Акт-хиб - инструкция, показания, способ применения | Tabletki.ua\nАкт-хиб - инструкция, показания, состав, способ применения\nдіюча речовина: Haemophilus influenzae b, purified antigen conjugated;\nполісахарид Haemophilus influenzae типу b – 10 мкг;\nкон´югований правцевим протеїном – 18-30 мкг;\nдопоміжні речовини: трометамол, сахароза, розчинник (0,4 % розчин натрію хлориду) до 0,5 мл.\nЛіофілізований порошок для розчину для ін’єкцій у комплекті з розчинником.\nліофілізована вакцина складається з очищеного полірибозил-рибітол-фосфатного капсульного полісахариду (PRP) Hib, ковалентно зв′язаного з правцевим протеїном. Полісахарид отримують з Haemophilus influenzae типу b (штам ІМ 2164), який після певних модифікацій з′єднується з правцевим протеїном. Після очищення кон′югат ліофілізують у присутності трометамолу та сахарози, як стабілізатора.\nВакцина Акт-ХІБ відповідає вимогам Всесвітньої організації охорони здоров′я (ВООЗ) щодо виготовлення біологічних речовин та кон′югованих вакцин Hib.\nВакцини проти бактеріальних інфекцій. Вакцина для профілактики інфекцій, спричинених Haemophilus influenzae типу b.\nКод АТХ J07A G01.\nВакцина для профілактики інфекцій, спричинених Haemophilus influenzae типу b, забезпечує імунітет проти інвазивних інфекцій, спричинених Haemophilus influenzae типу b.\nВ організмі людини капсульний полісахарид (полірибозилрибітолфосфат, PRP) спричиняє анти-PRP серологічну відповідь. Тим не менше, як і у випадку будь-яких інших полісахаридних антигенів, характер імунної відповіді є тимонезалежним і характеризується відсутністю бустерного ефекту при проведенні повторних ін’єкцій та низькою імуногенністю у немовлят. Ковалентний зв'язок капсульного полісахариду Haemophilus influenzae типу b з правцевим білком забезпечує характеристики кон’югованої вакцини, подібні до тимозалежного антигену, що приводить до специфічної анти-PRP серологічної відповіді у немовлят з індукуванням продукування специфічного IgG та створенням імунної пам’яті.\nДослідження функціональної активності PRP-специфічних антитіл, індукованих кон’югованою вакциною проти Haemophilus influenzae типу b у немовлят і дітей, продемонструвало їхні бактерицидні та опсонізуючі властивості.\nДослідження імуногенності у немовлят, вакцинованих у віці від 2 місяців, продемонструвало, що практично всі діти мали титр анти-PRP антитіл ≥ 0,15 мкг/мл після застосування третьої дози (та приблизно 90 % з них мали титр ≥ 1 мкг/мл). У немовлят віком до 6 місяців, які отримали три дози кон’югованої вакцини проти Haemophilus influenzae типу b, бустерна ін’єкція, що застосовувалася через 8-12 місяців, спричиняє дуже значне підвищення середнього титру анти-PRP антитіл.\nДоклінічні дані за результатами стандартних досліджень гострої токсичності, токсичності при багатократному застосуванні, місцевої подразнювальної дії не демонструють особливої небезпеки для людини.\nЦя вакцина показана для профілактики інвазивних інфекцій, спричинених Haemophilus influenzae типу b (менінгіту, септицемії, флегмони, артриту, епіглотиту тощо), у дітей віком від 2 місяців.\nЦя вакцина не забезпечує захисту від інфекцій, спричинених іншими типами Haemophilus influenzae, або від випадків менінгіту іншої етіології.\nПравцевий білок, що міститься у цій вакцині, у жодному випадку не слід використовувати замість звичайної вакцинації проти правця.\nГіперчутливість до діючої речовини, до будь-якої з допоміжних речовин, до правцевого протеїну або формальдегіду (який може бути присутнім у кожній дозі у слідових кількостях).\nВідома гіперчутливість, що виникла після попередньої ін’єкції кон’югованої вакцини проти Haemophilus influenzae типу b.\nВакцинацію потрібно відкласти у випадку захворювання з підвищенням температури і гострого захворювання.\nРозводити розчин або шляхом введення вмісту шприца з розчинником до флакона з порошком, або шляхом введення вмісту шприца з комбінованою вакциною проти дифтерії-правця-кашлюку чи дифтерії-правця-кашлюку-поліомієліту виробництва Санофі Пастер, Франція.\nСтрушувати до повного розчинення порошку. Білуватий, каламутний зовнішній вигляд суспензії після розведення за допомогою шприца з вакциною проти дифтерії-правця-кашлюку чи дифтерії-правця-кашлюку-поліомієліту є нормальним.\nДля шприців без приєднаної голки слід міцно приєднати окрему голку до шприца, обертаючи її на одну чверть оберту.\nБудь-який невикористаний препарат або його залишки потрібно утилізувати згідно з чинними правилами.\nЦю вакцину можна вводити одночасно з іншими рекомендованими вакцинами, зокрема: вакцинами для профілактики дифтерії, правця, кашлюку, поліомієліту, кору, епідемічного паротиту та краснухи за умови введення у різні ділянки тіла.\nЧерез виведення з сечею капсульного полісахаридного антигену збудника Hib при аналізі сечі на Hib інфекцію через 1-2 тижні після вакцинації може спостерігатися позитивний результат. Для підтвердження Hib інфекції протягом цього періоду потрібно провести інші аналізи.\nНе вводити внутрішньосудинно: слід переконатися, що голка не потрапила до кровоносної судини.\nВакцинації мають передувати оцінка анамнезу (зокрема щодо попередніх вакцинацій і небажаних явищ, які могли виникнути при цьому) та клінічний огляд.\nЯк і у випадку введення будь-якої іншої ін’єкційної вакцини, яка може спричинити анафілактичну реакцію негайного типу, необхідно забезпечити доступність відповідних засобів лікування на такий випадок.\nЯк і будь-яку іншу вакцину, цю вакцину потрібно вводити з обережністю у випадку тромбоцитопенії або порушення згортання крові, тому що внутрішньом’язова ін’єкція може спричинити кровотечу у деяких людей.\nДітей з вродженим або набутим імунодефіцитом можна вакцинувати з урахуванням того, що імунна відповідь у них може бути більш вираженою або менш вираженою залежно від стану їхньої імунної системи. Дітям, які отримують імуносупресивну терапію (кортикостероїдну терапію, антимітотичну хіміотерапію тощо), рекомендується відкласти вакцинацію до завершення лікування.\nПри проведенні серії первинної імунізації у глибоко недоношених новонароджених (народжених з віком гестації ≤ 28 тижнів) і особливо у дітей з незрілістю респіраторної системи в анамнезі слід враховувати потенційний ризик виникнення апное та необхідність моніторингу дихальної функції протягом 48-72 годин. Оскільки користь від вакцинації в цій групі немовлят є високою, вакцинацію не слід відміняти або відкладати.\nНемовлятам віком до 6 місяців – 2 дози по 0,5 мл з інтервалом у 2 місяці: одна у 2 місяці, друга в 4 місяці, після чого слідує бустерна доза у віці 11 місяців.\nДітям віком від 6 до 12 місяців – 2 дози по 0,5 мл з інтервалом в 1 місяць, з наступним бустерним введенням (0,5 мл) у віці 18 місяців.\nДітям віком від 1 до 5 років – однократне введення у дозі 0,5 мл.\nДля осіб, які були в контакті з хворими: у випадку контакту з хворими на інвазивні захворювання, спричинені Haemophilus influenzae типу b (в сім’ї або в установах по догляду за дітьми), слід провести вакцинацію за графіком відповідно до віку згідно з офіційними рекомендаціями.\nОсоби, які є джерелом інфекції, також мають бути вакциновані.\nВнутрішньом’язово (бажаний шлях введення) або шляхом глибокої підшкірної ін’єкції.\nРекомендовані місця ін’єкції – передньобічна поверхня стегна (середня третина) для немовлят та дітей віком 1-3 роки та дельтоподібна ділянка – для дітей старшого віку.\nІнструкції щодо розведення див. у розділі «Особливі заходи безпеки».\nВакцину застосовувати дітям віком від 2 місяців (див. розділ «Спосіб застосування та дози»).\nВідповідно до календарів імунізації дітей та рекомендацій ВООЗ (Всесвітньої організації охорони здоров’я) та АСІР (Консультативного комітету з практики імунізації), Акт-Хіб рідко можна вводити окремо, але часто можна застосовувати у поєднанні або в комбінації з іншими вакцинами, що вводяться одночасно, такими як вакцини, що містять антигени збудників дифтерії, правця та кашлюку (цільноклітинні або ацелюлярні).\nТаким чином, профіль безпеки Акт-Хіб відображає таке одночасне застосування.\nПобічні реакції, про які повідомлялося під час клінічних досліджень або протягом післяреєстраційного періоду, вказані з використанням термінології Медичного словника для регуляторної діяльності (MedDRA) (за категоріями «Система-Орган-Клас» та за частотою) для всіх вікових груп. Класифікація частоти є такою: дуже часто (≥ 10 %), часто (≥ 1 % та < 10 %), нечасто (≥ 0,1 % та < 1 %), рідко (≥ 0,01 % та < 0,1 %), дуже рідко (< 0,01 %), невідомо (не може бути оцінена за підставі наявних відомостей).\nБезпечність вакцини оцінювалася в ході різних контрольованих клінічних досліджень, у тому числі з активним спостереженням побічних реакцій, у ході яких більше 7000 здорових дітей віком до 2 років отримали ін'єкцію Акт-Хіб, майже в усіх випадках у комбінації з цільноклітинною або ацелюлярною вакциною проти дифтерії, правця та кашлюку.\nПід час контрольованих досліджень, у ході яких Акт-Хіб застосовувалися в комбінації з КДП-вакцинами, частота і тип зареєстрованих у подальшому системних реакцій не відрізнялися від частоти і типу таких реакцій, зареєстрованих при застосуванні лише КДП-вакцини.\nПобічні реакції, які, імовірно, пов’язані з введенням вакцини та спостерігалися з частотою – більше 1 %, загалом виникали через 6-24 години після вакцинації та переважно були минущими і мали легкий або помірний ступінь важкості.\nПри застосуванні послідовних введень доз у рамках первинної серії вакцинації підвищення частоти або важкості таких місцевих або системних реакцій не спостерігалося.\nНевідомо: реакції гіперчутливості негайного типу, такі як набряк обличчя і набряк гортані.\nНевідомо: судоми з підвищенням або без підвищення температури тіла.\nНевідомо: кропив’янка, висипання, свербіння.\nДуже часто та часто: реакції у місці ін’єкції, такі як біль, еритема, припухлість та/або запалення, ущільнення.\nЧастота нечасто: крик (тривалий або безутішний).\nНечасто: підвищення температури тіла (>39 °C).\nПоширені реакції у місці ін’єкції (> 50 мм), такі як еритема, набряк і/або запалення або ущільнення і біль у місці ін’єкції.\nНабряки: набряки кінцівки, в яку робили ін’єкцію вакцини (може поширюватися на всю кінцівку загалом); набряки, які поширюються на одну або дві нижні кінцівки (набряки, які з’являються протягом перших годин після вакцинації, швидко зникають упродовж 24 годин, спонтанно і без ускладнень, однак може супроводжуватися ціанозом, еритемою, транзиторною пурпурою і сильним плачем. Про ці реакції повідомлялося головним чином після першої вакцинації).\nДодаткова інформація стосовно окремих категорій\nАпное у глибоко недоношених новонароджених (народжених з віком гестації ≤ 28 тижнів) (див. розділ «Особливості застосування»).\nВажливо повідомляти про підозрювані побічні реакції після реєстрації лікарського засобу. Це дозволяє продовжувати контролювати співвідношення «користь/ризик» для цього лікарського засобу.\nУ разі виникнення будь-яких побічних реакцій необхідно повідомити свого лікаря.\nЗберігати при температурі від 2 до 8 °C. Зберігати в недоступному для дітей місці. Не заморожувати. Не використовувати препарат після закінчення терміну придатності, вказаного на упаковці.\nАкт-Хіб не слід змішувати з іншими лікарськими засобами, окрім вказаних у розділі «Особливі заходи безпеки».\nФлакон, що містить 1 дозу ліофілізованого порошку, у комплекті з розчинником по 0,5 мл у шприці з прикріпленою голкою (або 2 окремими голками).\nПо 1 флакону та 1 шприцу у блістері, в картонній коробці разом з інструкцією про застосування. Якщо шприц не має прикріпленої голки, то до упаковки додається 2 окремі стерильні голки.\nУгорщина, 1225 Будапешт, вул. Кампона, 1, (Харбор Парк)\nФармгруппа Вакцини проти бактеріальних інфекцій. Вакцина для профілактики інфекцій, спричинених Haemophilus influenzae типу b.\nДействующие вещества полисахарид Haemophіlus іnfluenzae тип b (PRP) Hіb*), конъюгированный со столбнячным анатоксином\nИнструкция по применению Акт-хиб, утвержденная производителем, представлена исключительно с ознакомительной целью и не является поводом для самолечения.\nТолько ваш лечащий врач может принять решение о необходимости применения Акт-хиб, назначении схем лечения и дозировок, а также обсудить совместимость Акт-хиб с применяемыми вами лекарствами, разъяснить побочные действия и противопоказания.\nГде купить Акт-хиб?\nПоказать все аптеки, где есть Акт-хиб


10 вересня відбувся семінар "Регіональне планування управління муніципальними відходами" у межах виставки RWExpo — Вінницька обласна державна адміністрація\n10 вересня відбувся семінар "Регіональне планування управління муніципальними відходами" у межах виставки RWExpo\nПід час заходу експерт проекту DESPRO Вячеслав Сороковський, залучені експерти-консультанти Дмитро Лазненко, Олександр Врублевський та керівниця Агенції регіонального розвитку Вінницької області Наталія Гижко ділилися практичним досвідом регіонального планування з управління відходами.\nЗа експертної підтримки проекту у спіпраці з Вінницькою обласною державною адміністрацією було розроблено Регіональний план управління відходами Вінницької області, який вже пройшов процедуру стратегічної оцінки.\n«Можу сказати, що робота над Планом – це матриця з багатьох елементів, де багато роботи, яка включає в собі порівняння, зведення, оцінку, аналіз та інші аспекти. На сьогодні маємо документ на 553 сторінки. Наші напрацювання дали змогу розробити методологію регіонального планування в контексті управління відходами, яку було затверджено Мінприроди»,- ділиться Вячеслав Сороковський.\nДмитро Лазненко розповів про методологічну сторону розроблення Регіональних планів управління відходами, що включає в собі характеристику регіону, аналіз поточного стану системи управління відходами, планування системи, індикатори і моніторинг виконання плану та інформацію про стратегічну екологічну оцінку.\nПро роз’яснювальну роботу з населенням по донесенню ідеології регіонального планування розповіла Наталія Гижко. Проект «Інформаційно-комунікаційна підтримка Регіонального плану управління відходами у Вінницькій області до 2030», покликаний сприяти формуванню позитивного інформаційного поля та впливатиме на розбудову довіри й підтримки плану серед цільових аудиторій. «Ми пояснюємо мешканцям Вінничини, що регіональний план є майбутнім портретом нашої області у 2030 році, яка через 10 років має здоровий вигляд і на 69 % є більш чистою та екологічнішою, ніж сьогодні», - стверджує керівниця Агенції регіонального розвитку Вінницької області.\nПро значимість співробітництва територіальних громад в регіональному плануванні управління відходами розповів Олександр Врублевський. «Мета даної співпраці – це забезпечення розвитку території та підвищення якості надання послуг на основі спільних інтересів та цілей, ефективного виконання повноважень органами місцевого самоврядування», - зазначає експерт.\nНа завершення семінару відбулося обговорення у форматі «питання-відповідь» щодо різних аспектів регіонального планування у сфері управління відходами, до якого приєдналася начальниця управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької ОДА Марія Зонова.


Dynamomania.com | Владимир ШАРАН: "Наши соперники по Лиге Европы - это команды уровня "Динамо" и "Зари"\nВладимир ШАРАН: "Наши соперники по Лиге Европы - это команды уровня "Динамо" и "Зари"\nВолодимир Шаран дав інтерв’ю прес-службі ФК «Олександрія»\nВолодимир Богдановичу, пройшов рубікон чемпіонату. Як ніколи команда має велике навантаження – виступи у Лізі Європи, внутрішній чемпіонат, кубок України – чи розкладаєте ви якось по пріоритетам ці змагання?\nБезумовно, я розумію нашого президента клубу, в даній ситуації хотілося б досягти залікових балів у Лізі Європи. Ми граємо вдома, два домашні поєдинки, маємо бути максималістами. Але, особисто для мене, пріоритетними є ліга Європи і Чемпіонат України. Звичайно, Кубок України не є пріоритетним для нас турніром, тому що ми розуміємо, буде дуже важко досягти максимального успіху. Я маю на увазі виграний Кубок. І це перевірка для молодих гравців, які хочуть і прагнуть грати в основному складі. Те, що ми побачимо в середу.\nВи провели три матчі з командами групи І в Лізі Європи. Чим вас здивували ці команди, зокрема «Вольсбург», «Гент» і «Сент-Етьєн»?\nЦе команди рівня «Шахтаря», хоча саме ця команда за класом вище. Шахтар -це команда Ліги Чемпіонів. Це, швидше за все, команди рівня «Динамо» і «Зорі». Це моя думка. В «Динамо» і «Зорі» футболісти високого рівня. А самі поєдинки при такій підтримці –особливо у Сент-Етьєні – 29 тисяч, це, звичайно, дуже приємно, але відповідально.\nЧого чекаєте від матчу-відповіді проти «Сент-Етьєна»?\nДуже хочеться гарної підтримки вболівальників. Щоб побільше було жовто –чорних кольорів на трибунах. Щоб хоча б не менше, ніж в попередньому домашньому матчі з «Гентом».\nЕксперти футболу високо оцінюють виступ команди в Лізі Європи, і особливо останній матч внутрішнього чемпіонату проти «Шахтаря». Команда проявила бійцівські якості. Чи є ще якісь елементи, якими скористалася « Олександрія», щоб продемонструвати таку гру?\nНа мою думку найголовніше – це ротація, тому що, ті гравці, які були присутні на поєдинках із «Динамо» в Києві, я маю на увазі 23 гравці запасу, і у Франції, вони бачили як ми готуємось. Вони були присутні на тренуваннях, на зборах. Ці футболісти відчували цю атмосферу і прагнули зіграти як найкраще. А тим паче, що потім у нас був поєдинок з «Шахтарем». І я вірив і сподівався, що вони проявлять свій характер, будуть доводити, і я про це говорив, що у нас рівноцінні заміни. І тренерський штаб не боїться міняти і робити такі великі ротації. Саме головне - є порозуміння між хлопцями і тренерським штабом. Це дуже великий плюс для нас всіх, тому що гравці бачать, що потрібні команді. Я прекрасно розумію, що ми не можемо грати всю гру в такому темпі, тому був приємно здивований, коли протягом першого тайму проти «Шахтаря» футболісти демонстрували непогану гру. На другий тайм була інша установка – більше грати в захисті, тим паче, що гравці «Шахтаря» додали у швидкості. І звичайно, вдала гра воротаря. В цей день Паньків був неперевершеним. Але хотів би звернути увагу на те, що я сьогодні переглянув гру у повторі, і побачив 100% пенальті, коли після подачі кутового, Хочолава відверто вдарив Довгого ліктем в обличчя. Арбітр Романов цей момент прекрасно бачив. Коли я давав післяматчеве флеш-інтерв’ю, я про цей момент не думав. Мене запитали про вилучення Шастала, я відверто відповів про те, що побачив . Але, якби мене запитали про Хочолаву, тоді б я , звичайно, здивувався. Я б хотів би почути відповіді – щоб вони сказали на цей момент. Ось це мене здивувало. Я дуже вдячний експертам, які закцентували на моменті дій Хочолави проти Довгого, але ж рахунок гри вже не змінити. Матч відбулася. Але сам факт: суддівські помилки з «Динамо», з «Шахтарем»…Прикро, хоча ми задоволені і грою проти киян, не результатом, і грою і результатом проти «Шахтаря». Нажаль такі суддівські помилки для нашої команди в цьому сезоні трапляються.\nОфициальный сайт ПФК "Александрия" #Александрия #Шаран\nАлан Патрик не реализовал пенальти в игре с "Олимпиком"\nАлиссон: "Люблю спасать ворота. В "Ливерпуле" это не всегда возможно из-за хорошей защиты"\nВербный перешел в "Карпаты"\nЗинченко в запасе "Манчестер Сити" на матч с "Лестером"\n"Барселоне" предлагали 125+25 млн евро за Фати. Возможно, это был МЮ\n"Я всегда рядом со своим народом". Мхитарян призвал остановить боевые действия в Карабахе\n"Шахтер" - "Олимпик": стартовые составы\nАлександр БАБИЧ: "Горжусь ничьей "Мариуполя" с "Шахтером". Говорили, горняки отдали нам очки, потому что "Динамо" слишком отстало"\n"Лидс" вырвал победу в матче с "Шеффилд Юнайтед" благодаря голу на 88-й минуте\n"Заря" на выезде разгромила "Львов", Гладкий и Громов забили по два мяча\nОлег ШЕЛАЕВ: "Сборную ждет изматывающий график, но попробовать стоит"\nЦецадзе отсутствует на скамейке на матче "Львов" - "Заря" из-за коронавируса\nГладкий вошел в топ-10 бомбардиров чемпионата Украины за все сезоны


Київ перетворився на Херсон: в країні змінюють кліматичні норми » Любимый Херсон | Новости\nЛюбимый Херсон » Общество » Київ перетворився на Херсон: в країні змінюють кліматичні норми\nУ 2021 рoці в Укрaїні викoристoвувaтимуть нoві клімaтичні нoрми, які бaзуються нa спoстереженнях зa періoд з 1991-гo пo 2020 рік. Їх переглядaють кoжні 30 рoків.\n- Клімaтичні нoрми у світі зaстoсoвують з першoї пoлoвини ХХ стoліття, - рoзпoвідaє дoктoркa геoгрaфічних нaук Світлaнa Бoйченкo, прoвіднa нaукoвa співрoбітниця Інституту геoфізики імені С. І. Суббoтінa НAНУ. - Для їх визнaчення беруть пoкaзники зa 30 рoків (тoму щo нa пoчaтку ХХ стoліття для узaгaльнення були дaні лише зa три десятиліття).\n- Як змінився клімaт в Укрaїні зa oстaнні 30 рoків?\n- Нaйбільше зa oстaнні 30 рoків пoтеплілo в Чернігoві і Києві - нa 1,6 грaдусa, a нaйменше в Ужгoрoді - нa 0,9 грaдусa, - кaже Oленa Дoніч, нaчaльниця відділу клімaтoлoгії Центрaльнoї геoфiзичнoї oбсервaтoрiї. - Зa 30 літ нaшa стoлиця нaче перемістилaся нa 400 кілoметрів нa південь. Це якщo пoрівняти клімaтичні нoрми 1991 - 2020 рoків (січень-березень) у Києві тa клімaтичні нoрми 1961 - 1990 рoків (січень-березень) у Микoлaєві тa Херсoні.\nНaйбільше зa oстaнні 30 рoків пoтеплілo в Чернігoві і Києві, a нaйменше - в Ужгoрoді.\n- Тa не все тaк oднoзнaчнo. Тепер я прaцюю з дaними півдня Укрaїни (Микoлaїв, Херсoн, Зaпoріжжя, Oдесa), які oхoплюють періoд з кінця ХІХ стoліття й дo 2019-гo - близькo 130 рoків. Зaгaлoм у цих регіoнaх спoстерігaється взимку пoтепління більше, ніж улітку. У літні місяці тaм нa деяких метеoстaнціях фіксувaли нaвіть пoхoлoдaння. Прoте сaме у періoд з 1991-гo пo 2019 рік спoстерігaється інтенсивніше пoтепління сaме влітку. A, дo приклaду, в січні - пoхoлoдaння: у Микoлaєві спoстерігaється тренд - зниження темперaтури нa 0,05 грaдусa зa рік, - рoзпoвідaє С.Бoйченкo.\n- Чoму тaк відбувaється?\n- Через глoбaльне пoтепління. Ми вхoдимo у тoй цикл, кoли зими будуть хoлoднішими, ніж рaніше. Є прoгнoз, щo ця зимa буде хoлoднішoю зa пoпередню. Тaке мoжливo, якщo дo нaс прoрвуться пoвітряні мaси із південнoгo схoду, північнoгo зaхoду тa з півнoчі. При глoбaльнoму пoтеплінні цей прoрив меридіaльних пoвітряних мaс зaзвичaй принoсить aбo сильні мoрoзи взимку, aбo aнoмaльнo спекoті періoди влітку.\n- Де мoжуть бути викoристaні нoві клімaтичні нoрми?\n- Ці пoкaзники пoтрібні у різних гaлузях для плaнувaння, - рoзпoвідaє Вірa Бaлaбух, зaввідділу приклaднoї метеoрoлoгії тa клімaтoлoгії УкрГМІ ДСНС тa НAНУ. - Дo приклaду, їх викoристoвують будівельники (при плaнувaнні тoвщини стін, типу будмaтеріaлів), кoмунaльники, aгрaрії.


Частина робіт, що будуть представлені, створені спеціально для виставки в галереї Артсвіт – об’єкти, настінні малюнки та інші графічні твори. Основою для деяких з робіт Лади Наконечної стали графічні твори радянських художників 1950-1970 рр. з колекції галереї, які також стали часткою експозиції.\nЛада Наконечна є учасницею мистецької групи Р.Е.П. і кураторського активістського об’єднання Худрада. Вона також є співзасновницею Метод Фонду і його освітньої програми Курс мистецтва, в межах якої досліджує досвід різних способів вивчення та практики мистецтва. З 2017 р. – співредакторка видання про мистецтво, літературу та політику PROSTORY.net.ua


Тендер: Проведення соціологічного опитування щодо житлових умов і ставлення до державної житлової політики | Cedos\nТендер: Проведення соціологічного опитування щодо житлових умов і ставлення до державної житлової політики\nТендерне оголошення про проведення процедури закупівлі послуги від 23 квітня 2019 року\nУ цьому документі ми використовуємо фемінітиви. Коли ми вживаємо іменник із відділеним нижнім підкресленням жіночим закінченням, ми маємо на увазі всіх людей, а не тільки жінок. Чому саме така форма – читайте тут.\nПредмет/Назва товару Проведення соціологічного опитування щодо житлових умов і ставлення до державної житлової політики\nМета тендеру Вибір постачальни_ці послуги\nДжерело фінансування закупівлі товару ГО «Центр дослідження суспільства» суспільства» в рамках проекту «Інституційний розвиток CEDOS задля доказового рішення у реформах в Україні» за підтримки Міжнародного фонду «Відродження» та Посольства Швеції в Україні\nВизначення перемож_иць Відбудеться після оцінки запропонованих пропозицій згідно критеріїв, які зазначені у Тендерній пропозиції, але не пізніше 5 травня 2019 року\nКритерії вибору перемож_иць Bідповідність заявки потребі заявника і умовам тендерної документації Прийнятна ціна та умови надання послуг Детальніше – у Специфікації\nКінцевий термін подання заявок 3 травня 2019 року, 18:00 Всі пропозиції, отримані після кінцевого терміну подання заявок, розгляду не підлягають\nСпецифікації з надання послуги «Проведення соціологічного опитування щодо житлових умов і ставлення до державної житлової політики» відповідно до тендерного оголошення від 23 квітня 2019 року\nПредмет специфікації Проведення соціологічного опитування щодо житлових умов і ставлення до державної житлової політики\nТермін надання послуги Послуга повинна бути надана протягом 45 днів з дня оплати послуги\nДати проведення тендеру 23 квітня – 3 травня 2019 року\nМаксимальна ціна контракту 270 000 грн\nОпис та перелік послуг Провести соціологічне опитування щодо житлових умов і ставлення до державної житлової політики Вибірка – жительки та жителі міст. 1600 респонденток та респондентів. Репрезентативність за розміром міст, статтю, віком, рівнем доходів. Додаткова вибірка – люди, які живуть у орендованому житлі. Анкета розробляється замовни_цею, кількість питань – 30-40.\nУмови оплати Оплата послуг здійснюється шляхом безготівкового перерахування відповідної суми на рахунок виконав_иці в гривнях\nКритерії Ціна та умови надання послуги. Орієнтованість на вимоги клієнтів. Досвід проведення опитувань на тему житлових умов і житлової політики.\nСклад/Зміст тендерних пропозицій Лист-заявка та додаток з орієнтовною вартістю послуги.\nВимоги до підготовки тендерних заявок Кінцевий термін надання пропозицій – 3 травня 2019, 18:00 Електронною поштою на адресу info@cedos.org.ua У темі листа зазначати: “Тендерне оголошення. Опитування”.\nСпільне звернення українських громадських організацій щодо надання Україні статусу кандидата в ЄС


«SOS!» дитячих оздоровниць - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nІнна ОМЕЛЯНЧУК 23 червня 2020\n«SOS!» дитячих оздоровниць\nЯк зберегти їхні майнові комплекси в затяжний період карантину?\nУже більш ніж очевидно: вирвати літо із самоізоляції для дітвори, на жаль, не вдасться. Продовження карантину до 31 липня, на яке через зростання захворюваності змушений був піти уряд, — красномовне тому підтвердження. Що й казати, потерпають і дітлахи, й батьки. Та найбільше — самі оздоровниці, котрі цього літа вже, вочевидь, не відчинять свої гостинні двері перед юними відпочивальниками.\nТож тепер гостро постає питання: як зберегти їхні цілісні майнові комплекси? Адже практика свідчить: якщо заклад не працює бодай один сезон, відновити його повноцінну роботу навряд чи вдасться. А надто в умовах, коли навіть мінімальну заробітну плату сторожам платити нічим.\nЧиновники чекають вказівок\nПро це в один голос кажуть директори дев’яти дитячих оздоровчих закладів Рівненщини, яким вдалося втриматися на плаву в непростій ситуації останніх років. Але тепер, стверджують, стоять над самісінькою прірвою.\n— Не провалитися в неї допомогла б чітка позиція уряду. Тобто, так званий план Б, який спрямував би кошти, передбачені в місцевих бюджетах на оздоровлення дітей, на підтримку матеріальної бази самих оздоровниць, — ставить питання руба директор дитячого оздоровчого комплексу «Країна мрій», що в Острозькому районі, Іван Дячук. — Втім, і та нормативна база, яку маємо, дає змогу зробити це без спеціального розпорядження Кабінету Міністрів. От тільки психологія чиновників на місцях влаштована так, що без вказівки згори вони не зважуються на самостійні рішення навіть за усталеного ритму життя. А тут — форс-мажор, та ще й який!\nЩо ж, власне, можна і треба робити вже сьогодні?\n— Стаття 7 Закону «Про оздоровлення та відпочинок дітей» покладає на місцеву владу обов’язок не лише за організацію оздоровлення дітей, а й за збереження матеріальної бази закладів незалежно від форми власності. Бо всі вони мають статус неприбуткових, не можуть бути перепрофільовані й повинні працювати лише на оздоровлення дітей, виконуючи тим самим ще й важливу соціальну функцію, — роз’яснює директор центру з питань оздоровлення Рівненської обласної ради Оксана Фурманець. — Допомогу закладам можна надати через звільнення від земельного та майнового податків. Це можуть зробити органи місцевого самоврядування. Інший шлях — часткова компенсація комунальних послуг, приміром, із коштів програми оздоровлення дітей, на яку в бюджеті області передбачено 8 мільйонів гривень. Це сприятиме збереженню їхніх цілісних майнових комплексів.\nЇй парирує голова гуманітарної комісії обласної ради Алла Черній:\n— Перерозподіл коштів на іншу статтю видатків можливий лише тоді, коли ми не використаємо їх, власне, на оздоровлення дітей. Таке рішення має ухвалити сесія обласної ради. І якщо сезон не розпочнеться, ми це зробимо. А поки що оперативно звернемося до уряду з проханням віднайти механізм підтримки дитячих таборів на рівні держави.\nЗаступник голови ОДА Людмила Шатковська повідомила:\n— Голова обласної державної адміністрації Віталій Коваль уже спрямував листи до органів місцевого самоврядування з двома проханнями: перше — звільнити оздоровниці мінімум на пів року від земельного та майнового податків, друге — перерозподілити кошти з оздоровлення дітей (а в місцевих бюджетах на це теж передбачено 12 мільйонів) на підтримку матеріальної бази закладів, що розташовані на їхніх територіях. Але, нагадую, всі вони мають пройти верифікацію в державному реєстрі майнових прав.\n…а директори розгублені\n— Що я скажу своїм працівникам, повернувшись до закладу? — не йме віри обіцянкам директор знаного оздоровчого комплексу «Агатівка», що в Гощанському районі, Петро Стахов. — Чим заплатити їм сьогодні, адже люди з надією зазирають тобі в очі, бо вже не мають за що купити хліба? Відповідь одна: ми розформовуємось. І виставляємо на продаж майно.\nУ розпачі й директор табору «Веселка», що в Радивилівському районі, Юрій Гармадій: нас, каже, або продадуть, або роздерибанять.\nУ «Країні мрій» пішли іншим шляхом: спрямували до служби зайнятості списки найманих працівників для виплат із вимушеного часткового безробіття. І вже отримали там позитивний висновок. Але ця програма уряду має умови: роботодавець не може звільнити людей пів року після завершення карантину! Звідки ж тут знали, що… не запрацюють узагалі?\nПитання тісно пов’язані. А ось узятися за їхнє вирішення (в цілком, до речі, законному руслі) просто нікому. І причина тут навіть не COVID-19, а ще більш страшний вірус байдужості. Тому, окрім численних засідань на всіх рівнях, на які директори проїжджають за власні заощадження, більше нічого не відбувається. Ось так і живуть у двох паралельних світах…\nПравду кажуть: ситий голодного не зрозуміє. Зазирніть у декларації наших чиновників, навіть рядових. Здивуєтесь: у час, коли ті, хто створює на цій землі додану вартість, сидять без зарплат, вони отримують десятки тисяч. І… не вирішують насущних для людей питань!


У Міноборони України пояснили масову мобілізацію бойовиків на Донбасі\nНа Донбасі почалася масштабна мобілізація під контролем Генштабу РФ, готується загострення: "до 21 листопада..."\nБойовики проводять навчання\n18 листопада, 10:43\nВатажок "ЛНР" Леонід Пасічник закликав бойовиків масово з'явитися в "військкомати"\nЗгідно з його "указом", вони повинні прибути "з метою перевірки громадян" в період з 17 по 21 листопада, передає "Діалог.UA". Більш виразних причин масової мобілізації в республіці не озвучували.\nВідзначається, що навіть пандемія китайського вірусу, яка вирує в ОРДЛО, не зупинила "керівництво". Ба більше, влада пішла на ослаблення карантину, скасувавши всі обмежувальні заходи і залишивши тільки носіння масок, рукавичок і дотримання дистанції.\nВ оборонному відомстві про ситуацію в "ЛНР" знають. А також зазначають, що ЗС Росії активно взялися підвищувати бойову готовність своїх угруповань на Донбасі. Наприклад, минулого тижня окупанти провели масштабні командно-штабні навчання на захоплених територіях, за якими спостерігали представники Генштабу ЗС Росії.\n"За підсумками заходів вони скорегували плани щодо використання угруповань "Л/ДНР" проти ЗСУ", – повідомили в Міноборони України.\nПро те, як тренуються бойовики, у своєму телеграм-каналі показав і російський пропагандист Олександр Сладков, опублікувавши відео "навчань".\nРаніше ми повідомляли про те, що в Росії заговорили про введення миротворців на Донбас. Причиною для появи подібних прогнозів стали чутки про те, що ЗСУ нібито готують наступ у грудні на позиції окупантів.\nПри спробі Києва атакувати терористів ОРДЛО, на Донбасі можуть з'явитися російські війська. Зокрема, РФ може відправити на схід України своїх "миротворців" за прикладом Нагірного Карабаху.\nТеги: ЛНР Леонид Пасечник Донбасс


Білий манікюр – Модный белый маникюр 2019-2020 года, фото, идеи белого маникюра, модные тенденции — Вместе — Сайт общественного движения\nPosted on 03.12.2020 18.01.2020 by: admin\nBy: admin Posted on 13.04.2020 27.01.2020\n100 фото идей модного дизайна\nБелый маникюр 70 фото новинок| Женская мода 2018-2020\nГарний білий манікюр 2018: кращі ідеї з фото\nВесна асоціюється зі свіжістю і легкістю. Тому багато дівчат обирають на весну манікюр пастельних і нейтральних відтінків. Розкішно виглядатиме навесні манікюр у білому кольорі - тренд 2018 року. Білий колір на нігтях надає рукам витонченості і жіночності.\nВже цієї весни білий колір у манікюрі можна використовувати як у моногамі, так і в соловиконанні. Найкраще поєднується білий колір з чорним, рожевим, зеленим, червоним і фіолетовим.\nТакож у 2018 році nail-майстри пропонують випробувати модні нині техніки створення модного манікюру: місячний, манікюр з вензелями, квітковий, класичний френч, з використанням геометричний фігур, втіркі і глітера. Декор манікюру в білому кольорі ти можеш вибирати виходячи зі свого стилю і переваг.\nНу, а якщо ти в пошуках модного манікюру в білому кольорі, пропонуємо поглянути на добірку кращих варіантів, які потрібно повторити навесні:\nА якщо ти в пошуках модного, але в той же час лаконічного манікюру в офіс, дивись найкращі варіанти тут.


У списку молодіжної збірної України - двоє полтавців | Новини Полтави\nУ списку молодіжної збірної України - двоє полтавців\n09:39, 6 жовтня 2009 р.\nСтарший тренер молодіжної збірної України з футболу Павло Яковенко в Києві оприлюднив список гравців, які готуватимуться до відбіркових матчів чемпіонату Європи-2011 (U-21) проти Бельгії та Словенії.\nЦікаво, що в цьому списку є два гравці полтавської „Ворскли” - Олександр Матвєєв та півзахисник Володимир Чеснаков ). А у молодіжній збірній вони є відповідно захисником та півзахисником . Із представниками Бенілюксу "синьо-жовті" зустрінуться 9 жовтня на столичному стадіоні "Динамо" імені Валерія Лобановського. А через п'ять днів на "Арена Петрол" у словенському містечку Целє вони поміряються силами з місцевими однолітками.\nНині наша молодіжна команда зараз ділить друге місце у групі з французами, тоді як лідерами з абсолютним показником після двох матчів є бельгійці. Згідно із форматом кваліфікаційних змагань, 52 учасники розподілені на 10 груп: у двох виступають по шість команд, у вісьмох - по п'ять. Десять переможців груп і чотири найкращі другі збірні розіграють у стикових матчах сім путівок до Данії, де у 2011 році відбудеться фінальний турнір молодіжної першості Європи


Як вимовляється Viber по російськи — Вибер або Вайбер? Як правильно вимовляти? | Техніка\nГоловна » Ремонт » Техніка » Як вимовляється Viber по російськи — Вибер або Вайбер? Як правильно вимовляти?\nЯк вимовляється Viber по російськи — Вибер або Вайбер? Як правильно вимовляти?\nВайбер або Вибер? Як правильно?\nВибер або Вайбер — як грамотно вимовляти (транскрипція). Щодня в російську мову вривається безліч іноземних слів. Зараз вже кілька десятиліть йде тільки один тренд — англомовні назви компаній, які стали успішні на міжнародному ринку. Ось з’явився Viber, став популярним і в Калінінграді, і в Петропавловську-Камчатському. Людям, ясна річ, його треба якось називати. Так як правильно Вибер або Вайбер?\nВзагалі, якщо намагатися вимовляти його як в США, то це буде Вайбер. Причому «Р» практично не вимовляється, а «Е» звучить, як «Е». Хоча в Росії часто назви програм, футбольних команд, прізвищ, міст і навіть країн змінювали під свій лад. І Paris раптом ставав Парижем. Тому якщо ви говорите Вибер, то це, звичайно, неправильно, але цілком можна пробачити і ми не образимося ?


Надихаючий мюзикл від режисера хітового серіалу «Хор» (або «Лузери») Раяна Мерфі перенесе нас в маленьке консервативне містечко Еджвотер, що в штаті Індіана, де одній випускниці адміністрація школи забороняє приводити на випускний свою дівчину. Щоб виправити цю несправедливість, у місто прибувають бродвейські зірки, які вийшли в тираж і сподіваються, що їхня допомога випускниці приверне до них увагу преси.\nРазом з новим трейлером була представлена і колекція яскравих постерів з основними героями мюзиклу. Разом зі Стріп, Кідман Вашингтон і Корденом, яких ми згадали вище, по постеру отримали Джо Еллен Пеллман, Аріана ДеБос, Кіген-Майкл Кі та Ендрю Реннеллс.\nМинулого тижня в мережі з'явилася пісня «Wear Your Crown» з саундтрека фільму «Випускний», де Меріл Стріп читає реп про Мішель Обаму. Прем'єра мюзиклу Раяна Мерфі на платформі Netflix відбудеться 11 грудня, як нагадують постери.\nТим часом Джеймс Корден грає роль штучного інтелекту, який хоче знищити світ, в новій американській комедії «Суперінтелект», яка сьогодні вийшла в український прокат.\nНа відео: Меріл Стріп, Ніколь Кідман, Ендрю Реннеллс, ... Керрі Вашінгтон, Джеймс Корден, Кіген-Майкл Кі, Трейсі Уллмен, Ариана ДеБос, Jo Ellen Pellman


Чернігівський рибоохоронний патруль прийняв участь у Дні довкілля\nЩороку у третю суботу квітня в Україні відзначається День довкілля. З цієї нагоди та з метою привернення уваги громадськості до проблем засмічення водних об’єктів, правильного поводження із відходами, дбайливого ставлення до навколишнього природного середовища, Чернігівський рибоохоронний патруль організував прибирання берегів водойм області від сміття.\n17 квітня 2021 року працівники рибпатруля прибирали береги р. Стрижень в районі ландшафтного парку «Ялівщина» м. Чернігів, р. Десна біля м. Остер Остерської громади Чернігівського району, с. Змітнів Сосницької громади Корюківського району та с. Гірки Новгород - Сіверської громади.\nСпільними зусиллями було вивезено з берегів річок скляні та пластикові пляшки, предмети побуту, різного роду пластикові вироби тощо. Сміття вздовж берегів водойм – ознака безвідповідально ставлення людей до оточуючого середовища. Особливе побажання громадянам: все ж таки прибирати за собою, адже це зробити зовсім не важко. І наступного разу приїхати відпочивати буде приємніше, коли берег гарний і чистий.\nЗакликаємо небайдужих громадян долучитися до прибирання берегів водойм своїх громад!\nПам’ятайте, що чисто не там, де прибирають, а там, де не смітять. Зробимо разом ми нашу країну чистішою!\nВраховуючи сатінарно – епідемічну ситуацію, що склалась на території області просимо дотримуватись карантинних вимог: носити маски. рукавички та зберігати соціальну дистанцію.\nНаписал chernihivfishpatrol 19.04.2021 19.04.2021 комментировать 0 / 0 новых 0\n#День довкілля # сміття # береги


Стрілянина у Дженіні - Загинула журналістка телеканалу Аль-Джазіра\n19:15 01 лип 2022. 132\n17:45 01 лип 2022. 109\n08:50 24 чер 2022. 313\n11:15 25 тра 2022. 2462\n09:35 01 лип 2022. 143\n10:05 30 чер 2022. 187\n15:45 27 чер 2022. 219\n10:05 24 чер 2022. 312\n11:15 10 лют 2022. 15808\n09:57 01 лют 2022. 17044\n16:45 26 тра 2022. 2346\n10:45 11 тра 2022. 222Читайте на: УКРРУС\nУ керівництві катарського телеканалу звинувачують у інциденті Ізраїль.\nВранці в середу, 11 травня, під час перестрілки між солдатами ЦАХАЛу та палестинськими бойовиками в таборі біженців Дженіна загинула Ширін Абу-Акле - відома журналістка телеканалу "Аль-Джазіра", яка висвітлювала події в Ізраїлі та на територіях Палестинської авто. Про це повідомляють ізраїльське видання "Вести" та турецьке інформагентство Anadolu.\nЯк повідомили в МОЗ Палестини, 51-річна співробітниця катарського телеканалу померла від вогнепального поранення в область голови. Її супутник, палестинський журналіст Алі ас-Сумуді також був поранений, стан його здоров'я стабільний.\nУ керівництві катарського телеканалу звинувачують у тому, що трапилось, Ізраїль, стверджуючи, що їхній кореспондент загинула від пострілів ізраїльських солдатів. У командуванні ЦАХАЛу розпочали перевірку інциденту.\nЗагибла представниця преси Абу-Акле була відомою та популярною в арабському світі. Останні 20 років вона активно висвітлювала події у Східному Єрусалимі та на палестинських територіях Юдеї та Самарії.\nУ ЦАХАЛі зазначили, що «військові проводили операцію з упіймання терористів у Дженіні».\nЙдеться про перший за останні три тижні випадок, коли бійці ЦАХАЛу увійшли до Дженіна для затримання палестинських терористів.\nНагадаємо, під час президентства Дональда Трампа США були готові визнати анексію Ізраїлем частини Юдеї та Самарії.\nЧитайте також: Під кінець Дня незалежності Ізраїль потряс теракт\nЧитайте також: Палестинські бойовики обстріляли ракетами Тель-Авів\n#Ізраїль#Дженін#ЦАХАЛ#Аль-Джазіра#загибель журналістів#Арабо-ізраїльський конфлікт\n11:35 06 тра 2022. 5269\n21:13 01 січ 2022. 361\n09:35 30 чер 2022. 121\n11:05 28 чер 2022. 201\n10:05 23 чер 2022. 201\n23:55 21 чер 2022. 702\n23:25 21 чер 2022. 485\n21:25 20 чер 2022. 880


Кіно : "Незаконне вбивство" принцеси Діани\n"Незаконне вбивство" принцеси Діани Автор: lesya · Опубліковано: 12.05.2011 11:41 · Розділ: Кіно\nКолишній власник знаменитого фешенебельного магазину під назвою Harrods приїде в Канни в п'ятницю та приєднається до учасників престижного кінофестивалю, відкриття якого заплановане на середу.\nПівторагодинна кінострічка покаже чорно-білу фотографію принцеси Діани в перші хвилини після аварії. Стверджується, що ця фотографія ще не демонструвалася публічно жодного разу.\nЗа даними The Independent, переглянути фільм зможуть лише журналісти та кінопрокатники. Режисер шкодує з приводу того, що його фільм не покажуть у Великобританії.\nПринцесу Діанувб'ють знову\nДо речі, демонстрація фотографії вмираючої принцеси Діани викликала хвилю протестів у її найближчому оточенні. Так, офіційний представник королівської сім'ї відмовився від коментарів, однак повідомляється, що обидва сини принцеси, Вільям та Гаррі, "відчувають відразу" до того, що відбувається.\nКінострічка розповідає про обставини загибелі Леді Ді та її коханця Доді аль-Файєда. Протягом тривалого часу (з моменту катастрофи проминуло більше 13 років) Мохамед аль-Файєд намагається довести громадськості, що трагічна подія не була звичайною аварією, а його син та Діана були вбиті в результаті змови у вищих ешелонах британської влади. До цієї змови, за словами режисера фільму, причетні члени королівської родини, зокрема принц Чарльз та принц Філіп і тодішній прем'єр-міністр країни Тоні Блер.\nОднак в результаті проведення додаткового розслідування з'ясувалося, що причиною автокатастрофи було недбале водіння, а підозри у змові - безпідставні.\nОднак нещодавно аль-Файєд заявив, що Британський принц Вільям, майбутній спадкоємець престолу, вірить у те, що його мати стала жертвою придворних інтриг: " Принц Вільям теж вірить у змову. Я зберіг листи від Вільяма, в яких він зізнається, що бореться з цим".\nРобота над створенням документального фільму тривала протягом трьох років. Фільм демонструє, як фундаментальні докази цієї справи були сховані від очей громадськості, та як журналісти, а конкретно - ті, які працюють на британські засоби масової інформації, систематично неточно розповідали про те, що сталося".


Рейс до Бейрута: що пов’язує українських нардепів з бізнесменами з «чорного списку» США? | СтопКор - корупція, хабарництво, компромат, останні новини\nСотні повітряних суден щоденно вилітають з нашої країни. Але мало хто знає, що кілька авіакомпаній, якими користуються звичайні українці, підозрюють в постачанні зброї з Росії до країн Близького Сходу. Та й технічний стан їхніх літаків викликає чимало запитань. Хто стоїть за цими компаніями? Дивіться в ексклюзивному розслідуванні Альони Середи.\nДва роки тому на літаку, що мав курсувати до Ірану від UM Air, на летовищі Жуляни прикордонники виявили комплектуючі до зброї: складові протитанкового керованого ракетного комплексу «Фагот». Того ж року ще дві вітчизняні авіакомпанії, менш відомі ДАРТ і «Хорс», потрапили під санкції – прямісінько до чорного списку США.\n«Надали інформацію, що тегеранська авіакомпанія, яка використовувала наші літаки, перевозила з Тегерана до Дамаска на наших військових літаках зброю, цю інформацію передали американцям», – розповідає акціонер компанії «Браво» Марун Мерхеж.\nМарун Мехреж запевняє: компанію "підставили" конкуренти\nПан Мерхеж виправдовується: в усьому буцімто винні конкуренти, які їх «підставили». А компанії «Хорс» і ДАРТ у період з 2008 по 2015 роки, коли в Україні тривала криза, нібито просто здавали літаки в оренду іранським авіалініям.\nА тепер увага: усі вищеназвані перевізники належать ліванському бізнесмену Родрігу Мерхежу. Він, до речі теж фігурує у чорному списку США. А чоловік на світлині поруч із українськими парламентарями і першими особами Лівану – його рідний брат Шаді. Він представник і акціонер ще однієї відомої в Україні авіакомпанії – «Браво». Яка, як нам вдалося з’ясувати, пропонує дуже вигідні пропозиції... для народних депутатів України.\nжурналістське розслідування Корупція Ліван Родріг Мерхеж\n“Верховна Рада України перетворюється на парламент АРК Крим”, – Геращенко На Дніпропетровщині СБУ викрила антиукраїнського агітатора (відео)


Дніпропетровськ: що потрібно побачити? | Туроператор Бомба-Тур\nДніпропетровськ: що потрібно побачити?\nМожете бути впевнені, що одного разу відвідавши Дніпропетровськ, ви отримаєте заряд позитивних емоцій і море нових вражень. Але щоб ці емоції були більш яскравими та незабутніми, маршрут подорожі варто продумати заздалегідь. Отже, що ж потрібно побачити в Дніпропетровську, щоб залишитися задоволеним і при цьому нічого не пропустити. Давайте по порядку.\nНабережна. Довжина її становить близько 30 км і по праву вона вважається найдовшою в Європі. Тут розташовано безліч пам'ятників, фонтанів, скульптур, кафе і ресторанів. А ще тут є найдовша п'ятдесяти метрова «сімейна лавка». Днем на набережній красиво, а ввечері - ще й дуже романтично, так як безліч вогнів надають їй особливого шарму і таємничості.\nМасонське око. Прогулюючись по набережній, ви ніяк не розминеться з цієї визначною пам'яткою, так як вона знаходиться в самому її кінці. Будова являє собою величезну кулю зі скляних пластин, встановлена на ступінчастій піраміді. За роки свого існування, як тільки його не називали і маяком для прибульців, і кулею бажань, і антеною, але «Масонське око», мабуть, переміг.\nМонастирський (Комсомольський) острів. Тут побудований один з найбільших пам'ятників Т. Г. Шевченка, а на березі розташована православна церква. Ну, а для розважальних цілей є зоопарк, парк атракціонів і акваріум.\nКанатна дорога. Любите екстрім? Тоді ласкаво просимо на канатну доріжку, яка влітку з'єднує вулицю Данила Нечая з пляжем Комсомольського острова. Незважаючи на свої 40 років, канатка недавно була піддана капітальному ремонту і реконструкції. В літній час користується широкою популярністю.\nПланетарій. Як часто вам надається можливість споглядати зоряне небо? А ось в Дніпропетровському планетарії це можна зробити завжди, причому незалежно від часу доби, так як для цього створюються всі необхідні умови. Різні пізнавальні історії та програми про космос будуть цікаві абсолютно різній віковій категорії.\nБудинок камерної та органної музики. У наш час не кожен може похвалитися тим, що чув звучання органа в живому виконанні. А ось Дніпропетровськ може похвалитися своєю старовинною Миколаївською церквою 1915 року, в якій встановлено справжній 12-тонний концертний орган, протягом багатьох років видає вічні музичні твори.\n"Новий Арбат". Офіційна назва - Катеринославський бульвар. Хоч і був відкритий в 2004 році, але користується великою популярністю у жителів міста і туристів. Головною його особливістю є особлива бруківка, фонтани, кам'яні лавки. Якраз на одній з таких лавок «сидить» бронзовий пам'ятник бізнесменові. Вечорами тут можна зустріти різних вуличних артистів, аніматорів, музикантів, художників та інших вельми цікавих творчих особистостей.\nДіорама «Битва за Дніпро». Є найбільшою в Україні, другою в Європі за площею і однією з найбільших у світі. Зал діорами має площу 900 кв. метрів. Відкриття відбулося в 1975 році і було присвячено 30-річчю Перемоги. 230 градусів огляду, наявність справжніх військових атрибутів, особливі «спецефекти» створюють у відвідувачів справжній «ефект присутності».\nБезсумнівно, прогулюючись красивими вуличками і вивчаючи місцеві визначні пам'ятки, захочеться відпочити і що-небудь перекусити. Дніпро з радістю надасть вашій увазі безліч кафе, ресторанів, суші-барів і кондитерських. Знайти ці заклади зовсім не важко, так як вони знаходяться майже на кожному кроці. Та й вибір меню надано на будь-який, навіть самий вибагливий смак. Цінова політика також найрізноманітніша. А вартість середнього чека складе ні багато ні мало - від 100 гривень, в залежності від бажань.


За добу в 13 мешканців Вінниччини виявили коронавірус. Цифри по районах : 21:07:2020 - 20 хвилин Вінниця\n«Вінницький обласний лабораторний центр МОЗ України» розповів, де та скільки є хворих на коронавірус станом на 21 липня.\nНаразі в області зафіксували 2 330 випадків. +13 нових за добу.\nЗа даними Центру громадського здоров’я, станом на 21 липня в Україні зафіксували 673 нових випадки коронавірусної хвороби COVID-19\nЗагалом в Україні 60 166 лабораторно підтверджених випадків COVID-19, з них 1 518 летальних, 32 199 пацієнтів одужали. Провели 894 393 тестування методом ПЛР. Усього за добу одужали 760 пацієнтів.\nВпродовж останньої доби в лабораторіях ОЛЦ дослідили 456 зразків матеріалів від осіб з підозрою на коронавірусну інфекцію та від контактних осіб. В 13 випадках отримали позитивний результат.\nЗареєстрували 3 519 підозр на COVID-19. У 2 330 випадках виявлений коронавірус, в тому числі у 199 дітей.\nЗареєстровано 42 летальних випадки від ускладнень викликаних коронавірусною хворобою у дорослих.\nОдужало 1 773 особи, (в точу числі 156 дітей і 339 медичних працівників), з них по місту Вінниця 1 009 осіб, повторне лабораторне дослідження не виявило короновірусу в організмі перехворілих.\nмісто Вінниця — 1270,\nВінницький район – 163,\nКалинівський район -— 98,\nТиврівський район – 74,\nТростянецький район – 54,\nШаргородський райони — 51,\nМог.Подільський — 50,\nКозятинський — 46,\nЛиповецький райони — 26,\nТульчинський район — 20,\nІллінецький та Ямпільський райони по — 9,\nСтаном на 21 липня 2020 року в лабораторіях ОЛЦ дослідили 42 857 зразків. На даний час у лабораторному центрі є у наявності 360 наборів реагентів для проведення досліджень методом полімеразної ланцюгової реакції.\nПіщанський і Теплицький район без Covib 19.\nСергій Паламарчук reply Олег Вальчук\nБюджетні гроші не доїхали, не має що "дірібанити")))\nІрина reply Олег Вальчук\nСудячи з коментарів, можна припустити, що медпрацівникам Піщанського і Теплицького районів не потрібна надбавка за роботу з хворими на Covid 19, так як їх повністю влаштовує існуюча зарплата. Це я спробувала пожартувати. Вибачте, якщо когось образила.


У Тернополі збудують справжній «Палац Спорту»Тернопіль НАЖИВО! У Тернополі збудують справжній «Палац Спорту» | Тернопіль НАЖИВО!\n9:10 Червень 18, 2018 рік Видрукувати допис\nГоловна » Новини » У Тернополі збудують справжній «Палац Спорту»\nЯк суд наказав тернополянина, який хотів дати хабар? ПриватБанк розширює можливості молоді на ринку праці Тернопільщини Тернопільський Технічний коледж захопив землю? За даними рятувальників це була масштабна пожежа на Тернопільщині\nРубрика Новини, Суспільство Мітки: новини, палац спорту, тернопіль


Главная База знаний "Allbest" История и исторические личности Історичні процеси в міграційних та еміграційних явищах українців\n«Міграція населення» - переселення, переміщення населення у межах країни (внутрішнє), а також добровільне або вимушене із однієї країни до іншої з метою постійного або тимчасового перебування в ній (зовнішня). Остання має назву «Еміграція». З погляду країни нового перебування цей процес називається імміграцією, а новопоселенні - іммігрантами. Еміграція може бути тривала - з метою постійного поселення, тимчасова і сезонна.\nЗа сучасними етнологічними теоріями всі українці й особи українського походження складають український етнос. Однак виникають певні складнощі із визначенням термінологій щодо представників українського етносу, які опинилися поза межами України. Коли йдеться про окремих осіб, науковці користуються такими термінами: «зарубіжні українці» (з конкретизацією країни, наприклад, канадські, австрійські, американські українці тощо; «особи (громадяни) українського походження» (наприклад, американці українського походження; українці в країні проживання”, “вихідці з України та їхні нащадки). У першому випадку йдеться про тих, хто народився в Україні, в другому - про тих, хто народився в країні проживання чи емігрував туди з третьої країни, але не народжений в Україні. Якщо мовиться про етнічну спільноту, то переважно використовуються терміни “українська імміграція”, “українська етнічна група” або “українська діаспора”.\nПрирода діаспори неоднозначна. Вона пов'язана і з міграцією частини українського населення (внаслідок соціально-економічних та політичних), і з захопленням сусідніми державами окремих українських земель, і з демографічними процесами, зокрема природним відтворенням іммігрантів. Однією з перших масових міграційних хвиль, був відплив у Туреччину та країни Західної Європи значної частини українців після поразки під Полтавою (1709 р.), друга - після скасування Гетьманщини та руйнації Запорозької Січі. Саме тоді українське козацтво мусило залишати свою землю і оселятися в Добруджі - землях Туреччини, на Кубані та в районах Тереку.\nЧастина української діаспори перебуває у сусідніх з Україною державах - в Польщі, Румунії, Угорщині, Чехії та Словаччині. Українські етнічні групи цих держав належать до автохтонних. На цих землях представники українців мешкали споконвіку. Вони опинилися за кордоном внаслідок захоплення територій, або зміни кордонів. У Польщі - це Бойківщина, Лемківщина, Підляшшя, Холмщина, Надсяння. Доля українського населення у цій країні у новітні часи складалася трагічно. Так, 1947 р. в результаті здійснення тодішнім польським урядом операції “Вісла” майже 150 тис. українців насильницьким шляхом були виселені з їхніх земель й розкидані по всіх польських територіях. Відтоді основна маса українського населення живе на західних і особливо північних територіях Польщі - Ольштанському, Гданському, Кошалінському та Вроцлавському воєводствах. За відомостями Об'єднання українців у Польщі там проживає від 250 до 500 тис. Офіційна польська статистика нараховує 150-200 тис. українців.\nОсновними місцевостями розселення українців у Румунії є Сучавський та Марамуреський повіти, котрі межують з Чернівецькою і Закарпатською областями України. Крім того, українці в цій державі компактно проживають у Банаті та Добруджі. До Банату переселенці із Закарпаття та Галичини потрапили в ході міграційних процесів в Австрійській (потім Австро-Угорській імперії у XVIII - XIX ст..). Віденський уряд стимулював з метою освоєння необроблюваних врожайних земель на півдні переселенцями з бідних і перелюднених околиць. У Добруджі українці з'явилися наприкінці XVIII - на початку ХІХ ст.. внаслідок переслідування російським царизмом після зруйнування Запорозької Січі. Кількість українського населення у Румунії - від 120 - до 800 тис. осіб.\nЩодо Угорщини, то за неофіційними відомостями тут налічується приблизно 3 тис. осіб українського походження. Це здебільшого автохтони в північно-східній частині країни, вздовж середньої течії Тиси, а також жителі деяких міст, зокрема Будапешта. Значна кількість українців - русинів протягом століть асимілювалася.\nНа території Східної Словаччини українці з давніх часів проживають у містах і селах краю: Гуменне, Бардіїв, Стара Любовня, Кошіце. Традиційним центром українського громадсько-культурного життя є Пряшів, де проживає понад 2 тис. українців. Загалом на території Словаччини за офіційною статистикою проживає понад 39 тис. українців, в Чехії - більше 15 тис.\nМайже 250 років тому з'явилися перші українські поселення в межах колись цілісної Югославії. Це були вихідці з Пряшевщини та Закарпаття - переважно лісоруби та вівчарі, прагнули створити власне господарство, але через брак землі не могли цього зробити на батьківщині. Вони осіли в історичній області Бачка на території, яку тепер займає Воєводина. За даними перепису населення 1981 р. українців нараховувалося 13 тисяч (23 тис. русинів). Отже, навколо України створилася своєрідна діаспора - українські автохтони української етнічної території - на заході, на сході - більшість районів Орловської, Курської, Белгородської та Воронезької обл. (Берестейщина, Стародубщина, частина Слобожанщини), на півдні - молдавська діаспора - Дубосарський, Рибницький, Слободзейський, Григоріопольський та Кам'янський райони.\nОсобливу групу мігрантів складають українці східної діаспори. Міграцію українців на території, які складали Російську імперію, а згодом Радянський Союз можна розділити на кілька етапів: 1) до ХІХ ст.; 2) кінець ХІХ - початок ХХ ст.; 3) середина 20 - початок 40-х рр.; 4) 40-і - початок 90-х рр. Основною причиною міграційних процесів наприкінці ХІХ - на початку ХХ ст. було аграрне перенаселення на українських землях, безземелля та малоземелля селян. Це визначило соціально-економічний або трудовий характер української імміграції.\nЯкщо у І половині ХІХ ст. селяни з центральних і східних українських земель переселялися в чорноморські і приазовські степи, а після їх заселення на Підкавказзя і Донщину, то в 60-70 рр. ХІХ ст. міграційний рух пожвавився в Самарську, Саратовську, Оренбурзьку й Уфимську губернії. В 1870 р., коли в Європейській Росії стало мало вільної землі, міграція спрямовується до Азії, де українці застали поселенців з російських губерній, звідки переселення почалося раніше. Головними районами українського поселення були: Приамурський край на Далекому Сході, південний Туркестан та південно-західний Сибір. Українці поселялися в кліматичній смузі, подібній до України й займалися хліборобством. Українське поселення, що обіймало південну частину Далекого Сходу по р.Амур і понад Тихим океаном (Амурщина і Приморщина) отримало назву Зелений Клин або Зелена Україна. Із 2,5 млн. осіб, що оселилися на цій території 47 % складали українці. У 1882 р. губернатор Примор'я видав наказ про безкоштовний перевіз українських сімей пароплавом з Одеси. 68 тисячам селян з України були відведені найкращі землі Уссурійського краю.\nДруга українська переселенська країна в Азії на території південно-західного Сибіру, Північного Казахстану - від Уралу до передгір'я Алтайських гір отримала назву - Сірий Клин або Сіра Україна. Значну частину населення на площі 1,9 млн. кв. км складали українці.\nЩе один регіон Російської імперії, де компактно оселилися українці - Кубанська область (Чорноморська губернія). З 1792 р. Чорноморським козацтвом під проводом Антона Головатого, Тимофія Котляревського, Сави Білого почалася колонізація краю. Було створено 42 курені з такими ж назвами як на Запорожжі. Центром став Катеринодар (Краснодар). У той час разом з родинами переселилися 25 тис. козаків, які створили лінійне Терське та Кубанське військо. За 15 років на цю територію переселилося 250 тис. сімей, переважно українців. Основну масу переселенців складали селяни з густо заселеної Лівобережної України: Полтавщини, Чернігівщини, Київщини, Харківщини. Під впливом російської агітації частини українців з Галичини та Буковини переселилася до Росії.\nСпочатку більшість переселенців становили державні селяни. Після скасування кріпацтва цей рух охопив різні категорії селян. Вони продавали своє майно і за одержані гроші виїздили та влаштовувалися на новому місці. Міграція на Схід лише частково була організована державою. В більшості це був стихійний рух. Державні органи намагалися контролювати і сприяти йому, оскільки він був в інтересах Російської імперії (звільнення малоземельних районів, заселення малолюдної території з огляду конкуренції з боку Японії, збільшення слов'янського елементу серед автохтонного населення Азії). Уряд виділяв землі для населення (до 100 десятин на родину в Алтайській і Семипалатинській обл.), звільняв військовозобов'язаних від служби, звільняв від податків, допомагав зерном, лісом. В Петербурзі існувало Товариство допомоги переселенцям, але його діяльність, як і урядова допомога були недостатні. У 1889 р. ухвалено переселенський закон (до цього часу існували окремі розпорядження, які стосувалися окремих районів поселення), який вимагав попередньої згоди державних органів. Самовільних переселенців відправляли назад. Закон 1904 р. передбачав свободу переселень без пільг і право уряду приймати рішення про пільгове переселення із окремих місцевостей, “виселення з яких визнавалось особливо бажаним”. Вперше воно було застосовано у 1905 р. у Полтавській і Харківській губерніях, де спалахнули селянські виступи. Активне переселення було пов'язане із Столипінською аграрною реформою в Україні, в наслідок якої на Схід переселилося близько 1 млн. чол.. Всього до 1914 р. постійно оселилося в Азії близько 2 млн. українців. Процес переселення на нові землі був дуже складним: незвичайні кліматичні умови, побутова невлаштованість, матеріальні нестатки обумовили недуги, голод, високу смертність. Частина селян поверталася на батьківщину.\nВеличезних втрат населення України зазнало у зв'язку з переселеннями, викликаними Другою світовою війною. Чисельність тільки евакуйованих в Азію склала 1,9 млн. чоловік. Із тієї кількості українців тільки частина повернулася на Батьківщину. Під час німецької окупації України понад 2 млн. осіб, в основному, молодь, були насильницькі забрані на каторжні роботи до Німеччини. Чимало із репатрійованих у 1945-1946 рр. з Німеччини й Австрії потрапили на постійне перебування до Сибіру.\nВ повоєнні роки найпомітнішою подією в організованих переселеннях було освоєння цілинних земель. В кінці 50-х і на початку 60-х років за межі республіки виїхали переважно до Казахстану 80 тис. переважно юнаків та дівчат. Наприкінці 60-80-х років найбільший виїзд здійснювався на освоєння нафтогазових родовищ Західного Сибіру. Певна кількість українців мігрувала за межі України у зв'язку з виїздом на навчання та роботу, укладанням шлюбів та оргнабору робочої сили.\nЗворотний процес імміграції в Україну також має свої об'єктивні причини та коливання у ті чи інші періоди, хоча практично він як і еміграція, відбувався впродовж ХХ ст.\nУ Радянському Союзі у роки першої п'ятирічки, споруджувалось 1500 промислових об'єктів, у т.ч. 400 в Україні. На будівництві металургійних та машинобудівних заводів Уралу, Сибіру, Казахстану працювали десятки тисяч жителів України. На спорудження промислових гігантів - Дніпрогесу, ХТЗ, Краматорського машинобудівного, металургійних заводів у Запорожжі, Маріуполі, Дніпродзержинську та Кривому Розі приїхали десятки тисяч представників інших союзних республік.\nНаступний період - друга половина 40-х років ХХ ст., коли перед Україною гостро постала проблема відбудови народного господарства. Тільки на відбудові Хрещатика працювали представники 35 національностей СРСР. Ще більше їх працювало на відбудові Дніпрогесу, шахт Донбасу, металургійних та машинобудівних гігантів Придніпров'я, залізниць та житлового фонду міст та сіл. Особливу роль відігравала індустріалізація західних областей України. Разом з заводами прибували робітники і спеціалісти. Так, лише протягом 1945 р. тільки до Львова були направлені понад 15 тис. спеціалістів. З Саратова разом з робітниками і інженерами було переведено завод телеграфної апаратури, з Тули - авторемонтний завод, з Іжевська - приладобудівний завод. В результаті тільки за два повоєнні місяці на Львівщину росіян прибуло більше, ніж було тут 1940 р.\nОднією з важливих ознак міжреспубліканських міграцій радянського періоду поруч з їх значним обсягом був неодмінно позитивний для України міграційний приріст. В'їзд в республіку постійно перевищував виїзд з неї. Поверталася на батьківщину значна частина тих, хто з різних причин виїхав раніше. Помітну частину в'їзду становили переселенці з інших республік СРСР. Через сприятливі кліматичні умови, порівняно вищий рівень соціально-економічного розвитку Україна завжди приваблювала їх. Канали в'їзду були в основному тими ж, що і для виїзду: армія, навчання, працевлаштування. Переселення в Україну мотивувалося, як правило, виробничими потребами, хоча для густозаселеної на відміну від Сходу і Півночі СРСР республіки нагальної необхідності в поповненні трудових ресурсів із зовнішніх джерел не існувало.\nОкремо треба сказати про заселення Криму після депортації кримських татар, представників інших національностей (караїмів, кінчаків, болгар, вірмен) - всього депортовано понад 200 тисяч чоловік. Сюди було відправлено 17 тис. сімей з Краснодарського, Ставропольського країв, Брянської, Воронезької, Курської, Орловської, Ростовської, Тамбовської областей, а також з України. Всього за 1950-1954 рр. в Криму облаштувалися 13,7 тис. сімей і переселенців.\nВ другій половині 80-х років міжреспубліканські міграції почали набувати нових рис. Швидко зростали такі категорії мігрантів як біженці, вимушені переселенці. Чисельність в'їзду все більше переважала чисельність виїзду.\nПочаток 90-х років, коли розпався СРСР і проголосила державну незалежність Україна, позначився значними переміщеннями населення. Це, перш за все, відчутне зменшення загальної кількості мігруючого населення як наслідок припинення організованих наборів робочої сили, служби в армії та направлення на роботу за межі своєї республіки. Переважання в'їзду над виїздом значно збільшилося. Зазнав змін національний склад міграційних потоків. Особливо це проявилося після прийняття Закону “Про громадянство” у період 1991 та 1992 рр.\nЩе одна із особливостей міграційних процесів 90-х років - тимчасова міграція робочої сили. Реальний виїзд з України значно більший ніж зафіксовано статистикою (до 5 млн. осіб). Останнім часом заробітки в Росії стали поширеним явищем. Там знаходять роботу працівники різних спеціальностей - будівельники, транспортники, шахтарі. Оцінку масштабів трудової міграції важко здійснити, оскільки для неї немає фактичних даних, проте, безумовно, цей процес наростає.\nВ еміграції українців на захід виділяються два напрямки - до Західної Європи та за океан. Вона також має різні етапи (хвилі), що обумовлені як соціально-економічними так і політичними причинами.\nУкраїнські поселення з'явилися в країнах Європи у давні часи. В Швеції, Німеччині та Франції 1714 р. певний час перебував гетьман П.Орлик зі своїми прихильниками. А в 70-і рр. XIX століття починається хвиля політичної еміграції українців до країн Західної. Ще один потік складався з українців, головним чином з Галичини, Буковини та Закарпаття з тих, хто в кінці ХІХ ст. виїжджав тимчасово до західноєвропейських країн на заробітки. Цей процес мав обмежений характер. Нерідко окремі групи українців, які мали намір емігрувати на заробітки до США або Канади, змушені були через брак коштів залишатися тимчасово в Західній Європі. Ще до 1-ї світової війни невеликі групи українських заробітчан поселилися у Великобританії, Бельгії. На цей же період припадає початок сезонної міграції селян із західноукраїнських земель до Німеччини (до 75 тис. на рік) і в менших розмірах - до Данії.\nПодальший процес української еміграції, пов'язаний безпосередньо з ходом і наслідками ІІ-ї світової війни. В Західній Європі, головним чином, в Німеччині й Австрії по закінченні війни опинилося близько 2-3 млн. українців. За даними Центрального представництва української еміграції (Ашафенбург, Німеччина) наприкінці 1946 р. на території Західної Німеччини знаходилось 177 тис. українців, у тому числі в американській зоні - 104 тис., в англійській - 54 тис., у французькій - 19 тис. У трьох західних окупаційних зонах Австрії проживало 29 тис. українців. Близько 15 тис. українців, переважно з числа колишніх солдатів дивізії “Галичина”, інтернованих наприкінці війни англійцями, було розташовано у таборах в Італії. Серед більшості українських емігрантів були вивезені на примусові роботи, примусово евакуйовані, в'язні німецьких концтаборів, військовополонені, члени військових формацій, втікачі з України і політичні емігранти з 1920-х рр.. Більшість їх добровільно або під тиском повернулася на батьківщину, а решта створила основну масу повоєнної політичної еміграції. За більшістю українських емігрантів визнано статус “переміщених осіб”.\nУ період після ІІ світової війни українці в Західній Європі розбудували досить широку мережу нових громадських організацій та установ, ряд з яких представляє їхні інтереси в зносинах з властями країн поселення. До таких організацій належать Український центральний громадянський комітет у Франції, Об'єднання українських робітників у Франції, Центральне представництво української еміграції в Німеччині та ін.\nЦій же меті підпорядкована й діяльність багатьох жіночих, молодіжних, професійних, культурологічних і просвітянських організацій, товариств і об'єднань, початки яких були закладені ще в період перебування українців у таборах для біженців і “переміщених осіб”. Серед них: Спілка української молоді і Пласт, Об'єднання українських жінок, Об'єднання купців і промисловців та ін.\nМайже одночасно із рухом українців з Центральної та Східної України на схід відбувалася масова еміграція із західноукраїнських земель за океан. Східна Галичина, Закарпаття, Буковина були аграрно перенаселеними. Слабо розвинена промисловість не могла дати працю великій кількості робочих рук. Виїзд на сезонні роботи розв'язував справу тільки частково. В умовах низького життєвого рівня, недоїдання, високої смертності еміграція була чи не єдиним виходом. Звістки про великі можливості заробітку в Америці дійшли в 1870-х рр. і до українців. Їх перебільшували різні корабельні агенти, що вербували робітників до пенсільванських шахт. 1877 рік коли до США прибула перша група закарпатських селян для роботи на шахтах Пенсільванії, можна вважати початком масової імміграції українських переселенців.\nМасову еміграцію з українських земель до північної Америки можна поділити на три “хвилі”: останнє десятиліття ХІХ - початку І світової війни; 2) початок 20-х рр. ХІХ ст. - до закінчення ІІ світової війни; 3) повоєнна еміграція.\nЗа масштабами перша “хвиля” української еміграції переважає наступне. В США за цей період прибуло від 200 до 300 тис., а в Канаду - 17 тис. українців. Серед іммігрантів, що прибули до США 97,87 % були селяни й лише 2,03 % кваліфіковані й напівкваліфіковані робітники. Переважали мало - або й неосвічені люди, без знання мов, без фінансів. Вони зустрічалися з новою структурою суспільних відносин, з новими звичаями й традиціями.\nСаме в цей період адаптації перед іммігрантами стала нагальна потреба в об'єднанні їх у певну спільність. Власне, імміграція кінця ХІХ - початку ХХ ст. склала основу для формування етнічних груп у США і Канаді. Цьому процесові сприяло утворення однорідних поселень українських іммігрантів у американських штатах Нью-Йорк, Пенсільванія та Нью-Джерсі (тут сконцентрувалося близько 77 % усіх українців, що прибули до США). Саме у названих штатах були зосереджені центри гірничодобувної, металургійної промисловості, будівництва, які потребували значну кількість робочих рук.\nВ межах новоутворених етнічних поселень українські іммігранти зберігали свою етнічну самобутність, свої культурні та побутові особливості. Та обставина, що іммігранти зазнавали дискримінації, необхідність опору вимушеній американізації, посилювала тенденцію до об'єднання. Вже в перші десятиліття поселення вихідці з України створили різного роду організації, що керували громадсько-політичним життям - церкву, страхово-допомогові й професійні товариства, жіночі й молодіжні організації.\nЗа кількістю переселенців другої та третьої хвиль масової еміграції значно поступаються першій. Наприклад, під час другої і третьої хвиль у США емігрувало близько 100 тис. осіб, в Канаду - 100 тис. Причому переважна їх більшість прибула за океан після ІІ-ї світової війни, так звані “переміщені особи”. Для кількісного збільшення українських етнічних груп вони не мали вирішального значення, в США “переміщені особи” складали лише 7 % осіб українського походження, в Канаді - 9 %. Емігранти українського походження прибували у Північну Америку з інших країн (Аргентини, Бразилії, ФРН), але їхня кількість була незначною. Сьогодні за підрахунками дослідників української діаспори США в цій країні налічується понад мільйон осіб українського походження. Переважна їх більшість (85 %) - це ті, хто народився в країні їхнього проживання.\nПерші роки перебування українців в країнах Південної Америки у плані облаштування життя за нових умов були подібними до таких як у США і Канаді. Як правило, церква ставала вагомим об'єднуючим фактором, була найважливішою організацією для українських переселенців. Згодом виникли мистецькі, просвітницькі організації. Так, у 1924 р. в м. Беріссо виник український драмгурток “Молода громада”, який пізніше трансформувався у товариство “Просвіта”.\nВелика кількість українських інтелектуалів залишила помітний слід в країнах, де вони проживали. Це - професори різних аргентинських та бразильських університетів: С.Онацький, О.Борушенко, Б.Галайчук, Ю.Полянський, В.Зінько, В.Бурка, І.Вігоринський, художники, архітектори, скульптори: О.Климко, Ю.Шумлінський, Б.Кульдина, І.Грищенко, В.Цимбалан.\nУкраїнська громада в Бразилії докладає чимало зусиль, щоб продовжити традиції вивчення української мови, а через неї зберегти свою самобутність й цілісність у бразильському середовищі. Перспективи рідної мови діячі української спільноти пов'язують з прийняттям конституційного закону, що дозволяє викладати українську мову в державних школах штату Парана, де мешкає основна маса українців Бразилії.\nУкраїнська діаспора в Австралії - наймолодша. За період з кінця 40-х до середини 60-х рр. ХХ ст. українська етнічна група зросла від кількасот до 21424 чол. Вони розселені практично в усіх штатах Австралії.Організаційне життя українців в Австралії бере свій початок від 1950 р., коли в Мельбурні було засновано “Об'єднання українців в Австралії”, перейменоване 1953 р. у “Союз українських організацій в Австралії”. Сьогодні він налічує близько 20 організацій.\nУкраїнці мешкають і в інших країнах - Китаї, північній та південній Африці, Туреччині, Таїланді, Ізраїлі та ін., але їх кількість незначна, вони не організовані в сталі громади.\nОтже, українська еміграція - складне соціальне і політичне явище. Лише з кінця ХІХ ст. українцям довелося пережити чотири важкі еміграційні хвилі, шукаючи кращої долі. У сьогоднішньому світі налічується від 47 до 50 млн. українців. За межами нашої держави мешкають до 16 млн. українців, переважна більшість - до 11 млн. на терені колишнього Радянського Союзу: Росія (4,3 млн. чол.), Казахстан (896 тис. чол.), Молдова (600 тис. чол.). Далі йдуть Білорусь (291 тис. чол.), Узбекистан (153 тис. чол.), Киргизстан (108 тис. чол.), Латвія (92 тис чол.), Грузія (52 тис. чол.), Естонія (48 тис. чол.), Литва (44 тис. чол.), Таджикистан (41 тис. чол.), Туркменистан (35 тис. чол.), Азербайджан (32 тис. чол.), Вірменія (8,3 тис. чол.).\nЗ точки зору етнічної самосвідомості українських емігрантів можна поділити на три групи. Найбільшу складають ті, чиї предки покинули батьківщину 3, 4 й навіть 5 поколінь тому, як правило, вони не розмовляють українською мовою, мало або й зовсім не контактують з українськими організаціями й найчастіше мають досить приблизне уявлення про свої національні витоки. Представники іншої групи - ті, хто порвав зв'язки з батьківщиною одне чи два покоління тому, - знайомі з українською культурою й шанують її, але мало дбають про її збереження. Третя група - невелика, але найактивніша: це ті, кому вдалося зберегти своє національне обличчя. Складаючись переважно з українців, котрі емігрували після Другої світової війни, та їхніх дітей, а також з окремих представників інших хвиль еміграції, вона становить серцевину українських громад на Заході.\nСьогодні пасивність стає однією з причин поступової соціально-культурної асиміляції українства за кордоном, а отже, зменшаться, по суті, і можливості української політики. Ці небажані тенденції прослідковуються навіть у тих державах, де українське життя розвинене найсильніше, зокрема в Канаді. Якоюсь мірою це підтверджують дані офіційних переписів щодо мови й церкви - основи духовного життя українців.\nЦей величезний людський масив, поділений полярними політичними орієнтаціями, має численні громадські установи й організації, свої видавництва, журнали і газети, займається науковими дослідженнями. Українці об'єднані переважно в українських греко-католицькій та православній церквах.\nНе дивно, що відносини між радянською Україною та діаспорою мали в основному не дружній характер. Емігранти першої хвилі прив'язані до своїх церков, громад, були переважно войовничими націоналістами, дивилися на радянський режим з недовірою. В той же час радянська пропаганда постійно зображувала українців - емігрантів як “прислужників капіталізму, фашизму та Риму”. Від таких стосунків, що склалися між українцями, не виграла жодна сторона. Українці в СРСР не змогли використати зарубіжні українські громади як вікна на Заході, а українська діаспора була позбавлена притоку свіжих сил, якого вона дуже потребувала. Але часи мінялися. Об'єктивний хід історії ніхто не може зупинити. На часі об'єднатися всім українцям у боротьбі за розбудову своєї суверенної і незалежної держави.\nХарактер зв'язків зарубіжних українців з батьківщиною залежав від багатьох об'єктивних і суб'єктивних факторів, насамперед від суспільно-політичної ситуації в країнах поселення і в Україні, позицій різних поколінь української діаспори. Незважаючи на історичні катаклізми українці в західному світі завжди прагнули до зв'язку з землею, яку полишили перші емігранти і яку не бачила більшість їхніх нащадків. Це прагнення відбилося у русі солідарності й допомоги українському народові, що був започаткований у перші десятиліття еміграції.\nЗ новою силою рух солідарності проявився під час голоду в Україні і в Росії на початку 20-х рр. Українські робітники і фермери Канади та США зібрали понад 10 тис. доларів з кожної країни для допомоги голодуючим Поволжжя та України. У 1922 р. в Канаді був створений Український робітничо-фермерський комітет за визволення Східної Галичини з під влади Польщі. За короткий час було зібрано й передано майже 15 тис. доларів. В роки Другої світової війни канадські українці створили комітети допомоги Батьківщині. Документи свідчать, що в Канаді й США не було жодної акції солідарності, в якій би не брали участь українці. Для підтримки СРСР у війні з фашизмом канадськими українцями було зібрано 678 тис. доларів, карпато-русинами в США і Канаді - понад 200 тис. доларів. В повоєнний період серед української діаспори існував рух солідарності з тими людьми в Україні, які боролися проти радянського режиму й постраждали від нього. Учасниками цього руху, як правило, були представники повоєнної еміграції, які критично ставилися до “побудови соціалізму” на українській землі.\nОкремої уваги заслуговує питання культурних зв'язків діаспори з Україною. Такі контакти не припинялися ніколи. Спочатку вони були опосередкованими - через збереження культурної спадщини українського народу. Починаючи з перших повоєнних років встановлювалися безпосередні культурні зв'язки української громади з Україною. 1946 р. в Канаду прибула делегація митців України - народні артисти З.Гайдай, І.Паторжинський, поет А.Малишко. Вони взяли участь у фестивалі української музики, пісні і танцю.\nСеред української еміграції є багато людей, які глибоко шанують українську культуру, знають і плекають її. Своєю культурницькою діяльністю вони збагачують рідну українську мову, літературу, культуру та національні традиції нашого народу. У 1964 р. на зібрані кошти від 100 тисяч українців в Америці українська громада встановила пам'ятник Т.Шевченку у Вашингтоні. В пам'ять 50-річчя голоду в Україні в 1932-1933 р. українці Канади створили документальний фільм про цей трагічний період нашої історії.\nПетро Яцик із Торонто забезпечив переклад на англійську мову та видання 12 томів “Історії України - Руси” М.Грушевського. Кошти створеної ним освітньої фундації використовуються для виплати стипендій талановитим українським студентам, для нагород переможців Міжнародного конкурсу з української мови.\nБогдан Гаврилишин - громадянин Канади, іноземний член національної Академії наук, доктор філософії та економіки Міжнародного університету менеджменту Женеви, почесний доктор права Йоркського університету та університету Альберта в Канаді в останні роки живе і працює в Україні.\nОстаннім часом помітно активізувалося громадське життя українців у країнах Східної Європи. 120 українських товариств прагнуть зберегти культуру та традиції. Це відбувається насамперед завдяки демократичним перетворенням які там сталися. Так, у Польщі громадські організації етнічних меншин, у тому числі українські, вийшли з підпорядкуванням Міністерства внутрішніх справ. Ними тепер опікується відомство культури і мистецтва. При польському парламенті діє комісія національних меншин та етнічних груп. У цьому контексті слід, зокрема, розглядати, як один з актів активності засудження в лютому 1990 р. на надзвичайному з'їзді Українського суспільно-культурного товариства національно упередженої оперети “Вісла”. З'їзд поклав початок діяльності нової громадської організації - Об'єднання українців у Польщі. До нього увійшли особи українського походження незалежно від їхніх політичних поглядів, релігійних вірувань та соціального стану.\nУ Росії, де мешкає наймогутніша українська діаспора, українці відчувають брак державної підтримки свого етнокультурного розвитку. В країнах - колишніх радянських республіках на жовтень 1994 р. діяло 25 недільних шкіл з викладанням українською мовою, 2 державні українські школи в Акмолі та Ризі, 12 періодичних і неперіодичних видань, 3 постійні радіопередачі (Таллін, Нижньовартівськ, Кишинів) та 20 непостійних. Перспектива вирішення етнокультурних проблем залежатиме й від того як Українська держава буде захищати їх права.\n24 вересня 2001 р. було затверджено Національну програму “Закордонне українство” на період до 2005 року. Це свідчить про те, що наша держава дбає про задоволення національно-культурних і мовних проблем закордонних українців, сприяє консолідації та розвитку української нації, її свідомості, традицій і культури, що визначено Конституцією України. Ця Програма спрямована на підтримку та розвиток зв'язків з українцями, які проживають за межами України, сприяння збереженню їх етнічної ідентичності, залучення до участі в процесах, що відбуваються в Україні шляхом концентрації зусиль у цій сфері органів виконавчої влади України та створення у державі та за її межами авторитетних громадських організацій.\nПрограма має зміцнити зв'язки органів державної влади та організацій, які беруть участь у реалізації державної політики України щодо закордонних українців з їх громадським організаціями в іноземних державах, а також органами іноземних держав, до компетенції яких належать питання міжнаціональних відносин. Програма передбачає сприяння поглибленню співробітництва між створеними в Україні та за її межами громадськими організаціями українців.\nДосвід показує, що в ідеалі українська політика, історія, культура, наука, мистецтво хоч би де вони не творилися, мають функціонувати як цілісний народний організм для пробудження національної гідності для відродження природного зв'язку з Європейською і світовою культурою, для справжнього державотворення.\nУ той же час в Україні 7746 школярів болгарської національності вивчають українську мову та літературу як предмет, 1589 - факультативно.\nВелике значення має проведення спільних заходів за участю українців з різних країн світу з метою збереження української етнічності в сучасному світі. Особливе значення проведення світових конгресів українців. Перший конгрес українців відбувся у 1992 р., також діє створений у 1967 р. у Нью-Йорку Світовий Конгрес України, він об'єднує понад 100 громадських та релігійних українських організацій з понад 20-ти країн світу поза материковою Україною. За всі роки існування СКУ вперше його засідання проводилося 18-21 серпня 2003 р. в Україні.\nПроводяться Всесвітні форуми українців, діє Українська Всесвітня Координаційна Рада (при Кабінеті Міністрів), Сьогодні, координаційним центром у ній виступає Державний Комітет у справах національностей та міграцій, залучаючи до роботи над формуванням й реалізацію такої програми науковців, політичні й громадські об'єднання. Важливим етапом на цьому шляху стала прийнята Урядом України 22 січня 1996 р. Державна програма “Українська діаспора до 2000 року”, яка передбачала певну підтримку відродженню українства на теренах колишнього Радянського Союзу. Діаспора вбачає лише один шлях такої участі - запровадження інституту подвійного громадянства.\nУрядові структури могли б приділити більше уваги проблемам наших земляків у двосторонніх відносинах України з іншими державами. У світі подібні організації мають постійну підтримку своїх держав. Наприклад, Росія за останні 5 років витратила 825 млн. доларів на підтримку російських громад за кордоном. Словаччина виділяє щорічно млн. доларів на підтримку своєї діаспори. “Полонія”, яка опікується зв'язками поляків зарубіжжя із батьківщиною, фінансується державою.\nУ прагненні до об'єднання всіх українців навколо незалежної держави створилися нові канали зв'язку з ядром етносу - обмін людьми та інформацією. Розробка науково обґрунтованих концепцій щодо задоволення потреб національних меншин в Україні, моделювання безконфліктних ситуацій у міжетнічних стосунках, подолання негативних етнічних стереотипів - таку ж модель має розробити наша держава щодо зв'язків з українською діаспорою. Після 1991 р. з'явився новий вид української еміграції - виїзд на роботу за кордон спеціалістів та нелегальна еміграція. Сьогодні Україна - лідер на Європейському континенті щодо кількості нелегальних емігрантів. Це - мільйони людей, їх кількість збільшується з кожним роком. Ці потоки українців можна назвати четвертою хвилею еміграції. Гостро постала проблема захисту наших громадян з боку Міністерства іноземних справ України, а також збільшення робочих місць в Україні з метою повернення співвітчизників. Окремою проблемою є торгівля «живим товаром». У нас не надається належного значення і вивченню історії української діаспори. Лише в деяких підручниках чи посібниках з історії України є розділи про українську еміграцію. Майже не читається курсів чи спецкурсів з історії діаспори у вищій школі. Правда, дещо роблять академічні наукові установи\nкурсовая работа "Історичні процеси в міграційних та еміграційних явищах українців" скачать\nМіграційні та еміграційні процеси на території України ХІХ-ХХ ст.\nЕміграція як соціально-економічне і політичне явище. Відсутність української державності, як основний рушійний фактор міграційних і еміграційних процесів. Новий вид української еміграції - виїзд на роботу спеціалістів різних галузей науки і техніки.\nреферат [52,4 K], добавлен 26.09.2014\nДругие документы, подобные "Історичні процеси в міграційних та еміграційних явищах українців"


З UsBidi ваш ґаджет зарядиться в два рази швидше – Ua Format\nЗ UsBidi ваш ґаджет зарядиться в два рази швидше\nОпубліковано 02/11/2015 02/11/2015 Автор Рома ВасильєвКатегорії Hi-Tech,ҐаджетиПозначки UsBidi\nНа Kickstarter у жовтні минулого місяця з’явився незвичайний проект під назвою UsBidi. Мова йде про зарядний пристрій, який, як запевненяють розробники, повинен вирішити всі проблеми користувачів з акумуляторами їхніх ґаджетів. Пристрій допоможе, нехай не продовжити час автономної роботи, то хоча б прискорити сам процес передачі енергії і зробити його безпечніше. UsBidi – кабель зі спеціальним перехідником, який змінює звичне уявлення користувачів про зарядку девайсів. Спробуємо розібратися про що йде мова.\nПочати варто з того, що в UsBidi використовуються магніти для зручного підключення та фіксації, є світлодіодний індикатор для наочної демонстрації статусу зарядки, а також спеціальна кнопка-прискорювач процесу заповнення енергією батареєю смартфона або планшета. Саме за рахунок останньої виробник аксесуара обіцяє збільшити до двох разів час зарядки. Втім, є один нюанс. Насправді мова не йде про використання UsBidi з адаптером для розетки, заряджати ґаджети передбачається від USB-порту комп’ютера або ноутбука. Простіше кажучи, ні про яких швидкостях технології Quick Charge і їм подібних не йдеться. Кабель UsBidi робить повільний процес зарядки від комп’ютера швидше от і все.\nВтім, якщо ви часто підключаєте смартфон або планшет до комп’ютера, а не розетки, на UsBidi варто звернути увагу. А може, ще й підтримати проект на Kickstarter, щоб стати одним з перших володарів цього аксесуара. Вся справа в тому, що на одному з кінців є спеціальна кнопка, яка блокує передачу даних між мобільним пристроєм і комп’ютером. У цьому випадку на зарядку акумулятора дається більше енергії і процес помітно прискорюється. До всього іншого UsBidi «розуміє» коли батарея вже повністю заряджена і автоматично зупиняє подачу енергії, що дозволяє вирішити відразу дві проблеми: пристрій не нагрівається, а також знижується втрата ємності акумулятора.\nУ результаті, ми маємо дорожній шнурок, який прискорює зарядку смартфона від комп’ютера за рахунок відключення передачі даних, знижує перегрів пристрою і знос акумулятора. Звучить непогано. А ви часто заряджаєте смартфони та планшети від USB-порту? Хто хотів би собі такий аксесуар? Діліться своїми враженнями в коментарях, давайте обговоримо користь UsBidi.\nНазад Попередній запис: Загадковий додаток від Apple\nНаступн. Наступний запис: Смартфони Huawei модельного ряду Honor отримають заповітну “зефірку” в лютому 2016


Геердін порошокдля приготування розчину для ін'єкцій 20 мг №1 вартість, відгуки, інструкція, купити за низькою ціною в Україні: Київ, Дніпро, Харків, Одеса, Львів - 1 Соціальна Аптека\nГеердін порошокдля приготування розчину для ін'єкцій 20 мг №1\nГеердін порошокдля приготування розчину 802 Геердін порошокдля приготування розчину для ін'єкцій 20 мг №1 вартість, відгуки, інструкція, купити за низькою ціною в Україні: Київ, Дніпро, Харків, Одеса, Львів - 1 Соціальна Аптека 129.90\nОбліковий номер: 356051\n№ Реєстраційного посвідчення : UA/6630/02/01\nЕманера 20 мг капсули №28\nВзаємодії що викликані пригніченням секреції шлункової кислоти\nЛікарські засоби які протипоказані для одночасного застосування з рабепразолом\nОзнаки симптоми лікування\nдопоміжні речовини: маніт (Е 421) натрію карбонат.\nІнгібітори протонної помпи. Код АТС .\nРабепразол у вигляді ліофілізованого порошку для приготування розчину для ін' єкцій призначають у випадках коли застосування пероральної форми неможливе а саме:\n-загострення пептичної виразки шлунка чи дванадцятипалої кишки з кровотечею та тяжкими ерозіями\n-короткочасне лікування гастроезофагеальної рефлюксної хвороби з ерозіями та виразками\n-профілактика аспірації кислим вмістом шлунка\nГіперчутливість до рабепразолу натрію заміщених бензимідазолів або до будь-якого іншого інгредієнта препарату. Не застосовувати разом з атазановіром.\nВнутрішньовенне призначення рабепразолу рекомендовано лише у тих випадках коли пероральне застосування неможливе. Як тільки стає можливим призначення пероральної форми рабепразолу внутрішньовенне призначення слід відмінити.\nПобічні ефекти рабепразолу здебільшого незначні помірні і швидко минають.\nІнфекції та інвазії: інфекції інтерстиціальна пневмонія.\nКров та лімфатична система: анемія еритроцитопенія панцитопенія лейкопенія агранулоцитоз еозинофілія лімфопенія нейтропенія лейкопенія тромбоцитопенія лейкоцитоз та гемолітична анемія.\nЗ боку нервової системи: головний біль запаморочення слабкість у кінцівках оніміння кінцівок гіпестезія астенія зниження сили стискання порушення мови дезорієнтація\nСудинні розлади: периферичні набряки гіпертензія пальпітація.\nЗ боку травного тракту: діарея блювання нудота абдомінальний біль запор метеоризм диспепсія висип та сухість у роті відрижка гастрит стоматит порушення відчуття смаку переповнення та важкості у шлунку кандидоз ентерит езофагіт хейліт печія метеоризм геморой.\nРозлади печінки і жовчовивідних шляхів: гепатит фульмінантна форма гепатиту порушення функції печінки жовтяниця печінкова енцефалопатія (у поодиноких випадках печінкова енцефалопатія спостерігалась у пацієнтів із цирозом печінки).\nЗ боку шкіри та підшкірних тканин: висип мультиформна еритема еритема бульозні реакції та гострі системні алергічні реакції свербіж пітливість токсичний епідермальний некроз (ТЕН) синдром Стівенса-Джонсона.\nнеспецифічний біль/біль у спині міальгія судоми ніг артралгія рабдоміоліз.\nЗ боку нирок та сечовивідної системи: гостра ниркова недостатність інфекції сечовивідних шляхів інтерстиціальний нефрит.\n1)Шок та анафілактичні реакції.\n2)Панцитопенія лейкопенія агранулоцитоз та гемолітична анемія.\n3)Фульмінантна форма гепатиту порушення функції печінки жовтяниця.\n5)Токсичний епідермальний некроліз синдром Стівена-Джонсона мультиформна еритема.\n6)Гостра ниркова недостатність інтерстиційний нефрит.\n2)Ангіоневротичний набряк бронхіальний спазм.\nДослідження безпеки застосування рабепразолу вагітним жінкам не проводились тому застосування рабепразолу протипоказано у період вагітності.\nНевідомо чи проникає натрію рабепразол у грудне молоко. Відповідні дослідження не проводились тому препарат не слід призначати жінкам у період годування груддю.\nВідсутній достатній досвід застосування препарату Геердін дітям тому препарат не застосовують пацієнтам цієї вікової групи.\nПеред початком лікування Геердіном необхідно виключити злоякісні новоутворення шлунка та стравоходу оскільки прийом препарату може маскувати симптоми і відтермінувати виявлення пухлини.\nПовідомлялося про патологічні зміни крові (тромбоцитопенія та нейтропенія) при застосуванні рабепразолу. У більшості випадків іншої етіології не знаходили випадки були неускладнені та зникали після припинення застосування рабепразолу.\nСпостерігалися випадки відхилення від норми печінкових ферментів. У більшості випадків іншої етіології не знаходили випадки були неускладнені та зникали після припинення застосування рабепразолу.\nУ пацієнтів з легкими або помірними порушеннями функцій печінки не спостерігалося значної відміни частоти побічних ефектів при прийомі рабепразолу порівняно з контрольною групою відповідної статі та віку. Дослідження щодо пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю не проводились тому слід з обережністю застосовувати рабепразол пацієнтами з тяжкою печінковою недостатністю. Дозу при печінковій недостатності необхідно знизити.\nРезультати С-уреазних дихальних тестів можуть бути псевдонегативними під час прийому інгібіторів протонної помпи таких як рабепразол та антибіотиків таких як амоксицилін кларитроміцин та метронідазол. Тому для визначення наявності Helicobacter pylori дихальні тести слід проводити не раніше ніж через 4 тижні після закінчення лікування такими препаратами.\nSalmonella Campylobacter та Clostridium defficille.\nУ разі виникнення запаморочення сонливості рекомендується уникати керування автомобілем або роботи з іншими механізмами.\nРабепразол натрію метаболізується системою печінкових ферментів CYP-450 а саме CYP2C19 та CYP3A4.\nРабепразол натрію не має фармакокінетичних чи клінічно значущих взаємодій з варфарином фенітоїном теофіліном чи діазепамом кожен з яких метаболізується CYP-450.\nВживання їжі з низьким вмістом жирів не впливає на абсорбцію рабепразолу натрію. Прийом рабепразолу натрію з жирною їжею може затримати абсорбцію на 4 години і більше проте максимальна концентрація та рівень абсорбції залишаються незмінними.\n1) Лікарські засоби які протипоказані для одночасного застосування з рабепразолом\nЗавдяки своїй антисекреторній дії рабепразол підвищує рН шлунку зменшує розчинність атазанавіру сульфату і тим самим знижує його концентрацію в плазмі крові.\n2) Лікарські засоби які слід призначати з обережністю.\nантисекреторній дії рабепразол може збільшувати рН шлунка що призводить до прискореної абсорбції дигоксину та метилдигоксину\nЗавдяки своїй антисекреторній дії рабепразол здатний збільшувати рН шлунка що призводить до інгібування абсорбції ітраконазолу та гефітінібу.\nАнтациди що містять алюмінію гідроксид / магнію гідроксид\nІнгібітор Н+-К+-АТФ-ази (протонної помпи). Пригнічення активності ферменту Н+-К+\nМаксимальний рівень зниження секреції може бути отриманий у випадку коли рабепразол досягає парієтальної клітини у момент її активації. Це може бути досягнуто внутрішньовенним інфузійним введенням рабепразолу. Завдяки цьому активізована під впливом циркадних ритмів (ацетилхолін) або після їди (гістамін і гастрин) протонна помпа одразу ж зв' язується з молекулою рабепразолу і продукція соляної кислоти припиняється.\nПісля внутрішньовенного введення дія рабепразолу розвивається протягом 1 години і досягає максимуму через 2-4 години. Середній кліренс при введенні внутрішньовенно дози 20 мл 283+/-98 мл/хв. Період напіввиведення дози 20 мг введеної внутрішньовенно становить 1 02 +/-0 63 год. Після відміни препарату секреторна активність відновлюється через 2-3 дні.\nЗастосування препарату у дозі 20 мг на добу протягом 2 тижнів не впливає на функцію щитовидної залози метаболізм вуглеводів концентрацію в крові паратгормона кортизолу естрогену тестостерону пролактину холецистокініну секретину глюкагону ФСГ ЛГ СТГ реніну альдостерону.\nВиробник. Напрод Лайф Саєнсес Пвт. Лтд. Індія/\nNaprod Life Sciences Pvt. Ltd. India.\nЗаявник Мілі Хелскере Лімітед Велика Британія/\nFairfax House 15 Fulwood Place London WC1V 6AY.\nВи переглядаєте: Геердін порошокдля приготування розчину для ін'єкцій 20 мг №1\nОбліковий номер : 356051