Benefits of Innovation Space HUB 4.0 - European Business Association\nBenefits of Innovation Space HUB 4.0\nЧи знаєте ви про всі можливості Інноваційного простору HUB 4.0? HUB 4.0 — інноваційний простір на Подолі, який обєднує освітній центр, конференц-зону, коворкінг, смарт-офіси та єдину в Києві Галерею інновацій. Конференц-сервіс All-in конференц-сервіс нашого Простору — три обладнані зали різної місткості, поруч з якими є зони для кейтерингу. Подивіться, наскільки просто організувати івент в HUB 4.0: - ми допомагаємо в організації заходів будь-якого формату і рівня складності; - у HUB 4.0 є повний комплект презентаційного обладнання; - наша команда надає технічний супровід івентів. Замовляйте конференц-зал, запрошуйте гостей, а ми зробимо все інше! Акційні пропозиції За умови оренди конференц-зали та місця для кейтерингу або тераси — знижка 10%. А якщо орендувати комплекс (зала + місце для кейтерингу + тераса) — знижка складе цілих 15%! Переговорні кімнати Приїхав іноземний інвестор і потрібно терміново організувати зустріч на високому рівні? Потрібно провести співбесіду в формально-неформальній обстановці? Партнери призначили скайп-колл, а вам дуже потрібні фліпчарт і тиша? Ми позбавимо вас від головного болю й організуємо переговорні кімнати під ваші потреби. Швидкий вай-фай, додаткове обладнання, повна конфіденційність та високий рівень безпеки. Повірте, це на всіх справляє враження! Обрати конференц-зал мрії: https://bit.ly/2GrInoS.\nЧи знаєте ви про всі можливості Інноваційного простору HUB 4.0?\nHUB 4.0 — інноваційний простір на Подолі, який об’єднує освітній центр, конференц-зону, коворкінг, смарт-офіси та єдину в Києві Галерею інновацій.\nAll-in конференц-сервіс нашого Простору — три обладнані зали різної місткості, поруч з якими є зони для кейтерингу.\nПодивіться, наскільки просто організувати івент в HUB 4.0:\n– ми допомагаємо в організації заходів будь-якого формату і рівня складності;\n– у HUB 4.0 є повний комплект презентаційного обладнання;\n– наша команда надає технічний супровід івентів.\nЗамовляйте конференц-зал, запрошуйте гостей, а ми зробимо все інше!\nЗа умови оренди конференц-зали та місця для кейтерингу або тераси — знижка 10%. А якщо орендувати комплекс (зала + місце для кейтерингу + тераса) — знижка складе цілих 15%!\nПриїхав іноземний інвестор і потрібно терміново організувати зустріч на високому рівні? Потрібно провести співбесіду в формально-неформальній обстановці? Партнери призначили скайп-колл, а вам дуже потрібні фліпчарт і тиша?\nМи позбавимо вас від головного болю й організуємо переговорні кімнати під ваші потреби. Швидкий вай-фай, додаткове обладнання, повна конфіденційність та високий рівень безпеки.\nПовірте, це на всіх справляє враження!\nОбрати конференц-зал мрії: https://bit.ly/2GrInoS.


Softline визнано лідером ІТ-галузі України\nСереда, 15 лютого 2012 10:32\n15 лютого 2012 в готелі «Опера» відбулася церемонія нагородження рейтингу «ТОП-100. Кращі компанії України ». Серед нагороджених — віце-президент компанії Softline Олександр Смірнов.\nУ 2011 році компанія Softline увійшла в лідери рейтингу "100 найбільших компаній України", а також зайняла перший рядок серед найбільш успішних софтверних компаній. Отримуючи нагороду, віце-президент Softline Олександр Смірнов відзначив важливість отримання об'єктивної оцінки діяльності українських компаній та їх керівників, а також побажав всім присутнім подальшого процвітання бізнесу.\nПодробиці — на сайті http://delo.ua


Ігор Забажан: я прийняв чітке рішення розпочати процес створення спроможної Новомиргородської об’єднаної територіальної громади. :: Новомиргородська міська рада\nІгор Забажан: я прийняв чітке рішення розпочати процес створення спроможної Новомиргородської об’єднаної територіальної громади.\nМіський голова Ігор Забажан та Йосипівський сільський голова Валентина Снісаренко взяли участь у зібранні представників органів місцевого самоврядування міст і сіл Кіровоградської та Одеської областей.\nЗахід, за ініціативою Асоціації міст України в рамках програми «Маршрути успіхів» ( проект Пульс ) проходив у Балтській об’єднаній територіальній громаді Одеської області.\nДелегація відвідала освітні, медичні, культурні заклади, де ознайомилась зі стрімкими позитивними змінами, які відбулися з моменту створення об'єднаної територіальної громади.\nСтав першопрохідцями на шляху децентралізації, Сергій Мазур та його команда пішли на експеримент в умовах недосконалого українського законодавства. Приймаючи сміливі рішення, з великим ентузіазмом та бажанням зламати застарілі стереотипии, Балтський міський голова взявся за перетворення у одній із перших об’єднаних громад в Україні. Пріоритети були направлені на розвиток освіти, охорони здоров’я, розвитку спорту, створенню нових робочих місць у місті та селах громади.\nЗ цього приводу міський голова звернувся до мешканців Новомиргорода з заявою:\n“На превеликий жаль наше місто не мало унікальної можливості бути першим на шляху створення об’єднаної територіальної громади виходячи із суб’єктивних причин.\nАле, враховуючи досвід уже створених громад, мною та депутатським корпусом протягом останнього року було вивчено це питання та досягнуто єдиної думки щодо необхідності створення спроможної Новомиргородської об’єднаної територіальної громади.\nНа першому етапі в конфігурації – “місто плюс декілька сільських територій” з поступовим послідуючим її розширенням шляхом приєднання населених пунктів, як це передбачено у чинному законодавстві.\nНа сьогоднішній день мною ведуться переговори щодо початку цього процесу з декількома сільськими територіями в тому числі і з керівником\nЩоб спростувати міфи, які поширюються містом з метою загальмувати процеси децентралізації, Новомиргородська міська рада, орієнтовно у жовтні місяці поточного року, буде проводити виїзні ознайомчі поїздки у вже створені успішні об’єднані територіальні громади.\nГоловна мета - вивчити досвід діяльності всіх галузей економіки цих громад, в тому числі освітньої і медичної. Всі бажаючі керівники аналогічних галузей Новомиргорода матимуть змогу поспілкуватись із своїми колегами і пересвідчитись в тому, що процеси створення ОТГ швидкими темпами впливають на позитивну динаміку розвитку громади.\nНасамперед, цьому сприяє значне збільшення дохідної частини бюджету, яка направляється на розвиток освіти, медицини, спорту та ін. Як показує досвід успішних громад, за два – три роки у всіх закладах соціальної сфери можливо зробити гідні умови, зламавши застарілі стереотипи.\nСьогодні діюча система управління з кожним днем перестає бути ефективною. Президент та Уряд дає унікальний шанс на законодавчому рівні створити успішну європейську модель управління громадою, і ми не повинні цей шанс втратити. Адже з моменту проголошення реформи децентралізації наша громада і так згаяла досить багато часу.\nТому, вивчивши всі «за» і «проти», враховуючи позитивний досвід новостворених об’єднаних територіальних громад, порадившись з виконавчим комітетом та депутатським корпусом я прийняв чітке рішення розпочати процес створення спроможної Новомиргородської об’єднаної територіальної громади, усвідомлюючи всю складність і персональну відповідальність за кінцевий результат.\nУ нас сьогодні є унікальний шанс і можливість кардинально прискорити перетворення Новомиргорода у європейське місто.”


Тема 17. Михайло Коцюбинський - Література XX ст.\n— як талановитий письменник-новатор звертався до різних жанрів літератури;\n— дитячі оповідання („Харитя”, „Ялинка”, „Маленький грішник”);\n— казки („Хо”);\n— оповідання для дорослих („П’ятизлотник”, „Для загального добра”, „Дорогою ціною”, „Сміх”, „Persona grata”, „В дорозі”);\n— новели („Лялечка”, „Inermezzo”, „На камені”, „Сон”);\n— етюди („Цвіт яблуні”, „Невідомий”);\n— повісті („Fata morgana”, „Тіні забутих предків”);\n— нариси („Хвала життю!” та ін.);\n— цикл мініатюр „На острові”;\n— поезії в прозі та ін.;\n— піднімав у творах проблеми: кохання і шлюбу, милосердя, шукання правди, відстоювання справедливості, служіння митця народові (відмова від особистих інтересів заради громадських), розкриття внутрішнього світу і почуттів персонажів;\n— портретно-пейзажний живопис у творах;\n— уміння передати найтонші порухи людської душі;\n— звукове „інструментування” зображуваного;\n— ідейно-композиційне навантаження психологічних деталей;\n— образність мови;\n— відмова від фольклорної орнаментації.\nНовела розпочинається присвятою („Присвячую кононівським полям”) та переліком незвичайних дійових осіб (Моя утома, Ниви у червні, Сонце, Три білих вівчарки, Зозуля, Жайворонки, Залізна рука города, Людське горе). Однак „Intermezzo” не драматичний, а епічний твір.\nМ. Коцюбинський через інтенсивну роботу, виконання службових обов’язків виснажився фізично і морально. Улітку 1908 р. письменник відпочивав у садибі відомого українського громадського діяча Євгена Чикаленка в селі Кононівка поблизу м. Яго- тина (Київська область). Природа збагатила письменника численними враженнями. Так у 1908 р. з’явилася новела „Intermezzo”.\nТема твору криється в його назві. Слово „intermezzo” означає „перепочинок, пауза”. Музичний термін означає невелику інструментальну п’єску, виконувану між діями драматичного чи оперного твору при його виставі. М. Коцюбинський вклав глибокий філософський смисл у назву своєї новели. Образом intermezzo новеліст указував не тільки на перепочинок утомленого митця, але й на органічний зв’язок, може, чимсь перерваних періодів у творчості чесного громадянина, який залишився вірний своїм ідеалам. Тож новелу можна вважати й автобіографічним твором.\nІмпресіонізм (від франц. „враження”) - художній напрям, заснований на принципі безпосередньої фіксації вражень, спостережень, співпереживань.\n„Лишилось ще тільки спакуватись... Се було одно з тих незчисленних "треба", які мене так утомили і не давали спати”,- так починається твір. Це „треба” автор порівнює з „многоголовим звіром”. Але він розуміє, що „увільнитись” від нього можна лише на час. Бо життя йде, торкаючи кожного неодмінно, „іде, як хвиля на берег”.\nАвтор зізнається: „Я не можу розминутись з людиною. Я не можу бути самотнім”. Інколи саме це дратує, стомлює, бо людині необхідно час від часу усамітнитись: „Мене втомили люди. Мені надокучило бути заїздом, де вічно товчуться оті створіння, кричать, метушаться і смітять. Повідчиняти вікна! Провітрить оселю!.. Нехай увійдуть у хату чистота і спокій” .\nСама вічність у своїй радісній величній красі постає у цих словах ліричного героя, огортає зеленими руками жалюгідну купку хаток, ниви. „Що значить для них людина? Нічого. Он вийшла в поле дрібна біленька цятка і потопла у нім. Вона кричить? Співає? І робить рух? Німа безвладність просторів все це ковтнула. І знов нічого. Навіть сліди людини затерті й закриті: поле сховало стежки й дороги... Над всім панує тільки ритмічний, стриманий шум, спокійний, певний у собі, як живчик вічності. Як крила тих вітряків, що чорніють над полем: байдужно і безупинно роблять у повітрі круг, немов говорять: так буде вічно...: in saecula saeculorum (на віки вічні)”.\nСпокійний, самотній, сідав десь на ґанку порожнього дому й дивився, як будувалась ніч. Як вона ставила легкі колони, заплітала сіткою тіней, зсувала й підносила вгору непевні, тремтячі стіни, а коли все це зміцнилось й темніло, склепляла над ними зоряну баню. Тепер я можу спокійно спати, твої міцні стіни стануть мі лі мною і цілим світом. На добраніч вам, ниви. Й тобі, зозуле”.\n„Так протікали дні мого intermezzo серед безлюддя, тиші і чистоти. І благословен я був між золотим сонцем й зеленою землею. Благословен був спокій моєї душі. З-під старої сторінки життя визирала нова і чиста - і невже я хотів би знати, що там записано буде?” Життя триває, воно розгортається чистим аркушем нового початку.\nТак людське горе вривається в тишу душі героя., але тепер там немає холодної байдужості. І соціальні біди постають, як примара. Але надто реальна та примара: „Ходиш між людьми, як між вовками... Бідний в убогого тягне сорочку із плота, сусід у сусіда, батько у сина. Людей їдять пранці, нужда, горілка, а вони в темноті жеруть один одного. Як нам світить ще сонце і не погасне? Як можемо жити?”\n— гармонія між людиною та світом природи;\n— життя і смерть, добро і зло;\n— язичництво і християнство;\n— сила кохання і неможливість існування без нього;\n— вплив мистецтва на людину;\n— роль праці в житті людей;\n— стосунки батьків і дітей.\n— між родами (Палійчуки - Гутенюки) - Іван - кохання — Марічка;\n— людини з дикою гірською природою (Іван - Чугайстир);\n— людини із власним „я” (роздвоєність Івана);\n— побутовий (Іван - Палагна);\n— людини з людським буттям (Іван - смерть).\nТі очі ніби бачили щось приховане від інших: „Дивиться перед себе, а бачить якесь далеке і не відоме нікому...” Мати з полегкістю відпускала Івана з хати, і він ішов у гори, у ліс, де йому було затишно, де усе було зрозуміле й рідне. Мати навіть побоювалась, чи не підмінили її дитину: „Не "сокопилася" баба при злогах, не обкурила десь хати, не засвітила свічки - і хитра бісиця встигла обміняти її дитину на своє бісеня”. Бо син краще почувався серед природи, у лісі, ніж у хаті біля людей. Світ здавався йому казкою, „повною чудес, таємничою, цікавою і страшною”. Іван семи років „умів знаходити побічне зілля - одалеп, матриган і підойму, розумів, про що канькає каня [рід коршуна], з чого повстала зозуля, і коли оповідав про все ж вдома, мати непевно позирала на нього: може, воно до нього говорить?” Знання про світ природи і світ людини якось швидко стали йому доступні, зрозумілі. „Знав, що на світі панує нечиста сила, що арідник [злий дух] править усім, що в лісах повно лісовиків, які пасуть там свою маржинку [худоба]: оленів, зайців і серн; що там блукає веселий чугайстир [міфічна лісова істота], який зараз просить стрічного в танець та роздирає нявки; що живе в лісі голос сокири. Вище, по безводних далеких недеях [диких верхівках гір], нявки розводять свої безконечні танки, а по скелях ховається щезник”.\nОдного разу Іван зайшов далеко у гори і раптом почув ту жадану тиху музику. Але хто ж грав у цьому безлюдному місці? Іван повернувся і скаменів: „На камені, верхи, сидів "той", щезник, скривив гостру борідку, нагнув ріжки і, заплющивши очі, дув у флояру”. Іван хотів тікати - і не зміг; хотів закричати - голоса нема. Але ось голос з’явився, а той щезник раптом пропав. Кинувся Іван бігти вниз, і біг, доки не впав без сили. Потім прийшовши до тями, Іван спробував повторити мелодію, але вона довго не давалась. Проте хлопець починав ще і ще. І нарешті „лісом попливла чудна, не відома ще пісня, радість вступила у його серце, залляла сонцем гори, ліс і траву, заклекотіла в потоках, підняла ноги в Івана і він... закружився у танці”. Душа і серце співали у хлопця. „На сонячній плямі полянки, що закралась в похмуре царство смерек, скакав біленький хлопчик, немов метелик пурхав зі стебла на стеблину, а обидві корови - жовтаня і голубаня, просунувши голови межи галузки, привітно дивились на нього, жуючи жуйку, та зрідка дзвонили йому до танцю”. У лісі знайшов Іван те, чого шукав.\nОдного разу, повертаючись з храму, два ворогуючі роди зустрілись, і сталася бійка між Гутенюками і Палїйчуками. Іван не зрозумів, як воно сталося, та коли побачив, як упав його батько, „як підтята смерека”, кинувся у бійку. В запалі бійки вдарив дівча, „що тряслось з жаху біля самого воза”. Іван здогадався, що це „Гутенюкова дівка”. Та почала тікати, він наздогнав її, шарконув за пазуху і роздер сорочку. Звідти впали не землю нові кісники, які він вкинув у річку. „Тоді дівчинка, зігнута вся, подивилась на нього спідлоба якимсь глибоким зором чорних матових очей і спокійно сказала:\n— Нічьо... В мене є другі... май ліпші”.\nТак росли вони серед потоків і лісів, чисті і наївні. Але дитинство минуло, і Іван „був уже леґінь, стрункий і міцний, як смерічка, мастив кучері маслом, носив широкий черес і пишну кресаню. Марічка теж вже ходила в заплітках, а се значити мало, що вона вже готова й віддатись”. Вони не пасли більше ягнят, а зустрічались лише на свято та у неділю. „Сходились коло церкви або десь в лісі, щоб старини не знала, як кохаються діти ворожих родів. Марічка любила, коли він грав на флоярі. Задуманий все, встромляв очі кудись поза гори, неначе видів, чого не бачили другі, прикладав мережану дудку до повних уст, і чудна пісня, якої ніхто не грав, тихо спадала на зелену отаву царинок, де вигідно послали свої тіні смереки”. І здавалося їм, що на світі тільки дві барви: „в зеленій - земля, в блакитній - небо”. І серед цього зелено-блакитного світу лише вони двоє. „Марічка обзивалась на гру флояри, як самичка до дикого голуба, - співанками. Вона їх знала безліч. Звідки вони з’явились - не могла б розказати. Вони, здається, гойдалися з нею ще у колисці, хлюпались у купелі, родились у її грудях, як сходять квітки самосійні по сіножатяхг як смереки ростуть по горах... Марічка і сама вміла складати пісні”.\nПоезія Іванових мелодій спліталася з летючими віршами Маріччиних коломийок. Вони покохали один одного. „Вона давно вже була Іванкова, ще з тринадцяти літ. Марічка часто питала, чи будуть вони у парі назавжди, адже їхні сім’ї ніколи цього не дозволять. Та Іван запевняв, що й питати родичів не буде, бо Марічка мусить бути його. На танцях запрошував її відверто і „наче на злість старині вій на танцях вимахував дівкою так, що аж постоли розсідались”.\nВона втішала сама себе, up обов’язково буде дивитися на гори, то може, й побачить його: „Як муть мряки сідати на гори, я сяду та й си заплачу, що не видно, де пробуває милий. А як в погожу річку зазоріє небо, я му дивитись, котра зірка над полонинков - тому бачить Іванко... Тільки співати залишу”.\nВідтак теплим весняним ранком Іван пішов на полонину. „Іван піднімався все вище... Ліси уступали місце гірським сіножатям, м’яким і повним. Іван брів серед них, як по озерах квіток, нагинаючись часом, щоб закосичить кресаню [капелюх] жмутком червоної грані або блідим вінком невістульки.\nА у долині, вкритій від вітру, знайшов Іван стаю [дерев’яний намет для вівчарів]. Тут, серед гір, Іван разом з іншими мав доглядати худобу, що її зганяли на літо сюди з різних сіл. Кожен знав свою справу і мав тут свої обов’язки. Чоловіки ставилися до них як до священних. „Тим часом ватра розгоралась на полонині. Повним поваги рухом;, як давній жрець, підкидав ватаг до неї сухі смереки та свіжу хвою, і синій дим легко здіймався над нею...\n„Ой, як будуть вівчарики білі вівці пасти, будуть мої співаночки за кресаню класти... - згадується йому милий дівочий голос, і він зриває квітку та закосичує нею кресаню”. „Гірське повітря прополоскало груди, хочеться їсти. І як самотно! Стоїш тут маленький, як бадилина у полі. Під ногами зелений острів, що його обливають блакитні води далеких гір. А там, по суворих диких верхах, десь у безводах, в безслихах, гніздиться всяка мара, ворожа сила, з якою тяжко боротись. Лиш одно - сокотися...” Поволі тягнеться час. За день Іван геть стомлюється. Але уві. сні приходить до нього Марічка. Він сам до себе говорить, що то не вона, але щось його ніби тягне за Марічкою. Від сну він прокинувся раптом, почувши крик худоби. Серце його калатало. І ось нарешті трембіта сповіщає, що кошари чекають на вівці.\nБагато пригод зазнав Іван тим літом. Раз ніби бачив, як з одинокої смереки в лісі виступив якийсь чоловік і вибігли за ним серни, яких той пас із допомогою ведмедя. Іван показував на те диво іншим, але ніхто нічого подібного не бачив. „Часто негура [туман] заставала вівці в половині. У густій мряці, білій, як молоко, все пропадало: небо, гори, ліси, пастухи... Вівці сивим туманом котились попід ногами, а далі пропадали й вони... Так вони розгубили кілька овечок”. Зрідка до вівчарів приходили люди з долини, розповідали нехитрі новини сільського життя. А вечорами вівчарі збиралися біля багаття і „зголоднілі за літо без "челядини" [жінок], вели безконечні масні розмови”.\nІван же кликав Миколу і прохав його розповісти якусь казку, бо той багато їх знав. Так Іван коротав ночі, Микола захворів, і Іван замість нього пильнував ватри, варив для всіх кулешу. Та серце його неспокійне. Його переслідували сумні думи, важкі сни, у яких йому ніяк не зустрітися з Марічкою. Інколи ж так Іванові ставало погано серед тиші, холоду та самоти, що здавалося „щось велике, вороже душить його, ся затверділа тиша, байдужий Спокій, сей сон небуття”. А одного разу він почув тихий голос: „Іва-а!” Так кликала його Марічка. „Марічка? Де вона взялась? Прийшла на полонину? Вночі? Заблудилась і кличе? Чи, може, йому причулось? Ні, вона тут”. Він побіг навпростець туди, звідки чувся голос, і застиг над прірвою навкруги туман. Чи то був її голос?\nЛюбила вона багате, пишне вбрання, але була добра ґаздиня і помагала у щоденних турботах чоловікові. Іван же одержав можливість працювати коло худоби: „Тепер він мав коло чого ходити. Не був жадний багатства - не на те гуцул жиє на світі, - саме плекання маржинки сповняло радістю серце. Як дитина для мами - такою була для нього худібка”. А головне - і думки його були зайняті худобою: то він турбувався про сіно, то про захист худібки від звіра, від відьом. Скрізь була небезпека. А більш усіх їм докучала сусідка Хима: „Чого вона тільки не виробляла, ота родима відьма! Перекидалась у полотно, що біліло смерком попід лісом, повзла вужем або котилась горбами прозорим клубком. Спивала, нарешті, місяць, щоб було темно, як йде до чужої худоби. Не один присягався, що бачив, як вона терницю доїть: заб’є у неї чотири кілки, неначе дійки, - і надоїть повну дійницю”.\nБрав в одну руку зі стравою миску, а в другу сокиру і виходив надвір. Зелені гори, убравшись у білі гуглі [вид верхнього одягу у гуцулів з білого сукна], прислухались чуйно, як дзвеніло на небі золото зір, мороз блискав срібним мечем, потинаючи згуки в повітрі, а Іван простягав руку у сю скуту зимою безлюдність і кликав на тайну вечерю до себе всіх чорникнижників, мольфарів, планетників всяких, вовків лісових та ведмедів. Він кликав бурю, щоб була ласкава прийти до нього на ситі страви, на палені горілки, на вечерю святу, але вони не були ласкаві і ніхто не приходив, хоч Іван спрощував тричі. Тоді він закликав їх, щоб не з’явились ніколи, - і легко зітхав”.\nІ ось одного разу Палагна захотіла відвідати корів у лісі, бо сон, що бачила, віщував їй недобре. Аж раптом найшла „важка синьо-біляста хмара”, що мала принести град. Палагна по-своєму уявляла походження граду, вважаючи, що то чорнокнижники сікли лід десь по замерзлих озерах у горах, а душі страчених збирали його в мішки та мчали з ними на хмарах розсівати лід по землі. Отак роздумуючи, Палагна помітила чоловіка, що боровся з вітром. Вперто дерся він на скелі і нарешті піднявся на вершок гори. Вона впізнала Юру. „Став проти хмари, одна нога наперед, і склав руки на грудях. Закинув назад бліде обличчя і вперся похмурим оком у хмару. Стояв так довгу хвилину, а хмара ішла на нього. І раптом сильним рухом він кинув кресало на землю. Вітер зараз звіяв її в долину і підхопив на голові в Юри довге волосся. Тоді Юра підняв до хмари ціпок [палиця], що тримав у руці, і крикнув у синій клекіт: „Стій! Я тебе не пускаю!..” Навкруги блискали блискавки, вітер здіймав його волосся і одяг, але Юра стояв непохитно. Деякий час Палагна спостерігала цей дивний двобій, коли хмара ніби спинилася, хоч не хотіла підкорятися, а Юра заклинав її йти „у безвісті, у провалля”, але не на сіножаті, бо пропаде худоба. Нарешті хмара скорилася і „розв’язала мішки” з градом над річкою, а Юра, відвернувши бурю, впав знесилений. До нього прибігла Палагна, сяяча, як сонце, і з турботним питанням: „Юрочку, не сталось чого лихого?..” І з того дня вона стала „любаскою” Юри.\n„Всі говорили про Палагну та Юру, чув і Іван, але приймав усе байдуже. Як мольфар, то й мольфар. Палагна цвіла й веселилась, а Іван нидів і сох, втрачаючи силу. Він сам дивувався тій зміні. Що сталося з ним? Сили покидали його, очі, якісь розпорошені й водянисті, глибоко запались, життя втратило смак. Навіть маржинка не давала колишньої втіхи. Чи йому пороблено що, хто урік? Не мав до Палагни жалю, навіть кривди не чув у серці, хоч бився за неї з Юром”. Бився не зі злості, а так годилося, бо спровокував його побратим Семен, що вдарив Юру першим, дорікнувши за дружину Івана. Юра ледве не вбив Івана, але їх розборонили, і все залишилося, як і було. Іван худнув, втратив апетит і одного разу побачив, як на обійсті в Юри мольфар тримав перед Палагною глиняну ляльку і тикав у її пальцями, примовляючи: „Б’ю кілок тут, - шептав зловісно, - і сохнуть руки та й ноги. В живіт - карається на живіт; не годен їсти...” Іван зрозумів, що то вони проти нього змовляються, схотів убити обох на місці, але раптом замість злості на нього зійшли спустошення і байдужість. Він пішов, не знаючи куди. „Куди він йшов? Не міг навіть згадати. Блукав без мети, злазив на гори, спускався і підіймався, куди ноги носили. Нарешті побачив, що сидить над рікою. Вона клекотіла та шуміла під ногами у того, ся кров зелена зелених гір, а він вдивлявся без тями в її бистрину, аж нарешті в його стомленім мозку засвітилась перша ясніша думка: на сім місці брела колись Марічка. Тут її взяла вода. Тоді вже згадки самі почали зринати одна по одній, наливати порожні груди”. Він сидів над річкою й знову чув голос Марічки, її співаночки, бачив її миле обличчя, згадував її щиру ласкавість, і туга знову охоплювала його серце. Бо тепер усе минуло, нічого немй. І ніколи не повернеться. Колись Марічка, а тепер він... „Вже його зірка ледве тримається в небі, готова скотитись. Бо що наше життя? Як блиск на небі, як черешневий цвіт... нетривке й дочасне”.\nУсі його клопоти, усі турботи, страх смерті, Палатна і ворожий мольфар кудись відійшли, наче їх і не було ніколи. Він почувався знову молодим і щасливим, він ішов усе далі, забираючись у холодний і непривітний глиб верховинних лісів. От вони й на полянці. Нараз Марічка здригнулася, стала, прислухаючись з тривогою, а потім раптом щезла. Іван розіклав ватру, щоб вона не заблукала, сів на пеньок й став чекати. І ось у лісі почувся тріск. Він думав, що то Марічка, й радо піднявся їй назустріч. Але то був якийсь чоловік. „Він був без одежі. М’яке темне волосся покривало все його тіло, оточало круглі і добрі очі, заклинилось на бороді і звисало на грудях. Він склав на великий живіт зарослі вовною руки і підійшов до Івана.\nДивним був той танець біля лісового вогнища. Іванові надавала снаги думка про спасіння Марічки, і він щоразу підбадьорював лісового духа, а той уже втомився, спітнів і запросився припинити танець. Тоді Іван, що вже теж стомився, був увесь мокрий, запропонував зіграти на флоярі. Він заграв ту саму пісню, яку колись підслухав у щезника в лісі. Чугайстир аж млів, заплющивши очі, підкидаючи п’яти. Нарешті вони обидва повалилися на траву, засапавшись. Затим лісовик подякував Іванові та й пірнув у хащу. Іван знову залишився сам. Але ж де була Марічка? Йому так треба було бачити дівчину, говорити з нею. „Іван мав ще багато їй розказати. Він чув потребу оповісти їй ціле своє життя, про свій тусок за нею, безрадісні дні, свою самотність серед ворогів, нещасливе подружжя...” Іван подався у гущину шукати Марічку. Нараз почув її голос десь ззаду. Треба було вертатися назад. Він поспішав, стукався коліньми об смереки, відводив гілля і жмурив очі. Блукав довго, але не міг знайти полянки. Раптом він знову почув Маріччин голос: „Іва-а!..” Голос бринів десь з-під ніг, з провалля. Іван нарешті зрозумів, що треба спуститися швидше вниз. Він ще подумав, як вона могла злізти звідси, бо тут же найкрутіше. А голос Марічки все кликав його, і він спускався, шукаючи підпору, кваплячись, примовляючи: „Іду, Марічко”. Іван забув про обережність, скакав по камінню, калічив руки і ноги, але поспішав на той рідний голос. І раптом відчув, що чорна безодня тягне його вниз. „Чорна важка гора розправила крила смерек і вмить, як птах, пурхнула над ним у небо, а гостра смертельна цікавість опекла мозок: об що стукнеться голова? Почув ще тріск кості, гострий до нестерпучості біль, що скорчив тіло, - і все розпливлось в червонім вогні, в якому згоріло його життя...” Ледь живого на другий день знайшли його пастухи.\nСмертельне світло сплітало сітку однакових тіней на мертвім і на живих обличчях. Драгліли вола багатих ґаздинь, тихо сяли старечі очі перед повагою смерті, мудрий спокій єднав життя і смерть, і грубі запрацьовані руки важко лежали у всіх на колінах”. Палатна добре і вправно голосила, примовляючи до померлого чоловіка. Сусіди почали згадувати про різні епізоди, пов’язані з небіжчиком: один з ним пастушив разом на полонині, другий ще десь працював. Годилося потішити самотню душу, розлучену з тілом.\n„Чи не багато вже суму мала бідна душа? Така думка, видимо, таїлась під вагою гнітучого смутку, бо од порога починався вже рух. Ще несміливо тупали ноги, пхалися лікті, гуркотів часом ослін, голоси рвались та мішались в глухому гомоні юрми. І ось раптом високий жіночий сміх гостро розтяв важкі покрови суму, і стриманий гомін, наче поломінь, бухнув з-під шапки чорного диму”.


У Києві відкрили пам'ятну дошку Гонгадзе\nУ Києві відкрили пам'ятну дошку Гонгадзе\nУ Києві на будівлі Національної спілки журналістів України відкрили меморіальну дошку на честь журналіста Георгія Гонгадзе.\nНа відкриття дошки прийшли пересічні громадяни, колеги та друзі. Присутніх обурювало, що за 20 років досі не названо замовників вбивства журналіста.\n"Я вважаю, що вже прийшов час оприлюднити матеріали справ, як і оприлюднити те, що було зібрано слідчими. А зібрано було чимало, бо на різних проміжках часу зі справою працювали висококваліфіковані слідчі й вони зробили неможливе", – прокоментувала представниця сім'ї Гонгадзе Валентина Теличенко.\nУ Києві 16 вересня 2000 року зник журналіст і засновник "Української правди" Георгій Гонгадзе. У листопаді того ж року в лісі Київської області знайшли обезголовлене тіло, яке, за висновками експертів, могло належати журналісту.\nЗа вбивство Гонгадзе у 2008 році засудили трьох ексспівробітників Департаменту зовнішнього спостереження МВС України: Валерія Костенка, Миколу Протасова і Олександра Поповича. Суд призначив їм строки ув’язнення від 12 до 13 років за ґратами. У січні 2013 року до довічного ув’язнення засудили колишнього начальника Департаменту зовнішнього спостереження МВС Олексія Пукача.\nПукач подав касацію – убивця Гонгадзе може вийти на свободу\nВсе про: київ, журналісти, вбивство\nЖорстоке вбивство фармацевта в Одесі: введено план «Перехоплення»


Іван Крулько: Особисто від президента залежить, чи буде в Україні Антикорупційний суд | Батькiвщина\nДеякі народні депутати, які не хочуть, щоб в Україні створили Антикорупційний суд, непомітно «вибили» під час голосування у четвер більшість з 13-ти поправок, ухвалених комітетом і погоджених з міжнародними партнерами та Венеціанською комісією.\nПро це розповів Іван Крулько, заступник голови партії «Батьківщина» під час вечірнього ефіру «ПолітКлубу з Віталієм Портниковим» на телеканалі «Еспресо TV».\n«Очевидно, парламенту доведеться повертатись до цих поправок. Але ми маємо розуміти: далеко не всі у ВРУ хочуть, щоб Антикорупційний суд відбувся. І таким «шкідництвом» намагаються цей законопроект зіпсувати, сподіваючись, що потім ці поправки не вдасться повернути назад. А відтак, за закон не голосуватимуть», – припустив він.\nПарламентарій наголосив на важливості створення Антикорупційного суду, який забезпечить невідворотність покарання топ-корупціонерів. Водночас він вважає, що суд не є панацеєю боротьби із корупцією, якщо влада матиме інструменти впливу на цей суд і якщо інші антикорупційні органи не працюватимуть злагоджено.\n«Влада хоче, щоб Вищий антикорупційний суд працював за телефонним правом, за вимогою «цих караємо, а цих – ні». Саме тому вона прописала «ручну» процедуру відбору суддів», – наголосив політик.\nПарламент і громадянське суспільство має добитись, щоб в АКС був реальний механізм невідворотності покарання.\n«Важливо не допустити до суду тих, хто звик брати гроші за винесення рішень. Лише тоді країна не буде бовтатися у другої сотні країн за індексом корупції, які щороку оприлюднює Трансперенсі Інтернешнл. Тоді ми зможемо залучити інвестиції і покращити добробут населення. Антикорупційний суд потрібен ні МВФ, Венеціанської комісії, Раді Європі чи Євросоюзу, а – Україні», – переконаний Іван Крулько.\nНародний депутат повідомив, що «Батьківщина» голосуватиме за законопроект «Про антикорупційний суд» з поправкою фракції, що Громадська рада міжнародних експертів матиме право вето на недоброчесних кандидатів, щоб у деяких «сімей» не було бажання призначати своїх суддів у АКС.\nНа думку політика, ключі до створення Вищого антикорупційного суду – в Адміністрації Президента.\n«Особисто від президента Порошенка залежить, чи буде Антикорупційний суд і яким він буде. Якщо влада сама не вирішить припинити обкрадати власний народ, то жоден антикорупційний суд не допоможе», – підсумував Іван Крулько.


Мінфін: Урізання пільг держорганам заощадило держбюджету два мільярди\n29.08.2014 16:45 77\nЗавдяки скороченню витрат на утримання держорганів і пільг Мінфін заощадив майже 2 млрд грн. Про це кореспонденту Forum'у повідомив заступник міністра фінансів, керівник апарату Володимир Матвійчук.\n«Після внесення змін до держбюджету України зменшено видатки на органи державної влади. Так, Кабмін скоротив кількість легкових автомобілів для обслуговування держорганів до 1,8 тис. штук (41 млн грн), скорочено витрати на мобільний зв'язок (28 млн грн), утримання парламенту, зокрема урізані пільги нардепам (56 млн грн)», - навів дані чиновник.\nТакож скорочено соціальні виплати держчиновникам: ліквідована нагорода за сумлінну працю, урізані зарплати депутатів і керівників держорганів.\n«Загальна сума, заощаджена на даних витратах, склала 1 842 700 гривень», - резюмував Матвійчук.\nпопередня новина Армія Сирії знищила 150 бойовиків у передмісті Дамаска наступна новина Порошенко пропонує щорічну допомогу кавалерам ордена Героїв Небесної Сотні\n26.12.2014 16:41:32 22\n26.12.2014 08:38:05 27\n18.12.2014 14:18:18 44\nМінфін закладає в проект держбюджету-2015 нульове зростання економіки\n17.12.2014 11:21:12 41\nМінфін: Місцеві бюджети більше не будуть прив'язані до дати прийняття держбюджету\n08.12.2014 16:48:04 116\nКабмін вирішив урізати пільги і заморозити соцвиплати\n08.12.2014 11:37:11 1773\nЯресько очікує відновлення зростання економіки України в 2016 році\n03.12.2014 17:36:52 38\nМінфін озвучив макропоказники держбюджету на 2015 рік\n27.11.2014 13:20:54 129\nМінфін буде дотримуватися рекомендацій НБУ при укладанні держбюджету\n21.11.2014 14:47:27 24


Поняття «конфлікт». Види і фази конфлікту\nКонфлікт – це зіткнення протилежно направлених тенденцій в психіці людини (внутрішньоособовий конфлікт), у взаєминах людей (міжособовий конфлікт) між груп (міжгруповий конфлікт). Конфлікт виникає, коли стикаються протиборчі інтереси, мотиви, точки зору, позиції, наприклад:\nконфлікт із-за розбіжності поглядів на виховання дитини у батьків;\nконфлікт із-за зіткнення домагань на держбюджетну дотацію або імпортну апаратуру між відділами;\nконфлікт між колегами, що змагаються в прагненні довести правоту свого підходу до справи або свою інтелектуальну перевагу;\nконфлікт між науковими угрупуваннями, прагнучими упровадити в практику найбільш прогресивне, із їхньої точки зору, учення;\nконфлікт між бажанням ладнати з людьми і незламним прагненням домінувати над ними у однієї і тієї ж особи і тому подібне.\nВиди і фази конфлікту. Всі конфлікти можна розділити на реалістичних, або наочні, і нереалістичні, або безпредметні. У реалістичних конфліктах можуть бути виділені конструктивна і деструктивна фази, а нереалістичні конфлікти складаються з однієї фази – деструктивною. Співвідношення видів і фаз конфлікту:\nРеалістичний (наочний) конфлікт.\nМета: добитися конкретного результату – матеріальних або нематеріальних переваг Нереалістичний (безпредметний) конфлікт.\nМета: звільнитися від напруги\nПорушення спілкування призбереженні спрямованості на предмет суперечки Фаза деструктивна.\n1-а стадія (оборотна) – необгрунтована критика, зневага, особисті випади.\n2-а стадія (необоротна) – перехід на осіб, взаємні образи, порушення сприйняття і самоконтролю, повний відхід від предмету суперечки\nРеалістичні (наочні) конфлікти викликаються незадоволенням певних вимог учасників і несправедливим, на думку однієї або обох сторін, розподілом переваг між ними. Вони направлені на боротьбу з передбачуваним джерелом незадоволеності або несправедливості, мають своїй на меті досягнення певного результату.\nНереалістичні (безпредметні) конфлікти, хоча і вимагають взаємодії між двома або більш людьми, причиною своєю мають не що суперечать один одному устремління суперників, а потреба звільнитися від напруги, принаймні, у одного з них.\nКонструктивна фаза конфлікту характеризується тим, що обидва опоненти усвідомлюють мету, предмет і засоби спільної діяльності (бесіди, роботи над чимось і т. п.), правильно оцінюють свої можливості і свій стан і здатні на правильну оцінку стану н реакції опонента.\nДля конструктивної фази конфлікту характерна незадоволеність (виразна або несвідома) собою, опонентом, предметом спільної діяльності, бесідою.\nМожна виділити дві основні групи ознак конструктивної фази конфлікту:\nстиль ведення розмови – підвищений емоційний тон мови, докори, виправдання, вислови, що відображають орієнтацію на себе і свої інтереси при ігноруванні реакцій партнера і слабкості зворотного зв'язку;\nнемовні характеристики поведінки – ухід від розмови, припинення спільної діяльності або її неякісне виконання, спроби згладити негативні результати або наслідки діяльності, напружений самоконтроль поведінки, специфічні немовні реакції, що вказують на негативне відношення до розмови, напругу, замішання – раптове збільшення дистанції, ухвалення закритої пози, відведення погляду, неприродність міміки, жестикуляції і ін.\nРазом з тим спільна діяльність, бесіда залишаються в рамках ділового обговорення, розбіжності не приймають необоротного характеру, опоненти контролюють себе, віддають собі звіт в тому, що відбувається.\nДеструктивна фаза конфлікту починається тоді, коли взаємна незадоволеність опонентом друг іншому, способами вирішення проблеми, продуктивністю спільної діяльності перевищує якийсь критичний поріг і спільна діяльність стає некерованою. Ця фаза може бути розбита на дві стадії.\nПсихологічно перша стадія деструктивної фази характеризується: прагненням завищити свої можливості і занизити можливості опонента, самостверджуватися за його рахунок; необгрунтованістю критичних зауважень; зневажливими репліками, жестами, поглядами в його адресу. Ці реакції усвідомлюються опонентом як особисті образи і включають механізми активного захисту і протидії його сторони.\nДруга стадія деструктивної фази характеризується: підвищенням активності опонентів при різкому ослабленні самоконтролю; порушенням сприйняття реакцій партнера аж до повного спотворення його слів і жестів; відходом від проблеми, предмету суперечки, діяльності і переходом на особі один одного і взаємні образи. На цьому етапі опоненти самі не можуть повернутися на рейки конструктивного конфлікту. Процес став некерованим, необоротним.\nВ рамках цього загального розділення можна виділити і інші різновиди конфліктів:\nпо ступені прояву ознак – відкриті і приховані конфлікти;\nпо ступеню інтенсивності – інтенсивні і стерті;\nпо тимчасовій протяжності – короткочасні і затяжні;\nпо статусному співвідношенню учасників – вертикальні (між начальником і підлеглим) і горизонтальні (між людьми, що не мають офіційних переваг один перед одним).\nКонфлікти можуть нести в собі не тільки негативний, але і позитивний емоційний заряд. У нім є місце не тільки для заздрості, незадоволеності собою і іншими людьми, страху, неприязні і навіть ненависті, але і для передчуття боротьби, натхнення, живого інтересу до суперника, надії на успіх в своїй справі. Було б зайвим спрощенням ототожнювати всі позитивні емоції з конструктивною фазою конфлікту, а негативні–с деструктивною його фазою. Дуже часто і на конструктивній фазі конфлікту виникають негативні емоції (досада, образа, розгубленість), а для деяких людей велике задоволення приносить неприязний обмін “люб'язностями” на необоротній стадії конфлікту. Тут багато що визначається особовими особливостями, зокрема, схильністю особи до конфліктної поведінки. Розглянемо ці і інші передумови виникнення конфлікту.


Несправні датчики температури відпрацьованих газів можна визначити шляхом візуального огляду, зчитування виміряних значень і кодів помилок або аналізу принципових схем. Ми показуємо, як майстерні повинні приступити до діагностики.\nДатчики температури відпрацьованих газів стали незамінними в сучасних автомобілях і виконують найрізноманітніші завдання. Вони використовуються як в бензинових, так і в дизельних двигунах в декількох точках вихлопної системи для вимірювання температури відпрацьованих газів, а потім відправки її в вигляді сигналу електричної напруги на блок керування двигуном (ЕБУ). Для цього в вимірювальний наконечник датчика температури вихлопних газів вбудований електричний резистор, значення якого змінюється в залежності від температури. Ці резистори називаються термісторами. Є дві групи: у датчиків з негативним температурним коефіцієнтом (NTC) опір зменшується з підвищенням температури, у датчиків з позитивним температурним коефіцієнтом (PTC) опір збільшується з підвищенням температури.\nУ більшості випадків датчик температури вихлопних газів підключається безпосередньо до блоку управління двигуном. Разом з іншим резистором в блоці управління датчик утворює послідовний ланцюг, який ділить електричну напругу. Сигнал вимірюється на дільнику напруги і перетворюється в інформацію про температуру з використанням спеціального алгоритму.\nЗавдання датчиків температури відпрацьованих газів розрізняються залежно від типу приводу: в бензиновому двигуні вони в основному використовуються для захисту критичних компонентів, таких як турбокомпресор або каталітичний нейтралізатор, від перегріву. У дизелях датчики також допомагають контролювати температуру сажового фільтра. Тому що дизельні сажеві фільтри повинні час від часу регенеруватися, щоб захоплені частинки сажі спалювалися до золи. Тільки при температурі 600 градусів Цельсія блок управління може ініціювати регенерацію, яка забезпечує майже повне окислювання частинок сажі. Тому датчики температури вихлопних газів також мають вирішальне значення для підвищення паливної економічності.\nДефекти виявляються по-різному\nЯкщо один або кілька датчиків температури відпрацьованих газів несправні або надають недостовірні значення, це розпізнається блоком управління, і робота двигуна зазвичай переходить в аварійний режим для захисту компонентів. Однак також можуть відображатися помилки в системі свічок розжарювання або сажового фільтру. Якщо фільтр твердих часток не регенерується належним чином через несправний датчика температури вихлопних газів, це також може проявлятися в погіршенні поведінки автомобіля при водінні, підвищених викидах, збільшеній витраті палива або втраті потужності.\nВихід з ладу датчиків температури відпрацьованих газів може бути викликаний різними причинами. Оскільки датчики в області вихлопної системи піддаються впливу високих температур, це може привести до відмови в разі теплового перевантаження, викликаної, наприклад, дефектом в системі приготуванні суміші або в системі впорскування. Іншими причинами виходу з ладу є корозія і механічні пошкодження, які можуть виникнути як зовні корпусу датчика, так і всередині. Наприклад, якщо автомобіль з гарячою вихлопною системою переміщається через зону затоплення, це може привести до теплового удару у вихлопній системі і, таким чином, до пошкодження каталітичного нейтралізатора і датчиків. Однак несправний блок живлення і вібрація також можуть вплинути на датчики температури вихлопних газів.\nВиявляйте неправдоподібні показники\nЩоб під час діагностики в майстерні визначити, який з датчиків вихлопних газів несправний, необхідно попередньо зчитати пам'ять несправностей блоку управління двигуном. Всі виникаючі помилки зберігаються там і можуть бути зчитані за допомогою відповідного діагностичного пристрою, такого як Hella Gutmann Mega Macs 77. У нашому прикладі VW Passat з 2,0-літровим двигуном TDI 16V (2015 року випуску), в якому в залежності від комплектації встановлено до чотирьох датчиків температури вихлопних газів, коди помилок 15709 і 5257 вказують на несправність датчика номер три перед фільтром сажі. Залежно від системи, додаткові параметри також можуть відображатися і використовуватися для пошуку та усунення несправностей, наприклад, виміряні значення температури. Якщо один з датчиків показує неправдоподібне значення при холодному двигуні, можна припустити, що датчик несправний або є проблеми з контактами.\nЯкщо коди помилок або виміряні значення не надають ніякої інформації про дефект, для пошуку та усунення несправностей можна використовувати принципові схеми системи з інформації про автомобіль. Призначення контактів датчика температури вихлопних газів або колір кабелю можна знайти в технічній документації і використовувати для подальших перевірок. При пошуку несправностей після діагностики блоку управління рекомендується візуальний огляд компонентів і периферійних пристроїв в моторному відсіку.\nПри заміні датчиків слід дотримуватися зазначеного моменту затяжки, зазвичай від 40 до 45 ньютон-метрів. Також рекомендується нанести гарячу пасту для гвинтів, щоб датчики можна було легко видалити знову.\nДатчики в системі нейтралізації вихлопних газів\nКрім датчиків температури відпрацьованих газів, у вихлопній системі є й інші датчики, які виконують інші завдання.\nТам встановлені наступні датчики:\n- Датчики часток: в автомобілях з дизельним двигуном з фільтрами твердих частинок використовується датчик часток, який показує блоку управління, що фільтр твердих частинок працює належним чином. Датчик використовує вимірювання опору для оцінки частки частинок сажі у вихлопних газах.\n- Датчики перепаду тиску: цей тип датчика виконує два завдання: датчик відстежує перепад тиску в фільтр сажі і, таким чином, може розпізнавати стан навантаження, яке має вирішальне значення для регенерації. Він також подає сигнал для регулювання рециркуляції відпрацьованих газів низького тиску.\n- Датчики оксиду азоту: робота каталітичних нейтралізаторів SCR з впорскуванням сечовини залежить від сигналів одного або двох датчиків оксиду азоту, тому блок керування може вводити правильну кількість сечовини і забезпечувати роботу системи.\n- Лямбда-зонди: лямбда-зонди призначені для вимірювання концентрації кисню у вихлопних газах бензинових і дизельних двигунів. Вони контролюють підготовку суміші в бензинових двигунах і швидкість рециркуляції відпрацьованих газів в двигунах із запалюванням від стиснення.\nTags: датчики температуры отработавших газов, диагностика неисправностей, система выпуска\nЧетверг, 29 Июль 2021 12:36


Правила поїздок між регіонами: які документи потрібні Правила поїздок між регіонами: які документи потрібні - Тижневик "Номер один"\nОпубліковано: 21 Жовтня 2021р. о 9:00 Переглядів: 329\nІз 21 жовтня набувають чинності нові правила міжрегіональних перевезень у «жовтому» та «червоному» рівнях епіднебезпеки. Йдеться про автомобільний транспорт на автобусних маршрутах, авіаційний та залізничний транспорт міжобласного сполучення. Норми не будуть застосовуватись до міських та внутрішньообласних перевезень. Для користування міжрегіональним транспортом у регіонах із «жовтим» та «червоним» рівнем епіднебезпеки потрібно буде мати один із документів:\n– оформлений на порталі “Дія” або в однойменному додатку “жовтий” чи “зелений” міжнародний чи внутрішній COVID-сертифікат на підставі отримання однієї дози вакцини або повного курсу вакцинації;\n– Міжнародне свідоцтво про вакцинацію, яке буде чинним рік від дати останнього щеплення. Його можна оформити у лікаря, що проводив щеплення в пункті щеплення закладу охорони здоров’я, або в сімейного лікаря;\n– Відповідальність за наявність у всіх водіїв, членів екіпажу літака та пасажирів зазначених документів несе перевізник. Наразі на етапі тестування перебуває COVID-сертифікат на підставі одужання пацієнта. Підставою для отримання COVID-сертифіката стане одужання особи, якщо перед цим діагноз був підтверджений позитивним ПЛР-тестом. Документ може бути отриманий не раніше 14-го дня після встановлення діагнозу. Важливо, що і факт захворювання (позитивний ПЛР-тест), і факт одужання мають бути підтверджені в електронній системі охорони здоров’я, — пояснює директорка департаменту охорони здоров’я Тернопільської обласної державної адміністрації Ольга Ярмоленко.\nМітки: документи, проїзд між регіонами


Сільрада має надати відповідь про сплату за землю, а не пересилати запит до казначейства | Доступ до правди\nСільрада має надати відповідь про сплату за землю, а не пересилати запит до казначейства\n3 Липня 2017 13:40\nУповноважений Верховної Ради з прав людини відкрив провадження проти посадової особи сільської ради Гатного Сергія Вітенка за неправомірне перенаправлення інформаційного запиту. Про це повідомляє журналіст Сергій Чагаров.\n«Доступ до правди» писав про те, що запитувач просив надати документи, що підтверджують сплату оренди земельних ділянок площею 48 га у селі Гатне, де нині будують житловий комплекс «Озерний гай Гатне».\nКрім того, запитувач просив надати документи, що підтверджують сплату коштів при зміні їх цільового призначення. Сільська рада Гатного переслала даний запит до Казначейської служби Києво-Святошинського району.\nКазначейство також не надало інформації на запит журналіста і Омбудсман відкрив проти нього провадження.\nПісля того Казначейство надіслало відповідь в якій вказало, що воно не є розпорядником тієї інформації, яку вимагав запит і Гатненська сільська рада перенаправила його до них хибно.\nОтримавши відповідь від Казначейства, Чагаров звернувся із скаргою на сільраду Гатного до Омбудсмана повторно.\n«Я оскаржував відповідь сільської ради за підписом Вітенка від 30 січня 2017 року відповідно до пп. 3 та 5 частини першої статті 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідальність за які передбачена частиною другою статті 212-3 КУпАП «Безпідставна відмова у задоволенні запиту», «Надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації». Тобто Гатненська сільська рада у відповіді на мій запит сказала не правду про те, що Казначейство є розпорядником цієї інформації і я ці дії оскаржував», - зазначає Сергій Чагаров.\nХристина Буртник, юрист ГО «Центр демократії та верховенства права» коментує ситуацію:\n- Коли однією й тією ж інформацією володіють кілька розпорядників, запитувач має право звернутись до будь-якого з них. І кожен у такому випадку повинен надати її. Обов'язок переслати запит до належного розпорядника (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації») виникає у розпорядника тільки у випадку, коли він не володіє запитуваною інформацією.\nУ даному випадку логічно, що сільська рада володіє (принаймні зобов'язана володіти) інформацією про кошти, які надійшли за оренду земельної ділянки, а тому зобов'язана її надати, не пересилаючи запит.


З 1 січня в Монголії електроенергія в нічний час стане безкоштовною — Поштівка\n28 Грудня 2016, 00:45\nПро це заявив прем’єр-міністр країни Ж.Ерденебат.\nВ ході засідання національного комітету щодо зменшення забруднення повітря прем’єр-міністр Монголії Жаргалтулгин Ерденебат зазначив, що уряд повинен вжити ефективних заходів з очищення повітря.\nНаціональний комітет Монголії з питань зменшення забруднення повітря отримає 5 млрд. ($ 2 млн) тугриків з бюджету в 2017 році.\n“Перш за все, нам потрібна перепланування юрточних районів (в місті 80 відсотків усіх викидів відбувається через домашні печі, переважно розташованих в цих районах). Ми плануємо побудувати квартири в юрточному районі, використавши для цього пакет допомоги в 50 мільйонів доларів з Китаю. Лі Кецян, прем’єр Китаю, під час липневого візиту в Улан-Батор, пообіцяв надати фінансову допомогу Монголії, “- повідомив прем’єр країни.\nІз затверджених урядом Монголії 5 млрд тугриків для боротьби з забрудненням повітря і навколишнього середовища у 2017 році в цілому 3,5 млрд тугриків буде використано для введення нульового тарифу на електроенергію в нічний час доби.\nПосилаючись на попередню адміністрацію, прем’єр Ерденебат дійшов до наступного висновку:\n“Монголія” спалила “130-140 млрд тугриків, борючись із забрудненням повітря, проте боротьба виявилася невдалою. Отже, ми відкинули програму для сімей з розповсюдження чистого спалювання вугілля для опалювання житла.”\n- Байкал опинився під загрозою висихання через будівництво ГЕС у Монголії\nПоштівка » Світ » Азія » З 1 січня в Монголії електроенергія в нічний час стане безкоштовною\nАзія У Китаї відкрили найвищий у світі навісний міст


Корисні поради / натхнення / Закони йоги\nжиття не можна прожити без правил і законів, Вони оточують нас повсюдно, але деякі з них не просто регулюють відносини між людьми. з дитинства нам кажуть, що і як робити, і ми до цього звикаємо.\nяк наслідок, у дорослому житті періодично ми стаємо жертвами умілих маніпуляторів, які користуються нашими набутими рефлексами. пропонуємо тобі скористатися практикою йогів і дізнатися, як протистояти маніпуляціям з боку і зберігати свою думку в будь-яких життєвих ситуаціях.\nпочувши в зверненні слово «треба» або його синонім,для початку задумайся про те, «треба» чи це тобі. маніпуляційні звернення в першу чергу приховують те, що вони створені саме на благо маніпуляторів. іноді люди навіть не підозрюють, що стають маніпуляторами. якщо ми, наприклад, приберемо маніпуляції з знайомої батьківської фрази «Тобі варто знайти роботу!», То отримаємо щось подібне: «Мені хочеться, щоб ти перестав від мене залежати!»\nдумай, перш ніж пообіцяти!\nбудь необдумане обіцянку може виникнути підтиском іншої людини. таким чином, маніпулятор зіграє на твоєму почутті провини і змусить його виконати. але якщо вже дав обіцянку - тримай слово! а в наступний раз подумай двічі, перед тим як брати на себе зайві зобов'язання.\nне варто допомагати без прохання\nу тебе були найкращі наміри, але ти зробивтільки гірше. знайоме? крім того, що ти не допоміг зараз, в наступний раз будуть вважати, що ти просто зобов'язаний допомагати. якщо тобі здалося, що людина потребує допомоги, спочатку запитай у нього про це. може каблук тієї дівчини застряг не випадково, і вона просто хотіла познайомитися з тим гарним хлопцем, а ти все зіпсував.\nякщо просять - допоможи!\nпам'ятай, що вдячність повинна бути нагородою за будь-яке прохання. і якщо у тебе щось попросили, то ти маєш повне право теж про щось попросити, причому відразу ж.\nНині на першому місці\nкористуючись цим законом, ти зможеш зруйнувати відразу два види маніпуляцій. якщо тебе порівнюють з тобою ж в минулому, заперечуй це справжнім. маніпуляція з серії «Колись ти був іншим» парирується фразою «Це було колись». обіцяють солодке майбутнє, частини туші невбитого ведмедя та інше? все припиниться після питання: «А що конкретно я отримаю зараз?»\nсильні емоційні зв'язки можуть привести до шантажу. радимо задуматися, якщо тобі починає здаватися, що ти живеш не з ріднею, а з терористами.\nмета - це маяк!\nце означає, що не можна ставити конкретну мету,як би дивно це не звучало. завжди є ймовірність, що її нав'язали тобі ззовні. важливо пам'ятати про те, що буде далі, і ставити це питання оточуючим. якщо тобі кажуть про обов'язкове вищу освіту, то згадай, що є багато професій, які його не вимагають.\nне треба заважати\nнайбільш геніальний закон, яким потрібно регулярно користуватися. вчасно скажи собі або кому-то "не заважай!" і побачиш, як все чудово закінчиться.\nвсе залежить від твого ставлення\nтут треба трохи пофілософствувати. використовуй всі можливості, навіть невдачі. маніпулятори будуть впливати на твій настрій, скаржачись на навколишні проблеми і пригадуючи твої промахи. тому пам'ятай про 9 законі і міняй події, змінюючи ставлення до них.\nуникай критики і засуджень\nіноді дуже хочеться покритикувати кого-небудь. але тобі від цього ніякої користі, а значить, і не треба вдаватися до критики. якщо тебе засуджують - вислухай, але не відповідай. скажи кілька фраз в стилі: «Запропонуй що-небудь, щоб змінити ситуацію» або «Де впевненість, що ти правильно оцінюєш ситуацію?» хоча, напевно, краще просто не реагувати.\nподілися тільки особисто перевіреною інформацією\nне перевіривши інформацію на власній шкурі, тистаєш звичайним пліткарем. тобі перестануть вірити, і, будь упевнений, недруги не забудуть цим скористатися. почувши інформацію від інших, уточнюй, перевіряли вони її чи ні. ось побачиш, що в більшості випадків інформація зовсім не перевірена.\nне забувай запитувати дозвіл\nце скоріше етикет. користуйся, і будеш виглядати не тільки ввічливим, але і врятуєш себе від зайвих зусиль. закон тісно пов'язаний з третім, але якщо придивишся, то побачиш, що вони все пов'язані.\nми діяли згідно 11-му закону йоги. бери приклад з нас, перевір вищесказане на собі і розкажи іншим.


Лікарі розповіли, які обстеження потрібно проходити раз на рік кожному після 30 років\nМаша Федоренко 30.11.2019\nЗ кожним роком люди все частіше стикаються з проблемами зі здоров'ям. Через те, що вчасно не виявити проблему – це веде за собою незворотні наслідки.\nНайчастіше на питання «чому не звернулися до лікаря раніше», люди відповідають, що їх нічого не хвилювало і не боліло. Але чи правильно звертатися до лікаря тоді, коли тебе вже починає щось турбує? Або краще запобігти проблемі, яка може зайти занадто далеко?\nБільшість хвороб внутрішніх органів або суглобів розвиваються поступово. Спершу починається рання стадія хвороби, і як правило на цьому етапі недуги піддається лікуванню. З часів хвороба посилюється, і при відсутності лікування переходить в хронічну форму, що може привести до летального результату.\nЯкі обстеження потрібно проходити кожному після 30 років\nОтже, після 30 років потрібно проходити такі обстеження:\nФлюорографія або рентгенографія легенів — мінімум раз на рік\nКлінічний і біохімічний аналізи крові — 1-2 рази в рік\nТерапевт — 1 раз на рік\nСтоматолог — мінімум 1 раз в рік\nНевролог — 1 раз в 1-2 роки\nГінеколог/уролог — мінімум 1 раз в рік\nЦитологія (для жінок) — 1 раз на рік\nУЗД органів малого тазу, простати (y чоловіків) — 1 раз на 1-3 роки\nУЗД черевної порожнини — 1 раз на рік\nЕКГ — мінімум 1 раз в рік\nЕндокринолог — 1 раз в 5 років\nОтоларинголог — 1 раз в 3 роки\nМамолог (для жінок) — 1 раз в 5 років\nКонтроль артеріального тиску — при поганому самопочутті, і 2 рази на рік при нормальному самопочутті протягом 1-2 тижнів щодня вранці і ввечері. Найкраще мати вдома прилад для вимірювання тиску.\nТакож здавати аналізи на онкомаркери – раз на рік.\nПам'ятайте, результати обстеження бажано зберігати, щоб стежити за змінами в організмі.\nНагадаємо, раніше ми розповіли, що лікарі назвали найнебезпечніший антибіотик у світі. Крім проблеми зростаючої стійкості до антибіотиків, існує проблема небезпеки їх окремих представників, які приносять більше шкоди, ніж користі. Один з них - кліндаміцин.\n«На нас можуть скинути атомну бомбу»: жителі китайського Уханя в паніці від масштабів вірусу і трагедії\nУ ток-шоу «Говорити Україна» викрили «план смерті», до якого вдаються медики в психлікарні\nМедики назвали 4 способи, які допоможуть знизити шкоду від алкоголю\nЦе найдорожча собака в світі: як виглядає тибетський мастиф — волохатий пес-гігант


НБУ ослабив гривню на п'ять копійок | Новини Львова\nНБУ ослабив гривню на п'ять копійок\n09:10 6 вересня 2017 р.\nНаціональний банк України встановив курс гривні на рівні 25,95 за долар.\nНаціональний банк України встановив курс гривні на рівні 25,95 за долар (5 вересня – 25,90). Офіційний курс гривні щодо континентальної валюти встановлено Нацбанком на рівні 30,69 за євро (5 вересня – 30,84). Про це повідомляється на сайті Національного банку України.


Канал Kyiv.Live мовить замість «Першого київського» і Rabinovich TV - Детектор медіа.\nНацрада їхніх ліцензій не переоформлювала.\nКанал Kyiv.Live, що розпочав мовлення 9 серпня, мовить в аналоговому та цифровому ефірі Т2 в Києві та області на частотах каналу «Перший київський» (ТРК «Купол»), а на супутнику – на частоті каналу Rabinovich TV (ТОВ «Ньюс нетворк»).\nСкриншоти цифрового та супутникового ефірів Kyiv.Live надані експертом з телемовлення Олександром Глущенком\nНаціональна рада з питань телебачення і радіомовлення ліцензій обох мовників поки що не переоформлювала. Тобто за ліцензіями мають мовити канали «Перший київський» і Rabinovich TV.\nГенпродюсер нового каналу Kyiv.Live – Олексій Семенов, який запускав і перезапускав телеканали «112 Україна», NewsOne, Прямий, а в червні 2019 року очолив холдинг «Новини» нардепа від «Опозиційної платформи – За життя» Тараса Козака («112 Україна», NewsOne і ZIK). Інвестор Kyiv.Live – столичний забудовник і народний депутат від «Опозиційної платформи – За життя» Вадим Столар. Олексій Семенов і Вадим Столар планують запуск іще низки міських каналів у великих містах.\nЩе коли стало відомо про старт роботи над запуском Kyiv.Live навесні 2020 року, одне з джерел «Детектора медіа» припускало, що новий телеканал може запуститися на ліцензії київської ТРК «Купол», на базі якої мовив телеканал «Перший київський». Власник мовника – одеський медіахолдинг медіаменеджера Олександра Козиря, якого пов’язують з одеським бізнесменом Володимиром Галантерником. За реєстром кінцевий бенефіціарний власник компанії – громадянин Великої Британії Ігор Гусєв.\nА в червні 2020 року інвестор Kyiv.Live Вадим Столар купив ТОВ «Ньюс нетворк», яке володіє супутниковою ліцензією на телеканал під назвою Rabinovich TV, і ТОВ «Медіамережі», яке до жовтня 2019 року мало цифрову ефірну ліцензію в Києва на телеканал під назвою «Всі новини». Однак «Медімережі» свою ліцензію втратило і наразі намагається повернути її через суд.\nУ липні компанія Вадима Столара та його партнера Сергія Турчінова зареєструвала ТОВ «Медіамережі.Одеса». Імовірно, на базі цієї компанії буде запущено канал Odesa.Live.


Як позбавитися від лупи | Здоров'я\nЛупа – це інфекційне захворювання, спричинене грибками або стрептококами. Являє собою лусочки шкіри, з\_’являються у великих кількостях. Клітини нашого організму весь час оновлюються, – старі клітини виштовхуються новими, померлі клітини поступово відшаровуються у вигляді дрібних лусочок. У підлітків і дорослих лупа розпізнати легко: це білі пластівці, утворені частинками мертвої шкіри. Крім лусочок, це захворювання супроводжується сверблячкою і відчуттям сухост…\nЛупа – це інфекційне захворювання, спричинене грибками або стрептококами. Являє собою лусочки шкіри, з\_’являються у великих кількостях. Клітини нашого організму весь час оновлюються, – старі клітини виштовхуються новими, померлі клітини поступово відшаровуються у вигляді дрібних лусочок. У підлітків і дорослих лупа розпізнати легко: це білі пластівці, утворені частинками мертвої шкіри. Крім лусочок, це захворювання супроводжується сверблячкою і відчуттям сухості або стягнутості шкіри голови. У новонароджених дітей захворювання супроводжується дитячої себореєю і до року життя проходить саме по собі, без будь-якого лікування. Лупа буває і у абсолютно здорових людей, просто у них відшарувалися лусочки нечисленні і настільки малі, що їх неможливо не помітити. Але буває що ороговілих частинок багато і вони великі. Сірувато-білі пластівці заважають, псують настрій. Зазвичай причина захворювання знаходиться всередині організму.\nЧому лупа з\_’являється\nІснує два абсолютно протилежні думки: це захворювання передається чи ні. Деякі джерела стверджують, що передається і перераховують шляхи її передачі, щоб ви могли уникнути їх. Інші ж переконують нас у протилежному. Але, в будь-якому випадку, не забувайте про правила особистої гігієни. Користуєтеся індивідуальним рушником і гребінцем. Тримайте гребінця у чистоті.\nРізноманіття засобів від лупи\nУ деяких людей з різних причин процес оновлення шкіри прискорюється, з-за чого, лусочки стають помітними, так як відшаровуються в більшій кількості і склеюються між собою. Неправильний обмін речовин, погане харчування, дерматоз, або стрес цілком можуть стати причинами лупи. Підвищена сухість шкіри – найбільш часта причина появи неприємних симптомів. З\_’являється захворювання частіше взимку, так як в цей час року люди вживають менше рідини, в приміщеннях дуже сухе повітря через обігрівачів. Себорейний дерматит виступає причиною жирної лупи. Таке захворювання може виникнути не тільки на голові, воно так само з\_’являється на бровах, за вухами, біля носа, зоні декольте, пахової області, а іноді і під пахвами. Симптоми можуть з\_’явитися, якщо ви недостатньо часто миєте голову. Це призводить до скупчення відмерлих клітин шкіри, які утворюють лупа. Утворення пластівців може бути наслідком порушеного обміну речовин, який виникає в підлітковому віці, обумовлена гормональним збоєм. На стані волосся не самим кращим чином позначається вживання в їжу солодкого, жирного, мучного, недостатньої кількості вітамінів. Причиною появи лупи може бути грибок Pityrosporum Ovale», який живе на шкірі людини. Він цілком мирно існує на вашій голові і поки в організмі все гаразд, про його існування ніхто не здогадується. Але варто з\_’явитися якого-небудь збою або порушення, грибок швидко розмножується, і з\_’являється лупа, впоратися з якою без спеціального шампуню, що містить протигрибкові компоненти, неможливо. Існує цілий ряд причин, що збільшують розмноження грибка: захворювання внутрішніх органів, жирна шкіра голови, підвищена чутливість до грибка, провоцирующему поява лупи, період статевого дозрівання, імунодефіцит, менопауза, стрес, прийом оральних контрацептивів.\nПояві ороговілих частинок шкіри може сприяти псоріаз. Це захворювання шкіри, при якому поділ клітин прискорюється. Що викликає скупчення великої кількості відмерлих клітин шкіри – сріблисту шерсть. Зазвичай, псоріаз уражає шкіру на ліктях, колінах, тулуб, і в рідкісних випадках шкіру голови.\nПри непереносимості певних засобів по догляду за волоссям, а так само при надмірному застосуванні засобів для укладки – з\_’являється свербіж, почервоніння шкіри, що може стати причиною появи лупи. Якщо вона викликана алергією на використовувані засоби, відмовтеся від них або замініть і, швидше за все, захворювання зникне саме по собі без лікування. Має значення і вік. Найбільш схильні до себореї люди починаючи з юності і до середнього віку. Але і в старшому віці може з\_’явитися лупа. Для дітей це захворювання не характерно. Більш схильні до захворювання чоловіка, тут певну роль грають гормони, до того ж, у чоловіків сальні залози працюють інтенсивніше, ніж у жінок. Більш жирна шкіра голови, сприяє розмноженню грибків, і, в результаті, призводить до появи лупи. Також, вона з\_’являється від жорсткої води. Якщо в раціоні недостатньо цинку, вітамінів групи В – ви в групі ризику.\nЗалежно від причин захворювання, слід підібрати метод боротьби з ним. Якщо все відбулося в результаті гормонального збою – потрібно привести в норму внутрішній баланс, ніякі інші засоби від лупи вам не допоможуть. Найкращий спосіб – дієта. Повністю виключити жирне, солодке, смажене, алкоголь. Їжте якомога більше фруктів і овочів. Існує ряд продуктів, необхідних для краси вашого волосся: морепродукти, сир, горіхи, помідори, авокадо і банан. Всі ці продукти містять вітаміни РР і В6 – найкраще в боротьбі проти лупи. На волоссі погано позначається гаряча вода. Слід чергувати теплу і прохолодну воду. Щоб пом\_’якшити воду капніть в неї краплю оцту. Використовуйте шампунь для чутливої шкіри, краще дитячий. При сильному свербінні вам допоможе легкий масаж шкіри голови. Він не тільки зменшить свербіж, але і циркуляцію крові зробить більше.\nНайчастіше, причиною лупи є фарбування волосся сучасними фарбами. Спробуйте відмовитися від них і спробуйте натуральні фарби – басму, хну, цибулиння, шкаралупу волоських горіхів – вони не викликають захворювань, сприятливо діють на волосся, тому їх іноді використовують для фарбування. Щоб уникнути лупи і випадання волосся не використовувати надмірно лаки, гелі, муси та інші засоби для укладання волосся, так як вони утворюють непроникну плівку на шкірі, тому, після використання таких коштів, не забудьте ретельно вимити волосся. Влітку необхідно застосовувати бальзам з УФ – фільтрами, вони допоможуть захистити волосся від УФ – випромінювання.\nПерелом плечової кістки руки: лікування, термін зрощення\nДля початку навчіться дбайливо ставитися до волосся. Деякий час не фарбуйте волосся, відмовтеся від укладання феном, забудьте про лаку і хімічній завивці. Не можна довго перебувати під прямими сонячними променями або на холоді. За ступенем саловиділення на шкірі голови захворювання поділяють на два види:\nЦе дуже неприємне захворювання шкіри голови. Основні симптоми: злиплі волосся, жирні, після миття швидко засолюються, з\_’являється свербіж, шкіра запалена, червона, може початися випадання волосся. З\_’являється при дуже інтенсивній роботі сальних залоз, що виникла з різних причин. Жирна лупа являє собою дрібні просочені жиром жовтуваті лусочки. Потріть шкіру голови серветкою, якщо на ній залишився масляний слід – ось підтвердження цього захворювання.\nЛікувати її важко, треба діяти відразу з кількох фронтів. Основне, що необхідно зробити, привести в норму харчування. Жирна лупа має дві форми: густа і рідка. При густій формі жирної себореї шкіра ущільнена і не еластична, має бурувато-сірий колір. Гирла сальних залоз значно розширені, волосся жорсткі, грубі. При закупоривании протоки сальної залози виникає рогова пробка. Така форма жирної лупи нерідко супроводжується кістою сальних залоз, при розтині з них виділяється маса, схожа на сир. Буває запалення кісти. Як ускладнення з\_’являються гнійничкові захворювання шкіри, які можуть викликати стрептококи та стафілококами. До таких ускладнень належать фурункули. При рідкій формі жирної лупи шкіра має розширені пори, лисніє. Волосся виглядають так, як ніби їх змастили маслом, щільно обліплені безліччю жовтуватих лусочок. З\_’являється свербіж, розвивається облисіння. Ускладнення: гнійні захворювання шкіри, тільки в більш важкій формі і яскраво виражені, наприклад, фурункульоз.\nСупроводжується сверблячкою, рогові лусочки сухі. З\_’являється при слабкій роботі сальних залоз. Волосся при такому перебігу хвороби виглядають напудренными, сухі, тьмяне, ламке, з\_’являються посічені кінці. Після миття лусочки знову з\_’являються вже через пару годин. Шкіра стає чутливою. Лупа покриває шкіру і волосся, виникає свербіж, лусочки шкіри іноді утворюють сірувато-білі кірки, нашаровуючись одна на іншу, а іноді у вигляді окремих частинок осипаються на одяг, створюючи досить неохайний вигляд.\nЦей вид захворювання поєднує одночасно ознаки жирної і сухої лупи. При відсутності або неправильному лікуванні спостерігається облисіння. Процес починається з помірного випадіння волосся, яке супроводжується підвищеним виділенням шкірного сала. Іноді себорея сама зникає через певний проміжок часу. Як правило, він становить 3-5 років. І лупа, випадання волосся зникають. Але, у своїй більшості, захворювання не тільки не зникає, але й приймає хронічну форму, що призводить до втрати волосся. З\_’являється болючість, свербіж і відчуття стягнутості шкіри. У чоловіків відбувається випадання волосся інакше, ніж у жінок – це пов\_’язано з різним розташуванням сальних залоз. Лікування залежно від причини появи лупи абсолютно різне. У цьому питанні краще всього проконсультуватися з фахівцем, так як розібратися самим, досить часто, дуже не просто. І від не правильного лікування ви не тільки не позбудетеся від настирливих симптомів, але і можете заподіяти шкоду здоров\_’ю. Будьте пильні.\nНеобхідно пройти відповідний курс лікування. Швидше за все, потрібно буде приймати вітаміни В6 і В1 а також А, D і E. Препарати, що містять цинк і сірку необхідні для того, що б нормалізувати харчування волосся. Крім того, вам можуть призначити судинозвужувальні препарати. І головне, слід усунути причину, що викликала лупа, тобто по можливості вилікувати захворювання, які спричинили за собою себорею. Сьогодні є величезна кількість методів боротьби з цим не приємним явищем. Змити лусочки, можливо, шампунем. Але вони з\_’являться знову за короткий проміжок часу – волосся навіть не встигнуть висохнути. Як позбавитися від лупи? У більшості випадків проблему можна вирішити самостійно, підібравши відповідний шампунь. Але буває, що протягом досить малого проміжку часу поліпшення не настає, хоча ви вже випробували всі можливі шампуні, в такому випадку зверніться до дерматолога. Він діагностує причину виникнення лупи і призначить необхідні препарати. Причини і лікування відповідно можуть бути різними в кожному випадку. Кому – то доведеться застосовувати медичні препарати, а кому – то, просто, змінити звичний догляд за волоссям. Можливо, щоб позбутися від ороговілих частинок шкіри – потрібен спеціальний шампунь проти лупи. Такими шампунями спочатку миють голову кілька разів поспіль, потім – один раз на тиждень. Спеціальні шампуні для частого застосування, використовуйте при кожному митті волосся. Симптоми зникнуть відразу після недовгого використання шампуню, але, слід продовжити лікування, щоб ефект закріпився. Виключно ефективним засобом у боротьбі з лупою є масаж голови. Пропонуємо вам масаж з використанням кухонної солі. Перед тим як мити голову необхідно втерти сіль у шкіру. Це позбавить від надлишку жиру, зніме відмерлі шари шкіри, що зробить більш вільним доступ повітря до коріння волосся. Робити масаж треба 5 – 10 хвилин.\nКраще від лупи – спеціальні шампуні з відповідною маркуванням. Неправильно підібрані засоби або надто часте застосування радикальних засобів, може значно погіршити стан волосся. Позбавляють від симптомів і причин захворювання – компоненти, які містяться в шампуні від лупи. На упаковці кожного продукту виробник в обов\_’язковому порядку вказує складу даного засобу. Лікувальний шампунь повинен включати який-небудь з перерахованих компонентів: цинк, сірку, селен або дьоготь. Всі ці речовини уповільнюють поділ клітин шкіри і спрощують процес зняття лусочок, надаючи можливість легко змити лупа. Можна використовувати також рослинні добавки: хну, лопух, кропиву, шавлія, розмарин. Бажано використовувати шампуні та інші засоби для догляду за волоссям на основі масла чайного дерева. Вибираючи шампунь, не полінуйтеся звернути увагу на інгредієнти, що входять до його складу і відгуки про шампуні від лупи. Ефективні лікувальні шампуні \_”Керастаз\_” фірми \_”л\_’ореаль\_”, вони підходять навіть для найбільш чутливої шкіри. Активні компоненти продукції фірми \_”ВЕЛЛА\_” мають здатність зберігатися тривалий час у верхніх шарах шкіри, ніж виявляють тривалий вплив на захворювання. Не забувайте, що шампуні від лупи засновані на різних активних компонентах і, отже, надають різний вплив на волосся і шкіру голови. Тому, можливо, вам доведеться спробувати декілька видів шампунів, поки ви не підберете той, який потрібен саме вам і краще за інших підійде вашим волоссю і шкірі голови. Шампуні від лупи, які мають у своєму складі цинк, климбазол, селен, клотримазол, кетоконазол, протистоять, що знаходяться на шкірі голови, мікробам. Шампунь, в якому міститься дьоготь і іхтіол, нормалізує відмирання старих клітин і ріст нових. Щоб розвіяти сумніви при виборі шампуню від лупи подивіться відгуки покупців про те чи іншому продукті. Такі шампуні, як «Фридерм з дьогтем» і «Ньютар» відмінно підходять для чутливої шкіри голови, так як мають у своєму складі дьоготь. «Нізорал» – допомагає позбутися від рясного виділення лусочок шкіри. Шампунь «Кертиол» радять використовувати для лікування жирної лупи. Якщо у вас сухий тип волосся спробуєте «Триазол», «Фридерм з цинком» або «Селенжаль» «Head & Shoulders» – містить цинкопиритиновый комплекс. Хорошим протизапальним засобом вважається шампунь «Фитолит», завдяки вмісту іхтіолу. Чинить активний вплив на грибок, такий як «Pityrosporum Ovale» климбазол, що входить до складу шампуню від лупи «NIVEA». Найчастіше, лікування триває чотири тижні, потім можна перейти на косметичний шампунь. Фахівці з захворювань волосся – трихологи, вдаються до фізіотерапевтичним процедурам: дарсонвалізації шкіри голови, втирання кератолітичну коштів, кріомассажа рідким азотом. При жирній лупі втирають протягом місяця 2 % розчин кислоти саліцилової, сульсеновую пасту, та ін., для найкращого відлущування ороговілих частинок кілька днів втирають 10% сірчану мазь. Лікування триває не більше 6 тижнів, якщо видужання не настає – ви вибрали не той шлях. Крім шампунів, існують ще маски від лупи і бальзами. Сучасний ринок переповнений подібними препаратами. Придбати їх можна в аптеках, головне – зверніть увагу на склад і рекомендації. Дуже важливо вивчити інструкції на вкладишах і суворо дотримуватися їх. Не забувайте про суттєву різницю в препаратах і методи для лікування лупи різного типу.\nПрактично всі жителі планети хоча б раз у своєму житті стикалися з цим захворюванням. Воно погіршує ваш зовнішній вигляд і робить людей менш упевненими в собі, так як весь час доводиться звертати увагу – чи немає ненависних лусочок на одязі. Лупа робить неможливим доступ кисню – це призводить до випадання волосся. Волосся стають слабкими, волосяні цибулини відмирають, внаслідок чого відбувається втрата волосся. Так що лікування цього захворювання – справа важлива, серйозна і просто необхідне. Є шампуні, що містять активні компоненти, вони залишаються на шкірі між миттям голови. Деякі шампуні від лупи потрібно залишати на волоссі деякий час, так як вони активні тільки під час миття голови і не здатні тривалий час впливати. Щоб не помилитися у виборі, краще не поспішайте купувати першу-ліпшу засіб. Проконсультуйтеся з фахівцями, почитайте відгуки про шампуні проти лупи.\nКрім усього переліченого вище різноманіття продуктів, які пропонує нам індустрія, існують і інші, більш доступні засоби. Так сказати, домашні засоби. Вони теж відмінно допоможуть вам у цьому протистоянні, звичайно за умови, що захворювання не запущено.\nПластир від опіків\nНародна медицина пропонує нам величезну кількість рецептів. Широке застосування тут отримали ефірні масла і різні відвари. Перед застосуванням засобу для волосся, таких як бальзам або шампунь, додайте в нього кілька крапель ефірних масел. Для лікування від лупи в домашніх умовах рекомендують такі ефірні масла лаванди, пижмо, кедр, хміль, пачулі, кипарис, розмарин. А так само рослинні олії: соняшник, обліпиха, рицина. Вимивши волосся, енергійно втирайте 5-7 крапель масла розмарину в шкіру голови. Ще можна додати у воду і шампунь, так як розмарин відмінний засіб від лупи і стимулятор росту волосся. Можна додати на 1 літр води 3-5 крапель олії пачулі і обполоснути волосся – підходить для оздоровлення шкіри. Масло герані зменшує свербіж шкіри, володіє інсектицидним і антиоксидантним ефектом. 5-10 крапель масла додають одну столову ложку бальзаму або шампуню і отримують чудову маску від лупи. Аналогічні маски роблять з лавра, іланг – ілангу, евкаліпта.\nРозглянемо кілька варіантів відварів. Для того щоб приготувати відвар з морошки, достатньо взяти літр води, додати у воду 200 грам морошки (стебло) і залишити на водяній бані 15 хвилин. Відвар остудити і профільтрувати. від жирної лупи допоможе відвар з 200 г кропиви і по 1 літру води і оцту (6%). Волосся мийте без миючих засобів, процідженим розчином. Процедури проводите 10 днів.\nВідвар з барбарису. У каструльку з 2 столовими ложками ягід додайте склянку води і доведіть до кипіння на повільному вогні. Такий відвар чудово допомагає позбавитися від лупи в домашніх умовах, ліквідує запальні процеси, заспокоює свербіж.\nПриготуйте відвар з листя і плодів жимолості. Накладіть на голову у вигляді компресу приблизно на годину, такий засіб добре допомагає від лущення шкіри.\nВимити голову йогуртом, кислим молоком або кефіром добре при сухій лупі. До того, як помити голову, раз в тиждень, втирайте в корені і рясно змастіть волосся будь-яким кисломолочним продуктом, надіньте шапочку з поліетилену і оберніть рушником. Залиште на 20 хвилин і промийте водою. Якщо після процедури волосся пахнуть молоком – не страшно, помийте їх сухою гірчицею. Суху лупу також добре усуває обгортання з такої суміші: візьміть касторової олії – 1 столову ложку і жовток одного яйця, все перемішайте, нанесіть на голову, надіньте шапочку з поліетилену і укутайте рушником, залиште на 30 хвилин, після чого змийте водою. Також рекомендуємо зробити желточную маску від лупи з лимонним соком: розітріть 2 свіжих яєчних жовтки, додати вичавлений сік з половини лимона, трохи реп\_’яхової олії. Через день втирайте цю масу в шкіру голови. Після того, як голова вимита, виникає відчуття стягнутості – перед використанням маски від лупи втріть підігріте оливкова або рослинне масло в корені волосся. Потім нанесіть суміш з: 1 їдальні ложки лука змішаної з 1 столовою ложкою масла реп\_’яхової або касторової і 2 столовими ложками горілки. Тримати годину, після чого змити.\nСпробуйте підлікувати жирну лупа бодягою. Це засіб ви можете придбати в аптеці. Воно виходить шляхом висушування прісноводної губки. Продається бодяга у вигляді сіро-зеленого порошку. В емальований посуд покладіть 1 чайну ложку бодяги, залийте розчином борної кислоти або перекисом водню, ретельно перемішайте. Розділіть на пасма волосся і втирайте засіб від лупи-до появи паління. Після чого, укутайте голову рушником. Почекайте 30 хвилин і помийте голову щоденним шампунем для жирного волосся. Втирання необхідно робити періодично через 4-5 днів. Необхідно виконати 8 процедур. Зазвичай, після такого лікування сальні залози працюють менш інтенсивно, лупу та свербіж зникають. За годину до того, як помити голову на коріння волосся нанесіть суміш з настою календули – 100 г і касторової олії – 10 г, вона допоможе пом\_’якшити і видалити жирові лусочки. Після чого промийте волосся відваром: лушпиння цибулі залийте окропом і дайте постояти 30 хвилин.\nЩе допомагає позбутися від жирної лупи волоський горіх: 5 столових ложок листя залити 1/2 л окропу, настоювати 30 хвилин, процідити. У відварі змочити серветку, обернути голову, зверху поліетиленову шапочку і рушник. Тримати 20 хвилин. Після чого прополоскати волосся водою. Шампунь не використовувати. Боротися з жирною лупою допоможе пижмо. Візьміть столову ложку порошку з трави пижма, залийте 1/2 л окропу. Дайте відстоятися дві години. Мити голову такою сумішшю 2-3 дні підряд.\nДосить просте і всім доступне рішення як позбавитися від лупи – це застосування аплікації з часником. Для того щоб її приготувати змішайте в однаковій кількості сметану, крейда, майонез і касторове масло. Додайте в суміш 1 зубчик подрібненого часнику. Ті, хто випробував дію суміші на собі, вважають її досить ефективною. Часникова аплікація – дуже хороший засіб від лупи. Використовувати аплікацію потрібно протягом 45 днів, втирати в шкіру раз в тиждень.\nДля попередження повторного захворювання ви можете використовувати ефірні масла, які не тільки допомагають боротися з себореєю, але і надають сприятливий вплив на стан волосся, загалом, роблять їх прекрасними, здоровими і блискучими. Ефірні олії однаково добре підходять як для лікування, так і для профілактики лупи і випадання волосся. Позбувшись від цих неприємних симптомів, дуже не хочеться захворіти знову. Тим, хто не бажає хворіти, радимо звернути увагу на прості правила:\n– не зловживайте регулюють мікрофлору шампунями, вони можуть змінити природний pH, що тягне за собою нові проблеми. Застосовують профілактичні шампуні від лупи не частіше, ніж раз у два тижні.\n– засоби для укладання підбирайте по типу волосся: укладаючи жирне волосся, застосування засобів слід звести до мінімуму, власникам волосся сухого типу підійдуть воски і щільні креми.\n– головні убори повинні бути чистими. Інакше, волосся швидко засолюються, і шкіра перестає дихати.\n– під час лікування від лупи і профілактики уникайте стресів, алкоголю, жирної і гострої їжі – все це активує працездатність сальних залоз. Їжте якомога більше зелених овочів в будь-якому вигляді, нежирну телятину або курку, фрукти, рибу, зернові, пивні дріжджі. Неодмінно вживайте вітаміни – в разі їх дефіциту ніякі засоби від лупи не дадуть бажаних результатів.\n– користуйтеся тільки своїми особистими предметами для догляду за волоссям.\n– пийте якомога більше води, добова норма – мінімум 6 склянок.\nЛюбіть свої дорогоцінні волосся, і вони обов\_’язково дадуть відповідь вам взаємністю.\nСеборея – це не кінець світу. Ви обов\_’язково позбудетеся від лупи, потрібно лише проявити трохи терпіння, зробити правильний вибір засобів і невтомно доглядати за волоссям. Рекомендуємо дотримуватися декількох правил для правильного догляду за волоссям:\n– мити волосся тільки м\_’якою водою;\n– змивати на ніч засоби для укладання волосся;\n– мити голову по мірі забруднення, в тому числі і засобами від лупи (не зловживати);\n– шкіру голови сильно терти ні в якому разі не можна;\n– для частого миття застосовувати тільки відповідні кошти;\n– вимите волосся не тримати надто довго під рушником;\n– один раз на тиждень необхідно робити масаж шкіри голови;\n– користуватися феном тільки в самих крайніх випадках.\nДиагностируйте і позбавляйтеся від лупи своєчасно, лікуєте неї будь-якими доступними способами. Нехай ваші волосся будуть прекрасними і мають шикарний вигляд. Бажаємо вам впевненості в собі, краси і щастя!


Із кандидатурою на посаду прем'єра визначаться у четвер | Новини\nІз кандидатурою на посаду прем'єра визначаться у четвер\n11:26, 18 лютого 2014 р.\nАнонсоване раніше обговорення кандидатури керівника уряду на засіданні фракції Партії регіонів не відбулося. Про це повідомляє "ЛігаБізнесІнформ" із посиланням на власне джерело у фракції.\n"Президент ще не визначився із кандидатурою, тож і обговорювати не було що. Швидше за все, кандидатура з'явиться в четвер", – цитує слова співрозмовника видання.\nНа фракції також обговорювали питання Конституції України та можливі зміни до Основного Закону.


Книги, які варто прочитати - від Сергія Притули - 24 Канал\n24 Канал Блоги На будь-який смак та настрій: сім книг, які варто прочитати\nАвторБлог Сергій Притула\nТелеведучий, шоумен, актор, політик\nНа будь-який смак та настрій: сім книг, які варто прочитати\n16:00, 23 травня 2020\nСім цікавих книг / Unsplash\nО, Господи! Як казала моя бабця, народжена "за Польщі", тут кожному є "до кольору, до вибору"!\n"Справи Василя Стуса"\nПочну зі "Справи Василя Стуса" з бібліотеки Історичної Правди.\nВахтанг Кіпіані вкотре зробив хорошу справу і звів на 700 сторінках книги масу цікавої інформації. Насамперед, це документи з архіву колишнього КДБ УРСР: протоколи допитів, заяви "стукачів", постанови судів і так далі. Окрім цього, багато спогадів сучасників Стуса, інших українських дисидентів, тих, хто разом з ним відбував несправедливі заслання у мордовських таборах, включно зі свідченнями тих, хто востаннє бачив Стуса перед його загибеллю.\nКнига читається не дуже легко, що і не дивно, адже вона трошки відсторонена від поняття художньої літератури і сухі, прісні протоколи допитів Стуса, а також мальованих "під копірку" допитів свідків по його справі викликають легке почуття монотонності. Але воно швидко вивітрюється, коли починаєш, завдяки цій монотонності, усвідомлювати, як виглядала зсередини тоталітарна репресивна машина радянського союзу, з яких гвинтиків вона складалася, як формувалося покоління тих, хто плазував перед системою і тих, хто не прогинався перед нею.\nУ Стуса, вибачте мені за, можливо, не зовсім доречний сленг, були "сталеві…", ви розумієте що. Це видно з протоколів допитів. Розуміючи наслідки, гнув свою лінію. Рубав правду прямо в очі. "Тролив" слідчих і тюремну адміністрацію. Пояснював бидлу, чому воно бидло. Неймовірний характер. Як і у Левка Лук'яненка чи В'ячеслава Максимовича Чорновола. Про них теж багато інформації у книзі.\nВ Справі є один, відносно смішний, момент. Це уривок з тексту заяви (доносу) Петра Мастракова, прохідника рудника на якому працював Стус, на ім'я одного з керівників КДБ по Магаданській області. Коли його підселили у кімнату до Стуса, Василь Семенович, увійшовши до кімнати, сказав, що, цитую: "Підставили ще одну сучку з КДБ". У доносі на Стуса, Мастракова це обурює. Тобто стукач обурився, що його в лице назвали стукачем. Кумедно.\nЯкби цю книгу якимось чином помістити у 100 сторінок і зробити менш документальною, було б дуже добре для старшокласників. Підростаюче покоління українців має рівнятись на таких як Стус, а не на ті псевдоеліти, які нам нав'язують масмедіа.\n"Капітан пішов на обід. Корабель захопили матроси"\nЩоб трохи відпочити після "Справи Стуса", я взявся за Чарльза Буковскі: "Капітан пішов на обід. Корабель захопили матроси".\nСтарий, добрий Буковскі, "Поштамт" і "Сендвіч із шинкою" якого я полюбив ще у нульових. І він знову не розчаровував! Все той же брутал, матюки, присмак дешевого бухла і усвідомлення, що весь світ лайно. Хіба що сексу у цьому творі практично не простежується, що й не дивно, адже книга писалась останніх, здається, два роки перед смертю Буковскі. Книга просякнута цинізмом, але у цьому є своя філософія і, якщо правильно налаштувати внутрішні мембрани, то посмішка буде гуляти на ваших устах до останньої сторінки.\n"Точка неповернення" та "Військовий щоденник"\nДалі даю два твори дуплетом, позаяк, вони мають спільний знаменник. Хоча і достатньо різні за стилем викладу. Це дві книги, які описують найгарячіші фази російсько-української війни, періоду 2014−2015 років. "Точка неповернення" Дмитра Вербича і "Військовий щоденник" Олександра Мамалуя.\nОбидва автора воювали. Вербич – правосек, Мамалуй – снайпер 93-ї бригади. Один перед війною був ультрас, інший – суддею у Харкові. Обом пощастило вижити у тих "м'ясорубках". Зокрема у зарубах в Авдіївці, Пісках, Донецькому аеропорту.\n"Точка неповернення" мені частково перегукується зі "Слідами на дорозі" десантника 25 бригади Валерія Ананьєва. В тому сенсі, що обидва автори не приховують реалій життя військових на війні. Проте, якщо у Ананьєва крізь усю книгу червоною ниткою тягнеться презирство до армійського устрою пост-совкової Армії, то у випадку Вербича є певний тригер. В Україні роль добровольців у війні оповита певним романтизмом примноженим на героїзм. І це може зіграти з читачем, який ніколи не був хоч трішки знайомий зі станом справ на фронті у ті часи, злий жарт.\nВербич чесний зі своїм читачем. І чесно розказує про не зовсім приємні сторони життя окремих учасників добровольчого руху: пияцтво, мародерство, "махновщину", внутрішній розбрат тощо. І це, відверто, дещо псує героїчний образ українського добровольця. А те, що добровольці були героями, ніхто під сумнів не ставить.\nТой самий Олександр Мамалуй, у своєму творі, неодноразово з величезним захопленням і повагою пише про чудових бійців ДУК чи ОУН. У "Військовому щоденнику" Мамалуй теж наводить багато випадків неузгодженості дій окремих підрозділів, випадків боягузтва, нещадно клеймить "аватарів", але у його творі цей негатив нівелюється внутрішнім захопленням автора самим фактом мужнього протистояння української Армії російській агресії, боротьби за рідну землю. Там більше оптимізму чи що…\nСебто, якби я обирав, яку з цих двох книг зараз дати почитати своєму сину, щоб він ще більше пишався нашим військом, то я, мабуть, обрав би "Військовий щоденник". Хоча ні. Обманюю. Жодну б зараз йому не дав би. Я все ж почекаю, коли хтось з українських авторів напише книгу про війну без матюків. Ні, я все розумію…\nПросто… я думаю багатьом волонтерам буде цікаво прочитати як "Точку неповернення" так і "Військовий щоденник". Бо одна справа, коли ти просто читаєш якусь книгу і уявляєш собі місце подій, а інша – коли ти своїми ногами побігав по тих місцях і добре орієнтуєшся, де та недобудована церква у Пісках, "триповерхівка", "Республіка Міст" чи лазив по окопах навпроти Жабуньків.\nЗа пару місяців до того, як я прочитав ці дві книги, я "проковтнув" роман офіцера британської армії Гаррі Паркера "Анатомія солдата". Паркер воював у Іраку та Афганістані, втратив дві ноги і, зрештою, написав роман, який я категорично рекомендую почитати. Не в останню чергу через стиль викладу матеріалу. Це було явище і подія у літературі.\nТак от, я думаю, що за пару років у нас з'являться справжні романи на військову тематику. Поки що, у літературному плані, ми маємо (на цю тематику) книги "перших вражень" і нестримного бажання докричатись до частини пасивного суспільства, про важливість гідної оцінки того подвигу, який здійснили наші армійці та добровольці у критичні для існування держави, часи.\nВідійду вбік від війни і кілька слів скажу про роман Артура Гейлі "Аеропорт".\nЦе просто здуріти, який крутий роман! За останніх два роки він у моєму топ-5 десь між "Добрими предвісниками" Геймана і Пратчета та "Все те незриме світло" Ентоні Дорра.\nАвтор не тільки глибинно занурює нас у тонкощі життя такого складного організму, як аеропорт (розкриваючи покроково і невеличкими дозами стосунки таких структур, як адміністрація аеропорту/ремонтні служби/митниця/страхові компанії/сервіс пасажирів). Не тільки видає читачеві локальні "секретики" роботи авіакомпаній, субординацію пілотів, вплив профспілок тощо.\nМайстерність опису, яку кожен може відчути через книгу "Аеропорт" Артура Гейлі / Фото з фейсбуку Сергія Притули\nІ я просто захоплююсь талантом, який зміг так круто звести в одному творі стільки сюжетних ліній: кілька адюльтерів, питання моральності аборту, лінію крутого технаря, бабцю-аферистку, психологічно надломленого диспетчера, загрозу терористичного акту, внутрішньо-родинний конфлікт, адвокатську аферу, архаїзми у поглядах світських левиць. О, Господи! Як казала моя бабця, народжена "за Польщі", тут кожному є "до кольору, до вибору".\nЯкщо у вас буде всього 182 гривні на придбання собі чергового чтива (а саме стільки я витратив на цю книгу), то не роздумуючи купуйте "Аеропорт" Артура Гейлі.\nЦікаво: Олег Сенцов презентує нову книгу, написану у в'язниці\n"Мій шлях у задзеркалля"\nЗакінчу сьогоднішній огляд, здавалося б, непритаманним мені чтивом. Але це тільки з першого погляду. Володимир Горбулін, "Мій шлях у задзеркалля".\nОдин з мастодонтів українського політикуму та державного управління видав минулого року чергову порцію своїх мемуарів. Маю надію, що не останню. Бо "білих плям" у питаннях державотворення, з 1991 року і до нині, ще дуже багато.\nПан Горбулін є непересічною особистістю. Останні кілька років я регулярно відстежую усі його інтерв'ю. І висловлю своє обережне враження. Мені здається, що станом на сьогоднішній день, в українському політикумі немає жодної людини, яка була б поряд за освіченістю та таким високим рівнем аналітичності розуму, як Горбулін.\nЯ не ідеалізую цього чиновника часів Щербицького-Кравчука-Кучми-Ющенка-Януковича-Порошенка. Переконаний, що у нього вистачає власних "скелетів у шафі".\nАле я також переконаний, що державним управлінням мають, в більшій мірі, займатись бюрократи. Тільки не у тому викривленому сенсі, який породила радянська система, а саме в сенсі людей, які створюють адміністративну систему. Які мають комплексний підхід до глобальних державотворчих справ. Які заливають фундамент державних інституцій. І яких, чорт забирай, так не вистачає владі зараз. Має бути синергія тих, хто продукує полум'яні ідеї і тих, хто вміє їх втілити в життя.\nМені не зовсім подобається післясмак цієї книги, через велику кількість компліментарних текстів автора на адресу ряду політиків чи чиновників, яких зараз прийнято називати "токсичними". На кшталт колишнього очільника МВС Кравченка.\nПроте, Горбулін видає багато "інсайдів", за які йому можна подякувати: розкриває характер Дмитра Табачника, якому в пеклі гарантований трикімнатний казан (ну, це вже моя версія), пояснює різницю між Кучмою і Кучмою 2.0, чітко окреслює, як і коли Росія випробовувала тоненькі струни українського політикуму на предмет пошуку місць "де тонко, там і рветься", які кадрові проблеми були в урядах при кожному президентові і чого не вистачило В. А. Ющенку "для повного щастя". Акцентує увагу на промахах у фінансуванні "оборонки" в часи російсько-української війни.\nОкремий респект за нищівну критику ЮВТ за "хіхоньки" з Путіним під час зустрічі Ющенка з Саакашвілі.\nОкрім всього іншого, книга містить розділ, який пояснює, чому ми перестали бути ядерною державою. Буду відвертим, я один з тих, хто вважає, що це був хибний крок. Сам Горбулін наводить цитату прем'єр-міністра Пакистану, Зульфікар Бхутто, який під загрозою міжнародних санкцій і на тлі мілітаризації Індії, заявив: "Якщо Індія зробить бомбу, ми готові їсти траву, але створимо свою ядерну бомбу". Пакистан отримав свою ядерну бомбу у 1997 році.\nМи позбулись своєї "бомби" у 1994-му.\n2. Чому арсенал віддали "одним махом", а не розтягнули цей процес на років 10−15, по мірі зношення арсеналу, щоб заодно перевірити відповідальність і гарантії безпеки підписантів Будапештського меморандуму.\nІз чтивом у мене, наразі, все. Приступаю до "Війни України проти Радянської Росії у 1920 році", роботи упорядника Ярослава Тинченка. Про це та інше чтиво, яке "проковтну" ближчим часом, обов'язково розкажу. Дякую за увагу! Приємного вам читання!\nБлог Сергій Притула


Ступка перед смертю особисто попросив Моїсеєва очолити театр Франка - dt.ua\n26 липня 2012 в 16:42\nВмираючий Богдан Ступка попросив Станіслава Мойсеєва стати своїм наступником у театрі Франка. Режисер не зміг відмовити.\nБогдан Ступка, який був художнім керівником Національного театру імені Івана Франка, особисто просив Станіслава Мойсеєва стати своїм наступником на цій посаді. Про це в інтерв'ю «Радіо Свобода» розповів сам Моїсеєв.\n«У мене, загалом, не було вибору. У мене не було вибору! Коли я спочатку відмовився, а потім ... тримаючи руку вмираючого Богдана ... коли він мені знову каже: «Ну так що, ти згоден?», ледь кажучи ... І я не зміг сказати «ні». Ну не зміг ... » - розповів Моісеєв.\nЯк повідомлялося, виконуючим обов'язки художнього керівника Національного театру імені Івана Франка призначено головного режисера Київського Молодого театру Станіслава Мойсеєва.\nХудожнім керівником театру Франка протягом останніх 11 років був Богдан Ступка, який помер у неділю, 22 липня. За повідомленнями ЗМІ, він написав лист президенту Віктору Януковичу, в якому назвав ім'я свого наступника і попросив виконати свою останню волю. Читайте також: