шипшина» (слова Ніни Шаварської, музика Олександра Ткаченка) і «Моя любове сокровенна» (слова Дмитра Луценка, музика Тетяни Стоматті-Оленєвої). На вечорі виступив народний артист України Анатолій Паламаренко. Він майстерно прочитав вірш Тараса Шевченка «Чигрине, Чигрине…», а також вірш Івана Франка «Сідоглавому». Письменник і співак Сергій Лазо виконав авторську пісню «Ні обіцянок, ні пробачень…».\nНа завершення вечора виступив Національний заслужений академічний народний хор України імені Г. Г. Верьовки, виконавши Гімн України та пісню на слова Т. Шевченка «Реве та стогне Дніпр широкий…».\n“Українська літературна газета”, ч. 17 (309), 27.08.2021\nОригінал статті на НСПУ: У Києві відбувся урочистий захід, присвячений 30-річчю Національної спілки письменників України


На Рівненщині працюють над зменшенням кількості аварій на дорогах | Рівненські новини\nСЬОГОДНІ: Субота, 04.04.2020, 17:46\nНа Рівненщині працюють над зменшенням кількості аварій на дорогах\nСитуація з аварійністю на автодорогах Рівненщини залишається складною. Так, торік на дорогах Рівненщини зареєстровано понад 2600 дорожньо-транспортних пригод. Це на 13 % більше, ніж у 2018 році.\nТакож на третину збільшилася кількість ДТП, у результаті яких є постраждалі. На дорогах області загинуло 130 людей.\n«Зберегти життя людей – наше головне спільне завдання. Таке доручення поставив Прем’єр-міністр України Олексій Гончарук. Ціль Уряду – зменшити кількість аварій на дорогах», – звернувся Ігор Тимошенко до присутніх.\nаварії ДТП поліція Рівненська ОДА\tПонеділок, 27 січня 2020,\nТЕМИ: аварії ДТП поліція Рівненська ОДА


Компанія "Український Богатир" здійснить офісний переїзд у Львові. Маємо великий досвід. Працюємо недорого та оперативно. Надаємо упакувальний матеріал. Працюємо за готівку та безготівковий розрахунок. ЗАМОВЛЯЙТЕ ПЕРЕЇЗД КВАРТИРИ у нас!


ОКСИМЕТАЗОЛІН | Українська тератологічна інформаційна система\nЦе альфа-адренергічний агент, вазоконстриктор довготривалої дії довготривалої дії, який використовується місцево у складі деконгестантних спреїв (судинозвужуючих засобів).\nЦе безрецептурний препарат.\nАльтернативні назви / синоніми: африн.\nОбмежені дані про застосування у людини; відсутні релевантні дані від експериментальних тварин.\nПризначається при тимчасовій закладеності носа при застуді, підвищеній температурі, алергічних проявах, синуситах. Відсутня інформація про кількість, яка абсорбується до системної циркуляції. Виходячи з епідеміологічних досліджень, не очікується підвищення ризику вроджених вад розвитку при використанні назального спрею оксиметазоліну.\nНадмірне використання оксиметазоліну у вигляді назального спрею асоціювалось у старших пацієнтів з брадикардією та гіпотензією, а у дітей з деякими несприятливими реакціями, включно з седацією, епілепиформними атаками, інсомнією.\nПри введенні ймовірно вагітним мишам оксиметазоліну інтраперитонеально в дозі 400 мкг/день в перші 5 днів вагітності, не було підтверджено вагітність у цих мишей (0 з 8) в порівнянні з контрольною групою (9 з 9). При дозі 100 мкг/день протягом 5 днів істотно менше мишей були вагітними (2 з 9), аніж в контрольній групі.\nДосліджень карциногенності та фертильності не проводились.\nНевідомо, чи оксиметазолін проникає через плаценту у людини, його молекулярна вага це припускає, проте невідомо, яка кількість проникає до системної циркуляції.\nСпільний перинатальний проект (Collaborative Perinatal Project) повідомив тільки про два випадки впливу серед 50282 пар мати-дитина і ця кількість є замала для оцінки ризику.\nВ нормі судини матки максимально розширені і мають тільки альфа-адренергічні рецептори. Альфа-адренергічний агент оксиметазолін може викликати звуження цих судин та зменшення кровоплину, що, в свою чергу, призводить до гіпоксії плода та брадикардії. Клінічне повідомлення 1985 року описало цю токсичність у 20-річної жінки на 41 тижні вагітності (нереактивний не стресовий тест і позитивний скоротливий тест). Спостерігали стійке пізнє уповільнення серцебиття плоду, а pH крові з черепа плода становило 7,23. Мама використовувала в якості самолікування назальний спрей з вмістом 0,05% оксиметезоліну, по два вприскування в кожний носовий хід, 6 разів за період 15,5 годин до проведення тесту, а остання доза була ведена за 30 хвилин до цього тестування. Рекомендований інтервал між вприскуванням становить 12 годин. Приблизно через 6 годин після останньої дози уповільнення серцебиття зникло, а нормальний ритм відновився ще через 30 хвилин. Через 14 годин після останнього використання назального спрею в спонтанних пологах народився здоровий хлопчик з оцінкою за шкалою Апгар по 9 балів на 1-й та 5-й хвилинах, відповідно.\nНа противагу вищенаведеному випадку у 1990 році описали результат використання одноразово двох повних флаконів 0,05% оксиметазоліну. Препаратом самолікувалось 12 жінок з алергічним ринітом, синуситом, інфекціями верхнього дихального тракту. За іншими параметрами здорові жінки знаходились на терміні вагітності від 27 до 39 тижнів. Вплив цієї дози на циркуляцію матері і плода визначався з 15-хвилинними інтервалами протягом 2 годин після дози. Не виявлено істотних змін показників тиску та пульсу у матерів та плодів, швидкості аортального кровотоку плодів, частоти серцевих скорочень плодів чи систолічно-діастолічного співвідношення в матковій дуговій артерії та пупковій артерії. Дослідники дійшли висновку, що оксиметазолін, призначений з рекомендованою частотою не представляє ризику для здорового пацієнта. Однак, жінки з граничним плацентарним резервом повинні використовувати цей препарат з обережністю.\nДослідження випадок-контроль повідомило асоціацію з материнським використанням оксиметазоліну чи інших деконгестантів у 110 немовлят з гастошизисом, хоча і не статистично значиму (співвідношення шансів 2,4, 95% ДІ 1,0-5,4). Дослідження випадок-контроль щодо деконгестантів не виявило асоціації між застосуванням оксиметазоліну в І триместрі та дефектом міжпередсердної перетинки, пілоростенозом, розщілиною губи з або без розщілини піднебіння. В групі 12 неускладнених вагітностей одноразова доза 0,05% оксиметазоліну назального спрею істотно не змінювала швидкості кровотоку в матковій дуговій артерії, аорті плода, пупковій артерії. Автори дослідження дійшли висновку, що використання оксиметазоліну назального спрею в рекомендованих дозах видається безпечним для здорових вагітних, але вони наголосили, що це не поширюється на стани, коли абсорбція оксиметазоліну може підвищуватись (наприклад, при риніті) і не можуть рекомендувати використання цього препарату при вагітностях з ознаками матково-плацентарної недостатності.\nВідсутні повідомлення про використання оксиметазоліну при лактації. Молекулярна вага припускає проникнення до грудного молока, але кількість, що потрапляє до системної циркуляції невідома.


Щоб авто не евакуювали, викрутила колеса: поліцейських шокувала поведінка хамовитої чиновниці з Львівщини - Пресс-центр\nДнями на парковці супермаркету Сільпо, що на Сихові, патрульна поліція зупинила 27-річну заступницю начальника Жовківської виконавчої служби Ярину Коротковську за незначне порушення ПДР. Після зупинки чиновник повела себе по-хамськи, викрутила колеса зі своєї машини і втекла. Про це повідомляє PRESS-ЦЕНТР із посиланням на .\nЩоб машину не евакуювали, її оточили якісь молодики спортивної зовнішності на п’ятьох автомобілях. Однак львівські патрульні у відповідь на такий жест викликали спецпідрозділ, і захисники чиновниці швидко втекли. Зараз її автомобіль на штрафмайданчику.\nТакож журналісти дізналися, що 27-річна заступниця начальника Жовківської виконавчої служби має чимало дорого майна. Зокрема, у володіннях Ярини Коротковської будинок у Малехові площею 450 квадратних метрів з дорогим ремонтом, трикімнатна квартира на Левандівці, автомобілі Volkswagen Touareg і Mercedes S63.


Главная/Різне/Плануємо дитини. Як приймати утрожестан, щоб завагітніти?\nМенструальний цикл жінки об'єктивно поділений на дві фази. У першій фазі переважає гормон естроген, а в другій — прогестерон. Саме прогестерон у відповіді за наступ і вдале протікання вагітності:\nВін готує мукозних шар матки для подальшої імплантації заплідненої яйцеклітини,\nЗменшує активність м'язового шару матки, оберігаючи плід,\nНадає позитивний вплив на нервову систему майбутньої матері,\nГотує організм до пологів і годівлі грудьми.\nУтрожестан — компенсатор прогестерону\nНайчастіше через нестачу прогестерону жінка не може завагітніти протягом тривалого часу. Для вирішення цих гормональних проблем існує лікарський засіб Утрожестан. Його застосовують для коректує терапії при ендогенної нестачі прогестерону.\nПрийом препарату Утрожестан перорально призначають в наступних випадках:\nБезпліддя через недостатність жовтого тіла,\nАновуляція і інші порушення овуляції,\nу поєднанні з естрогенами призначається у вигляді замісної гормональної терапії при клімактеричному синдромі.\nТакож Утрожестан при плануванні вагітності може бути прописаний вагінально, але тільки після спеціального лабораторного дослідження. Воно проводиться в другій фазі циклу. Якщо рівень прогестерону в крові знижений, то шанси на зачаття знижені. Утрожестан допоможе заповнити необхідну кількість прогестерону і завагітніти, але приймати його слід тільки з дозволу лікаря, щоб не виникло ускладнень.\nПрийом Утрожестана при плануванні вагітності не викликає набряклість, збільшення маси тіла і підвищення артеріального тиску.\nВагітність з Утрожестаном\nУтрожестан не є небезпечним для жіночого організму, так як він не замінює рідні гормони, а додається до них. Однак, він недостатньо вивчений і тому відноситься до препаратів групи В. При вагітності препарат призначають в разі нестачі гормону прогестерону, який створює комфортне середовище для розвитку заплідненої яйцеклітини. При загрозі викидня під дією препарату зменшується скоротливість мускулатури матки і маткових труб.\nЛікар може призначити Утрожестан і з іншими лікарськими препаратами:\nБагато жінок помічають у себе в період прийому препарату при безплідді запаморочення і сильну сонливість. Інструкція про це попереджає. Щоб уникнути подібного дискомфорту можна спробувати змінити спосіб прийому таблеток з перорального на вагінальний або пити меншу дозу. Порадьтеся з лікарем!\nРідко спостерігаються побічні дії, пов'язані з репродуктивною системою: кров'яні мазки або міжменструальні кровотечі. Бувають прояви гіперчутливості.\nУтрожестан протипоказаний жінкам які мають:\nАлергійну реакцію на компоненти,\nТромбофлебіт, варикоз (протипоказаний тільки пероральний прийом),\nСерйозні порушення функцій печінки (протипоказаний тільки пероральний прийом),\nЗлоякісні пухлини репродуктивних органів,\nВагінальні кровотечі невизначеного генезису.\nЗ обережністю треба ставитися до прийому препарату при наявності епілепсії, цукрового діабету, серцево-судинних хвороб, хронічної недостатності печінки, бронхіальної астми. Більш детальну інформацію містить інструкція із застосування.\nСкільки потрібно приймати препарат?\nДозування гормонального засобу в період вагітності відрізняється від дозування під час її планування або при безплідді. Графік і тривалість прийому повинен скласти лікар в індивідуальному порядку, залежно від клінічної ситуації. Інструкція відображає тільки загальні правила застосування.\nУтрожестан при плануванні вагітності приймають вранці і ввечері, добове дозування дорівнює 200-300 мг. Як правило, засіб приймається з 16 по 25 день менструального циклу (друга фаза) з тривалістю 10-12 днів. При безплідді призначають таку ж дозу з 17 дня циклу, але вже вагінально. Такий прийом має менше побічних дій. Якщо жінка зуміла завагітніти, терапію продовжують, як мінімум, до другого триместру. Буває, що капсули препарату пити перорально не зовсім практично при сильному токсикозі, тому спосіб прийому можна поміняти.\nЯкщо жіночий організм зовсім не виробляє прогестерон, то призначають Утрожестан вагінально за наступним графіком:\n13 і 14 день циклу — по 100 мг / добу,\nз 15 по 25 день — 200 мг / добу, розділені на 2 рази,\nз 26 дня , при наявності вагітності, дозування збільшується на 100 мг / добу щотижня до 800 мг з частотою прийому 3 рази в день. Через 60 днів терапії прогестерон потрібно поступово зменшувати.\nЯкщо до вагітності прогестерону було досить, а в дні виношування спостерігається спад, то призначається засіб вагінально по 200-400 мг / добу. Щоденна терапія необхідна протягом перших двох триместрів з поступовим зменшенням дози в другому триместрі.\nВисновок: препарат Утрожестан поповнює нестачу прогестерону, завдяки чому жінка може очікувати швидке поповнення. Судячи з відгуків жінок, які приймали препарат, побічних ефектів практично не спостерігалося. Іноді виникає легке печіння, що означає передозування препарату. Він безпечний при вагітності.


Головна / Технології / «Тихий» надзвуковий літак NASA отримав нову назву\nОпублікував: Анатолій Шевченко в Технології 08.07.2018\t367 переглядів\nКосмічне агентство США повідомило, що «тихий» надзвуковий літак, який розробляють, тепер буде називатися X-59 QueSST.\nЯк відомо, NASA розробляє «тихий» надзвуковий літак; досі його проект називався Low Boom Flight Demonstration. Тепер же космічне агентство США повідомило, що новий експериментальний літак, який використовує «тиху» надзвукову технологію, отримав назву X-59 QueSST.\nТаке найменування, як наголошується, продовжує традицію, розпочату з літака Bell X-1. (В травні 1947 року експериментальний апарат під управлінням капітана ВПС США Чарльза Йегера вперше в історії досяг надзвукової швидкості.) QueSST (Quiet Supersonic Transport) ж говорить про використання «тихої» надзвуковий технології.\nРозробкою експериментального літака, який, як очікується, зможе летіти зі швидкістю 1,4 числа Маха, займається компанія Lockheed Martin — на заводі в місті Палмдейл, штат Каліфорнія. Як пише NASA, після того як літак буде повністю протестований і визнаний безпечним для здійснення польотів в межах національного повітряного простору США, в кінці 2022 року повинні початися перші експериментальні польоти апарату над певними населеними пунктами.\nПольоти надзвукових літаків над сушею заборонені — через ударні хвилі, які утворюються при надзвуковій швидкості на планері і сприймаються людьми на землі як вибух. У новому експериментальному літаку NASA планують використовувати, зокрема, спеціальну конструкцію планера, яка, як передбачається, допоможе знизити гучність апарату (як очікується, рівень шуму від ударних хвиль на землі не буде перевищувати 75 дб, що приблизно відповідає шуму від закриваючих дверей автомобіля). В рамках тестів, які почнуться в кінці 2022 року, спостерігачі на землі повинні будуть повідомити, чи чули вони під час прольоту прототипу надзвукового літака якийсь шум.


Сьогодні святого Ахіли й останній день Святок\nКого нині проти ночі не варто згадувати і чи стануть обіцянки цяцянками.\nСьогодні останній день Святок, українці вшановували Собор 70-ти апостолів, а також преподобного Ахілу, диякона Печерського, що в Дальніх печерах спочиває. У народі ж цього дня святкували «бабин вечір».\nОкропляли свяченою водою хати, а на Закарпатті жінки у свяченій воді замішували борошно і ним на дверях та одвірках робили хрести, щоб «упирі та всіляка нечиста сила не мала сили», бо вважали, що в останній день Святок вона особливо лютує. А дівчата збирали букові тріски на подвір’ї, приказуючи: «Самі букові, самі букові!» Це для того, щоб добре збиралися гриби в наступному році. Ввечері дівчата прагнули напрясти «повісмо, щоб баби не плювали на куделю», себто не оскверняли їхньої праці лихими поговорами. Мешканці лісових і гірських районів намагалися в цей день не згадувати вовків, які можуть напасти на отару. Святому Ахілі молилися ті, хто хотів позбутися пристрасті об’їдання.


Солом'янський райсуд Києва засудив серійного вбивцю до довічного ув'язнення | Сьогодні\nСуд Києва засудив до довічного ув'язнення серійного вбивцю\n26 листопада 2018, 13:51\nЗлочинець убивав жертв заради захоплення їхніх автомобілів\nДо довічного позбавлення волі засудили в суді Києва серійного вбивцю. Про це повідомили в прес-службі прокуратури столиці.\nВідзначається, що все життя проведе у в'язниці 30-річний чоловік, який на території столиці вбив двох людей з вогнепальної зброї і намагався позбавити життя ще одну людину. За інформацією слідства, в жовтні 2014 року жертвами обвинуваченого стали двоє киян, які розмістили в інтернеті інформацію про надання послуг з перевезення.\nВбивця вирішив захопити автомобілі киян, домовлявся з ними про зустріч в безлюдних місцях у нічний час. Там він вбивав своїх жертв пострілами в голову, а тіла ховав у гаражі і вивозив у лісосмугу під Києвом, де закопував. Автомобілі жертв зловмисник переганяв до Миколаєва, де збував на розбирання.\nПідставою для нового злочину стали ревнощі, а потерпілим виявився чоловік коханки вбивці. З'ясувалося, що цього чоловіка вбивця намагався позбавити життя двічі. Під час затримання у підозрюваного вилучили знаряддя злочину – пістолет з глушником і патронами.\nСуд присяжних Солом'янського райсуду Києва визнав обвинуваченого винним у інкримінованих злочинах і засудив до довічного ув'язнення. Також з злочинця стягнуть півмільйона гривень збитків.\nНагадаємо, раніше ми писали, що у Львові заарештували киянина, який вбив перехожого під час кінозйомок. Зловмиснику загрожує позбавлення волі на строк до п'ятнадцяти років.\nКрім того, на підприємстві в Іванківському районі Київської області чоловік застрелив з рушниці 32-річного потерпілого, а також намагався вбити ще двох осіб. 45-річному чоловікові повідомлено про підозру у вчиненні вбивства.\nКиїв суд вбивство вбивця чоловік злочин автомобілі суд присяжних Соломенский райсуд Киева


Іноді здається, що за всі роки озвучені вже всілякі слова. Це не так. У нас є колекція самих красивих привітань з днем ангела Варвари своїми словами, в якій ви точно знайдете що сказати.\nВарвара, щиро вітаю тебе з красивим святом — Днем Ангела. Хочу в цей день побажати тобі лише одного: хай твій ангел охоронець допомагає тобі летіти, коли твої крила опускаються вниз.\nЗ днем ангела вітаю прекрасну людину! Цей чудовий день благословенний небом, так як твій ангел-хранитель піклується про тебе Варвара. Прошу у неба одного — нехай дасть тобі довгих років життя, щоб оточуючі могли насолоджуватися твоїм спілкуванням, як можна довше. Неможливо переоцінити твою мудрість, яку передаєш в радах. Живи щасливо!\nКожна людина в світі ніколи не буде одна, тому що є той, хто буде поруч завжди — Ангел Хранитель. Сьогодні я вітаю Вас Варвара з днем ангела. Я бажаю Вам всього найкращого і світлого. Нехай доля радує приємними подарунками, а небесна сила допомагає в визначений час. Зі святом!\nВарвара, день ангела є не у кожної людини. Ти щасливий, у тебе є маленький друг, який охороняє тебе все життя. І сьогодні ми відзначаємо його день народження. Я бажаю тобі, щоб цей пернатий малюк завжди знаходився поруч, як і всі ми, твої друзі. Недарма кажуть, що справжній друг пізнається в біді. Але сьогодні ми прийшли саме на свято, так ось я бажаю тобі, щоб ми в цьому будинку збиралися тільки по доброму приводу.\nВарвара, вітаємо з Днем Ангела! Нехай твій небесний охоронець буде поруч тебе у хвилини радості і смутку, кохання і розлучень, щохвилини, щосекунди. Коли Ти впадеш, він — підніме, коли ти заплачеш — втішить, коли ти радітимеш він разом з тобою радітиме.\nВарвара, прийми наші вітання з відкритим серцем. Бажаємо тобі всього самого найкращого, але найголовніше — вір в чудеса. Саме завдяки чуду ми познайомилися, подружилися, а тепер не уявляємо життя один без одного. Віра в чудеса допомагає наблизитися до своєї життєвої мети, вона заспокоює після важкого дня і дає сили з раннього ранку. Щастя, любові, благополуччя!\nСьогодні світле для тебе Варвара свято — День Ангела, день твого небесного захисника і покровителя. Нехай же він оберігає тебе, охороняє у важкі моменти життя та ніколи не відмовляє тобі в надії та любові. З Днем Ангела!\nУ цей день у неба просимо одного — нехай благословить вас на нові подвиги. Зміцнить ваші ноги на життєвому шляху, дасть силу духу, розуміння для вирішення всіх проблем. Щастя вам Варвара, добра, удачі!\nСьогодні у тебе іменини Варвара, а це значить — твоя доля благословенна Господом. Залишається тільки слухати Його поради і беззаперечно дотримуватися їх. Безумовно, кожна людина має право на свою думку, бажаю, щоб твої бажання завжди збігалися з Його волею. Зміцнюйся духом щодня, загартовуй характер в труднощах, йди по життю сміливо, високо піднявши голову. Пам’ятай — ти маєш людей, які готові прийти на допомогу в будь-яку хвилину!\nВарвара, здоров’я, успіху, посмішки в очах, віри, надії, удачі у справах. У сім’ї — розуміння, тепла і любові. Нехай юності полум’я не гасне в крові!\nБувають миті, коли у долю втручається інтуїція і ніякі закони природи не можуть пояснити наші рішення. Багато хто вірить, що в такі миті ангел на плечі нам шепоче, як потрібно вчинити, а внутрішній голос розуму — не що інше, як його святе напуття. Я тобі бажаю Варвара в цей особливий день згадати, як часто ти дієш за покликом свого серця і зробити це головним законом у своєму житті. Нехай твій ангел-охоронець завжди буде поруч з тобою!\nВарвара, нехай сьогодні Господь вкаже тобі шлях, по якому підеш далі, в супроводі свого ангела і вірних друзів. Пам’ятай — ми тебе любимо і завжди прийдемо на допомогу!\nВарвара, вітаю з Днем Ангела! Нехай твій небесний охоронець буде завжди з тобою поруч і в хвилини радості і в хвилини смутку, щохвилини, щосекунди. Коли ти впадеш, він — підніме, коли ти заплачеш — втішить, коли ти будеш радіти, він теж разом з тобою радітиме.\nНе важливо яке сьогодні небо — блакитне або похмуре, дощове або сонячне, головне, що звідти тобі махає твій Ангел і вітає тебе Варвара з іменинами. Зі святом! Вір в нього, і він буде завжди з тобою!\nІм’я дитині дається батьками. Бог кожному призначає янгола-охоронця. З цього моменту ім’я людини багато в чому визначає його долю. Важливо тримати своє ім’я — цей «божественний код» — в чистоті духовної. І тоді янгол-охоронець буде підтримувати людину. Щастя тобі, Варвара!\nВарвара, прийміть щирі вітання з Днем Ангела. Нехай Ангел Охоронець Ніколи НЕ відступає від вас и дарує відкрітість та красу вашій душі, мудрість та терпіння — серцю, щирість та чистоту вашій вірі.\nВарвара! Вітаємо тебе з Днем Ангела! Ти чудова людина, і цим все сказано! Бажаємо тобі не знати поразок ні в любові, ні в кар’єрі, і прагнути до нових горизонтів під щасливою зіркою! У цей щасливий день всі наші захоплення — тобі! З Днем ангела!\nВарвара день іменин — це день персональний. Нехай новий ранок приносить світанок, радість пізнання, затишку відкриття. Нехай віра теплим потоком у душу твою принесе благодать, а з неба дивлячись недремним оком, ангел твій буде завжди допомагати.\nВарвара є день народження у тебе, у ангела твого теж, і в честь урочистого дня, вас вітає з небес Боже! І я до нього приєднаюся, бажаю — будьте нерозлучні, Я разом з вами радію, Щоб свята не були нудні!\nВарвара від щирого серця вітаю Вас з Днем Ангела! Як добре, що Господь по його промислу дарував мені такого мудрого, щедрого на любов і терплячого наставника. Ваше піклування — є порятунок моєї гріховної душі. Нехай зміцнить Вас Господь і дарує Вам міцного здоров’я так потрібного у ваших нелегких працях і благих починаннях.\nВітаю тебе з днем Ангела і бажаю тобі Варвара: здоров’я тіла, смирення душі, терпіння, стриманості думок та слів. Бажаю, щоб пам’ять про Бога завжди була у тебе в твоїй душі. Нехай Боже благословить тебе на добрі справи!\nУ цей чудовий день хочу побажати виконання найзаповітніших мрій. Вірю, що ангел ніколи не залишить тебе Варвара, але піде попереду, щоб освітити шлях. Бажаю особистого щастя, успіхів у професійній діяльності, міцного здоров’я і вірних друзів поруч. Нехай все, що задумано збудеться, а що не збудеться, значить було не потрібно. Пам’ятай — ти маєш людей, які люблять і цінують тебе.\nЩиро вітаємо тебе Варвара з днем Ангела! Часом ім’я — як дороговказ, що не дає нам заблукати і втратити один одного в світі людей. Носи своє ім’я з гідністю, але не забувай про те, що ні ім’ям славиться людина, а справами. Нехай твоє серце випромінює доброту, і вона повернеться сторицею! І якщо одного разу тобі стане сумно, нехай поруч будуть найближчі й найдорожчі люди, готові прийти на допомогу. Успіху і віри в чудеса!\nГарні привітання з днем ангела Тихона українською мовою\nСМС привітання з днем ангела Наталії своїми словами, у прозі\nСМС привітання з днем ангела Сусанни\nКращі привітання з днем ангела Порфирія у прозі\nЩирі привітання з днем ангела Анни у прозі, українською мовою\nПривітання з днем ангела Юхима у прозі, до сліз\nГарні привітання з днем ангела Агнії у прозі, до сліз


Як підключити безкоштовні смс |ЯкПросто\nЯк зробити зліпки з гіпсу\nЯк краще накрутити прямі жорсткі волосся\nАбревіатура «sms» розшифровується і перекладається на російську як «служба коротких повідомлень». Це простий і зручний засіб спілкування через мобільні телефони. Коли немає можливості поговорити, можна звернутися до текстових повідомлень. Тому багато операторів мобільного зв’язку часто дають можливість підключити безлімітні смс-повідомлення.\n1. Доступ в інтернет\n2. Певна кількість грошових коштів на балансі вашої сім-карти.\nЩоб підключити безкоштовні смс, зайдіть на сайт вашого оператора. Важливим аспектом є те, що залежно від регіону змінюється набір пропонованих послуг мобільного зв’язку. Наприклад, у Сибіру зараз є можливість послуги безлімітних смс від Мегафона, а в Московському регіоні немає.\nДля того, щоб підключити безлімітні смс від Мегафона, знайдіть на сайті розділ «Послуги». У вкладці під назвою «Заощаджуй» буде надана інформація про діючі акції у вашому регіоні.\nЯкщо ваш оператор зв’язку МТС, у розділі «Приватним клієнтам» виберіть підрозділ «Обмін повідомленнями». Там у вкладці «sms» клікніть по пункту «Знижки і спецпропозиції». Залишається лише вибрати потрібний вам пакет безлімітних смс і підключити його, дотримуючись зазначених там же інструкціям.\nДля клієнтів Білайну список дій для підключення безкоштовних смс практично нічим не відрізняється. У розділі «Знижки та акції» знайдіть «Знижки на повідомлення». На цій сторінці є вся необхідна інформація, пов’язана з смс-повідомленнями.\nНезалежно від того, який у вас оператор, безлімітні смс списують відповідну абонентську плату раз на добу.\nПідключити необхідну послугу можна різними способами — USSD-командою, порожнім повідомленням на вказаний номер, або через абонентську службу або голосове меню. Телефонні номери для цих операцій уточнюйте на сайті свого оператора.


Мешканці Стебника бояться, що їхнє містечко піде під землю » Стебницькі Вісті\n26-03-2018, 19:36 - Надзвичайні події ФОТО ВІДЕО 4 005 0\nЖовтень 2017 року для мешканців Стебника став справжнім пеклом. Адже там, внаслідок землетрусу, утворилось провалля, діаметр якого понад 300, а глибина – 50 метрів. З цього часу місцеві бояться, що їхні домівки та дорога до Трускавця можуть піти під землю.\nПро це йдеться в екологічному проекті «Вижити в Україні» з ведучим і силачем Олегом Скавишем, відомим як «Тягнизуб», повідомляє ZIK.\nМісцева мешканка пані Марія добре пам’ятає день, коли у Стебнику стався землетрус.\n«Ми з сином робили уроки, аж раптом стіл почав рухатися. Цей землетрус не лише налякав нас, але й утворив багато тріщин в будинку», – розповідає місцева мешканка пані Марія.\nЕкс-директор підприємства, яке видобуває в місті калійну сіль, вважає, що лихо почалося із 1978 року, коли у Бухаресті стався землетрус.\n«Після цього вода почала потрапляти у наші шахти», – говорить колишній директор підприємства Зиновій Варивода.\nМер Стебника Петро Старосольсьий розповів: п’ять мільйонів тон розсолів потрапило у Дністер. Через це вся риба у річці загинула. Частина розсолів дійшла і до Чорного моря. Такими були наслідки аварії на місцевому заводі «Полімінерал», який видобував калійну сіль просто під містом.\nВідтоді на підприємстві і почались незворотні процеси. У 2004 році через постійні проблеми з видобутком калійних солей Кабмін вирішив законсервувати рудник. Підприємство розробило спеціальну програму мокрої консервації. В результаті порожнини заповнили спеціальним соляним розчином. На це уряд виділив понад 24 мільйони гривень. Як згодом з’ясувалось – даремно, бо зашкодили навколишньому середовищу. Тоді з’явилися ще більші підземні порожнини.\nМіський голова та колишній керівник заводу в усіх бідах звинувачує державне гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал», яке видобувало усі ці роки у Стебнику калійну сіль. Голова Львівської обласної державної адміністрації Олег Синютка також вважає, що гроші на вирішення екологічної ситуації в Стебнику мало б виділити підприємство.\n«Кошти на ліквідацію небезпечної ситуації в Стебнику насамперед має виділити структура, яка там експлуатує родовища», – коментує голова ОДА Олег Синютка.\nТеперішній керівник «Полімінералу» наголошує: те, що просідають хати у Стебнику – не вина підприємства. Та от щодо дороги, яка веде до туристичного Трускавця, чоловік не є таким категоричним. Однак просідання та провалля у такому регіоні вважає звичайним явищем.\n«У просіданні будинків винне не підприємство, а поверхневі води. Втім, унаслідок діяльності підприємства виділяється зона гірничого відводу, через який можливий процес просідання поверхні. Чи дає підприємство гроші на врегулювання екологічної ситуації у Стебнику – я не знаю», – зазначає керівник ДГХП «Полімінерал» Володимир Коваль.\nТа схоже, не тільки завод не поспішає виділяти гроші на врегулювання екологічної ситуації в Стебнику, а й Кабмін, бо попри гучні заяви Володимира Гройсмана, коштів на це досі немає.\n«Цього року не передбачені видатки на стебниківські провалля. Схоже, що держава втратила контроль», – звертає увагу депутат Львівської облради Олексій Балицький.\nГромадські активісти кажуть, що у столиці не розуміють масштабності екологічної проблеми у Стебнику, тому й бездіяльні.\n«Люди живуть у страху. Вони бояться, бо не знають, що відбувається під їхніми будинками. Чиновники обіцяли обстежити землі, встановити спеціальні датчики, шлагбауми, проте нічого досі не зробили», – розказує місцева активістка Мирослава Говда.\nНайбільше видатків треба для перенесення дороги до туристичного Трускавця та водогону, який постачає воду для 80-тисячного Дрогобича, додають громадські активісти. Але про таке фінансування наразі ніхто нічого конкретного не каже.\nНа ліквідацію наслідків НС біля Трускавця потрібно 214 млн грн: депутати апелюють до Кабміну (лют 18-го)\nСинютка: «Полімінерал» повинен локалізувати провалля рудника біля Стебника (жов 17-го)\nЗаступник мера Трускавця: землетрус у Стебнику не пов'язаний з техногенною ситуацією (сер 16-го)