Світова преса\nПерші газети сучасного типу, залежали від реклами не менше, ніж від тиражів, і які представляли собою суміш політичних, економічних і світських новин та коментарів, з'явилися у Великобританії в середині 18 ст. Будучи першою країною, яка пережила промислову революцію, Великобританія отримала унікальну можливість забезпечити пресі великі міські ринки збуту, створити розгалужену мережу її поширення і виплекати цілу армію рекламодавців - все, без чого газети не змогли б стати незалежними прибутковими підприємствами.\nУ середині 19 ст. більшість індустріальних країн Європи та Північної Америки мали газети, створені за британським зразком. Багато з них були плодами експансії Британської імперії - наприклад, «Торонто глоб» («Toronto Globe»), що з'явилася в Канаді в 1844, і «Мельбурн ейдж» («Melbourne Age»), яка стала виходити в Австралії з 1854. Британське вплив сильно відчувалося в Індостані, де з 1836 стала виходити перша в світі газета на тубільному мовою - «Акбар» на урду. Заснована в 1838 «Таймс оф Індія» («Times of India») була задумана як двійник лондонській «Таймс». Британська імперія в кінці 19 ст. породила в Індії масу англомовних газет, в тому числі «Стейтсмен» («The Statesman») в Калькутті і «Сивіл енд мілітері Газетт» («Civil and Military Gazette») в Лахорі, де в 1880-і роки працював репортером Р. Кіплінг .\nПідтримка Лондоном латиноамериканських країн, які боролися за незалежність від Іспанії, сприяла поширенню там британської моделі. «Ель Меркурій» («El Mercurio») була заснована в Вальпараїсо (Чилі) в 1827, а «Ель Комерсіо» («El Comercio») - у Перу в 1839. Єгипетська «Аль-Ахрам» («Al-Ahram») виникла в 1876, а після створення в 1881 англо-французького кондомініуму її субсидували і підтримували французи, в той час як англійці допомагали її конкурентки - «Мукаттам» («Muqattam»). У 1868 почали виходити перші вісім газет Японії, ставши символом модернізації країни в епоху реформ Мейдзі.\nУ 19 ст. британська модель була не просто способом виробництва, фінансування і розповсюдження газети, вона перетворилася на активний політичний феномен. При редакторі Томаса Барнс (1818-1841) лондонська «Таймс» почала боротьбу за принципи свободи преси - право критикувати уряд і активно відстоювати власну політичну позицію. У цьому «Таймс» стала зразком для преси всього світу. Луїджі Альбертіні, батько сучасних італійських газет і перший редактор «Корр'єре делла сера» («Corriere della Sera»), починав свою діяльність в «Таймс». Французький уряд Третьої республіки запозичила назву «Таймс» для своєї елітарної газети «Тан» («Le Temps»). Коли Джордж Браун, видавець і редактор «Торонто глоб», відвідав Лондон в 1873 у ході кампанії проти корупції в уряді, свій перший візит він наніс до редакції «Таймс» для того, щоб заручитися її підтримкою.\nКомерційний успіх і зростання прибутковості «Таймс», такий необхідний для отримання незалежності, надихнули її конкурентів, які передбачали можливість подальшого зростання прибутковості газет за рахунок гігантської аудиторії, що формується завдяки поширенню грамотності та підвищенню загального культурного рівня населення. Але в гонитві за великою аудиторією ці газети змінили притаманним «Таймс» високим вимогам інтелектуальності та елітарності. Публікація написаних рубаними фразами коротеньких нотаток, достаток ілюстрацій, винос скандальних новин на перші шпальти (чого «Таймс» не робила аж до 1966), максимум новин спорту і обивательських сенсацій і мінімум політики і зарубіжних подій стали характерними рисами масових газет кінця 19 - початку 20 в.\nІ все ж «Таймс» зберегла свій престиж і тим самим заповіла світовій пресі ще одну реліквію вікторіанської Англії. Будучи зразком вільної преси, «Таймс» разом з тим втілювала соціальну стратифікацію британського суспільства і поділилася зі світом своїм славним надбанням - концепцією елітарної газети. Створювалася правлячим класом і для правлячого класу, «Таймс» стала родоначальницею своєрідної традиції виховання політичних лідерів. Бенджамін Дізраелі, майбутній прем'єр-міністр, починав свій шлях у «Таймс»; майбутній прем'єр-міністр Канади Маккензі Кінг зробив собі ім'я в «Торонто глоб», а австралійський прем'єр Артур Дікін почав політичну кар'єру як кореспондент «Мельбурн ейдж».\nТоталітаризм і контроль преси\nПісля хаосу і революцій, які супроводжували великі потрясіння Першої світової війни, уряду самої різного політичного забарвлення, зробивши спроби повністю підпорядкувати собі або знищити незалежні газети, тим самим побічно визнали силу і впливовість преси. Коли в Італії запанувала фашистська тиранія Беніто Муссоліні, Луїджі Альбертіні перетворив «Корр'єре делла сера» на бастіон опору насувається тоталітаризму. «Корр'єре» почала тривалу кампанію розслідування вбивства соціаліста Джакомо Маттеоті і пред'явила звинувачення особисто Муссоліні. Фашисти не раз підпалювали редакцію, громили кіоски, які торгували цією газетою. Рекламодавцям погрожували страшними карами за співпрацю з «Корр'єре», а не з муссолінівської «Пополо д'Італія» («Popolo d'Italia»). У 1925 Муссоліні змусив Альбертіні піти у відставку. Газета перейшла під контроль муссолінівського прес-бюро і, подібно іншим італійським газетам, стала слухняно виконувати його вказівки.\nЩе більш жорстка тоталітарна система у нацистській Німеччині за Гітлера, що прийшов до влади в 1933, контролювала пресу через міністерство пропаганди Геббельса. Колись незалежне агентство новин «Вольф» було перетворено в «Німецьке інформаційне агентство». Нацистські партійні газети газету у Баварії »(« Völkisher Beobachter ») і« Ангріфф »(« Der Angriff »), а також агресивно-антисемітський журнал« Штюрмер »(« Sturmer ») забезпечувалися безкоштовною папером і офіційної рекламою. «Преса - зброя революції і зброя виховання», - заявляв Гітлер.\nНова модель преси як інструменту ідеології та державної влади, яка не має нічого спільного з уособлює лондонській «Таймс» принципом незалежності, була доведена до досконалості в СРСР після Жовтневої революції 1917. Теорію друку як революційного інструменту розвинув В. І. Ленін. Він доводив, що в умовах громадянської війни «свобода друку [в Радянській Росії] - це свобода для політичних організацій буржуазії. Дати в руки таким людям подібна зброя - означає допомагати нашим ворогам ». Ленін бачив в «Таймс» зразок прихованого соціального контролю: «У капіталістичному світі свобода друку означає свободу купувати газети та їх редакторів, а також свободу купувати, розбещувати і формувати громадську думку в інтересах буржуазії».\nРоль плюралістичної преси\nАналогічної точки зору дотримувалися не тільки комуністи, але в парламентських демократіях роль преси як рупора інтересів правлячої буржуазії врівноважувалася існуванням безлічі різних газет, які захищали інтереси політичних партій самого широкого спектру. Один з найважливіших принципів, успадкованих світовою пресою від «Таймс», - концепція редакційної статті, тобто формального вираження точки зору газети по злободенних проблем. Це змушувало газету сприймати себе не просто як хронікера подій, але і як серйозного коментатора, активного учасника політичних дискусій у суспільстві. Редакційна стаття, яку іноді називали «передовій», бо в «Таймс» такі статті ставили на першу смугу розділу новин, як би свідомо змушувала газету мати свою точку зору, займати чітку позицію у політичних суперечках і з часом знаходити тотожність з тією чи іншою політичною платформою або партією.\nУ фашистських і комуністичних країнах Європи подібна партійність доходила до крайнощів. Але вона була типовою і для газет в демократичних країнах. У Великобританії «Дейлі геральд» («Daily Herald») почала 20 в. була рупором профспілок. «Дейлі телеграф» («Daily Telegraph») і «Морнінг пост» («Morning Post») були віддані консервативним ідеалам, а «Манчестер Гардіан» («Manchester Guardian»), заснована в 1821 як рупор нового промислового класу, згодом стала неофіційним органом Ліберальної партії. В Італії до 1914 Муссоліні зробив собі ім'я на посаді редактора соціалістичної газети «Аванті» («Avanti»). У Франції в ті ж роки «Тан» («Le Temps») максимально наближалася до ленінської моделі буржуазної преси, ставши органом республіканського істеблішменту і провідником інтересів великих промисловців (Троцький називав «Тан» «газетою, яка докладно повідомляє правду про дрібниці, тому читачі вірять її брехні про речі серйозних »). У Парижі 1938 виходило 30 щоденних газет, більшість з яких відбивали точку зору якоїсь однієї політичної партії чи парламентської фракції.\nПроте в усіх країнах, за винятком США, де Перша поправка до Конституції свідчила, що «Конгрес не повинен видавати закони, які ущемляють свободу преси», існували обмеження на висвітлення тем, пов'язаних з національною безпекою. У Великобританії, наприклад, уряд міг розіслати «ноту Д» - прохання, рівнозначну наказу, утриматися від обговорення тих чи інших проблем в інтересах національної оборони. Спалахи тероризму привели до інших форм контролю за діяльністю пресою - від вибуху редакції «Монд» у 1950-і роки в помсту за її критику війни в Алжирі до англійського закону, що забороняв брати інтерв'ю у членів і прихильників Ірландської республіканської армії в 1980-і роки. Іншими обмежувачами свободи преси були закони про наклеп різного ступеня строгості, а також боязнь бойкоту з боку рекламодавців, якщо газета виступала наперекір національним чи груповим інтересам. Англійські «Манчестер Гардіан» і «Обсервер» постраждали від такого бойкоту, коли заявили жорсткий протест проти британського вторгнення в зону Суецького каналу в 1956.\nПотужна конкуренція на олігополістичному ринку преси породила звуження плюралістичного вибору, особливо в США, де в містах, колись мали по дві-три, а то й по шість щоденних газет, виникли великі монополії. Щоб не відштовхнути великі групи читачів, газетні монополії стали «розмивати» свою політичну спрямованість і наполягати на стандартах об'єктивності та політичної нейтральності у висвітленні новин, виносячи упереджені відгуки і коментарі на спеціальні смуги «альтернативних думок».\nКореспонденти найбільших світових газет в'їхали в повержені Берлін та Токіо на броні танків. Лондонська «Таймс» зберегла свою позицію над сутичкою, а «Нью-Йорк таймс» та «Правда» стали вираженням нової влади двох країн-переможниць у війні. Переможні армії союзників створили ціле сузір'я великих і впливових газет, які вони заснували або відродили за своїм образом і подобою на знак військового тріумфу.\nУ 1944 нове французьке уряд генерала Шарля де Голля запустило паризьку «Монд» («Le Monde») - авторитетну елітарну газету, щедро постачає дефіцитної папером і рекламою. В окупованому Гамбурзі британська військова адміністрація створила «Вельт» («Die Welt») на чолі з соціал-демократом Рудольфом Кустермайером, який всю війну провів у концтаборі Бельзен. Спочатку вибір припав на Ганса Церера, супротивника Гітлера, націоналіста і консерватора, але британський уряд заблокував його кандидатуру. Церера, проте, встиг набрати майже повний штат співробітників і вже готувався втілити в життя давню мрію - створити німецький варіант лондонської «Таймс». «Вельт» почала виходити в 1946, і її редакція розташовувалася в будівлі, реквізоване британської військової адміністрацією, яка в перші місяці існування газети виплачувала платню її співробітникам.\nВ Італії після падіння Муссоліні був відновлений випуск «Корр'єре делла сера» під керівництвом майора Майкла Ноубла, співробітника управління психологічної війни британської армії, і американського полковника Генрі Полетті. Вони подолали опір лівих, які хотіли блокувати випуск «Корр'єре», колись активно підтримувала Муссоліні, і видавати замість неї комуністичну «Уніта» («Unita») і соціалістичну «Аванті». Очолив оновлену «Корр'єре» Маріо Борса, антифашист і англофіл, що виступав за створення в Італії парламентської демократії за типом англійської. Його перші репортажі були копією передач Бі-Бі-Сі.\nУ Японії газети відроджувалися під контролем генерала Дугласа Макартура, верховного головнокомандувача силами союзників. За два роки союзне командування звільнило 350 японців-журналістів за активну співпрацю з військовим режимом; одночасно проводилися щотижневі семінари з питань свободи друку і основам західної журналістики. При твердому керівництві Макартура післявоєнна японська преса відображала мінливі американські інтереси. У 1951, коли вже повним ходом йшла корейська війна, 350 звільнених журналістів знову отримали роботу, а 70 членів Комуністичної партії і симпатиків комуністам журналістів були вичищені з прокомуністичної «Акахати».\nУ Східній Європі Червона армія встановлювала новий порядок в газетах Польщі, Угорщини, Чехословаччини, Східної Німеччини і на Балканах. Комуністи свідомо не вводили тотальний контроль над пресою. В Угорщині було дозволено видання «непартійній» газети «Мадяр Немзет» («Magyar Nemzet»). У Польщі «Трибуна люду» («Trybuna Ludu»), офіційний орган ЦК компартії, в 1957 почала публікувати рекламу, а тижневик «Швят» («Swiat») у тому ж році надрукував уривки з роману Дж.Оруелла 1984, що за тими часи можна було порахувати за політичну зухвалість. Східнонімецька «Морген» («Der Morgen») була офіційним органом Ліберально-демократичної партії, породжуючи принаймні історичні асоціації з буржуазною пресою, а «Нойє Цайт» («Neue Zeit») друкувалися християнські демократи. Ці рудиментарні партії навряд чи мали справжньої незалежністю, їх газети відбивали генеральну партійну лінію. У всьому комуністичному блоці доступ до інформації жорстко контролювався офіційними агентствами новин, такими, як ТАСС в СРСР і АДН в НДР.\nПісля того, як в 1949 армія Мао Цзедуна перемогла в громадянській війні в Китаї, гоміньданівський преса була закрита і замість неї створена прокомуністична преса на зразок радянської. У жовтні 1949 всім газетам довелося пройти перереєстрацію в міністерстві інформації. Мало що пройшли цю процедуру видання отримали нових редакторів, призначених компартією. Їх редакційна політика визначалася партійним відділом пропаганди, а новинами забезпечувало офіційне агентство Сіньхуа. Єдиним винятком стала зберегла після перемоги комуністів стара назва і деяку незалежність щоденна газета «Дакунь бао», висвітлювала економічні новини. Поряд з партійною газетою «Женьмінь жибао» вона стала однією з небагатьох китайських газет, що поширювалися за кордоном.\nІдеологічна боротьба в епоху холодної війни стала основним фактором функціонування світової преси. Подібна обстановка далеко не сприяла об'єктивному висвітленню та аналізу новин, тому що кожна з протиборчих сторін використовувала пресу в якості пропагандистського зброї. Захід вів гострі радіопередачі на Схід, а Схід намагався ці передачі глушити. Плюралістична традиція західної преси дозволяла терпимо ставитися до видання комуністичних газет на кшталт «Юманіте» («L'Humanité») у Франції, «Уніта» в Італії чи «Дейлі уоркер» («Daily Worker») в Англії - до середини 1980-х років це були єдині західні газети, вільно продавалися в СРСР. Але обмеження існували і на Заході. Небагато британські рекламодавці вирішувалися пропонувати свій товар у «Дейлі уоркер», і якщо деякі журналісти готові були частково відмовитися від платні, друкарі на це не йшли. Бюджет комуністичних газет постійно знижувався, і редакції регулярно зверталися до читачів за фінансовою допомогою.\nГазети вели «холодну війну» з допомогою войовничих публікацій. «Ми звинувачуємо радянський уряд у вбивстві! - Заявила «Нью-Йорк таймс» у редакційній статті після придушення радянськими танками угорського повстання 1956. - Ми звинувачуємо його в самому мерзенному підступність і самому підлому обмані, які тільки знала історія людства. Ми звинувачуємо його у скоєнні жахливого злочину проти угорського народу, яке не може мати ні прощення, ні забуття ». Через три роки після цього суворого вироку М. С. Хрущова з помпою вшановували у Вашингтоні як першого радянського лідера, який відвідав з офіційним візитом США. Існувало різке розбіжність між реальною політикою західних урядів у їх готовності мати справу з супротивником у «холодній війні» і непримиренним месіанським тоном світової вільної преси.\nПатріотичний дух і одностайна підтримка військових дій, характерні практично для всіх газет в роки Другої світової війни, зберігалися і в епоху «холодної війни». «Вашингтон пост» здійснювала самоцензуру і не публікувала повідомлень про польоти над СРСР американських літаків-шпигунів У-2, як і (подібно до «Нью-Йорк таймс») про висадку в 1961 в бухті Свиней навчених ЦРУ кубинських емігрантів-антікастровцев. «Нью-Йорк таймс» на прохання ЦРУ відкликала свого кореспондента з Гватемали напередодні підготовленого американськими спецслужбами путчу проти законного уряду Арбенса в 1954.\nЕлітарні газети «Нью-Йорк таймс» і «Вашингтон пост», як і їхні аналоги у Великобританії, Франції, Японії і СРСР, в основному брали в штат випускників елітарних університетів. Газетні редактори, як і їхні колишні однокурсники з престижних вузів, що стали відомими політиками, бізнесменами, дипломатами, урядовцями, входили в суспільну еліту. В умовах досить тісних зв'язків між пресою, розвідкою і урядовими колами багато газет не тільки не опиралися втягування в «холодну війну», а й вважали участь у ній само собою зрозумілим.\nПреса в Азії та Африці\nЩо опинилася між цими двома таборами - Західного союзу та комуністичного блоку - преса решти світу і нові газети незалежних країн, які виникли на руїнах старих колоніальних імперій, активно намагалися знайти власне обличчя. Деякі з них, наприклад аргентинська «Пренса» («La Prensa»), вступали в конфлікт з місцевими тоталітарними режимами.\nУ Південній Африці урядова політика апартеїду стала предметом принципової критики газети «Ренд дейлі мейл» («Rand Daily Mail») - незважаючи на закон про публікації 1963, вводив інститут попередньої цензури в будь-якій газеті, яка відмовлялася здійснювати самоцензуру. «Мейл» стала об'єктом переслідування влади, її піддавали штрафів, у її журналістів відбирали паспорти, її бойкотували рекламодавці, проте редактор Лоуренс Гандара наполягав: «Ми є газетою рішучої політичної опозиції і соціального протесту, ліберальної за змістом і сучасної за духом».\nВ Індії, яка отримала в 1947 незалежність, старим англомовним газетам довелося вступити в боротьбу з новими газетами на місцевих мовах і з боязкими спробами уряду чинити на них тиск. Закон 1951 про небажаних матеріалах друку забороняв публікацію «непристойною або образливою» інформації, і уряд час від часу використало свій потужний рекламний бюджет для покарання або заохочення окремих видань. Закон 1957 регулював обсяги та ціни газетних видань і визначав допустимий відсоток реклами. Офіційно пропагований як спосіб підтримки невеликих та регіональних видань, закон фактично закріплював фінансову слабкість преси і робив її більш вразливою для заходів офіційного впливу. В умовах таких жорстких обмежень, втім, куди менш драконівських, ніж закони британського колоніального режиму, індійська преса доклала чимало зусиль для збереження своєї незалежності і високої репутації.\nІндійські газети були в числі перших видань світу, що розвивається, що випробували на собі відчутний тиск з боку політичних режимів, яким була потрібна слухняна преса і які закликали газети відстоювати патріотичні позиції заради майбутнього своєї нації. В Індонезії це тиск був особливо сильним в роки непослідовного прокомуністичного правління президента Сукарно: у 1957 році 30 газет було закрито і більше десятка редакторів заарештовано. У Південній Кореї газетам було заборонено критикувати президента Лі Син Мана. У Пакистані 8-а стаття конституції гарантувала свободу друку, але кримінальний кодекс містив ряд статей, за якими газети можна було піддавати покаранню за «злочини проти держави» або за «порушення громадського спокою».\nБагато країн «третього світу» і їхньої газети намагалися зайняти політичну нішу між двома протиборчими таборами «холодної війни», приєднавшись до руху неприєднання. Крім проведення зустрічей на вищому рівні, останнє здійснювало міжнародні обміни і співпрацю, в якому лідируючу роль відігравала преса Югославії, Індії, Куби та Єгипту.\nРедактор єгипетської «Аль-Ахрам» Мохаммед Хейкаль став, мабуть, першим незахідним журналістом, який завоював світову популярність. Революція, досконала Хейкалем в «Аль-Ахрам», з'явилася складовою частиною глибоких змін у світовій пресі, коли в умовах загострення «холодної війни», бурхливого розвитку світової економіки та конкуренції телебачення як основного постачальника новин газети були змушені переосмислити свою роль. У Південній Африці з конфлікту між режимом апартеїду та англомовної пресою, завзято билася за свободу, народилися героїчні репортажі «Ренд дейлі мейл» і «Іст Лондон дейлі Менеджер» («East London Daily Dispatch»). Щотижнева «Драм» («Drum"), що мала в Південній Африці тираж 75 тис. екз. і ще 60 тис. - в Західній Африці, стала першою справді панафриканською газетою.\nПреса і влада\nУ 1960-і роки, коли американська еліта розкололася щодо питання про в'єтнамську війну, традиційне уявлення про патріотичності преси піддалося глибокої ревізії і концепція свободи друку отримала розширювальний сенс. Дебати навколо в'єтнамського конфлікту були лише однією зі складових цього процесу, який досяг апогею після зухвалої публікації в «Нью-Йорк таймс», «Вашингтон пост» і «Бостон глоб» секретних документів Пентагону - закритого урядового аналізу причин вступу США у в'єтнамську війну. Адміністрація Р. Ніксона привернула газети до суду в надії домогтися їх закриття, газети ж послалися на Першу поправку до Конституції і виграли судову справу. Антипатія між урядом і пресою ще більше поглибилася під час уотергейтського скандалу, коли журналістське розслідування таємного прослуховування штаб-квартири Демократичної партії членами виборчого комітету Ніксона в кінцевому рахунку призвело до відставки президента.\nАмериканський приклад викликав бум розслідувальних журналістики по всьому світу. Англійська «Гардіан» («The Guardian») спонукала ООН до активних дій двома серіями статей - в одній розповідалося про практикуючої американськими та англійськими транснаціональними корпораціями дискримінації при найманні на роботу в Південній Африці, в іншій викривалося систематичне застосування тортур південноафриканськими військами в Намібії. В Іспанії в роки занепаду фашистського режиму генерала Франко виникли і швидко стали популярними такі незалежні газети, як «Паїс» («El Pais»), що змусило конформістські газети на кшталт «Вангард» («Vanguardia») і «А-Бе-Це» («ABC») кинути виклик цензурі і вступити в гостру конкурентну боротьбу. Аналогічний процес спостерігався і в Португалії.\nРазом з тим зберігалися і національні особливості, часто зумовлені географічними факторами. Великобританія, наприклад, мала унікальну мережу загальнонаціональних газет, які передплатники у різних куточках країни отримували одночасно - завдяки відмінно налагодженій системі доставки і численним регіональним виданням. Хоча продовжували виходити і місцеві газети на кшталт «Йоркшир пост» («Yorkshire Post»), «Нортерн еко» («Northern Echo») і «Вестерн мейл» («Western Mail»), жодна країна світу не могла зрівнятися з Великобританією з кількості загальнонаціональних газет. Їх можна розділити на три основні групи. Це, по-перше, чотири високоякісні газети серйозною, переважно політичної спрямованості, з сильними розділами зарубіжних новин: «Таймс» (помірно консервативна, тираж ок. 300 тис. екз.), «Гардіан» (помірно-ліберальна, 270 тис. прим .), «Файненшл таймс» («Financial Times», 130 тис. прим.) і дуже консервативна «Дейлі телеграф» («Daily Telegraph», понад 1 млн. екз.). Потім слідують «проміжні» газети на кшталт «Дейлі мейл» і «Дейлі експрес» («Daily Exdivss»), більш популярні, але все-таки досить докладно висвітлюють зарубіжні події, з тиражем ок. 2 млн. прим. кожна. І нарешті, популярні газети, очолювані «Дейлі міррор». Ця газета має тираж ок. 4 млн. прим., Пов'язана давніми узами з Лейбористської партією і з'єднує новини спорту, комікси та нариси на общеінтересную тематику з високочолих політичним аналізом.\n«Міррор» зайняла лідируючу позицію в роки Другої світової війни, але в кінці 1960-х років стала потроху здавати. За тиражами її обігнала «Сан» («Sun»), яка зробила своїм фірмовим знаком фотографії на третій смузі напівголих топ-моделей. Належна австралійському газетному магнатові Руперту Мердоку, «Сан» була наріжним каменем його глобальної медіа-імперії, що включала телемережа "Фокс телевіжн», газети «Ті-ві-гайд» («TV Guide»), «Нью-Йорк пост" в США і «Остреліен» («The Australian») на батьківщині Мердока. Великобританія довгий час була відкритим полем для іноземних видавців-магнатів: так, лорд Бівербрук перетворив «Дейлі експрес» у найпопулярнішу англійську газету 1930-х років, а в 1960-і роки інший канадець лорд Томсон купив «Таймс», «Скотчмен» ( «Scotchman»), «Санді таймс» («Sunday Times») і шотландське телебачення. Пізніше «Таймс» і «Санді таймс» були куплені Мердоком.\nЦя тенденція продовжилася і в 1980-і роки, коли канадець Конрад Блек купив щоденний та недільний випуски «Дейлі телеграф». Відповіддю на концентрацію англійської преси в руках олігархів стало створення «Індепендент» («The Independent») 1986 - нової високоякісної газети, яка пишалася тим, що не належить жодному зі світових газетних магнатів. Однак до 1993, після ряду фінансових криз, її вже контролювали іспанська група «Паїс» і італійська група «Репуббліка». Лише «Гардіан» залишається справді незалежною газетою, контрольованої трестом, члени якого в основному обираються самими журналістами.\nНа відміну від Англії, в інших країнах Європи домінували міські та регіональні газети - за винятком таких видань, як «Фігаро» («Le Figaro»), «Монд», «Вельт» або популярної «Більд-Цайтунг» («Bild-Zeitung »), які прагнули бути загальнонаціональними виданнями (але стикалися з істотними труднощами при розповсюдженні). У Німеччині Франкфурт мав як ліберальну «Рундшау» («Rundschau»), так і центристську «Альгемайне Цайтунг» («Allgemeine Zeitung»). У Баварії виходила «Зюддойче цайтунг» («Süddeutsche Zeitung»), в Гамбурзі - «Абендблатт» («Abendblatt») та незалежний соціал-демократичний тижневик «Цайт» («Die Zeit»). В Італії «Корр'єре» зберегла свою штаб-квартиру в Мілані, де їй склала конкуренцію «Джорн» («Il Giorno»), в Турині друкувалася «Стампа» («La Stampa»), в Римі - «Мессаджеро» («Il Messagero »),« Темпо »(« Il Tempo »), комуністична« Уніта », соціалістична« Аванті »та християнсько-демократична« Пополо »(« Il Popolo »), у Ватикані -« Оссерваторе романо »(« L'Osservatore Romano » ). У Франції самими багатотиражними щоденними газетами є регіональна «Франс-Уест» («France-Ouest»), Ліонський «Програми» («Le Progrès»), лілльської «вуа дю нір» («La Voix du Nord»), марсельська «Провансаль »(« Le Provençal »). Комуністи друкують «Юманіте»; в Парижі «Монд» і «Фігаро» мають місцевих конкурентів в особі «Парізьєн ліберо» («Le Parisien libéré»), «Орор» («L'Aurore») і лівої «Ліберасьон» («Libération »).\nРадянська преса і гласність\nУ 1980-ті роки стрімке розширення свободи преси сталося в країні, де цього можна було очікувати в найменшій мірі. Ще до приходу М. С. Горбачова до влади в 1985 радянська преса виявляла деякі ознаки незалежності, яка за роки 70-річного існування режиму час від часу виявлялася всупереч тиску партійної ортодоксії. В кінці 1920-х - початку 1930-х років, коли Сталін вів боротьбу за утвердження своєї диктатури в партії, його першим завданням був контроль над пресою.\nУ рамках державної цензури окремі радянські письменники і журналісти створювали твори високого рівня. Романіст Ілля Еренбург був видатним військовим кореспондентом під час громадянської війни в Іспанії, а потім і в роки Другої світової війни. Зять Хрущова Олексія Аджубей був неабияким редактором «Вістей», засновником популярної газети «Радянська Росія», одним з творців Агентства Друку «Новини» (АПН), що постачав інформацію у більш розкутій манері, ніж ТАСС. Під час хрущовської «відлиги» газета «Правда» «захищала» письменника Олександра Солженіцина і друкувала статті поета і головного редактора журналу «Новий світ» Олександра Твардовського.\nГорбачовська політика гласності дала друку більшу свободу для проникнення в темні кути радянського минулого і сталінського терору, для обговорення і критики зовнішньої політики та аналізу замовчувався соціальних проблем - таких як наркоманія, аборти і проституція. Це був повільний, часом болісний процес, що супроводжувався гострими дискусіями про межі дозволеної інформації, як це було, наприклад, під час аварії на Чорнобильській атомній електростанції в 1986. Але гласність стала фундаментом того процесу політичного реформування і лібералізації, який почав Горбачов. У ході перебудови газета «Московські новини», редагована Єгором Яковлєвим, і журнал «Огонек» під редакцією Віталія Коротича стали флагманами суспільних реформ. У журналі «Крокодил» публіцист Віталій Віталій вперше написав про організовану злочинність і неонацистських молодіжних бандах. Західні політики і журналісти отримали можливість виступати з коментарями в радянській пресі.\nБули й неминучі відкати тому. У 1991 заклопотаність насувається з Прибалтики загрозою сепаратизму змусила владу вжити збройне захоплення телецентрів у Латвії та Литві, бували випадки покарання ліберально налаштованих редакторів і продюсерів. Тим не менше п'ять років гласності допомогли ідеалам свободи і демократії вкоренитися в умах радянських людей, які зробили свій вибір на захист реформ під час путчу в серпні 1991.\nФорми контролю за пресою\nПоразка путчу в серпні 1991 в СРСР і закінчення «холодної війни» не перетворили, проте, цілком у застарілу ту традиційну класифікацію форм контролю над світовою пресою, яку розробив Міжнародний інститут преси. МІП виділив чотири типи такого контролю:\n1. Повний контроль, коли преса є, як в СРСР, інструментом державної політики.\n2. Цензура, як у багатьох країнах Південної Америки та Близького Сходу, де вільна преса може існувати «на словах», але на практиці жорстко обмежена.\n3. Спеціальне законодавство, що дозволяє піддавати редакторів арешту і покарання.\n4. Неофіційні методи контролю, наприклад регламентоване розподіл газетного паперу або обмежений доступ до державних служб комунікації і реклами, з метою придушення критичної функції.\nВиділена МІПом система неофіційного контролю продовжує здійснювати економічний тиск на пресу навіть у демократичних країнах.\nПороджена промисловою революцією в Англії 18 ст., Сучасна газета - дитя технологічного прогресу. І нові комунікаційні технології останніх років - теленовини Сі-Ен-Ен, супутникове мовлення, як і нова глобальна економіка, змусили пресу адаптуватися до нової ситуації. Нині вже існує міжнародна преса, англійська «Гардіан» друкується як у Лондоні і Манчестері, так і у Франкфурті та Марселі, а «Файненшл таймс» виходить не тільки в Лондоні, але і в Нью-Йорку та Франкфурті. Але фундаментальні принципи свободи преси, її права коментувати і критикувати, так само як й інформувати, залишаються основною моральною силою і виправданням світовій пресі, яка розширила свої рамки і ідеали, а також і відповідальність до глобальних масштабів.\nПреса та економіка\nПреса та бізнес\nЛенінська доба і преса\nПреса періоду культа особи\nПреса Буковини у міжвоєнний період\nЕлектропривод фрикційного бездискового преса


Погода в Нихарі на сьогодні, завтра, на 3 дні, на 5 днів, Андалусія | METEOPROG\nПогода Ніхар: точний прогноз погоди в Нихарі, на 3 дні, на 5 днів\nПогода в Нихарі.\nПрогноз погоди в Нихарі на 18 01 - 22 01\nпрогноз погоди в Нихарі\nПогода в Нихарі: Без опадів. Невелика хмарність.\nПогода в Нихарі: Без опадів. Змінна хмарність.\nПогода в Нихарі: Невеликий дощ. Змінна хмарність.


Україна у травні отримає до 2 млрд доларів від союзників - Мінфін | podrobnosti.ua\nУкраїна у травні отримає до 2 млрд доларів від союзників - Мінфін [ Редагувати ]\n24 травня 2022 22:56 за матеріалами: Подробиці\nФото: Сергій Марченко / mind.ua\nУ травні Україна отримає до 2 мільярдів доларів фінансової допомоги від країн-союзників. Цього недостатньо для того, щоб покрити місячні витрати. Про це повідомляє міністр фінансів України Сергій Марченко під час онлайн-дискусії, організованої Atlantic Council.\n"У травні ми не матимемо цієї суми (5 млрд доларів - ред.). Зараз ми отримали лише 1,2 млрд. доларів. До кінця цього місяця ми очікуємо отримати до 2 млрд доларів, але не 5 млрд доларів", - наголосив глава Мінфіну.\n"Ми не використовуємо цей інструмент (фінансування Нацбанку - ред.) як ключовий. Але коли ми бачимо проблеми з ліквідністю на казначейському рахунку, ми приходимо до центробанку", - пояснив міністр.


Українська кіноосінь | Український тижневик Міст\nУкраїнські дистрибутори оголосили свої плани на осінь. Для шанувальників українського кіно три осінніх місяці стануть щедрими на довгоочікувані прем’єри. Розпочне своєрідний «марафон» фільм, який уже дуже давно чекають в українському прокаті. Стрічка «Брати. Остання сповідь» Вікторії Трофименко, знята ще 2013 року, вже встигла побувати на кількох фестивалях, про неї багато писала преса. От тільки глядачі її ніяк не могли побачити. Спочатку прем’єра планувалася на грудень 2014-го, потім її перенесли на весну 2015-го. І нарешті вона опиниться на великих екранах 24 вересня ц. р.\nФільм знято за найвідомішим романом шведського письменника Торґню Ліндгрена «Бджолиний мід», але дія перенесена в українські Карпати. Одна письменниця потрапляє до села, засипаного снігом. Снігові замети змушують її залишитись і зануритись у життя двох братів. Войтко і Станіслав живуть поряд, проте роками не спілкуються. Сенс життя для них полягає у пртистоянні: хто довше проживе та не втішить іншого своєю смертю. Письменниця стає єдиною ланкою, яка їх пов’язує.\nСеред акторів, котрі розіграли драму на тлі запаморочливих карпатських краєвидів, є і львів’яни. Наталка Половинка виконала роль письменниці, а Микола Береза — молодого Войтка. Фільм має вийти приблизно на 30 екранах України.\nЩе один фільм, дія якого відбувається у Карпатах, вийде на екрани 8 жовтня. Комедія Івана Кравчишина «Політ золотої мушки» вже відбула допрем’єрний показ у Львові, також режисер провів унікальний експеримент: він розпочав шлях до глядача із клубів і кінотеатрів сіл і маленьких містечок. Тепер фільм нарешті вийде на великі екрани. «Політ золотої мушки» знятий за оповіданнями Богдана Волошина, відомого львів’янам як пан Марциняк. Дівчинка на ім’я Микола розповідає про те, що відбувалось в їхньому селі та про те, що розповідав їй її дзідзьо.\nДля режисера принциповим було, щоб у фільмі грали актори зі Західної України. Це призвело не лише до того, що у фільмі ми побачимо багато львів’ян, зокрема актора театру імені Леся Курбаса Олега Цьону, а й до природності мови.\nПоєднання абсолютної природності існування з абсурдністю та гротескністю подій дає чудовий коктейль, смішний і зворушливий. Сміятися разом із людьми, а не над ними закликає Іван Кравчишин. Йому самому це вдається блискуче. Його глядачам, без сумніву, вдасться також. Фільм має вийти на відразу на 40-50 екранах.\nДо речі, ще один фільм, дія якого відбувається у Карпатах, а саме «Живу ватру» Остапа Костюка, у кіно можна буде побачити у січні 2016-го. Ці фільми — дуже різні. Вони — не про Карпати й об’єднані лише краєвидами. Те саме стосується і двох фільмів про Чорнобиль.\n1 жовтня в український прокат виходить повнометражний дебют українського режисера Віталія Потруха — фантастичний трилер «Загублене місто». У фільмі йдеться про техногенну катастрофу, яка стала результатом невдалого експерименту, наслідки якого не вивчені. «У зоні відчуження з’являються лише мародери. Звичайні люди в цій місцевості дивним чином зникають. Головні герої стрічки — мрійливий мародер, жінка, котра втратила сім’ю, та засуджений суспільством науковець. Волею обставин усі вони опиняються у незвичайному місті з власними законами. Чи можна втекти від долі? Що робити, коли твій світ змінився назавжди?\nУ головних ролях знялись Андрій Джеджула, Сергій Романюк, Ірина Новак, Дмитро і Костянтин Лінартовичі. Проект «Загублене місто» вже виграв перший пітчинг Держкіно. Як дебют він був на 100 % профінансований державним коштом. Загальний бюджет стрічки склав майже 6 млн. грн. Пітчинг спочатку виграв кінорежисер Мирослав Слабошпицький, однак він тоді не знайшов спільної мови з кіностудією.\nТепер п. Слабошпицький у Чорнобилі розпочав зйомки картини «Люксембург». У другій половині листопада на екрани вийде документальний фільм «Російський дятел». Його прокатом займається нова компанія 86PROKAT.\n«Рік тому ми розпочали експеримент з прокату в кінотеатрах авторського документального кіно. За рік узагальнили цей досвід і вирішили і надалі показувати такі фільми, бо зазвичай глядачі їх там не бачать. «Російський дятел» зацікавив нас насамперед свою темою — Чорнобиль, ми багато працюємо з нею. Стрічка підіймає питання, які за цей час так і не були озвучені. Ми не обов’язково поділяємо точку зору автора фільму, але він — яскравий, викликає дискусію та заслуговує на те, щоб бути показаним у кінотеатрах», — заявила Надія Парфан, співзасновниця та PR-директорка компанії.\nНагадаємо, що cтрічка Чеда Ґрасія, є спільним проектом України, США та Великої Британії. Вона перемогла на фестивалі незалежного кіно «Санденс» у США в категорії «найкращий закордонний документальний фільм». «Російський дятел» розповідає про українського художника Федора Александровича, котрий хоче дізнатися, що саме стало причиною катастрофи у Чорнобилі 1986 року.\nЧорнобильська катастрофа стала спробою Москви відвернути увагу від невдалого експерименту зі зброєю — ця на перший погляд дивна теорія лежить в основі фільму, який, утім, насамперед досліджує російську аґресію у пострадянські часи.\nАмериканський режисер Чед Ґрасія використовує свою історію, щоб застерегти від небезпек, які несе розпалювання Росією війни на теренах колишнього СРСР вже після закінчення «холодної війни». «Стратегія Путіна — досягнути того, щоб Росію оточували лише держави-невдахи», — вважає п. Ґрасія.\nНазва фільму «Російський дятел» пов’язана з радіосигналом, що транслювався Радянським Союзом на Захід у 1970-ті рр. Він був таким сильним, що міг увірватися у телефонний і радіозв’язок в Європі. «Я скептик, — сказав Чед Ґрасія з приводу теорії Александровича, — але у Чорнобилі справді щось приховували… Чи правильна теорія Федора, чи тільки частина її? Поки не розкриють архіви, вона залишиться лише версіями».\n29 жовтня стартує фільм Валерія Ямбурського «Гетьман», екранізація роману Віктора Веретенникова. Стрічка розповідає про долю однієї з найсуперечливіших постатей в історії України, про людину, котра змінила хід історії. Йдеться про Богдана Хмельницького, роль котрого зіграв Костянтин Лінартович.\nІсторія починається з 1647 року, і показує період повстання українського козацтва проти польської шляхти. Але головною лінією сюжету стають не саме повстання, а трагічна любов Богдана Хмельницького до молодої польки Гелени. Дистрибутори обіцяють випустити фільм на 70 екранах.


Придбати вітаміни для волоося з фундуком та алое вера для захисту від сонця | FRANJIPANI\nКРАСА ТА ДОГЛЯД ДЛЯ КОЖНОЇ ПАНІ\n+38 (048) 793-01-13\n+38 (063) 193-31-13\nПн-Пт - 9:00-18:00, Сб-Нд - Вихідний\nПоказати всі Волосся\n- Вітаміни для волосся\nСерія з Pro-Keratin Complex\nСерія з Марокканським маслом\nСерія з ефірним маслом Плюмерії\nВітаміни для сухого волосся\nВітаміни для світлого волосся\nВітаміни для темного волосся\nВітаміни для темного фарбованого волосся\nВітаміни для темного натурального волосся\nВітаміни для фарбованого волосся\nВітаміни для натурального волосся\nВітаміни для волосся після завивки\nВітаміни для жирного волосся\nДопомога при укладанні волосся\n- Маски для волосся\nМаски для сухого волосся\nМаски для пошкодженого волосся\nМаски для світлого волосся\nМаски для темного фарбованого волосся\nМаски для темного натурального волосся\nМаски для жирного волосся\n«НІЧНЕ СЯЙВО» З ФУНДУКОМ І МАСЛОМ АЛОЕ ВЕРА\nВиробник: Ellips - Вітаміни для волосся\nВітаміни для волосся «НІЧНЕ СЯЙВО» З ФУНДУКОМ І МАСЛОМ АЛОЕ ВЕРА/ SHINY BLACK with Kemeri & Aloe Vera Oil\nНезмивне масло для волосся у вигляді капсул. Це масло відрізняється легкою структурою і швидко вбирається.\nМарокканське масло для волосся, вітаміни А, С, Е і провітамін B-5 живлять волосся, захищають від шкідливого впливу сонячних променів і піклуються про розкішний блиск темного волосся.\nМасло лісового горіха зволожує волосся, живить і насичує корисними кислотами та вітамінами. Завдяки маслу алое вера волосся стає більш пружним, корисні речовини проникають в структуру волосся і запобігають січенню. Волосся моментально стає гладким і слухняним.\nСпосіб застосування: вимити волосся, просушити рушником, відкрити за допомогою ножиць одну капсулу і нанести на вологе волосся. Не змивати. Сушити й укладати волосся як зазвичай.\nСклад: Cyclopentasiloxane,Cyclotetrasiloxane, Dimethiconol, Phenyl Trimethicone, Fragrance, Tocopheryl Acetate, Soybean (Glycine Soja) Oil, Retinyl Palmitate, Ascorbyl Palmitate, Aloe Barbadensis Leaf Oil, Aleurites Moluccana Seed Oil, Polysilicone-15, Panthenyl Ethyl Ether, Argania Spinosa Oil.\nТип волосся: темне волосся\nОб'єм: 6*1 мл\nВиробник: PT KINO INDONESIA\nУвага! Тільки для зовнішнього використання. Зберігати в недоступному для дітей місці. Кінцева дата використання вказана на пакованні. У разі попадання в очі промити великою кількістю води.\nВ інтернет-магазині Franjipani можна купити найулюбленіші й найпопулярніші засоби по догляду за волоссям і обличчям з Індонезії. Уся продукція має сертифікати якості та відповідає міжнародним стандартам косметичної продукції.\nВ інтернет-магазині Franjipani найдоступніші ціни на засоби по догляду за волоссям і обличчям, що завжди приємно для наших постійних і нових покупців.\nМи, як ніхто, розуміємо, що, зробивши замовлення в інтернет-магазині, хочеться якомога швидше почати користуватися купленою косметикою. Саме тому ми завжди поспішаємо відправити товар нашим покупцям. У нас найшвидше доставлення. Наприклад, якщо замовлення було зроблено до 14:00 в будній день, товар буде відправлений того ж самого дня. Якщо замовлення було зроблено після 14:00, то ми відправимо вашу покупку наступного дня.\nЯкщо сума замовлення перевищує 700 гривень, то його доставлення на відділення Нової Пошти буде безплатним.\nКрім того, у нас надійні й найзручніші способи оплати:\n• Післяплата на складі «Нової пошти».\n• На карту ФОП.\nЯк бачите, робити покупки в інтернет-магазині Franjipani приємно і зручно. Замовляйте свою порцію краси прямо зараз!\nПравила написання відгуків\nМи будемо раді опублікувати відгуки про передачу особистого досвіду від використання придбаного у нас товару, що описують позитивні або негативні якості покупки; відповіді на додаткові питання, які можуть з’явитися у вас після вивчення опису товару; коментарі з аргументованим порівнянням і зіставленням подібних товарів. Якщо ви помітили помилку в описі товару на нашому сайті, ми будемо вдячні вам за увагу.\nІноді перед публікацією відгук може бути відредагований модераторами: частина відгуку може бути видалена з-за невідповідності правилам, але сама суть буде залишена та опублікована.\nВсі відгуки, які користувачі залишають на нашому сайті, проходять модерацію перед публікацією. Пости, які не мають прямого відношення до нашої продукції, відразу блокуються. Не публікуються відгуки, що містять нецензурну лексику; відгуки, що розпалюють національну, расову або релігійну ворожнечу; посилання на інші сайти, зокрема на сайти-конкуренти, піратські або незаконні ресурси; комерційні оголошення; дублі коментарів; безглузді та беззмістовні коментарі; відгуки, що написані на будь-якій іноземній мові, транслітом або з використанням тільки великих літер (CAPS LOCK); відгуки стосовно цінової політики; відгуки, що містять дані про інших осіб.


Різке подорожчання автогазу: Гройсман вважає це диверсією проти України - UNPP\nHome Экономика Різке подорожчання автогазу: Гройсман вважає це диверсією проти України\nРізке подорожчання автогазу: Гройсман вважає це диверсією проти України\nГройсман вимагає протягом декількох тижнів стабілізувати ситуацію на рику скрапленого газу\nПрем’єр-міністр України Володимир Гройсман доручив профільним міністерствам, Антимонопольному комітету, Державній фіскальній службі, правоохоронним органам розібратися з ситуацією на ринку скрапленого газу, визначити причини безконтрольного підвищення ціни на автомобільний (скраплений) газ та вжити заходів щодо зниження вартості палива і підтримки конкуренції на ринку. Про це він сказав під час міжвідомчої наради в Кабінеті міністрів, повідомляє прес-служба уряду.\n«Я хочу, аби служби, від кого це залежить, навели порядок на ринку автомобільного газу. Різке підвищення ціни на скраплений газ має всі ознаки змови. Ринок лихоманить, – сказав Гройсман. – Це диверсія проти України. Ми маємо захистити внутрішнього споживача – рядових громадян».\nПрем’єр підкреслив, що коливання ціни почалися не вчора, і про можливе ускладнення ситуації повідомляли ще навесні. «І що ми бачимо? Що люди були праві. Ситуація погіршується. Мені шкода, що прем’єр-міністр має особисто проводити нараду і втручатися в ситуацію, аби розібратися, в той час, як у нас є спеціальні органи влади – зокрема АМКУ», — зазначив Гройсман.\n«Це є наслідок монополії. Наразі я вимагаю від АМКУ більш рішучих дій, а ще прошу всю інформацію – скільки було трейдерів, хто сьогодні працює на ринку, якими є джерела постачання палива – і цю статистику я покладу на стіл президенту України, — зазначив Гройсман. – А зараз маємо досягнути чіткої домовленості з учасниками – вони мають вжити заходів щодо мінімізації ціни найближчими тижнями. Якщо потрібні рішення Уряду – будь ласка. Але так як є – відбуватися не може».\nЗа результатами наради прем’єр доручив визначити винних у виникненні ситуації, вжити заходів для подолання монополізації, забезпечити диверсифікацію поставок палива та покарати винних у зловживаннях.\n«Перше завдання – протягом декількох тижнів стабілізувати ситуацію. На 15 вересня маємо отримати іншу цінову картинку на ринку скрапленого газу. Я пропоную міністру енергетики та вугільної промисловості Ігорю Насалику скликати міжвідомчу комісію по паливу і напрацювати всі рішення з цього приводу. Віце-прем’єр-міністра Володимира Кістіона – порти, залізниця, митниця – прошу опрацювати максимально швидке проходження всіх процедур, включаючи перевалку та транспортування палива. І окремо – ДФС та поліція – проаналізувати прискіпливо всіх учасників ринку, особливо недобросовісних трейдерів. Також доручаю на рівні віце-прем’єр-міністрів за тиждень провести нараду і внести комплексну пропозицію щодо врегулювання ситуації», — підкреслив Гройсман.\nЯк повідомлялося, з 23 по 28 серпня ціна автогазу в великих мережах в Києві зросла в середньому ще на 50 коп./л — до 16,5 грн/л.\nОмелян прокоментував нові переговори між Ryanair та «Борисполем»\nЕксперт: «Роттердам+» не вплине на тариф для населення


Закарпатські платники, хочете з 2019 року стати «спрощенцем»? – не зволікайте! У органах ДФС Закарпаття нагадують, що платники інших податків і зборів, які планують з І кварталу 2019 року перейти на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності,\nСередня зарплата на Закарпатті за рік зросла на третину Реальна заробітна плата в Україні в жовтні 2018 року збільшилася на 14,2% в порівнянні з жовтнем 2017 року, в порівнянні з вереснем 2018 року — на 0,2%. Про це повідомила\nЕлектронне бронювання черг створює сприятливі умови для полегшення торгівлі. Естонський досвід Закарпатські митники вивчали організацію митного контролю в Естонії, зокрема законодавче регулювання та функціонування сервісу «Електронні черги». Відомство представляли\nДо уваги Закарпатців! Оператор Vodafone підвищить вартість послуг Від грудня абоненти бизнесових тарифів платитимуть за зв'язок на 9-43% більше Популярний мобільний оператор Vodafone перезапустить лінійку тарифів із 1 грудня. Зокрема\nЗакарпаття - одна з найдорожчих областей України За даними офіційної статистики за вересень 2018 року, найдорожчий хлібний кошик у Києві – 85,4 грн, а найдешевший у Миколаївській області – 58,1 грн. Різниця між цими регіонами\nНа Закарпатті – найдорожчий овочевий кошикПро таке повідомив генеральний директор Української асоціації постачальників торговельних мереж Олексій Дорошенко. За даними офіційної статистики за вересень 2018 року,\nЗакарпатці за 9 місяців витратили 26 мільйонів доларів на нові авто (ІНФОГРАФІКА) У січні-вересні цього року в Ужгороді та Закарпатській області зареєстрували майже 900 нових автомобілів. Кожна з цих машин в середньому коштувала 29 тисяч доларів. Майже 60%\nЖити на «мінімалку», як це для Закарпатців (відео) Жити в Україні з кожним роком стає все дорожче. Так кажуть люди. Не дивлячись на те, що пенсії і заробітні плати зросли, паралельно піднялися ціни на ліки, комунальні послуги і\nНа ліквідацію наслідків червневого буревію на Закарпатті необхідно майже 29,8 млн грн – Мінрегіон Мінрегіон надав експертний висновок щодо наслідків буревію, який пронісся Закарпаттям у червні 2018 року. Міністерство регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України надало


У фальшивці змальовується абсолютно фантастична версія «змови проти опозиції в Києві», однак навіть людям далеким від політики очевидна брехливість і абсурдність викладених в ній фактів.\nГазета невипадково з’явилася під час фінального етапу переговорів між УДАРом та «Батьківщиною» про узгодження єдиних кандидатів по мажоритарних округах по Києву. Влада відчула, що вона може програти всі округи в столиці, незважаючи на велику кількість технічних кандидатів, широке застосування адмінресурсу та масового підкупу виборців.\nБрехня проти УДАРу поширюється в обгортці фальшивої, неіснуючої газети «Столичные ведомости», незареєстрованої в Державному реєстрі друкованих ЗМІ. На виданні не вказані обов’язкові вихідні дані, передбачені Законом «Про вибори народних депутатів України».\nМи закликаємо киян повідомляти правоохороні органи і партію УДАР про місця, де розповсюджується ця «газета». Прихильники УДАРу вже допомогли вилучити кілька тисяч примірників фальшивок.


СБУ повідомила про викриття соліста Львівського театру опери та балету “на сепаратизмі” – Моніторимо свободу Інтернету\nСБУ повідомила про викриття соліста Львівського театру опери та балету “на сепаратизмі”\ndata-url="https://netfreedom.org.ua/sbu-povidomyla-pro-vykryttia-lvivskoho-teatru-opery-ta-balety/" data-title="СБУ повідомила про викриття соліста Львівського театру опери та балету “на сепаратизмі”">\nСБУ повідомляє про викриття соліста Львівського театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької, “який розміщував в Інтернеті матеріали із закликами до зміни меж території України та висловлювався на підтримку терористичних організацій “ЛНР/ДНР”.\nНа фото – Микола Санжаревський. Фото з відкритих джерел\nСпівробітники СБУ у Львівській області повідомляють про викриття у Львові адміністратора антиукраїнських груп у соцмережах. Мова йде про соліста Львівського театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької Миколу Санжаревського, – передає УНІАН.\nЯк повідомили у прес-службі облуправління СБУ, оперативники спецслужби встановили, що модератор розміщував в Інтернеті матеріали із закликами до зміни меж території України та висловлювався на підтримку терористичних організацій «ЛНР/ДНР».\nПід час обшуку за місцем проживання підозрюваного правоохоронці у рамках раніше відкритого СБУ провадження за ст. 258-3 КК України, виявили техніку та носії інформації які будуть передані на експертизу», – зазначається у повідомленні.\nЯк уточнив речник облуправління СБУ Олег Александров, увечері 16 січня оперативниками СБУ у помешканні соліста Львівського театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької проводився обшук, який тривав дві години. Під час обшуку було вилучено техніку і носії інформації. Однак речник СБУ не уточнив, які саме носії інформації було вилучено та їх кількість.\nЯк повідомляє УНІАН, співробітники СБУ 16 січня провели обшук у помешканні соліста Львівського театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької, якого активісти сайту «Миротворець» включили до своєї бази через нібито антиукраїнські погляди.\n«За власною ініціативою відвідав СБУ. Маю призначений день співбесіди», – написав соліст.\nНагадаємо, СБУ повідомила про викриття “антиукраїнського інтернет-агітатора” у Кривому Розі.


Смерть у ДТП: за кермом - нетверезий водій (ФОТОФАКТ)\n10 Тра 2019 о 13:11\nСьогодні, 10 травня, на трасі Чернівці-Заставна сталася дорожньо-транспортна пригода. Як повідомляють у Відділі комунікації поліції в Чернівецькій області, автопригода сталася приблизно о 03:50. Для з’ясування причин і обставин ДТП на місце події виїхали слідчо-оперативні групи ГУНП в Чернівецькій області та Заставнівського відділення поліції.\nПоліцейські встановили: керуючи автомобілем «Renault Laguna» на іноземній реєстрації, 22-річний житель села Мамаївці Кіцманського району не впорався з керуванням. Автівка перекинулась. Окрім водія, у салоні іномарки перебували двоє його однолітків-односельчан.\nЧитайте також: 8-річного хлопчика збив автомобіль\nСпричинила смертельну ДТП: на Буковині засудили 18-річну водійку


Мікрокредит та онлайн позика без дзвінків на карту. Швидке оформлення без перевірок. – JI SERVICE Sp. z o.o. Sprzedaż autobusów oraz części.\nВи можете користуватися свої гроші на будь-які цілі. Для цього й існують мікрофінансові компанії, що б видати позику онлайн на карту цілодобово, а ви вирішити свої фінансові проблеми. Все, що потрібно для того, щоб отримати онлайн позики, це оформити заявку на отримання кредитних коштів на сторінці обраної вами мікрофінансової організації. Вся процедура заповнення форми відніме у вас не більше 5-ти хвилин, стільки ж часу буде потрібно МФО на прийняття рішення про видачу вам онлайн позики і зарахування необхідної вам суми грошей на кредитну карту. Де і на яких умовах можна отримати кредит онлайн без відмови. Якщо в банку вам відмовили (або ви самі розумієте, що точно відмовлять) – можна звернутися в KF. Без офіційного працевлаштування. Без офіційного працевлаштування. Період пролонгації у кожної МФО індивідуальний, довідатися його можна на офіційному сайті конкретної компанії. Скористатися послугою пролонгації одного і того ж кредиту можна кілька разів. Онлайн займ на карту без відмови має переваги і недоліки. До плюсів фінансових послуг від мікрокредитних компаній відноситьсякредит онлайн без відмови видають навіть тим людям, у яких погана кредитна історія кошти зараховуються майже моментально мінімум вимог (наявність у клієнта громадянства і вік від 21 року) гроші переводять на картку будь-якого банку немає потреби надавати заставу або шукати поручителів безпеку (якщо порівнювати з послугами приватних кредиторів) змога отримати позику в будь-який час доби і в святкові дні необхідність надати мінімальний пакет документів. Заповніть дані в анкеті онлайн. Отримайте гроші на банківську карту і витрачайте їх на свій розсуд. Позика без відмови і без застави можна швидко отримати в мікрофінансової компанії «CreditOn. Все що вам потрібно – це інтернет і банківська картка. Сучасна техніка, гаджети, програмне забезпечення та вільний доступ в Інтернет ще кілька років тому могли здатися людям чимось фантастичним. Сьогодні ж вони сприймаються цілком природньо. Якщо вам потрібен швидкий кредит онлайн на картку без відмови, звертайтеся в МФО. Гроші надійдуть на банківський рахунок протягом 5-10 хвилин після подачі заявкі. Процес оформлення цілодобових кредитів максимально простий і зручний. Вказати в кредитному калькуляторі суму і період кредитування. Кредит онлайн на карту срочно і без відказу. Кредит без відмови на карту під 0% за 5 хв. Зміст сайту носить інформаційно-довідковий характер. Власником сайту є ФОП Кривко Е. Можливість взяти кредит онлайн на карту. Таку послугу надають майже усі кредитори, адже це зручно та швидко. Довгостроковий кредит на карту. Кредит з простроченням спішно.\nБанківський кредит не може бути безпроцентним, відповідно до чинного законодавства, а ось МФО і приватні особи можуть запропонувати такі умови. Позичальник отримує необхідну суму грошей на незначний термін — зазвичай до 30 днів з можливістю продовження. Тому перед потенційним кредитоотримувачем постає низка питань. Наскільки реальними є і вигідні позики на карту. Це реальний шанс оформити кредит онлайн на карту срочно і без відказу в Україні для студентів, пенсіонерів, а також громадян, які працюють неофіційно. Спробувати щастя в МФО можуть і ті, кому відмовляють в банках із-за поганої кредитної історії. Щоб уникнути подібних ситуацій впроваджена система високих відсотків, яка покриває ризики. Ще один стоп-кран на шляху неблагонадійних клієнтів — це невисока сума першої позики. Але головним мінусом, є обов’язкове відвідування відділень, що не завжди можливо в робочий час, а також доведеться витратити час. У той час коли ми можете просто перейти на сайт будь-якого сервісу кредитування і взяти онлайн займ без відмови і перевірок на карту через інтернет просто подавши заявку, і гроші на карті будуть за лічені хвилини. Не обмежуйте себе – в житті бувають різні ситуації. Credit, щоб допомогти та підтримати в складних фінансових обставинах. Щоб приєднатися до спільноти наших клієнтів, пред’явіть скан-копії паспорта та ідентифікаційного коду. Наші фахівці розглядають кожне відозва в індивідуальному порядку. Миттєвий кредит онлайн ⇒ N1 в Україні. Кредит онлайн без відмови і дзвінків. Умови оформлення кредиту цілодобово. Оформити мікрокредит вможна з використанням онлайн-сервісу або в відділеннях Компанії. Для цього достатньо оформити заявку на нашому сайті, вказавши бажану суму і основні дані про себе. Звичайно, те, що ми не збираємо папки документів з інформацією про кожного з позичальників, не означає, що ми не перевіряємо ваші дані. На виниклі питання миттєво відповідає зичливий менеджер. Відсутність вимог до претендентів. Кредит без проверки кредитной истории. Взять кредит быстро и без отказа. Незалежність від часу доби робить наш сервіс мобільних, оперативним і швидким у використанні. Тепер, незалежно від статусу і матеріального становища людини, цілодобовий кредит отримати дуже просто. Кредит готівкою без довідки про доходи. Кредит без довідок і поручителів. Онлайн заявка на швидки кредит готівкою. Словник кредитних термінів і визначень.\nКредити на карту онлайн з поганою кредитною історією. Миттєві, моментальні кредити на карту. Саксаганського 133-А : ТОВ “ВЕЛЛФІН. Розпорядження Нацкомфінпослуг: № 2606 від 27. Без офіційного працевлаштування. На карту, На банковский счет, Через Contact, В офисе. Додатково потрібно мати смартфон чи комп’ютер для відправлення заявки на кредит, а також картку для отримання грошей. Не потрібно бути зареєстрованим саме у тому населеному пункті, в якому клієнт оформлює позику. Але в житті може трапитися ситуація, коли гроші потрібні спішно і робити фото паспорта не представляється можливим, далі ми пропонуємо Вам список фінансових компаній, які не вимагають фото документів при отриманні онлайн позики. Якщо Ви хочете зберегти свою конфіденційність при оформленні онлайн позики і хочете уникнути дзвінків з боку оператора, тоді ми пропонуємо Вам звернути увагу на наступні фінансові компанії, які видадуть Вам «кредит онлайн без дзвінків оператора. Тут важливо слушно відмовляти на питання і нічого не видумувати. В іншому випадку, є ймовірність отримати відмову. Плюси онлайн кредитів в Україні. Що робити, якщо не виходить вчасно повернути позику. Невиконання умов договору загрожує сплатою 0,1% від суми прострочення на день. Обидва пункти залежать від компанії, обраної з наведеної вище таблиці. Саме для того, щоб вам було простіше знайти підходящу кредитну установу з надійною репутацією, що видає миттєві позики на карту онлайн під вигідні відсотки, і був створений наш онлайн-портал. Різні мікрофінансові організації мають різні програми з видачі позик на банківську карту, що відрізняються один від одного умовами кредитування, в тому числі, такими як. Кредити з поганою кредитною історією. Кредит готівкою без довідки про доходи. Сума мікрокредиту може бути від 500 грн. При першому зверненні за кредитними коштами сума може бути від 500 грн. Вікова межа в кожної МФО різний, приблизно до 80 років. Компанія КЛТ КРЕДИТ, для прикладу, яка успішно пропонує свій продукт на фінансовому ринку України, надає позику миттєво практично всім бажаючим громадянам України, у віці від 18 до 75 років. На карту, На банковский счет, В офисе. Без офіційного працевлаштування. Швидкі кредити онлайн на картку без відмови цілодобово. Для оформлення кредиту виберіть найвигідніші умови в одній з компаній зі списку, подайте заявку і чекайте надходження грошей на картку. При зверненні в МФО процес оформлення позики відбувається набагато швидше. Для цього достатньо відправити заявку з робочого або домашнього комп’ютера, попередньо заповнивши запропоновану анкету.\nБагато МФО готові видати першу або акційну мікропозику під 0 відсотків на найвигідніших умовах. Однак важливо звернутися в надійну компанію і уважно прочитати договір, щоб бути впевненим у відсутності переплат. Саме ризикове рішення — звернутися до приватного кредитора. Зазвичай такі фінансові взаємини нічим не регулюються. Основна вимога – це оформлення заявки на карту, що належить саме вам. Сама ж картка може бути видана будь-яким українським банком та має підтримувати роботу із системами розрахунків Visa чи MasterCard. Отримати миттєвий кредит онлайн на карту срочно і без відказу та без перевірки кредитної історії зовсім не важко. Найбільш складний етап – це обрати мікрофінансову компанію. Гривень, термін до 30-45 днів з можливістю пролонгації і ставка 0% для нових клієнтів або в рамках акції. Зверніть увагу: кожна організація формує індивідуальну пропозицію. Тому особисті дані позичальника докладно вивчаються. Розглядається і кредитна історія, хоча вирішальну роль вона не відіграє. Кредит онлайн на картку без відмови цілодобово. На сторінці зібрані кредити від МФО з актуальною інформацією щодо терміну, суми кредиту і віку. Безвідмовні кредити на VGO ― відгуки людей. Спасибі фінансовому порталу: онлайн кредити VGO, тут я знайшла для себе корисну інформацію, де можна оформити цілодобові кредити на карту без відмов, дзвінків і фото, мені спішно була потрібна невелика позика відразу на картку на лікування близькій мені людині, гроші потрібні постійно в режимі 24/7, тому що ніколи не знаєш, коли знову знадобляться ліки. Тут важливо слушно відмовляти на питання і нічого не видумувати. В іншому випадку, є ймовірність отримати відмову. Шквальный ветер в Харькове: рухнули более десяти деревьев. Использование материалов “Status quo” разрешается при условии ссылки (для интернет-изданий – гиперссылки) на “Status quo. Кредит без справок о доходах от CreditPlus. Без указания контактов родственников и коллегдо 6000 грн под 0,01% для новых пользователей.\n01% первый кредит новым клиентам; повторный кредит на сумму до 10000 грн; кредит не выходя из дома или работы сразу на банковскую карту; прозрачные условия для быстрого займа готівкою або онлайн на картку кредит з простроченням по банку, без передоплати без перших внесків і без покупки довідки про доходи; протягом 24 годин отримуєте пропозиції по кредитах від різних організацій на вибір готівкою або онлайн на картку мінімальний пакет документів; оформлення заявки онлайн; пролонгація кредиту; дострокове погашення позики; оформлення кредиту без прихованих комісій та платежів онлайн на банківську картку. Короткострокова позика на 7, 14 або 30 днів без перевірки доходів та інших складних процедур; погашення позики через відділення будь-якого українського банку онлайн на банківську картку. Погасити отриману позику можна кількома способами. За допомогою особистого кабінету на сайті МФО. Без указания контактов родственников и коллег. Низкая ставка на повторный кредит. Мені потрібна готівка, тому я дома вибрала МФО, подала запит на позику, а за грішми вже поїхала у офіс компанії. Умови позики нескладні, та й відсотки невеликі. Мілоан — це вірний помічник, який цілодобово поруч з вами і працює виключно для вас. Де в Україні можна оформити цілодобові кредити на картку. Цілодобово отримати онлайн кредит на карту можна тільки в мікрофінансових організаціях. Ці фінансові установи надають цілодобовий кредит онлайн на карту. Можливість взяти кредит онлайн на карту. Таку послугу надають майже усі кредитори, адже це зручно та швидко. Все, що потрібно для того, щоб отримати онлайн позики, це оформити заявку на отримання кредитних коштів на сторінці обраної вами мікрофінансової організації. Вся процедура заповнення форми відніме у вас не більше 5-ти хвилин, стільки ж часу буде потрібно МФО на прийняття рішення про видачу вам онлайн позики і зарахування необхідної вам суми грошей на кредитну карту. Якщо ви отримали відмову у отриманні кредиту, рекомендуємо підтримувати персональну інформацію в актуальному стані і повторно звертатися до нас через деякий час. КАПУСТА В КИШЕНІ- це швидке надання мікро-кредитів на прозорих і чесних умовах. Їх основна відмінний від фізичних осіб, які теж пропонують подібні послуги — це наявність відповідної ліцензії на виконання фінансової діяльності, що гарантує їх права та захищає від недобросовісних кредиторів. Звернення в МФО дозволяє уникнути шахрайства, афер і інших ризиків.\nКредити онлайн без довідки про доходи без застави і довідки про доходи. Героїв Севастополя, 48 видача кредитів цілодобово, без вихідних. Порівняй умови кредитів в Україні. 2019 Kredit House All Rights Reservedkredit. Крім великого асортименту фінансових продуктів, є ще один плюс: всі операції на сайті KreditOk виконуються безкоштовно. Сайт не виступає посередником, не стягує з клієнтів плату за ужиток ресурсу. Закривав завжди вчасно, або навіть раніше. Зайвих грошей з мене не знімали. Процедура оформлення і розгляду вашого запита в державних структурах бере багато часу. Альтернативний варіант – швидко отримати онлайн позику на карту за допомогою сервісу, який працює кредит онлайн на карту срочно і без відказу цілодобово. Крім великого асортименту фінансових продуктів, є ще один плюс: всі операції на сайті KreditOk виконуються безкоштовно. Сайт не виступає посередником, не стягує з клієнтів плату за ужиток ресурсу. Розпорядження Нацкомфінпослуг: № 803 від 07. Розпорядження Нацкомфінпослуг: № 1226 від 09. Відсотки за 1 день = 1000,00 грн * 0,01 / 100 = 0,10 грн. Відсотки за 10 днів = 0,10 грн х 10 днів = 1,00 грн. Діяльність мікрофінансових організацій підпадає під регулювання наступних законів України. Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг. Для цього достатньо оформити заявку на нашому сайті, вказавши бажану суму і основні дані про себе. Звичайно, те, що ми не збираємо папки документів з інформацією про кожного з позичальників, не означає, що ми не перевіряємо ваші дані.\nPoprzedni Poprzedni wpis: Вигідні швидкі кредити онлайн на картку без відмови, без перевірок. Тільки паспорт і код.\nNastępny Następny wpis: 3 Easy Ways To Make musculation du périnée chez la femme Faster


Український космос. Чи є перспективи? - портал новостей LB.ua\nГлавная — Экономика — Держава — 2 марта 2021, 15:30\n24 лютого уряд призначив Володимира Тафтая на посаду очільника Державного космічного агентства (ДКА). 1 березня, після офіційного представлення, новий керівник розпочав роботу в ДКА. Є підстави вважати, що відтепер війну певних «космічних сил» проти керівництва Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості та його очільника – профільного віцепрем’єр-міністра Олега Уруського – завершено.\nВарто нагадати, що керівництво Мінстратпрому категорично не влаштовував попередній керівник ДКА Михайло Лев. У країні давно немає космічної програми, а востаннє галузь фінансували ще у 2018 році. Як результат, космічна держава не має не тільки власного розвідувального, а взагалі жодного супутника. Підготовка до виведення на орбіту нового космічного апарата дистанційного зондування Землі (КА ДЗЗ) «Січ-2-1» затягнулася на роки. Останньою краплею стала пікантна ситуація з майном «Арсеналу». Під час активної фази протистояння, на початку лютого цього року, дійшло навіть до того, що голова парламентського комітету з питань економічного розвитку Дмитро Наталуха розпочав збір підписів у залі парламенту за відставку Уруського, однак після втручання Офісу президента енергійний парламентарій припинив активну підтримку свого соратника в ДКА.\nУсі ці події не мали б значення, якби не справжній занепад ракетно-космічної галузі. А нині начебто можна взятися за її порятунок.\nФото: facebook/Державне космічне агентство України\n2015 року Військово-космічні сили створила Росія. 2019 року космічні війська було створено в США. А Франція почала створювати національне командування космічними військами. Через рік створювати власне космічне командування узялася й Великобританія. Це про світові тенденції. Звісно, космос дуже дороге задоволення. І все ж…\nКолись Україна входила в п’ятірку космічних держав світу. Тепер це лише декларується. Україна в ракетно-космічній площині суттєво відстає вже не тільки від Японії, а й від таких країн, як Індія та Іран. До речі, останній створив космічне агентство 2004 року й уже може похвалитися амбітною космічною програмою, успішним виведенням на орбіту кількох супутників і навіть запуском у космос тварин.\nМожна погодитися з профільним віцепрем’єром, що відсутність українського супутника на орбіті Землі – це «для нашої держави ганьба!». «Тому що ми говоримо про велику космічну державу Україна, говоримо про те, що у нас є КБ „Південне“, „Південмаш“, а в загальному підсумку зараз не маємо жодного супутника на орбіті, крім двох наносупутників, які запустили студенти з КПІ (Київський політехнічний інститут, – В.Б.) імені Сікорського», - зазначив Уруський.\nЯк відомо, в рамках реалізації Загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2008-2012 роки 2011 року на орбіту вивели національний супутник дистанційного зондування Землі «Січ-2». Інформацію від супутника отримували й безпекові відомства України. Але «Січ-2» вже давно припинив роботу, оскільки минув термін придатності критичних вузлів обладнання.\nОднією з причин занепаду галузі фахівці називають відсутність загальної стратегії розвитку космічної діяльності. Вдарила по космосу й російська збройна агресія. Крім захоплених об’єктів, виникла нелегка проблема імпортозаміщення. Наприклад, лише ракета-носій «Зеніт» мала у складі близько 72% російських комплектуючих – тепер жодна з двох держав не побудує її самостійно. Так само й комерційна модернізація надпотужної ракети «Сатана» в цивільну ракету-носій «Дніпро» стала історією – усі ракети залишилися в РФ.\nЗ одного боку, за участю українських підприємств упродовж незалежності було запущено на орбіту аж 154 ракети-носії. З іншого боку, вже можна казати про негативні наслідки згаданої відсутності космічної програми і відповідного фінансування. Так, у листопаді 2020 року Державне космічне агентство України констатувало безпрецедентне падіння виробництва – фактично наполовину. За 9 місяців 2020 року обсяг товарного виробництва продукції (товарів, робіт, послуг) підприємств космічної галузі України в порівняних цінах склав 1 665,2 млн грн, що становить лише 54,7% до відповідного періоду минулого року. Як результат, маємо різке скорочення кадрового потенціалу, відчутний відплив молоді та зниження престижності роботи в космічній галузі.\nЗнову-таки, з одного боку, 2018 року українці долучилися до запуску ракети-носія легкого класу Vega, 2020 року в США відбувся запуск ракети «Антарес» – основну конструкцію першого ступеня ракети-носія спроєктували і виготовили фахівці КБ «Південне» та «Південмашу». З іншого боку, залишилися нерозв’язаними проблеми створення космічного ракетного комплексу «Циклон-4», на реалізацію якого витрати державного бюджету вже сягнули 672 млн доларів. Нагадаємо, проєкт зупинили з ініціативи бразильської сторони ще в листопаді 2018-го – як стверджують фахівці, не без участі російських спецслужб. Однак досі не визначено правової позиції України стосовно ліквідації бінаціональної компанії «Алкантара Циклон Спейс», а обладнання та технічна документація, створені в рамках цього проєкту, вартістю 211,1 млн доларів зберігаються без визначення їхнього правового статусу.\nЗапуск американо-української ракети-носія середнього класу «Антарес», яка вивела на орбіту автоматичний вантажний корабель Cygnus на аеродромi NASA у Вірджинії, 15 лютого 2020.\nСхожа ситуація з телекомунікаційним супутником «Либідь», який планувалося вивести на орбіту ще у 2011 році. Після розв’язання Росією війни проти України питання буквально «зависло в повітрі»: готовий до запуску супутник залишається на території країни-агресора, Росія не віддає Україні космічний апарат.\nПо суті, єдиним беззаперечним здобутком галузі стало забезпечення спецслужб, передусім Головного управління розвідки Міноборони, розвідувальною інформацією з іноземних супутників. Це досягнуто зусиллями політиків, дипломатів і самих розвідників. ДКА ж забезпечило технічну можливість, задля чого було суттєво модернізовано Центр прийому і обробки спеціальної інформації та контролю навігаційного поля.\nЩе одним натяком на успіх стало просування програми створення бойового оперативно-тактичного ракетного комплексу (ОТРК). Міноборони України вустами міністра Андрія Тарана поінформувало: контракт на перший дослідний дивізіон ОТРК «Сапсан» планують підписати у 2021 році. Цей ОТРК відомий ще під назвою «Грім-2», що розроблявся у КБ «Південне» для Саудівської Аравії. Але не виключено, що він матиме покращені характеристики та отримає нову назву. За словами очільника оборонного відомства, «ступінь готовності всього проєкту вже перевищив 80%, маємо зробити останній крок і завершити цю роботу». Звісно, що 20% - шлях неблизький і може зайняти від одного до трьох років, але відродження ракетних традицій насправді потрібне Україні.\nРакетний комплекс Грім-2\nКабмін у січні 2021 року вже затвердив концепцію загальнодержавної цільової науково-технічної космічної програми України на 2021-2025 роки. Загальний обсяг її фінансування складає 30 млрд грн, з яких 15 млрд гривень має надійти з держбюджету. Фахівці галузі небезпідставно вважають, що ухвалена концепція для Укркосмосу є першим кроком до фактично порятунку високотехнологічного сегмента вітчизняного машинобудування. Заплановано на основі концепції в стислі терміни завершити розробку та нормативне затвердження Державної програми розвитку ракетно-космічного комплексу України.\nНапевно, найважливіше завдання – забезпечити комерціалізацію перспективних розробок космічної галузі шляхом створення стартап-акселератора й центру трансферу технологій. Та в цілому забезпечити надходження інвестицій у космічну індустрію з приватного сектору і в результаті міжнародного партнерства. Як і в ОПК, це можливо здійснити лише за умов створення привабливих мотивів для потенційного інвестора.\nРеформа запланована, але в умовах інформаційних війн кінця 2020 – початку 2021 її реалізація під досить великим питанням. При цьому досі у влади немає чіткого рішення, яка частка української держави залишиться в новостворених холдингах, що «замикатимуться» на головному – «Аерокосмічних системах України». 50% плюс одна акція чи взагалі одна золота акція? Незрозуміло й те, які повноваження отримають «Антонов», «Авіаційні двигуни» та Ракетно-космічний центр «Південний».\n«На першому етапі реформа передбачає, що після корпоратизації всі 100% акції будуть у держави, тим часом частина акцій самих підприємств буде передана одному холдингу, а частина – загальному холдингу. Щодо самих пропорцій зараз тривають дискусії. У проєкті закону закладено, що пакети акцій будуть внесені в статутний капітал. Це одна позиція. А управляюча компанія буде управляти акціями, які залишаються в підприємства. Але поки що мова йде про те, що все залишатиметься в державній власності, у тому числі всі 100% акцій. А вже коли буде сформована нормальна корпоративна система управління цими холдингами, то держава, у разі наявності стратегічного інвестора і його зацікавленості в інвестиціях, зможе розглядати питання про продаж певного пакету акцій», – каже Олег Уруський.\nРазом з тим усі учасники процесу добре розуміють, що тривале перебування підприємств у повній державній власності – це шлях до подальшої деградації галузі. А саме перетворення негнучких підприємств галузі на акціонерні товариства дозволить співпрацювати з приватним, зокрема іноземним бізнесом.\nБагато держав давно розв’язали такий вузол.\nПрофільне агентство Defense Express вказувало у 2020 році, «що всі американські комерційні супутники є апаратами подвійного призначення, оскільки компанії мають державні контракти, за якими більша частина отримуваної видової інформації надходить до Національного агентства геопросторової інформації США, що працює в інтересах національної безпеки й оборони Сполучених Штатів. <…> Серед комерційних операторів ДЗЗ слід відзначити французькі супутники ДЗЗ Pleiades із розподільчою здатністю 50 см, які за рахунок великої кількості станцій прийому та обробки супутникової інформації здатні найбільш оперативно надати замовнику матеріали спостереження будь-якої точки земної поверхні. Американський оператор ДЗЗ DigitalGlobe має супутник ДЗЗ WorldView-3 із розподільчою здатністю 30 см. Ця компанія має дозвіл від уряду США на продаж супутникових знімків із розподільчою здатністю до 40 см».\nПовернімося до України. Для вирішення завдань розвідки Україні вкрай потрібні космічні знімки з розподільчою здатністю до 1 метра. Представники галузі запевняють, що Україна здатна розробити й збирати таку складну техніку. Однак поки що йдеться лише про запуск КА ДЗЗ. Наприклад, до кінця року повинні вивести на орбіту «Січ-2-1», який має розподільчу здатність лише 8,7 метра. У планах до 2032 року вивести 10 КА, де супутники матимуть розподільчу здатність 2 метри і менше. Це непогано, але занадто повільно. Особливо якщо врахувати, що Україна потребує створення системи космічного спостереження на основі вітчизняних та іноземних орбітальних засобів та інформаційних технологій. Іншими словами, потрібне потужне угруповання супутників, які матимуть розподільчу здатність менш ніж метр.\nЦе добре розуміють у владі. Зокрема, ще наприкінці лютого 2020 року Кабмін зняв заборону на здійснення космічної діяльності приватними підприємствами. Це дає можливість приватним компаніям і міжнародним інвесторам здійснювати запуск ракет-носіїв і космічних апаратів, а також керувати останніми на навколоземній орбіті або в космічному просторі. Однак несподівано виявилося, що від зняття заборони до формування привабливості – значна дистанція.\nСупутник «Січ 2-30 (2-1)»\nЗвернімося знову до бачення ситуації профільним віцепрем’єром, оскільки саме на нього покладено завдання трансформації та розвитку галузі. «Якщо уважно проаналізувати ракетно-космічну складову «імперії Маска», то там держава бере дуже активну участь. Він лише розпочав цю кампанію як стартап, а держава зрозуміла, що краще це перевести у приватну площину і формально це виглядає як приватна компанія. Але якщо ми проаналізуємо все під мікроскопом, то побачимо, що в тих чи інших позиціях іде дуже серйозна державна підтримка. Це свого роду мікс. Так само в кожній країні є підтримка державою таких стратегічних галузей, як ракетно-космічна, зокрема авіаційна. Це стосується і Boeing, і Airbus. Там постійно існують дебати щодо того, як ці компанії підтримує держава. Одні це роблять через державне замовлення, інші – через державні субсидії», – каже Олег Уруський.\nСеред ключових адміністративних – завершення розробки та нормативного затвердження Державної програми розвитку ракетно-космічного комплексу. А також формування зацікавленості для інвесторів, що, напевно, є найбільш вагомим завдання.\nСеред технологічних завдань найбільш значущими, мабуть, є відродження бюджетним коштом традицій військового ракетобудування. Наприклад, забезпечення армії новітніми ракетними комплексами ОТРК «Сапсан» (або його оновленою версією) із дальністю ураження противника 300 км. А також створення угруповання супутників (можливо, в межах розвитку державно-приватного партнерства), де не менш ніж половина космічних апаратів будуть з розподільчою здатністю менш ніж метр.\nТемы: космос, ракеты, спутники, Южмаш, Госкосмос, КБ Южное\nКабинет министров решил открыть равный доступ к объемам природного газа, которые сейчас контролирует "Нафтогаз Украины". Об этом говорится в поручении Министерству развития экономики… 15:28\nГлавный офис банка "Аркада", обанкротившегося в 2020 году, выставили на продажу за 971,08 млн гривен. Первая попытка продать здание состоится 4 марта на платформе ProZоrro.Продажі… 14:17\nВ прошлом году гривна девальвировала на 19,4% к доллару, а к евро на 31,5%. Об этом во время презентации обзора состояния денежной сферы Украины в 2020 году в Институте Горшенина заявил… 14:10\nОбъем депозитов в банковской системе 2020 года увеличился на 276,5 млрд грн, однако прирост работающих банковских кредитов, выданных бизнесу, вырос всего на 33,1 млрд грн. Об этом… 13:34\n"Укравтодор" в 2021 году достроит все съезды с Дарницкого железнодорожно-автомобильного моста в Киеве через Днепр. Соответствующий меморандум подписал глава "Укравтодора" Александр… 12:58\nНа youtube-канале LB.ua начинается трансляция круглого стола по обзору состояния денежной сферы Украины в 2020 году. Организаторы - Growford Institute, Институт Горшенина при поддержке… 12:05\nКомпания "Центрэнерго" ограничила поставку электроэнергии трейдеру "Юнайтед Энерджи" из-за долга в 725 млн гривен. Об этом сообщается в фейсбуке "Центрэнерго". "Компания "Юнайтед Энерджи… 11:48\nГруппа компаний "Цитрус" обратится в суд из-за покупки бизнесменом и политиком Геннадием Корбаном акций "ВТ Инвест". Это компания, на которую зарегистрированы некоторые, но не основные… 11:28\nKSE: Инвестировать в "Большое строительство" - один из рецептов выхода из кризиса\nИнвестиции в инфраструктуру в кризисный период пандемии - это один из рецептов выхода из того же кризиса. Об этом в интервью изданию «НВ» заявил руководитель Центра макроэкономического… 09:38\nНаблюдательный совет "Центрэнерго" возглавил заместитель главы Фонда госимущества\nЗаместителя председателя Фонда госимущества Дениса Кудина избрали главой наблюдательного совета "Центрэнерго". Об этом сообщает "Интерфакс-Украина" со ссылкой на данные системы раскрытия… 19:46\nПересмотр программы МВФ для Украины могут перенести на 3-4 квартал - Bank of America\nПересмотр программы Международного валютного фонда может быть отложен на июль-сентябрь или октябрь-декабрь 2021 года. Такой прогноз дали аналитики Bank of America (BofA) Global Research… 19:42\nНациональный банк Украины в феврале применил к ПриватБанку меру воздействия за нарушение законодательства в сфере финансового мониторинга. Об этом сообщает пресс-служба НБУ. Согласно… 19:24\nКомиссия по регулированию азартных игр и лотерей выдала первую лицензию на проведение букмекерской деятельности. Ее получило ООО "Париматч". Соответствующее решение комиссия приняла… 18:39


Парафіяльний костел св. Івана Хрестителя і св. Барбари | Szlak Architektury Drewnianej\nКостел св. Івана Хрестителя і св. Барбари - це дерев’яна споруда, збудована з деревини модрини у 1643 р. Спочатку він виконував функцію філіального костелу в Белінах. Самостійною парафією Уланув став у 1895 р.\nХрам тринавний. Пресбітерій менший за наву, закритий з трьох боків, з прилягаючими з боків ризницею та скарбницею. Спереду та збоку від нави прибудовані ганки. На гребені даху нави розташована восьмикутна сигнатурка.\nВнутрішня частина розділена двома рядами стовпів. Стелі рівні зі скосами. На веселковій балці розташований пізньобарокове розп’яття. Фігуральна пізньобарокова поліхромія з рококовими орнаментами XVIII ст. На стелі головної нави розпис, який є копією ікони Ганса Мемлінга.\nУбранство інтер’єру пізньобарокове. Головний вівтар 1760 р., а три бічні вівтарі – 1736-1747 років. Амвон датований XVIII ст. Ікони та скульптури переважно датуються XVIII i XIX ст. У північній наві розміщені ікони, пов’язані з культом св. Барбари - покровительниці плотогонів. В наві храму розташована крипта.\nКостел оточує мур з мурованою аркадною дзвіницею 1899 р та двома брамами.\nПокровителька костелу - св.Барбара - та ряд ікон і розписів, пов’язаних з життям св. Барбари і корабельними мотивами вказує на давні плотогінні традиції міста. У 1730 р. в Улянові було створене братство св. Барбари, як релігійне товариство. У 1765 р. з нього виокремилася гільдія плотогонів та стернувальників. В архівних документах згадується про те, що у костелі св. Яна зберігалася «велика хоругва стернувальників», виготовлена приблизно в 1730 р. В половині XVIII ст. її прикрасили, прикріпивши з обох боків полотнища металеві ікони із зображенням св. Барбари та св. Анни. Вона збереглася у комплектному стані до наших днів.\nПлотогінні традиції культувує товариство «Братство пошановувачів Улянівської землі св. Барбари».