Концепція державно-конфесійних відносин в Україні\n[Проект розроблений у 2004 році за участі конфесій, Українського центру\nекономічних і політичних досліджень ім. Разумкова та парламентарів.]\n1. Загальні засади забезпечення права на свободу совісті та партнерських\nвзаємовідносин між державою і церквою (релігійними організаціями)\n1.1 Свобода совісті — невідчужуване право людини. Свобода совісті — право людини, що гарантує недоторканність її совісті (сумління) в питанні ставлення до релігії, тобто право на свободу:\n- мати (визнавати, дотримуватися) та змінювати релігійні переконання (віросповідання) за власним вибором або дотримуватися нерелігійних;\n- індивідуально або спільно з іншими сповідувати публічно або приватно свою релігію (віросповідання), брати участь у релігійній практиці, вільно поширювати свої релігійні або нерелігійні переконання.\nПраво на свободу совісті закріплене в Конституції України як право на свободу світогляду і віросповідання (стаття 35). У цій Концепції назване право визначається з урахуванням як зазначеного конституційного положення, так і визначень, що містяться в міжнародних нормативно-правових актах, зокрема в Загальній декларації прав людини (статті 18, 19).\nОтже, поняття свободи совісті охоплює свободу віросповідання (право людини вільно визнавати, дотримуватися та змінювати віросповідання, брати участь у відповідній релігійній практиці) та свободу невизнання релігії (право людини мати та вільно поширювати нерелігійні переконання, не брати участь у жодній релігійній практиці). Концепція виходить з того, що поняття “свобода совісті”, “свобода совісті та віросповідання (релігії, віри, віровизнання)” є синонімічними.\nЗабезпечення права на свободу совісті передбачає і тягне за собою: по-перше, забезпечення рівності перед законом громадян, незалежно від їх ставлення до релігії; по-друге, забезпечення рівності перед законом об’єднань громадян за релігійною ознакою (церков, релігійних організацій).\nНеобхідною передумовою такого забезпечення є дотримання принципу невизнання жодної релігії (або нерелігійної форми переконань) у якості обов’язкової, жодної церкви (релігійної організації) — у якості державної. Це забезпечується через встановлення світського характеру держави та освіти, що надається державною школою, тобто через відокремлення церкви (релігійних організацій) від держави та школи — від церкви (релігійних організацій). Названий принцип задекларований у Конституції України: “Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа — від церкви. Жодна релігія не може бути визнана державою як обов’язкова” (стаття 35).\n1.2 Відокремлення церкви (релігійних організацій) від держави, школи від церкви (релігійних організацій) та встановлення партнерських взаємовідносин між державою і церквою (релігійними організаціями).\nВ сучасній практиці державно-конфесійних відносин в Україні (як і в суспільній свідомості загалом) залишається звужене трактування принципу відокремлення церкви (релігійних організацій) від держави. Цей принцип трактується фактично як заборона участі церкви (релігійних організацій) у суспільному житті, що випливало з ототожнення в тоталітарній державі держави і суспільства. Демократія усуває таке ототожнення.\nДемократія передбачає і визнає співіснування держави і громадянського суспільства як відносно самостійних суспільних суб’єктів, кожен з яких має власні сфери діяльності та відповідальності. Україна проголосила себе демократичною, правовою державою (Конституція України, стаття 1).\nЗ цієї точки зору, церква (релігійні організації) є одним з інститутів громадянського суспільства, що задовольняє певні (релігійні) суспільні потреби та діє в інтересах суспільства. Отже, відокремлення церкви від держави жодним чином не означає відокремлення церкви від суспільства, заборону її участі в суспільному житті. Навпаки, цей принцип звільняє церкву (релігійні організації) від її одержавлення, тотального контролю держави над її внутрішнім життям, внутрішніми приписами та релігійною практикою.\nВідокремлення церкви від держави. Принцип відокремлення церкви (релігійних організацій) від держави в його демократичному трактуванні означає взаємне невтручання цих двох суспільних інститутів у специфічні сфери діяльності один одного і жодним чином не передбачає витіснення релігії з життя суспільства. Цей принцип не означає заборону (неможливість) співпраці церкви (релігійних організацій) і держави; неможливості присутності церкви в державних структурах, включаючи освітні заклади; неможливості фінансування державою суспільно корисних програм за ініціативою та/або участю церкви (релігійних організацій).\nВодночас, взаємне невтручання означає взаємну повагу та визнання цими інститутами компетенції один одного у їх специфічних сферах, тому держава визнає існування внутрішніх приписів церкви (релігійних організацій) та враховує їх у своїй діяльності (зокрема, у випадку виконання військового обов’язку громадянами країни), а церква (релігійні організації) — визнає та дотримується законів держави, що регламентують її діяльність як особливого об’єднання громадян, а також не перешкоджає віруючим дотримуватися законів держави.\nВідокремлення школи від церкви. Невизнання державою жодної релігії (або нерелігійної форми переконань) як обов’язкової передбачає світський (нейтральний стосовно як релігії, так і атеїзму) характер освіти, що її надає державна школа.\nЦе означає, по-перше, заборону пропагування в будь-якій формі будь-якої релігії (або атеїзму) у навчально-виховному процесі державної школи з боку вчителів, педагогів та інших працівників державних освітніх закладів, опікунських і батьківських рад та будь-яких інших суб’єктів, дотичних до навчально-виховного процесу в державній школі; по-друге, невтручання церкви (релігійних організацій) в організацію навчально-виховного процесу, змістовне наповнення, методичне забезпечення навчальних планів і програм навчальних курсів; зауваження та пропозиції до організації, змістовного наповнення та методичного забезпечення навчально-виховного процесу церква (релігійні організації) може вносити до органів державної влади та органів місцевого самоврядування нарівні з іншими об’єднаннями громадян, організаціями та співпрацювати з органами освіти над запровадженням названих пропозицій.\nВодночас, забезпечення права на свободу совісті передбачає право громадян на вільне отримання релігійної освіти та виховання, що означає, по-перше, що державна система освіти повинна забезпечувати можливість релігійного навчання учнів і студентів на добровільних (факультативних) засадах; по-друге, право церкви (релігійних організацій) на створення та утримання навчальних закладів, що надають релігійну освіту як професійну (релігійні (духовні) навчальні заклади) та загально-просвітницьку (конфесійні навчальні заклади).\nОтже, відокремлення школи від церкви не повинне розглядатися як перешкода викладанню релігії у державних школах; діяльності богословських факультетів і кафедр у державних вищих навчальних закладах (насамперед, університетах); заснуванню релігійними організаціями загальноосвітніх та вищих навчальних закладів усіх рівнів.\n1.3 Партнерські взаємовідносини держави і церкви (релігійних організацій) (партнерська модель державно-конфесійних відносин).\nПартнерські взаємовідносини держави і церкви (релігійних організацій) грунтуються на визнанні того, що обидва ці суспільні інститути, будучи відокремленими та суверенними один від одного в питаннях, що належать до їх виняткової компетенції, діють в інтересах українського суспільства.\nСпільною метою держави і церкви (релігійних організацій) є забезпечення права людини на свободу совісті, консолідація українського суспільства, збереження та примноження його традиційної релігійної культури, формування його ціннісних орієнтацій, розв’язання загальносуспільних проблем.\nДля досягнення цієї мети держава і церква (релігійні організації):\n- докладають зусиль до пошуку та встановлення балансу (узгодження, рівноваги) інтересів віруючих і невіруючих громадян та їх об’єднань за релігійною ознакою (релігійних організацій), досягнення взаєморозуміння та взаємної толерантності між ними, забезпечення міжконфесійної стабільності, запобігання виникненню та загостренню конфліктів на релігійній основі, протистоянню церков (релігійних організацій), у т.ч. в питаннях розподілу сфер їх впливу на території України; повернення їм націоналізованого в минулому майна релігійного призначення;\n- припускають і визнають лише такі обмеження у сфері забезпечення свободи совісті, які диктуються необхідністю захисту конституційного ладу, громадського порядку, суспільної моралі, здоров’я, прав, свобод і законних інтересів людини і громадянина, збереження традиційної релігійної культури суспільства, а також узгоджуються з нормами та принципами міжнародного права і міжнародними зобов’язаннями України;\n- здійснюють спільні (частково фінансовані державою) програми в галузях: формування здорового способу життя; зміцнення інституту сім’ї, захисту дитинства; громадських робіт; соціальної інтеграції осіб з особливими потребами; ліквідації наслідків стихійних лих, екологічних та техногенних катастроф; соціальної реабілітації осіб, які її потребують; культурно-просвітницької діяльності, пов’язаної із збереженням традиційної релігійної культури українського суспільства, захистом суспільної моралі від проникнення культу насильства, жорстокості, порнографії; освітньої діяльності, пов’язаної із забезпеченням можливості здобуття якісної освіти громадянами з бідних і нужденних прошарків суспільства;\n- враховують особливості здійснення пастирського служіння церкви (релігійних організацій), зокрема, у військових формуваннях, уникаючи примусового поєднання військових ритуалів і релігійних обрядів, а також ототожнення пастирського служіння та виховної роботи у військових формуваннях.\nПартнерські взаємовідносини, співробітництво держави і церкви (релігійних організацій) держава, церква та суспільство розглядають як дієвий засіб подолання упередженості, проявів релігійної нетолерантності, міжконфесійних незгод, недовіри між конфесіями, між державою і церквою, церквою і суспільством.\n2. Права та обов’язки держави і церкви (релігійних організацій)\nПартнерська модель взаємовідносин між державою і церквою (релігійними організаціями) реалізується через сукупність їх прав та обов’язків, яких вони набувають та які вони виконують в інтересах суспільства.\n2.1 Права та обов’язки держави\nДержава як система органів, через які народ України здійснює свою волю, має право на:\n- встановлення адміністративних обмежень здійснення права на свободу совісті та діяльність церкви (релігійних організацій), які диктуються необхідністю захисту конституційного ладу, громадського порядку, суспільної моралі, здоров’я, прав, свобод і законних інтересів людини і громадянина, збереження традиційної релігійної культури суспільства, а також узгоджуються з нормами та принципами міжнародного права і міжнародними зобов’язаннями України;\n- встановлення правил реєстрації релігійних організацій;\n- утворення в системі центральних органів виконавчої влади спеціального органу у справах релігій, на який покладаються дорадчі та консультативні функції;\n- отримання та ведення статистичної інформації про кількість зареєстрованих релігійних організацій, чисельність священнослужителів, кількість будівель релігійного призначення, релігійних навчальних закладів.\n- формувати та здійснювати свою політику у сфері забезпечення права на свободу совісті відповідно до партнерської моделі її взаємовідносин із церквою (релігійними організаціями); державна політика у цій сфері є частиною внутрішньої і зовнішньої політики держави;\n- привести чинне законодавство, що регламентує забезпечення права на свободу совісті, діяльність церкви (релігійних організацій) та державно-конфесійні відносини у відповідність до цієї Концепції;\n- забезпечувати приєднання України до міжнародних договорів (угод), що регламентують питання дотримання права на свободу совісті та діяльності церкви (релігійних організацій), а також міжнародних інститутів, що здійснюють моніторинг стану забезпечення права на свободу совісті;\n- сприяти забезпеченню права віруючих на пастирську опіку, незалежно від місця їх перебування; безперешкодне пастирське служіння церкви (релігійних організацій), насамперед, у місцях з обмеженим спілкуванням та/або правом на пересування (військові формування; лікувальні стаціонари; заклади інтернатного типу; місця відбування покарань (обмеження, позбавлення волі); забезпечити умови для повноцінної реалізації церквою (релігійними організаціями) їх пастирського та/або соціального служіння;\n- визнавати право священнослужителів на професійну таємницю;\n- сприяти міжконфесійним об’єднанням, утвореним з метою спільного пастирського та/або соціального служіння;\n- забезпечувати повноту трудових та інших соціальних прав громадян, які навчаються в релігійних (духовних) і конфесійних навчальних закладах, нарівні з громадянами, які навчаються в державних навчальних закладах;\n- забезпечувати захист релігійних реліквій, святинь, символів, місць паломництва, будівель релігійного призначення;\n- забезпечувати відкритість і прозорість процесів формування державної політики у сфері забезпечення права на свободу совісті та партнерських взаємовідносин з церквою (релігійними організаціями) на всіх рівнях державної влади;\n- забезпечувати відповідне навчання державних службовців, до компетенції яких належать будь-які питання, пов’язані із забезпеченням права на свободу совісті та регламентацією діяльності церкви (релігійних організацій).\n2.2 Права та обов’язки церкви (релігійних організацій)\nРелігійні організації (церкви) як особливі об’єднання громадян та інститути громадянського суспільства мають право на:\n- безперешкодне здійснення релігійної практики, насамперед, пастирського служіння;\n- провадження господарської діяльності, спрямованої на отримання коштів для забезпечення основної діяльності, а також благодійної та іншої суспільно корисної діяльності (соціального служіння);\n- набуття статусу юридичної особи з усіма правовими наслідками, що з цього випливають, та за умови досягнення консенсусу у цьому питанні між церквами, що мають ієрархічну структуру;\n- отримання від органів державної влади та органів місцевого самоврядування інформації з питань, що належать до сфер діяльності церкви (релігійних організацій);\n- заснування загальноосвітніх навчальних закладів усіх рівнів, у т.ч. — з конфесійно визначеною системою виховання та наданням релігійної освіти;\n- звернення за добровільними фінансовими та іншими пожертвуваннями та отримання їх;\n- здійснення благодійної та іншої суспільно корисної діяльності (соціального служіння) як самостійно, так і на договірних засадах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування та/або недержавними організаціями:\n- оприлюднення позиції стосовно дій органів державної влади та органів місцевого самоврядування, дотичних не лише до державно-конфесійних відносин, але й до соціально-економічної ситуації у країні загалом; формулювання та оприлюднення власних поглядів на ціннісні орієнтири державної політики; внесення пропозицій до органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань не лише своєї діяльності, але й інших суспільно значимих питань; у цих випадках представники церкви (релігійних організацій) мають право бути присутніми під час розгляду внесених ними пропозицій;\n- встановлення та підтримку міжнародних зв’язків і прямих особистих контактів священнослужителів та віруючих, необхідних для забезпечення відповідної релігійної практики.\nОбов’язки церкви (релігійних організацій):\n- поважати та брати до уваги історично-культурні традиції суспільства, дотримуватися принципів толерантності у ставленні до релігійних організацій, віруючих інших конфесій, невіруючих та атеїстів; не втручатися в діяльність інших релігійних організацій, не проповідувати у будь-якій формі нетерпимості до віруючих інших конфесій, невіруючих та атеїстів; не допускати образи релігійних почуттів віруючих інших конфесій; поважати ієрархів інших конфесій як рівноправних співгромадян;\n- забезпечувати виховання толерантності учнів і студентів релігійних (духовних) та конфесійних навчальних закладів;\n- дотримуватися вимог чинного законодавства та правопорядку; поважати конституційні символи держави, державну мову та мови національних меншин; поважати законно діючі органи державної влади та органи місцевого самоврядування;\n- не брати на себе виконання державних функцій (окрім названої вище участі у спільних програмах), не втручатися в роботу органів державної влади та органів місцевого самоврядування;\n- не брати участі в діяльності політичних партій, не надавати фінансової допомоги політичним партіям і не отримувати такої допомоги від них в обмін на підтримку під час виборів; не висувати кандидатів до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, не вести агітацію за (проти) кандидатів під час виборчих кампаній, не надавати їм фінансової допомоги та не отримувати фінансової та/або будь-якої іншої матеріальної допомоги в обмін на підтримку кандидатів до органів державної влади та органів місцевого самоврядування; священнослужителі та віруючі беруть участь у політичних актах виключно як громадяни від власного імені;\n- підтримувати у належному стані (ремонтувати, реставрувати, підтримувати відповідні режими збереження) майно релігійного призначення, що є загальнонаціональним історико-культурним спадком та перебуває у користуванні чи власності релігійної організації; узгоджувати релігійну практику в частині вивезення за межі України (дарування, передачі) предметів релігійного призначення, що є пам’ятками історії, культури, мають (або можуть мати) культурну чи художню цінність, з відповідним чинним законодавством України;\n- забезпечувати трудові права та соціальний захист громадян - працівників релігійних організацій та створених ними підприємств, згідно з чинним законодавством України;\n- нести відповідальність за порушення чинного законодавства, зокрема: за діяльність організацій мирян (братств, сестринств, місій), засобів масової інформації, утворених релігійними організаціями чи за згодою (з благословення) керівництва релігійних організацій, у випадку, якщо ці організації (засоби масової інформації) припускаються образи релігійних чи національних почуттів громадян, розпалювання міжконфесійної та/або міжнаціональної ворожнечі; за зміст імпортованих релігійних літератури, аудіо- та відеоматеріалів.\n3. Пріоритетні напрями державної політики у сфері забезпечення права на свободу совісті\nта встановлення партнерських взаємовідносин з церквою (релігійними організаціями)\n- У сфері вдосконалення правового забезпечення права на свободу совісті та діяльність церкви (релігійних організацій):\n(1) сприяння безконфліктному, на засадах консенсусу розв’язанню проблеми набуття церквами, що мають ієрархічну структуру, статусу юридичної особи;\n(2) визначення реальних термінів, чітких і прозорих механізмів повернення церкві (релігійним організаціям) націоналізованого в минулому майна релігійного призначення та/або форм, обсягів та механізмів його компенсації (відшкодування);\n(3) розробка та впровадження правового механізму захисту традиційної релігійної культури суспільства, зокрема: заборона приватизації націоналізованого в минулому майна релігійного призначення; врегулювання умов та правил здійснення спеціальної експертизи релігійної практики новітніх релігійних рухів;\n(4) підготовка та видання докладного юридичного коментарю до базового закону та інших нормативно-правових актів, що регламентують відносини у сфері забезпечення права на свободу совісті та діяльності церкви (релігійних організацій); кодифікація нормативно-правових актів із зазначених питань, формування та видання збірника нормативно-правових актів у сфері забезпечення свободи совісті та діяльності релігійних організацій, включаючи міжнародні нормативно-правові акти, визнані Україною;\n- у сфері забезпечення права церкви (релігійних організацій) на безперешкодне здійснення релігійної практики:\n(1) розробка та впровадження правових механізмів забезпечення права церкви (релігійних організацій) на пастирське служіння;\n(2) визначення правового статусу церкви (релігійних організацій) в частині оподаткування, не прирівнюючи її (їх) до комерційних та/або громадських структур, враховуючи неприбутковий і суспільно корисний характер її (їх) діяльності;\n(1) сприяння реалізації права громадян на свободу вибору характеру освіти як елемента свободи совісті. Для цього: законодавче врегулювання права церкви (релігійних організацій) на заснування конфесійних навчальних закладів; розробка та впровадження: державного стандарту богословської (теологічної) освіти; механізму визнання документів про освіту, отриману в релігійних (духовних) навчальних закладах; ліцензування та акредитації конфесійних навчальних закладів усіх рівнів; вивчення можливостей фінансування дисциплін, що викладаються в конфесійних навчальних закладах та належать до державного стандарту, з бюджетних коштів; механізму впровадження вивчення релігії у державній школі на добровільних (факультативних) засадах;\n(2) сприяння формуванню релігійної толерантності та збереженню традиційної релігійної культури суспільства. Для цього: впровадження в програми середньої загальноосвітньої школи курсу основ української християнської культури (християнської етики), який не супроводжується релігійними обрядами; вищої школи (вищих навчальних закладів усіх рівнів акредитації) — курсу “Релігії народу України”, тобто курсу наукових дисциплін, предметом яких є історія, філософія, богослов’я (теологія), культура та традиції релігій, що мають (або мали) відчутний вплив на історію і культуру України; курс має передбачати активне залучення представників відповідної релігійно-культурної традиції до підготовки програм та викладання зазначеного курсу;\n- у сфері соціально-трудових відносин:\n(1) забезпечення прав священнослужителів, які досягли пенсійного віку, на пенсійне забезпечення, з урахуванням особливостей діяльності церков (релігійних організацій);\n(2) забезпечення прав віруючих на дотримання приписів віровчення стосовно свят та днів відпочинку (вихідних і робочих днів).\n4. Контроль за забезпеченням реалізації права на свободу совісті\nКонтроль за забезпеченням реалізації права на свободу совісті, забезпеченням рівності прав громадян, незалежно від їх ставлення до релігії та конфесійної належності, рівності прав церков (релігійних організацій) покладається на органи прокуратури, відповідні органи юстиції, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.\n(Додаток “Головні терміни і поняття” є невідємною частиною Концепції)\nГоловні терміни та поняття\nВіровчення, віросповідання (віра, віровизнання), конфесія. Віровчення — систематизований (тією чи іншою мірою) виклад релігійних поглядів на світ, приписів і правил релігійної практики, відносин з іншими конфесіями та державою, поведінки віруючих у побуті.\nВіросповідання (віровизнання) (У чинному законодавстві вживаються терміни: конфесія, віросповідна приналежність, релігія, віровизнання, конфесійне угруповання, конфесійний напрям, течія.) — єдність певного віровчення, релігійної практики та релігійної організації, що забезпечує здійснення, практичне втілення приписів віровчення.\nКонфесія — тут вживається як тотожне, синонімічне поняттю віросповідання.\nВіротерпимість — див. толерантність.\nВіруючий — особа, яка визнає себе такою, приватно або публічно, індивідуально та/або спільно з іншими (колективно) сповідує певну релігію, тобто визнає певне віровчення, здійснює відповідну релігійну практику та може належати до релігійної організації.\nРелігійні переконання можуть становити правову підставу відмови віруючого від виконання встановленого законом громадянського обов’язку (повинності, порядку обліку осіб). У цьому випадку віруючий має оголосити державі (в особі визначеного законом органу державної влади) своє ставлення до релігії та конфесійну належність у порядку, встановленому законом.\nВнутрішні справи (виключна компетенція) церкви (релігійної організації) — питання віровчення, релігійної практики та організаційної побудови, включаючи питання підлеглості (юрисдикції).\nДо питань внутрішньої діяльності церкви (релігійної організації) мають бути віднесені питання: визначення релігійних реліквій, святинь і символів; визначення мови релігійної практики, релігійної літератури, засобів масової інформації, навчання в релігійних (духовних) та конфесійних освітніх закладах; почергового (спільного) користування майном релігійного призначення; визначення форми маркування релігійної літератури та релігійних аудіо- та відеоматеріалів; використання міжконфесійних будівель релігійного призначення; укладення угод про спільне пастирське та/або соціальне служіння.\nДержавна школа (державні навчальні заклади) — будь-які державні навчальні та виховні заклади, починаючи з дошкільних дитячих установ і закінчуючи вищими навчальними закладами, закладами післядипломного навчання та перепідготовки кадрів.\nКонфесійні навчальні заклади — дошкільні, середні загальноосвітні та вищі навчальні заклади всіх рівнів, засновані релігійними організаціями, які забезпечують загальну та/або професійну освіту, згідно з державними стандартами, а також конфесійно орієнтовані виховання та релігійну освіту загально-просвітницького характеру. Ліцензуються та акредитуються відповідними органами державної влади на загальних підставах.\nМайно релігійного призначення (У чинному законодавстві: культове майно; молитовні будинки і культове майно.) — будівлі, земельні ділянки та предмети, необхідні для забезпечення релігійної практики церкви (релігійної організації) відповідно до її внутрішніх настанов.\nБудівлі релігійного призначення (У чинному законодавстві: культова будівля, культова споруда, культовий будинок, молитовна споруда, релігійна споруда.) — будівлі (споруди, приміщення), призначені для здійснення конфесійно визначеної релігійної практики, що можуть мати визначену архітектуру (дзвіниці, каплиці, кенаси, кірхи, костели, мечеті, мінарети, монастирі, пагоди, синагоги, собори, храми, церкви та ін.(Окремі з наведених понять є полісемантичними (собор, синагога, храм). Тут вони вживаються саме як означення будівель релігійного призначення.)) або не мати такої (молитовні будинки). До будівель релігійного призначення мають бути віднесені будівлі релігійних (духовних) освітніх закладів. Кожна будівля релігійного призначення має містити визначену та відому символіку, що означає її конфесійну належність. Наявність символіки слугує захистом від посягань на релігійні почуття віруючих та забезпечує право громадян на інформацію.\nОсобливу групу будівель релігійного призначення становлять міжконфесійні будівлі релігійного призначення — будівлі, що передбачають і містять архітектурні особливості, предмети та символіку, притаманні будівлям релігійного призначення різних конфесій, та використовуються релігійними організаціями цих конфесій спільно на добровільних засадах.\nНа сьогодні Україна фактично не має практики будування та використання міжконфесійних будівель релігійного призначення. Таку практику, що є поширеною у країнах Європи, можна визнати доцільною, такою, що сприяє міжконфесійній (а відтак — громадській) злагоді, та є доречною в умовах обмежених фінансових можливостей церкви (релігійних організацій) та їх недостатньої забезпеченості будівлями для здійснення релігійної практики.\nВикористання міжконфесійних будівель релігійного призначення є внутрішньою справою церкви (релігійних організацій).\nЗемельні ділянки релігійного призначення. До майна релігійного призначення повинні бути віднесені: земельна ділянка, на якій розташована будівля релігійного призначення і розмір якої є достатнім для належного виконання відповідної релігійної практики (включаючи проведення процесій, ходів, паломництв та інших масових дій релігійного характеру на території будівлі); земельна ділянка місця паломництва (якщо воно не містить будівлі релігійного призначення), виділена з урахуванням максимального числа паломників, які одночасно можуть перебувати в названому місці.\nПредмети релігійного призначення — предмети, необхідні для здійснення релігійної практики, включаючи релігійну літературу та аудіо- і відео- матеріали, що містять відповідне маркування. Особливу групу предметів релігійного призначення становлять релігійні реліквії, святині та релігійні символи.\nОсобливу групу майна релігійного призначення становлять будівлі, земельні ділянки та предмети релігійного призначення, що одночасно є пам’ятками архітектури, ландшафтної культури, мають особливу загальнонаціональну художню та/або наукову цінність. Вирішення питань власності (володіння, розпорядження, користування), збереження та охорони стосовно таких будівель, земельних ділянок чи предметів має підлягати спеціальному законодавству, розглядатися окремо в кожному випадку з обов’язковою участю представників церкви (релігійних організацій), громадськості, науковців, фахівців у сфері охорони культурної спадщини і природно-заповідних зон, за необхідності — міжнародних експертів. Право власності (володіння, розпорядження, користування) таким майном реалізується винятково за умови укладення охоронного договору.\nМісіонерське служіння — елемент релігійної практики; діяльність, спрямована на поширення певного віровчення та відповідної йому практики, здійснювана, зокрема, спеціально створюваними релігійними організаціями (місіями).\nМісіонерська діяльність має регулюватися, з одного боку, релігійною нейтральністю (світським характером) держави та релігійною толерантністю (віротерпимістю) церкви (релігійних організацій), а з іншого — законними інтересами громадян на захист їх здоров’я та приватного життя, а також — законними інтересами суспільства на захист його традиційної релігійної культури.\nНовітні релігійні рухи (неорелігії) — віровчення, що виникли та виникають у період з другої половини ХХ століття по цей час. Внаслідок нетривалого існування, релігійні практики, які відповідають цим віровченням, не є достатньо відомими, що зумовлює певні проблеми в частині їх суспільного сприйняття та юридичного визнання з боку держави.\nОсобливою проблемою є визнана на міжнародному рівні наявність серед новітніх релігійних рухів таких, чия практика може заподіяти шкоду життю та здоров’ю громадян, суспільній моралі, громадському порядку та збереженню традиційної релігійної культури суспільства.\nПаломництво, місця паломництва. Паломництво — визначене внутрішніми приписами релігійної організації обов’язкове (бажане) відвідання певних місць, що мають особливе значення у віровченні та релігійній практиці.\nПастирське (душпастирське, духовне) служіння церкви (релігійних організацій) — елемент релігійної практики; діяльність, здійснювана, як правило, спеціально підготовленими особами (священнослужителями, богословами), спрямована на задоволення власне релігійних потреб віруючих і визначена приписами віровчення та/або традиціями релігійної практики.\nЗабезпечення права на свободу совісті передбачає як право віруючого на спілкування з особою, яка здійснює пастирське служіння, так і право церкви (релігійних організацій) на здійснення пастирського служіння, незалежно від місця перебування віруючого (віруючих). Це особливо стосується місць з обмеженим спілкуванням та/або правом особи на пересування (так звані закриті аудиторії чи місця з обмеженим доступом: військові формування; навчальні заклади; лікувальні стаціонари; заклади інтернатного типу; експедиції; зарубіжні представництва; місця відбування покарань тощо).\nДержавні установи, що за характером своєї діяльності обмежують спілкування та/або право на пересування громадян, зобов’язані забезпечувати означені права. Такі державні установи можуть укладати відповідні договори (угоди) з окремими релігійними організаціями або їх об’єднаннями та оплачувати діяльність священнослужителя (священнослужителів) із власного бюджету. Наявність зазначеного договору (угоди) не є підставою, по-перше, для відмови громадянам у спілкуванні із священнослужителем конфесії, до якої вони належать, але відповідний договір з нею названою державною установою не укладений; по-друге, у примушуванні невіруючих громадян та віруючих інших конфесій до спілкування зі священнослужителем тієї конфесії, з якою укладений договір (угода).\nСвященнослужителів, які здійснюють пастирське служіння в місцях з обмеженим спілкуванням та/або правом пересування, як правило, називають капеланами (звідси — інститут капеланства).\nРелігійна література та релігійні аудіо- та відеоматеріали — література (аудіо- та відеоматеріали), у яких з позиції певної конфесії (церкви, релігійної організації) трактуються питання її та/або інших віровчень і релігійної практики. Релігійна література (аудіо- та відеоматеріали) повинні мати спеціальне маркування та/або містити повну офіційну назву релігійної організації, що здійснила видання (підготовку та випуск аудіо- та відеоматеріалів). Маркування слугує захистом від фальсифікації зазначених конфесійних позицій, ознакою, за якою на літературу та названі матеріали поширюються встановлені державою пільги.\nРелігійна організація — об’єднання віруючих на основі єдиного віровчення, якому властиві всі ознаки соціальної групи та яке побудоване згідно з приписами віровчення; має право на набуття статусу юридичної особи з усіма правовими наслідками, що з цього випливають.\nОдним із типів релігійної організації є церква — структурована релігійна організація, заснована на ієрархічному принципі, з відповідною системою управління та регламентацією відносин всередині організації, з іншими релігійними і світськими організаціями та державою.\nРелігійна (духовна) освіта — набуття/надання знань з певного віровчення та навичок відповідної релігійної практики з метою усвідомленого визнання згаданого віровчення як власного переконання особи. Релігійна освіта може мати загально-просвітницький характер або бути професійно орієнтованою.\nРелігійна практика — спосіб життя, зумовлений і визначений віросповіданням; діяльність, зумовлена та визначена визнанням і поширенням певного віросповідання, охоплює: виконання індивідуально та/або разом з іншими визначених внутрішніми релігійними приписами обрядів (ритуалів, церемоній, паломництв); дотримання приписів стосовно: певних форм спілкування віруючих і священнослужителів (богослужіння, таїнства); відзначання певних свят, днів відпочинку (робочих і вихідних днів); набуття/ надання релігійної освіти; трактування (інтерпретація, тлумачення) віровчення, продукування та систематизація релігійних ідей з конфесійно визначених позицій (богослов’я, теологія). Елементами релігійної практики є пастирське та місіонерське служіння.\nВідповідно, забезпечення права на свободу совісті передбачає право церкви (релігійних організацій) на заснування та утримування вільно доступних місць здійснення релігійної практики, (включаючи місця паломництва); виготовлення, придбання, володіння та користування предметами, необхідними для здійснення релігійної практики (предметів релігійного призначення), їх імпорт, експорт та розповсюдження (продаж); заснування підприємств для їх виготовлення (виробництва), а також для видання (друку) та розповсюдження релігійної літератури; заснування друкованих та електронних конфесійних засобів масової інформації; заснування релігійних (духовних) навчальних закладів усіх рівнів і форм навчання для професійної підготовки священнослужителів; відрядження своїх представників за кордон для здобуття професійної релігійної освіти; прийому зарубіжних фахівців для надання освітніх послуг у релігійних (духовних) навчальних закладах; здійснення міжнародних контактів.\nРелігійні (духовні) навчальні заклади — навчальні заклади, що забезпечують релігійну освіту як професійну (пастирську, богословську).\nРелігійні реліквії, святині та символи (У чинному законодавстві використовується термін “релігійні святині”.) — встановлені приписами віровчення та/або історичними традиціями релігійної практики особливі відмітні знаки, предмети, будівлі, земельні ділянки, місця поховання, що означають або уособлюють самобутність віросповідання (конфесії) та певні, важливі для його віровчення, релігійної практики чи історії смисли.\nСвященнослужителі — зведені в духовний сан служителі церкви (релігійних організацій) з відповідними правами та обов’язками у здійсненні релігійної практики, насамперед у частині пастирського служіння.\nСлужіння — узагальнюючий термін для означення різних видів діяльності церкви (релігійних організацій), та окремих осіб, які складають релігійну організацію (священнослужителів і віруючих).\nСоціальне служіння церкви (релігійних організацій) — діяльність церкви (релігійних організацій), що виходить за межі задоволення власне релігійних потреб віруючих, здійснюється як священнослужителями, так і віруючими (мирянами, прихожанами) та спрямовується на розв’язання загальносуспільних проблем. При цьому соціальне служіння церкви (релігійних організацій) не повинне використовуватися як засіб її місіонерського служіння; неприпустимо зловживати соціальною незахищеністю окремих суспільних верств чи громадян.\nСоціальне служіння церкви (релігійних організацій) підтримується державою шляхом формування відповідної нормативно-правової бази та надання можливих пільг і посильної фінансово-матеріальної допомоги, зокрема, в межах відповідних спільних програм.\nТолерантність тут — визнання права на існування за іншою релігією (конфесією) та нерелігійними формами переконань, права інших на сповідування будь-якої або не сповідування жодної релігії; дотримання цього права шляхом свідомої відмови від утвердження зверхності власних переконань, уникнення будь-якої образи почуттів невіруючих та релігійних почуттів віруючих інших конфесій; вияв поваги до священнослужителів, релігійних реліквій, символів, місць паломництва, будівель і предметів релігійного призначення.\nТрадиційна релігійна культура українського суспільства — сукупність (цілісність) релігій, історично притаманних народу України, таких, що формували його культуру та ментальність, фактично визнаних суспільством як загальна цінність і загальне культурне надбання.\nУ цьому контексті показовим є фактичне визнання державою і суспільством визначної ролі християнства Київської церковної традиції (православ’я та греко-католицизму) у формуванні культури України та ментальності українського народу, що виявляється у встановленні великих християнських свят як державних свят України, трансляції християнських богослужінь державними радіо- та телеканалами. Безперечним є внесок до культури та ментальності українського народу як етнічної і політичної спільноти римо-католицизму, протестантизму, ісламу, іудаїзму, релігій національних меншин, які століттями живуть в Україні і збагачують її духовно-культурне надбання, сприяють її самобутності та відкритості світовій спільноті, запобігають уніфікації населення та знеособленню України у світі, що глобалізується.\nЦерква. За існуючою мовною практикою поняття “церква” є полісемантичним. У цій Концепції воно використовується в наступним значеннях: (1) як узагальнене поняття, що означає релігійні організації як такі; (2) як означення певного типу релігійних організацій, притаманних, насамперед, християнству; (3) як означення певного типу будівлі релігійного призначення, що, як правило, має певні архітектурні особливості. Значення поняття щоразу випливає із контексту.\nДжерело: Прес-служба Держкомнацрелігій\nОстаннє оновлення на 04.03.2009 08:01


Зведення Міністерства оборони України щодо обстановки в районі проведення операції Об’єднаних сил | Міністерство оборони України\n14 вересня 2021, 12:30 | ID: 64299\nЗведення Міністерства оборони України щодо обстановки в районі проведення операції Об’єднаних сил за минулу добу та станом на сьогодні, 14 вересня.\nВчора, 13 вересня, російські окупаційні війська 12 разів відкривали вогонь по позиціях українських воїнів.\nПоблизу Зайцевого противник обстріляв наші позиції із автоматичних станкових гранатометів та ручних протитанкових гранатометів.\nНеподалік Верхньоторецького вів вогонь із заборонених Мінськими домовленостями мінометів 120-го калібру.\nВ напрямку Нью-Йорку збройні формування РФ здійснили обстріл із артилерійських систем калібру 122 мм.\nВ районі Золотого-4 окупанти відкривали вогонь по позиціях українських захисників із ручних протитанкових гранатометів.\nНеподалік Катеринівки ворожі найманці застосували гранатомети різних систем та стрілецьку зброю.\nПоблизу Новоолександрівки противник тричі вів численні обстріли наших позицій із гранатометів різних систем та великокаліберних кулеметів і стрілецької зброї.\nБіля населеного пункту Причепилівка двічі вів вогонь із великокаліберних кулеметів, стрілецької зброї та із заборонених Мінськими домовленостями мінометів 82-го калібру.\nВ напрямку Попасної ворог двічі вів вогонь із великокаліберних кулеметів та ручних протитанкових гранатометів.\nВ результаті ворожого обстрілу один український воїн дістав поранення несумісне з життям.\nВисловлюємо щирі співчуття рідним і близьким загиблого.\nСтаном на 12-ту годину поточної доби зафіксовано 1 порушення режиму припинення вогню.\nВ районі населеного пункту Піски російські окупаційні війська застосували автоматичний станковий гранатомет.\nВнаслідок ворожого вогню одного українського захисника було поранено. Його транспортували до лікувального закладу. Стан здоров’я воїна — задовільний.\nНа обстріли противника українські захисники надали адекватну відповідь.\nЗа інформацією Головного управління розвідки Міністерства оборони України, командування ЗС РФ продовжує нарощувати бойові спроможності російських окупаційних військ на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях.\nЗ початку тижня у з’єднаннях і частинах окупанта передбачено проведення низки заходів. Зокрема, збори зі снайперами, корегувальниками артилерійського вогню та інженерно-саперними підрозділами. Окрім цього, комплексні тактичні заняття з бойовою стрільбою танкових, мінометних та артилерійських підрозділів, у тому числі, реактивно-артилерійських батарей.\nВодночас, противник продовжує утримувати на передових позиціях значну кількість снайперських пар для нанесення втрат особовому складу Об’єднаних сил та знищення елементів відеоспостереження і провокування вогню у відповідь.\nрендер: 0.1322 s QT: 0.0019 s Q`s: 9


Тернополяни можуть побачити підпільну графіку ОУН-УПА | Телеканал ІНТБ\nВи знаходитесь: Головна / Новини / мистецтво / Тернополяни можуть побачити підпільну графіку ОУН-УПА\nАвтор: Ірина Худобá-Луциків Опубліковано: 22.01.2016 o 18:47 категорія: мистецтво, Новини, суспільство Прокоментуй!\nФотохроніка ОУН-УПА, світлини в’язнів радянських таборів та тюрем, листівки, виконані учасниками визвольного руху, копії документів та повстанські бофони – усе це всі охочі можуть побачити у Тернопільському краєзнавчому музеї. Ініціатор виставки, історик-дослідник Нестор Мизак вважає: зібрані експонати – свідчення того, що повстанська боротьба була загальноукраїнським явищем. А друкована продукція відігравала у ній не останню роль.\nНЕСТОР МИЗАК, доктор історичних наук, професор ЧНУ ім. Ю. Федьковича:\n«У містечку Товстому діяла повстанська підпільна друкарня, яка діяла до 50-х років. З цієї друкарні розходилися підпільні друковані матеріали далеко на схід: Хмельницька область, Житомирська, Київська область, і туди далі. Більшовики шукали і не могли ніяк знайти. Лейтенант Мерзлікін такий був, начальник МГБ, казав: «Нам одна листівка більше вартує, як 10 бандерівців якби вбили». Вони так боялися цієї продукції, яка роз’яснювала людям, за що борються повстанці».\n«Знайшли ці листівки, фотографії, знаходились як у архіві, так і в приватних людей. Здавалося, що вже нічого не може бути, вже все забуто, затерто, і тому подібне. А ми знайшли дуже багато. А також дуже зберігає наша багата українська земля. Бідони, які сьогодні знаходимо, архіви, в землі закопані, дуже багато нам дали матеріалу».\nвиставка графіка Краєзнавчий музей листівки ОУН-УПА\nтеги: виставка графіка Краєзнавчий музей листівки ОУН-УПА\nПопередня: У Смиківцях жінка вбила власну матір\nНаступна: Василь Бурма показав тернополянам замки і лицарів


Хатідже Турхан. Султана-українкка на османському престолі. Кн.2 — купити на ВсіКниги\nМатір’ю одного з нащадків славнозвісної Роксолани стала українка з Поділля – Надія, яка в гаремі султана Ібрагіма Божевільного отримала ім’я Хатідже Турхан. Вона жила в буремні роки середини XVII століття, насичені повстаннями у провінціях Османської імперії, бунтами яничарів у Константинополі. На жаль, постать цієї султани маловідома в Україні. Кандидат мистецтвознавства, автор науково-популярних книжок "Роксолана: міфи та реалії" (2015, вид. 2-ге 2016), "Листи Роксолани: любов та дипломатія" (2017) Олександра Шутко на основі історичних фактів, архівних матеріалів та досліджень турецьких, американських і західноєвропейських учених написала про Хатідже Турхан роман, що складається з трьох частин. Другий том присвячено рокам володарювання цієї султани в Османській імперії. Адже після страти свекрухи — великої валіде Кьосем — Хатідже Турхан стала регентом неповнолітнього сина — султана Мехмеда ІV і фактично керувала державою османів. За участі Хатідже Турхан відбувалися не лише державні призначення, а й аудієнції у султана послів з Азії, Африки та Європи. Велику увагу вона приділяла польсько-українським відносинам. Саме за її регентування гетьман Богдан Хмельницький отримав османський протекторат. Утім, невдовзі він перейшов на бік московитів. Але навіть це не зіпсувало його "дружбу"» з османами. Хатідже Турхан стала останньою представницею "Жіночого султанату" в Османській імперії, засновницею якого була Роксолана.


Роман Бахарєв з Bahroma: «Мені казали, що пісні – це не моє» » журнал - Я, Студент\nРоман Бахарєв з Bahroma: «Мені казали, що пісні – це не моє»\nІнтерв'ю 15 листопада 811 Наталія Долматова\nЖурнал «Я СТУДЕНТ» зустрівся з Романом Бахарєвим – солістом і гітаристом популярного поп-рок гурту Bahroma.\nЧому ти вирішив займатися музикою?\nЯ вирішив це ще в дитинстві. У нас був магнітофон, і тато записував різноманітні треки, альбоми. Часто збиралася компанія, завжди була гітара, й ми разом співали пісні. В якийсь момент я зрозумів, що просто закохався в музику. Я не хотів гуляти, грати в м'яча з друзями, я просто сидів удома, вмикав магнітофон і насолоджувався піснями.\nРозкажи про своє навчання в університеті.\nЯ закінчив гірничий технікум із червоним дипломом, й одразу вступив на третій курс Донецького національного технічного університету. Після закінчення ВНЗ я вирішив навчатися в Київському інституті музики ім. Р.М. Глієра. Але на той момент там уже закінчили прийом студентів, і друзі порадили обрати Київський національний університет культури і мистецтв. Я так і зробив, тому на даний момент маю дві вищі освіти.\nА сам плануєш викладати?\nТак, я уже вчитель – викладав у сучасній школі Open Art Studio. Випускницями цієї школи є дівочий поп-гурт Open Kids – я пишаюсь тим, що мав честь і можливість бути їхнім вчителем. Також викладав гітару та вокал, і, можливо, повернуся до цього в майбутньому.\nХто із зірок є твоїм прикладом?\nПі Джей Гарві, Том Йорк.\nЗвідки ти береш натхнення для пісень?\nУ кожної пісні є своя історія – «пустих» творів у мене немає. Моє натхнення – близькі люди.\nЧи були у твоєму житті так звані «переломні моменти»?\nТак, декілька. Один із них трапився зовсім недавно, але про нього я говорити не хочу. А от щодо доленосних рішень – я мав їхати до Санкт-Петербурга, щоб навчатися на воєнного лікаря. Уже зібрав усі документи, але в останній момент музика перемогла, і я вирішив стати музикантом. Батьки мене підтримали. Ще одним переломним моментом стала розмова з хлопцем, який був для мене авторитетом. Мені було 13, я тільки починав писати власні пісні. Я прийшов у студію, почав співати, і він сказав: «Пісні – це не твоє». Мене це так зачепило, що я прийшов додому й до ранку грав на гітарі, співав свої пісні. Саме це підштовхнуло мене стати кращим і сильнішим.\nЧи боїшся ти не сподобатися публіці?\n«Я ж не торт, щоб всім подобатися». Тому в мене ніколи не було бажання всім сподобатись чи не сподобатись. Хочу тільки одного: вийти й «порвати» сцену.\nНормально. Я вже звик до неї, тому якщо мені не подобається те, що я чую – то просто не звертаю уваги. Але коли звучать конструктивні пропозиції, з якими я погоджуюся, то залишається лише подякувати людині й зробити певні висновки.\nЧи задоволений ти собою?\nНі, у мене є певні недоліки. Наприклад, непунктуальність. Ще не надто люблю свій м’який характер.\nЯк ти організовуєш свій час?\nУ мене є менеджер, оскільки я завжди маю багато справ. Інколи в мене бувають дні, коли я хочу відпочити від усього: тоді я вимикаю телефон і просто сплю.\nКажуть, що в житті необхідно спробувати все. Погоджуєшся з цим твердженням? Є речі, які ти б не спробував?\nУ 16 років я погодився б із цим висловом, але зараз розумію, що є речі, які робити не варто. Наприклад, не потрібно брати в руки зброю. Звісно, коли тебе б’ють, обов’язково треба дати відсіч. Але якщо є можливість уникнути конфлікту, необхідно застосувати дипломатію й домовитися.\nНа твою думку, необхідно ставити «грандіозні» цілі й досягати їх протягом довгого періоду часу чи обирати невеликі, але ті, які можна швидко досягти?\nОднозначно перше. Спочатку ставиться «понад-ціль», яка потім розбивається на менші цілі. Коли досягаєш їх – досягаєш і своєї мети.\nЯкі в тебе творчі плани?\nАмбітні. Записати «супер-альбом» – тобто такий, в якому тобі буде не соромно за кожну ноту.\nЩо робить тебе сильнішим?\nМоя віра в себе і в те, що я роблю.\nАнастасія ЛОЗІК: «Беріть участь у житті університету»\nДві сторони одного ALEKSEEVa\nАнтоніо Бразільєро Джонсон: піаніно до Нью-Йорка доведе!


Як сонячна енергія може відродити Чорнобиль : EcoTown\nНаталя Яковлєва | 20.03.2017\nЗона відчуження Чорнобильської АЕС лежить приблизно на тій же широті, що і південь Англії. Для цього поясу характерні гарні умови для виробництва сонячної енергії влітку і дещо гірші - у зимові місяці.\nВідомо, що поле площею 10 гектарів, обладнане фотоелектричними панелями, виробляє близько 5 МВт. Для порівняння: футбольне поле стадіону "Олд Траффорд", де проводить матчі "Манчестер Юнайтед" (0,7 га), могло б забезпечувати лише 0,35 МВт. Для того, щоб генерувати гігават потужності, сонячними батареями потрібно покрити площу у 2023 га.\nБудівництво сонячної електростанції потужністю 1 ГВт у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, яка сьогодні займає 2600 квадратних кілометрів, - це досить технічно складне завдання.\nПо-перше, необхідно вирішити, де розташувати сонячну електростанцію. Потрібно розглянути безліч різних варіантів, намагаючись уникнути радіаційних "гарячих точок", вже досить добре відомих та нанесених на карту.\nСонячні батареї досить складні у виробництві, але в той же час відносно прості за формою і стійкі до зносу і пошкоджень, зазначає керівник глобального напряму енергетики в інженерно-консалтинговій компанії Arup Алан Томсон. «Сонячні панелі ідеально підходять для виробництва електроенергії у віддалених чи важкодоступних районах, - говорить фахівець. - Існує більше 40 видів панелей, які розрізняються за технологією виробництва - принцип їх роботи схожий, але одні більш ефективні, ніж інші».\nСонячним батареям радіаційний фон не перешкода, але існує ризик, що опроміненню піддадуться робітники, які будуть займатися спорудженням і технічним обслуговуванням електростанції. При цьому слід пам'ятати, що працівники можуть перетинати небезпечні ділянки як будучи на самому об'єкті, так і на шляху до нього.\n«Треба не рити величезну яму під заливку цементом, а використовувати гвинтові палі, які вкручуються в землю, як штопор», - зазначає керівник глобального напряму енергетики в інженерно-консалтинговій компанії Arup Алан Томсон.\nЩе одне питання - як боротися із пилом, через який знижується ефективність фотоелектричних панелей.\n«Враховуючи особливості місцевого клімату, панелі треба встановлювати під кутом 30 градусів: тоді сніг буде з них зісковзувати, заодно очищаючи поверхню, - зазначають фахівці. - Крім того, на сонячні панелі буде нанесено спеціальне покриття, яке запобігає накопиченню пилу».\n"АЕС та сонячна електростанція сильно розрізняються за параметрами виробленого струму, - пояснює Алан Томсон. - Потрібно буде побудувати окрему підстанцію, яка підвищує напругу".\nCтан сонячних електростанцій можна контролювати дистанційно, не виїжджаючи на об'єкт для огляду.\n«Всі параметри фотоелектричних панелей можна перевірити, сидячи в безпечному пункті управління, - пояснює Алан Томсон. - Як тільки з ладу вийде певна кількість панелей, можна відправляти ремонтну бригаду з точними інструкціями, як знайти панелі, що потребують заміни, - людям доведеться перебувати в зоні відчуження мінімальний час».\nЗ іншого боку зона відчуження сьогодні становить великий інтерес для екологів - після аварії в цій місцевості розвинулося значне біорізноманіття. У цей унікальний заповідник дикої природи повернулися деякі рідкісні види, наприклад, кінь Пржевальського.\n"Ніхто не хотів, щоб виникла така зона, але тепер вона представляє певний інтерес", - пояснює Алан Томсон.\nОдна з основних проблем сонячної енергетики пов'язана з тим, що сонячна електростанція виробляє енергію тільки вдень. А взимку, як відомо, дні набагато коротші.\n"На певному етапі з'явиться бажання диверсифікувати джерела енергії, - впевнени й Алан Томсон. - Вітряні електростанції можуть виробляти електричний струм в той період, коли сонячні простоюють - наприклад, вночі".\nПроте спорудити вітряну електростанцію буде непросто - для неї необхідний глибокий фундамент, який в радіоактивному грунті закласти не можна.\nЗараз, за словами українського уряду, проект знаходиться на етапі загальної підготовки і попередніх досліджень. Паралельно йде пошук фінансування - ведуться переговори з інвесторами і компаніями, які розробляють енергетичні проекти.


Що таке щастя? Кожен з нас хоч раз в житті задається цим питанням і у кожного своя відповідь на це питання. І все ж, що робить людину по-справжньому щасливою. Напевно, з усіх благ, які послані світу понад — це все ж любов.\nЛюбов як музика для душі — вона живе в кожному з нас, але чекає терпеливо слушного моменту, щоб зазвучати по-справжньому з величезною силою.\nВона як живе джерело, що пробивається крізь багатовікову товщу землі, щоб одного разу вирватися назовні.\nЛюбов робить нас сильними і безстрашними, тому що те, що ми відчуваємо, надихає нас на щось нове і незвідане і ми готові взятися за те, про що раніше і не підозрювали.\nКоли людина закохана — він окрилений. Весь світ стає яскравим і різнобарвним. Весь світ тобі посміхається, і ти готовий йому посміхатися. Все, до чого ти доторкаєшся, стає просто чарівним і зовсім іншим. Навіть слова, які ти вимовляєш, стають легким і ніжними, як на небі облачки. Як каже моя подруга, сонечко світить зсередини.\nУ серці розквітає величезний квітка, пелюстки його так ніжні, як пух і здається все стає зовсім іншим, тому що в серці живе любов.\nЛюбов рухає нами, і ми меняемся- стаємо метушливими і трохи розгубленими, ніби щось забули або не зробили. Вона розкриває наші серця і відкриває наші душі так, як ми і не могли підозрювати.\nюбовь робить нас ніжними, чуйними, ми стаємо вразливими, але повірте, це таке незрозуміле відчуття, коли здається кожна клітинка організму як пелюстка ніжного квітки відкривається ранковій росі, як промінчики яскравого сонечка, яке вранці входить в кожен будинок і дбайливо обігріваючи своїм теплом кожен куточок , травинку, листочок, деревце, даруючи своє тепло і посміхаючись всьому, до чого тільки він торкається.\nКоли в серці приходить любовь.кажется прокидається все навколо, стає теплим, ніжним, .трепетним і дуже красивим. Серце відкривається любові і очі просто горять вогнем, не маючи кордонів і перешкод. Звичайні до цього речі стають чарівними.\nЛюбов окрилює нас і робить беззахисними і іноді безпорадними, так як ми вже не в змозі протистояти почуттям, переповнюють серце.\nХочеться сміятися і плакати, в серці звучить музика, вона переповнює і живить нас. Це таке незрозуміле відчуття щастя від того, що у величезному світі є твій єдиний чоловічок, завдяки якому весь світ для тебе стає просто чарівним, а він може і сам того не підозрюючи — надихає тебе, розкриває тебе так, що ти сам себе не впізнаєш. думки про який хочеться мріяти, творити, летіти.\nЦе таке щастя, коли ти летиш і весь світ просто стає іншим і в серці яскраве сонячне літо. Як же це класно — відчути і відчути, як все оживає, грає яскравими фарбами і ти стаєш зовсім іншою, яким то самому собі навіть незрозумілим. Відчуття просто неземного польоту, це як птах ширяє високо в небі, це як прокидається трава вранці, насичуючись росою і яскраве сонечко ніжно торкається до кожної травинці, кожному листочку так акуратно, так дбайливо щоб не обпекти, а обігріти теплом і подарувати багато любові новому дню і посміхнутися всьому світу.\nЦе відчуття неземного щастя від того, що ця людина в твоєму житті просто є. І ти вже щасливий і не так важливо що буде далі-важливо зараз відчути себе ширяє високо в хмарах і зовсім себе невпізнанним. Це незрозуміле відчуття, ніби весь світ посміхається тільки тобі і дарує тобі все найсвітліше, ніжне, добре, що тільки можна собі переставити.\nЛюбов дає нам стільки енергії і сил, відкриває в нас нові можливості, розкриває наш потенціал і можемо стільки всього відкрити в самому собі і в інших.\nКоли влюбляешься- відкриваєшся серцем і те, що ми називаємо душею стає майже невагомим від незрозумілого відчуття якогось світу всередині, такого спокою й умиротворення здається ти вже перероджується знову, але вже як то по іншому. І руйнуються багатовікові фортеці. Розквітає яскравими фарбами все хто доторкаються до любові .І все твоє єство наповнюється новою силою, абсолютно іншим змістом, до цього тобі невідомим.\nЦе таке щастя відчувати себе закоханим — неземне блаженство тільки від однієї думки, що у величезному світі є людина при думці про який твоє серце починає шалено стукати в усі двері і ти вже нічого не можеш з собою вдіяти, бо ось так вона і приходить до нам любов — вона змінює нас наповнює тебе і все навколо новим змістом, новим змістом і ми часом самі себе не дізнаємося, стаємо беззахисними і чуйними, трохи розгубленими, напевно від того, що боїмося втратити те, що недавно тільки нам ось тільки відкрилося, від того чт тільки випробували, до чого тільки доторкнулися. І ще не знаємо, що нас чекає, але це чарівне відчуття змушує наші серця нервово битися і ми вже не можемо з цим впоратися зовсім.\nЛюбов будить наші серця, розкриває душі і ми стаємо абсолютно іншими і зовсім новими для світу і для тих, хто нас знав.\nюди придумали любов, щоб у них були крила, щоб вони могли мріяти і творити. Нехай в кожен будинок, в кожне серце прийде справжня любов, тоді і світ стане краще і красивіше і ми будемо зовсім іншими.


У сучасному світі практично кожна сфера життєдіяльності людини частково або повністю автоматизована. Особливо це стосується проведення важких фізичних робіт. Раніше для проведення штукатурення доводилося самому набирати розчин і розтягувати його по поверхні ручними інструментами, але тепер існує можливість провести машинну штукатурку, яка вимагає наявності спеціальних пристроїв. Особливо даний вид робіт актуальний для великих будівельних об’єктів, де є великі площі під обробку.\nНанесення штукатурки компресором являє собою процедуру з вирівнювання внутрішніх і зовнішніх поверхонь або нанесення на них декоративного шару. Існують моделі машин для штукатурки, які дозволяють не тільки наносити розчин на стіни, але і змішувати його.\nГоловною перевагою такого виду оздоблювальних робіт є швидкість. В середньому за годину можна обробити до 60 квадратних метрів поверхні, а значить, ремонт в середньостатистичній квартирі триватиме близько 1-2 днів.\nНа замітку! На швидкість робіт впливає щільність розчину, ніж він гущі, тим більше навантаження на агрегат і тим повільніше відбувається оштукатурювання.\nПри ручному нанесенні штукатурки майстри готують розчин невеликими порціями, оскільки він дуже швидко схоплюється. Процес обробки в цьому випадку виглядає наступним чином: замішується розчин, наноситься, розрівнюється – і так багато разів. У випадку з машинної штукатуркою можна відразу замісити таку кількість розчину, якого б вистачило на всю стіну, що також значно прискорює всю процедуру.\nСлід також зауважити, що штукатурка машинним способом вимагає менше розчину, ніж ручні роботи. Це пояснюється тим, що під час перемішування в спеціальній ємності розчин насичується повітрям, тому стає об’ємніший. В середньому для ручної обробки потрібно 15 кг матеріалу на квадратний метр. Для машинної – потрібно близько 13 кг. Якщо мова йде про роботи з нуля, то штукатурку наносять в 3 шари, виходячи з цього, отримуємо економію в 6 кг на квадратний метр поверхні. Крім того, спеціальні суміші для автоматизованого штукатурення самі по собі коштують дешевше тих, які використовуються для ручного нанесення.\nСлід знати! Реальну вигоду можна відчути тільки за умови, що буде оброблятися мінімум 900 квадратних метрів поверхні. Тому придбання даного пристрою може бути недоцільним для проведення ремонтних робіт в маленькій квартирі. Якщо площа невелика, а бажання все ж є, рекомендується взяти агрегат в оренду.\nПроцедуру автоматизованого штукатурення стін виконують по малярських маячкам, які монтуються на оброблювані поверхні, що дозволяє візуально контролювати процес. Можна також все зробити «на око», в цьому випадку, на завершальному етапі штукатурних робіт, стіну слід вирівняти.\nШар штукатурки повинен бути товщиною в 5 – 20 мм, в залежності від необхідного ефекту і типу оброблюваної поверхні. Після завершення штукатурення стіна шпатлюется і вирівнюється.\nСучасний будівельний ринок пропонує сухі суміші, що вимагають розведення водою, і вже готові розчини. Їх можна використовувати для обробки залізобетонних конструкцій, всіх видів цегли, листів гіпсокартону, дерев’яних поверхонь, стін з пористого бетону і так далі. Більшість розчинів можна застосовувати в температурному діапазоні від 5 до 30 градусів.\nДля проведення машинного штукатурення стін зазвичай використовують суміші на основі гіпсу або суміші цементу і жовтого піску. У ці будматеріали також додають різні речовини, які підвищують в’язкість або пластичність готового розчину, збільшують час його застигання, а також роблять поверхню несприйнятливою до дії вологи і виникнення хвороботворних бактерій і грибків.\nУ більшості випадків цементно-піщані розчини використовуються для обробки фасадів. Головними перевагами такої штукатурки є:\nЗ недоліків слід зазначити тривале висихання і значний час набору міцності – 2 і 9 днів відповідно. Крім того, отримані поверхні вимагають фінішних оздоблювальних робіт, наприклад шпаклівки.\nГіпсова машинна штукатурка використовується для обробки стін всередині сухих приміщень. Головною перевагою є швидкість висихання, складова всього кілька годин. Набір міцності при цьому відбувається за 2-3 дня. Ще однією перевагою є пористість поверхні, що забезпечує хорошу вентиляцію стін. Що стосується витрат матеріалу, то гіпсової штукатурки зажадає трохи менше, ніж цементної. Під час перемішування гіпсового розчину він насичується киснем, стає більш об’ємним, тому його потрібно менше. Також після висихання гіпсові склади не вимагають подальшої обробки.\nГіпсова штукатурка машинного нанесення має такі недоліки: схильність до впливу вологи і досить висока вартість.\nПідготовка поверхонь перед машинної штукатуркою\nВ першу чергу поверхні повністю очищають. Видаляють старі покриття: штукатурку, фарбу, шпалери. Відбивають бетонні напливи і шви, а також будь-які фрагменти, що виділяються більш ніж на 1 см.\nЗі стіни видаляють всі елементи кріплення, а стирчать фрагменти арматури вирізують болгаркою. Решта металеві елементи зачищають щіткою і обробляють антикорозійним складом.\nНаступним кроком є ??підвищення адгезії поверхні за допомогою грунтовки (її наносять малярської пензлем або валиком). Наносити матеріал слід в два шари з інтервалом 3-4 години.\nПотім необхідно перевірити горизонтальність і вертикальність конструкцій. Перший показник перевіряють схилом, а другий звичайним будівельним рівнем. Після цього перевіряють рівність кутів спеціальними шаблонами. У разі виявлення значних відхилень стін, їх слід відзначити, з урахуванням цього показника і буде проводитися подальше обштукатурювання.\nВ кінці встановлюють маяки, для їх фіксації можна використовувати той же розчин, яким буде проводитися обробка.\nМашинна штукатурка стін починається з налагодження обладнання. Його встановлюють у приміщенні, бажано по центру (якщо дозволяє довжина подачі води), після цього роблять складання. Спочатку ставлять на місце ємність для змішування, в якій розчин виготовляється і насичується киснем.\nПісля цього на виходi ємності підключають подає патрубок, нагвинчують на нього насадку. Попередньо потрібно правильно її підібрати. Ширина насадки залежить від зернистості і густоти розчину, чим більше ці два показники, тим ширше має бути вихідна сопло.\nПотім штукатурний апарат підключають до електромережі і засипають в ємність суху суміш. Після чого наливають воду або включають насос, якщо цим пристроєм оснащена машина.\nПроцес штукатурення поверхонь автоматизованим методом\nПісля перемішування розчину і його насичення повітрям (час, який необхідно для цієї операції вказується виробником на упаковці), потрібно взяти в руки подає шланг або пістолет (залежить від оснащення агрегату) і направити його на оброблювану поверхню. Під час штукатурення необхідно утримувати насадку на однаковій відстані, яке становить 30 см. Склад повинен потрапляти на стіну під прямим кутом.\nПотім слід натиснути на спусковий гачок або відкрити повітряний клапан. Починати оштукатурювання краще з заповнення кутів і стиків, після цього можна обробляти основну частину стіни. Рухатися треба уздовж стіни, а в кінці піднімати шланг на 3-4 см і йти в зворотному напрямку. Важливо стежити за тим, щоб шари матеріалу вкладалися внахлест. Товщина шару розчину регулюється швидкістю переміщення пістолета, чим вона більша, тим тонше шар.\nНа замітку! Якщо використовується цементна штукатурка, то потрібно наносити її в два шари приблизно по 5 мм з інтервалом в кілька годин. У випадку з гіпсовою штукатуркою – можна відразу нанести один сантиметровий шар.\nДо цього кроку краще приступити протягом години після завершення штукатурення стіни. Деякі гіпсові суміші краще починати розрівнювати відразу ж. Справа в тому, що дану процедуру потрібно проводити ще до моменту схоплювання матеріалу, інакше буде потрібно докласти більше зусиль. Розрівнювання здійснюють за допомогою правила, яким проводять по стіні зверху вниз. При цьому потрібно стежити за встановленими маяками – вони повинні потопати в розчині на однакову глибину.\nПісля цього розчину потрібно дати схопитися. У цей час можна зайнятися вирівнюванням зовнішніх і внутрішніх кутів. Якщо замислювалася структурна поверхню, то стіну обробляють фігурними кельмами, терки, напівтертками або гладилками. Також на цьому етапі потрібно провести железнение розчину.\nЗавершення формування поверхні\nПісля розрівнювання і проведення інших вищеописаних маніпуляцій слід озброїтися трапецеїдальним правилом і обробити їм всю поверхню. Це робиться для того, щоб зрізати виділяються фрагменти і остаточно сформувати покриття. При вирівнюванні слід пам’ятати, що допустиме відхилення становить 1 мм на погонний метр стіни.\nСлід знати! Якщо під час підрізання покриття інструмент тягне за собою масу матеріалу, краще почекати ще годину, щоб розчин краще схопився. Якщо під час обробки доводиться прикладати зусилля, значить поверхню занадто суха. В цьому випадку потрібно спочатку обробити її вологою губкою, а потім приступити до підрізання.\nДо цього етапу краще приступити відразу після попереднього, але допустимо перенести роботи на наступний день. Спочатку за допомогою пульверизатора потрібно окропити водою покриття і почекати 5 хвилин. Стіна буде готова до подальшої обробки, коли перестане блищати.\nПісля цього необхідно взяти спеціальну губчасту терку і пройти нею по всій площі. В результаті на стіні повинна проступити каламутна рідина, її називають шпаклювальні молочко. Потім поверхню ще раз розрівнюють, але тепер за допомогою широкого шпателя. Якщо вийшло покриття влаштовує за зовнішнім виглядом і рівності, можна завершити процес. В іншому випадку необхідно нанести на стіни шар фінішної шпаклівки товщиною не більше 1 мм. Для цього використовують широкі і вузькі шпателі. Торкатися до стіни можна буде приблизно через дві доби.\nШтукатурка стін машинним способом значно прискорює і полегшує процес обробки стін. Швидкість робіт в 5 разів вище, ніж при звичайній ручній обробці. Головне – точно слідувати інструкціям, які призводять виробники сумішей і самого апарату. Також рекомендується проводити роботу машинної штукатуркою в парі: один наносить розчин, а другий розрівнює.\nПланується з кабель каналом: види, розміри, установка пластикових виробів\nЧим пофарбувати підлогу в будинку і як це зробити: розбираємося докладно з видами фарб\nКлей для стельових плінтусів: на що краще клеїти жолобник


Міліція цілий день шукала зниклого 9-ти річного хлопчика - 15 Квітня 2012 - Надзвичайні події, Кримінал - НОВИНИ - Портал живого міста Kam-Pod.in.ua м. Кам'янець-Подільський\nМіліція цілий день шукала зниклого 9-ти річного хлопчика\n3 квітня правоохоронці міського відділу міліції шукали дитину, яка напередодні пішла з дому до школи та не повернулась. Про зникнення дитини вранці заявила мати хлопчика. Про це повідомила помічник начальника міськвідділу міліції із взаємодії з громадськістю та ЗМІ капітан міліції Наталія Касапчук.\nПро те, як виявилося, дитина не зникла, а просто не витримала знущать рідної матері, яка декілька років зловживала спиртним.\nДев’ятирічному Вадиму (ім’я змінено з етичних міркувань), щодня доводилось відчувати на власному тілі «сильну мамину любов». Більшу частину дня дитина проводила в школі,на вулиці та вдома у друзів. Хлопчина приходив додому лише, щоб переночувати.\nТа цього короткого часу матусі вистачало. Рукою, палкою, вибиванкою вона виховувала не слухняного сина. Однак, затьмарений алкоголем, материнський мозок, не розумів, що дитина, в такий спосіб намагалась отримати материнську ласку та увагу.\n2 квітня хлопчик не прийшов додому, він залишився у друга. Чи не вперше дитина спокійно повечеряла, покупалась та спокійно лягла спати.\n"Правоохоронці перевіряли підвали, горища, комп’ютерні клуби, провели по квартирний обхід по місцю проживання,здійснили обхід каньйону річки Смотрич, перевірили місця відпочинку молоді % парки, сквери, двори,- зазначає начальник міськвідділу міліції Юрій Дахно. Проведеними спільними розшуковими заходами, було встановлено місце перебування дитини".\nНа разі хлопчик перебуває в школі – інтернаті, де про нього дбають педагоги, психологи, соціальні працівники. Працівники ВКМСД проводять перевірку по даному факту, за результатами якої буде прийнято правомірне рішення.


дитячі забавиСпорт для всіхТернопіль На облаштованому нещодавно за сприяння міського голови Тернополя Сергія Надала і комунальних служб дитячому майданчику на вулиці Лучаківського, 7-А вчора, 15 червня, вперше відбулося справжнє свято. Малеча з радістю і захопленням випробувала встановлені на м’якенькій штучній травичці гірки, каруселі, пісочницю і навіть тунель-жабку. Тернопільський же міський центр фізичного здоров’я населення «Спорт для всіх» з нагоди свята влаштував на цьому казковому майданчику забаву для дітвори «Спорт у нашому дворі». Розпочали з танцювальної розминки. Далі всі гуртом дружно станцювали запальну фінську польку. А гарно розім’явшись, юні фізкультурники залюбки взяли участь ще й у різноманітних естафетах на швидкість, спритність, кмітливість.\nФото з архіву Тернопільського міського центру «Спорт для всіх» Loading...\nСнігопад, похолодання та ожеледиця – ще не привід сидіти вдома. Принаймні так вважає частина жителів Полтави. Головне


Не з'їм, так понадкусую... Львів'янам запропонували відкусити голову у лева - 032.ua\nНе з'їм, так понадкусую... Львів'янам запропонували відкусити голову у лева\n17:20, 21 вересня 2012 р.\nЛьвівський музей шоколаду представив учора нову експозицію шоколадних шедеврів. Експозиція складається з 50 солодких шедеврів, серед яких представлено ландшафти та архітектурні пам’ятки Львова в мініатюрі, а також грандіозні світові архітектурні споруди.\nЗокрема, любителі шоколаду можуть на власні очі побачити шоколадні Ратушу, Оперний театр, Палац Потоцьких, Домініканський собор, а також паризький Лувр, чи відомий напис «Голівуд» у Лос-Анджелесі.\nЯк розповів під час презентації нової шоколадної експозиції директор з маркетингу кондитерської компанії «АВК» Олексій Большов, над кожним шоколадним шедевром працювали талановиті львівські майстри. Експозиція творилася 2,5 місяці. З поміж представлених солодких витворів найважчим, за словами О.Большова, є голова лева, адже вона важить усі 5 кг.\nОкрім того, директор з маркетингу кондитерської компанії «АВК» Олексій розповів журналістам, що на експозиції також представлені шість відомих картин львівських художників розміром 1х0,8 м, зроблених з шоколадної фарби.\nТакож Олексій Большов повідомив, що керівництво музею має намір влаштувати аукціон, з-під молотка якого будуть продаватися шоколадні скульптури з попередньої експозиції. Усі вони, за його словами, придатні для споживання. Виручені від продажу кошти музей віддасть на благочинність.\nМузей шоколаду у Львові працює щодня з 10.00 до 19.00, вихідний — середа. Відвідувачі музею мають можливість знайомитися з історією шоколаду 4 мовами: російською, українською, англійською та польською.


Назва Закон України «Про охорону дитинства», Закон України «Про дорожній рух», Закон України «Про пожежну безпеку», Закон України «Про охорону здоров'я», постанова\n8 учнів – внаслідок особистої необережності в позаурочний час;\n2 учні – внаслідок дії механічних сил;\n2 учні – внаслідок падіння з висоти;\n1 - внаслідок скоєння самогубства.\n1 учень (Довжанського НВК) був травмований внаслідок дії іншої особи\n• ст.ст. з, 17, 24, 51, 53 Закону України «Про освіту»,\nст.ст. 5, 22, 38 Закону України «Про загальну середню освіту»,\nЗакон України «Про охорону здоров'я»,\nпостанова Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 270 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру»,\n«наказ Міністерства освіти і науки України від 18.04.2006 № 304 «Про затвердження Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці в закладах, установах, організаціях, підприємствах, підпорядкованих Міністерству освіти і науки України»,\nнаказ Міністерства освіти і науки України від 01.08.2001 № 563 «Про затвердження Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і закладах освіти», із змінами внесеними згідно з наказом МОН України від 20.11.2006 року № 782\nрозроблені заходи щодо поліпшення роботи з безпеки життєдіяльності учасників навчально-виховного процесу;\nрозроблені інструкції з безпеки життєдіяльності;\nпроводиться вступний та первинний (позаплановий, цільовий) інструктаж з учнями.\nвикладається курс «Основи здоров'я»;\nпроводиться комплекс бесід з попередження дитячого травматизму;\nорганізовано чергування педагогічних працівників;\nправила безпеки з вибухонебезпечними предметами;\nправила користування електроприладами,\n«Я обираю здоровий спосіб життя» з профілактики ВІЛ/СНІДу.\nПовинні бути в наявності розроблені та затверджені графіки:\nчергування вчителів під час посадки учнів в автобус;\nчергування вчителів по навчальному закладі;\nчергування вчителів біля дороги з інтенсивним рухом транспорту.\nНа графіках обов'язково повинна стояти дата затвердження, підпис керівника закладу та печатка.\nНа педагогічних радах - у протоколах засідань повинні бути зазначені конкретно поставлені завдання щодо організації роботи з безпеки життєдіяльності, чітко визначені відповідальні та терміни виконання заходів.\nНа нарадах при деректору.\nНа засіданні методичного об’єднання класних керівників.\nНа класних та загальношкільних батьківських зборах.\nУ річних планах роботи закладу спланувати роботу з питань запобігання всім видам дитячого травматизму з обов'язковим зазначенням термінів контролю та відповідальних.\nАналітична частина річного плану повинна містити ґрунтовний аналіз роботи за минулий та завдання на наступний навчальний рік з питань безпеки життєдіяльності.\nБажано розробити окремий розділ річного плану з питань організації роботи по запобіганню всім видам дитячого травматизму з обов'язковою наявністю відміток його виконання.\nЗабезпечити організаційні заходи щодо неухильного дотримання Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом МОНУ від 01.08.2001 р. №563 , із змінами внесеними згідно з наказом МОН України від 20.11.2006 року № 782\nсвоєчасно повідомляти про кожний нещасний випадок, що стався з учасниками навчально-виховного процесу районний відділ освіти протягом доби;\nсистематично проводити аналіз причин нещасних випадків в побуті, під час навчально-виховного процесу та розробляти і впроваджувати в дію заходи по їх усуненню;\nпроводити роз'яснювальну роботу серед батьків щодо попередження нещасних випадків;\nвстановити суворий контроль за виконанням Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників навчально-виховного процесу в закладах освіти Золочівського району;\nпоновити у всіх закладах освіти куточки по застереженню дитячого травматизму та обладнати кабінети з безпеки життєдіяльності;\nпрактикувати регулярні виступи працівників ІСГУДІТБ в Харківській області, лікарів Золочівської ЦРЛ, ДАІ з питань запобігання дитячого травматизму серед учнів;\nпроводити аналіз стану дитячого травматизму в загальноосвітніх навчальних закладах


Волинянин отруївся продуктами з магазину | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\n30 липень, 2019, 11:44\nНа Волині перевірятимуть магазин, в якому чоловік купив зіпсовані продукти.\nТак, до регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Волинській області року надійшло звернення від чоловіка щодо порушення права на вільний доступ до інформації про спричинення шкоди його здоров’ю.\nСуть звернення полягала в тому, що заявник 1 липня звернувся до управління Держпродспоживслужби у Рожищенському районі з письмовою заявою щодо проведення перевірки магазину в місті Рожище на предмет дотримання санітарного законодавства.\nУ своєму зверненні заявник пояснив, що 25.06.2019 р., отримав харчове отруєння від споживання продуктів, які придбав у вказаному магазині. Співробітники управління Держпродспоживслужби в Рожищенському районі відмовились приймати його письмову заяву, мотивуючи це відсутністю чеку, який підтверджував би купівлю продуктів харчування.\nОднак згодом управління Держпродспоживслужби у Волинській області все-таки ухвалило рішення щодо позапланової перевірки магазину у місті Рожище.\nВідтак, під час перевірки виявили порушення. Директору магазину винесли припис, яким зобов’язали усунути недоліки до 9 серпня цього року.\nТеги: воилнь, їжа, отруєння\n03 серпень, 2019, 08:27\nНе байдужа 30 липень, 2019, 14:21\nА до 9 серпня хай травляться дальше? А чеків багато хто не дає...


Гранований стакан — це справжній атрибут СРСР. Вважалося, що це символ всього громадського суспільства, який об’єднував людей. Такі склянки були і в автоматах з газованою водою, і в їдальнях, і в дитячих садках, й в кожному домі.\nВперше цей стакан був випущений 11 вересня 1943 року в місті Гусь-Хрустальний. Для вас ми підготували ще декілька цікавих фактів про цю склянку.\n1. Дизайн цієї склянки приписують Вірі Мухіна, яка також стала відомою після створення монументальної композиції «Робітник і колгоспниця». Правда, вона не придумала форми цієї склянки, а лише її вдосконалила.\n2. Гранований стакан з’явився внаслідок науково-технічного прогресу, оскільки така форма була найкращою при використанні посудомийних машин, в них вміщалося більше посуду. Стакан з такою формою був міцним та товстим, але не займав багато місця.\n3. Кожна склянка мала різну ціну, яка залежала від кількості граней. На той час випускалися склянки з 10, 12, 14, 16 і навіть 20 гранями. Найзручнішими були склянки з 16 гранями, тому їх вироблялося найбільше. Ці склянки були приблизно такої ціни: 10 граней (найперші склянки) коштували 3 копійки, 16 — 7 копійок, а 20 граней 14 копійок відповідно.\n4. Ці склянки також мали власну назву «Маленковський», адже міністр оборони Маленков видав наказ про те, що військовим належало до обіду давати 200 г горілки, а хто не пив — цукор або тютюн в такому ж об’ємі.\n5. Вираз «зметикувати на трьох» теж пов’язаний з гранованою склянкою. 0,5 л пляшки горілки є ідеальною кількістю, щоб розділити на три склянки до обідка, вийде кожному по 167 г. Так розділяли спиртне порівну.\n6. Грановані стакани використовували ще під час правління Петра Великого, який отримав їх, як подарунок, що не б’ється. Царю сподобався такий дарунок, адже навіть під час морської хитавиці стакан міцно стояв на столі.\n7. Гранований стакан став навіть об’єктом творчості художника Кузьми Петрова-Водкіна, який намалював відомий натюрморт з радянською склянкою.\n8. Основні переваги гранованих склянок в тому, що вони дійсно є міцнішими, їхня форма розподіляє силу удару так, що склянка може вціліти навіть при падінні з метрової висоти на бетонну поверхню.\nТака просто склянка, але скільки цікавинок про неї.\nА у вас ще збереглися ці стакани?\n← Знаки Зодиака, которые к концу августа встретятся с важным для них человеком\nТе, що має бути вашим, прийде до вас: не втрачайте надії →\nAdmin Комментарии к записи Якщо ви не розумієте, що відбувається на цьому фото – то ви дуже щаслива людина отключены


Оренда нерухомості | kvadom.com\nKvaDomОренда нерухомостіОренда нерухомості\n34 сек. тому\nЗдам в оренду бізнес ПріморсЬкій район Одеса\nПриморський район! 10 станція великого фонтану! працюючий бізнес - готель біля моря! поруч парк, кілька ресторанів. 5 хвилин до моря. Площа приміщень 475 м2. Гарна локація. Фасад. Перша лінія від дороги! зручна розвьязка транспорту!\nЗдам бізнес ПріморсЬкій район Одеса\nМи пропонуємо комерційні приміщення в оренду площею 110 квадратних метрів на двох рівнях! центр! золотий трикутник! вулиця буніна. Вхідні двері, перший поверх, сходи на перший поверх. Для вікон. Дивідендів, якщо це необхідно. Існує додатковий вступний іспит у дворі. Вікна та двері - жалюзі. Деякі приватні кімнати, великий хол при вході, кілька ванних кімнат. Кімната була розташована в офісі, салоні краси. Чи можете ви аптека, кафе, перукарня, дитячий центр, і так далі використання.\n35 сек. тому\nТихий затишний двір на вулиці жуковського. Здається дворовий офіс. З усією необхідною доя роботи обстановкою (меблі, стільці, холодильник, роутер і тд) площа 31 м2. Два кабінету. Санвузол з душовою кабінкою. Здається тільки довгостроково!\nЗдам прибутковий бізнес Канатна вулиця ПріморсЬкій район\nПропонується в оренду приміщення на вул. Канатній. Загальна 238 м2. Перший поверх 135 м2 і підвальне приміщення 103 м2. Викокі стелі. Красиве вітринні вікна. Можлива здача під: магазин, аптеку, кафе, пекарню-кондитерську та інші види діяльності. Активний автомобільний і пішохідний трафік. Поруч зупинки громадського транспорту.\nЗдам в оренду прибутковий бізнес ПріморсЬкій район Одеса\nЗатишний офіс в центрі міста по вулиці тираспольська! 2 кабінети, з / в і підкобне приміщення. На фасад виходить два вікна захищені гратами. Офіс підходить під іт, крюинг, логістику і інші види підприємницької діяльності! телефонуйте!\nЗдам прибутковий бізнес ПріморсЬкій район Одеса\nПропонується в оренду офісне приміщення, площею 110 квадратних метрів в двох рівнях! центр міста! золотий трикутник! фасадний вхід, 1 поверх, з внутрішніми сходами на другий поверх. Фасадні вікна. Ділене, при необхідності. Є додатковий вхід з двору. 5 окремих кімнат, два санвузли, просторі холи. У приміщенні розташовувався офіс, салон краси, магазин. Можливе використання під аптеку, кафе, перукарню, дитячий центр і тд.\nНерухомість Продаж нерухомості Оренда нерухомості Нерухомість подобова оренда Продаж комерційної нерухомості Оренда приміщень і комерційної нерухомості Продаж житла Оренда житла Подобова оренда житла Продаж будинків Оренда будинків Будинки подобово Купити квартиру Оренда квартир Квартири подобово Купити ділянку Земельні ділянки в аренду Продаж гаражів Оренда гаражів Продаж бізнесу Оренда бізнесу Оренда нерухомості Russia Оренда нерухомості Україна Оренда нерухомості Azerbaijan Оренда нерухомості Moldova


Intergraph® набуває норвезьку компанію з розробки програмного забезпечення для проектування посудин під тиском OhmTech A/S\nРішення Visual Vessel Design розширює спектр технологій Intergraph для проектування та аналізу посудин високого тиску\nМосква, 17 травня, 2015 — Компанія Intergraph® Process, Power .\nДія компанії Intergraph демонструє потенціал даного ринкового сегменту для компанії в Європі, а також багатомовну підтримку і відповідність самим найважливішим Європейським кодами і стандартів проектування. Рішення Visual Vessel Design — графічна програма на базі Microsoft® Windows®, створена для проведення розрахунків і проектування посудин під тиском, кожухів, теплообмінників і котлів по багатьом міжнародним та місцевим стандартом. ПО використовується суднобудівними компаніями, нафтопереробними заводами, нафтовидобувними та інжиніринговими компаніями, а також незалежними консультантами.\nVisual Vessel Design доповнює функціонал PV Elite® — відомого рішення Intergraph для аналізу і розрахунку теплообмінників і посудин, що працюють під тиском. Придбання компанією рішення Visual Vessel Design підтверджує статус Intergraph як лідера в розробці програмних рішень для проектування, будівництва, введення в експлуатацію та забезпечення безперебійного функціонування заводів, енергетичних об'єктів, кораблів, морських платформ та інших інфраструктур.\nГерхард Саллінджер, президент Intergraph Process, Power . Впевнений, що нове рішення органічно впишеться в нашу лінійку продуктів. Хотілося б відзначити, що співробітники технічного відділу і відділу розробки компанії OhmTech приєднаються до команди Intergraph для подальшої спільної роботи».\nРік Аллен, президент лінійки програмних продуктів Intergraph CADWorx® . Нам відомо, що клієнти OhmTech були задоволені якістю і сервісом компанії. Наше завдання — донести до кожного справжнього і майбутнього користувача технології, що з Intergraph його підприємство буде в надійних руках».\nПродукти Intergraph дозволяють проектувати промислові об'єкти і управляти їх життєвим циклом точно і швидко, підвищуючи при цьому продуктивність. У числі найбільш широко використовуваних рішень: Intergraph Smart™ 3D — технологія наступного покоління для 3D-проектування підприємств суднобудівної, гірської, металлодобывающей і нафтогазової промисловості. Щоб дізнатися більше про рішення, відвідайте www.coade.com.\nПочитати про рішення Intergraph для аналізу і розрахунків можна на сайті www.intergraph.com/ppm/analysis.\nФорум Технічних Користувачів Intergraph ( Technical User Forum — TUF) має групи для обговорень на LinkedIn. Почитати про можливості Visual Vessel Design можна тут. Для інформації про службу підтримки рішення відвідайте www.ohmtech.no.\nКорпорація Intergraph — світовий лідер в області розробки інженерного ПЗ для проектування підприємств, управління просторовими ресурсами і забезпечення безпеки, що дозволяє візуалізувати просторові дані будь-якого ступеня складності. Служби забезпечення безпеки, промислові підприємства, урядові, федеральні і муніципальні органи влади більше 60 країн світу використовують технології Intergraph для організації великих масивів даних, що легко читаються візуальні уявлення, що сприяють прийняттю обґрунтованих і оперативних рішень. Рішення Intergraph надають нашим клієнтам можливість більш ефективно проектувати, будувати і експлуатувати заводи і кораблі, створювати інтелектуальні карти, захищати важливу інфраструктуру і мільйони людей у всьому світі.\nКорпорація Intergraph складається з двох підрозділів: Intergraph Process, Power . Intergraph PP. Intergraph SG. Intergraph Government Solutions (IGS) — нове незалежне підрозділ, що відповідає за роботу з федеральними і оборонними відомствами уряду США. Intergraph входить до складу групи компаній Hexagon AB, акції якої вільно торгуються на фондовій біржі «Nordic exchange» (тікер «HEXAB»), а також на біржі «Swiss Exchange» (тікер «HEXN»). Додаткову інформацію можна знайти на веб-сайтах www.intergraph.ru і www.hexagon.ru.