Що таке емульгування волосся: Що таке емульгування волосся при фарбуванні і як правильно провести цю процедуру – Все о здоровье волос, модные стрижки и прически\nЩо таке емульгування волосся: Що таке емульгування волосся при фарбуванні і як правильно провести цю процедуру\nЕмульгування волосся при фарбуванні або як правильно емульгувати фарбу для волосся, покрокова інструкція\nЩо таке емульгування волосся при фарбуванні і як правильно провести цю процедуру\nДуже часто на упаковках барвників присутні рекомендації під час фарбування емульгувати фарбу на волоссі. Що ж це за процедура і для чого вона відбувається? Зараз ми розберемося в цьому в нашій статті.\nЯкщо зробити розшифровку терміна «емульсія» з позиції фізики, то можна зрозуміти, що емульгування є розчинення одних частинок в конкретному середовищі, при цьому подібний розподіл здійснюється рівномірно.\nТак і при фарбуванні, головне завдання процедури емульгування волосся – досягти розтікання кольору по всій поверхні локонів.\nЕмульгування – це не що інше, як звичайне вспенивание нанесеного барвника і розтягування його від коренів до кінчиків. Зрозуміло, що пінитися фарба як шампунь не буде, головне досягти консистенції, що нагадує концентрований мильний розчин.\nНа думку експертів, якщо потрібно фарбування в тони, наближені до базового, краще проводити емульгування, тобто розподіляти фарбувальний склад спочатку на коріння, а потім, за 10 хвилин до закінчення часу витримки, змочити шевелюру водою і гарненько спінити. У такому випадку вийде рівномірний розподіл кольору, а фарбування – більш щадний.\nДуже часто при тонуванні прядок прокрашивание волоска з усіх боків не є однаковим, – наприклад, з тилу і з боків він буде менш забарвлений, ніж спереду. Звичайно ж, деякі варіанти фарбування волосся ставлять собі це за мету, наприклад, венеціанське або каліфорнійське мелірування локонів. Але якщо вам потрібно повністю пофарбувати кожен волосок з усіх боків, тоді без емульгування не обійтися.\nЗ якою метою проводять процедуру\nЕмульгування часто застосовується професійними майстрами світу зачісок. Воно здійснюється з метою:\nрівномірно розподілити колір по всій довжині локонів, що особливо актуально для підфарбовування коренів;\nзакріпити відтінок на більш тривалий час;\nнадати волоссю красивого блиску і переливи на сонці;\nдомогтися того, щоб на локони сформувався яскравий і насичений колір, без будь-яких затемнень.\nПри емульгація ви також знімаєте зайву фарбу зі шкіри голови, що мінімізує вбирання барвника в дерму і, відповідно, потрапляння в кров, адже сучасні перманентні фарби щадними не назвеш.\nАміачні барвники не рекомендують використовувати вагітним саме тому, що вони потрапляють в організм жінки і через плаценту впливають на здоров’я малюка. Чим небезпечне фарбування волосся при вагітності, ви можете дізнатися у нас на сайті.\nБагато перукарі роблять подібну маніпуляцію з метою тонування всієї шевелюри. Приміром, ви проводили мелірування і бажаєте відійти від контрастів, тоді саме емульгування рівномірно розподілить колір, позбавивши вас від непривабливої «зебри».\nРада експертів. Якщо ви хочете приглушити занадто яскравий колір, проводячи фарбування в пастельних тонах, тоді збільште час масування.\nЯкщо вам потрібно семульгіровать фарбу, під час процедури фарбування її наносять тільки на прикореневу зону.\nФарба витримується на прикореневому ділянці вказане виробником час (приблизно 30-40 хвилин в залежності від очікуваного результату).\nЗа п’ять хвилин до закінчення терміну витримки локони змочують ледве теплою водою. Використовуйте трохи води, інакше не досягнете бажаного ефекту.\nМасажуючими рухами фарбу розтягують від коренів до кінчиків, збиваючи склад. Не забудьте захистити руки поліетиленовими рукавичками, оскільки техніка емульгування передбачає використання гребінців, – тільки ваші вмілі руки.\nПісля виконаних маніпуляцій очікуйте близько 5 хвилин.\nЗмийте весь склад сильним струменем води і обов’язково нанесіть бальзам-ополіскувач, який йде в комплекті з фарбою.\nЯк бачите, в скоєнні процедури немає нічого складного.\nВажливий момент! Не обов’язково вдаватися до процедури емульгування, коли підфарбовують коріння. Можете сміливо використовувати дану методику при нанесенні фарбувального пігменту на всю довжину локонів.\nБагатьох жінок, які проводять фарбування в домашніх умовах, цікавить питання: «чи можна прочісувати волосся, на які нанесений фарбувальний пігмент, гребінцем з рідкими зубами?».\nВідповіді перукарів неоднозначні: одні стверджують, що так ви краще розподіліть колір, а інші кажуть, що цього робити не варто, адже ви ризикуєте сильно травмувати свої волосся.\nФахівці стверджують, що для кращого розподілу кольору на локони потрібно проводити емульгування незахищеними руками – без рукавичок. Завдяки тому, що погладжування передають тепло рук локонам, колір набагато краще візьметься.\nЗвичайно ж, ви ризикуєте пошкодити шкіру власних рук і навіть пофарбувати нігтьову пластину, але якщо це робити після того, як фарба вже активізувалася, вплив буде мінімальним.\nТаким чином, при виникненні питання «емульгувати чи ні?», Робіть вибір з урахуванням бажаного результату. Наприклад, потрібно пофарбувати локони в вогненно-рудий, тоді надмірна емульгування протипоказана, адже колір не буде дуже насиченим. Якщо ж ви бажаєте пофарбувати тільки коріння і рівномірно розподілити колір по всій шевелюрі, тоді обов’язково змочіть і вспеньте волосся, розподіливши фарбувальний склад по всій довжині.\nВажливо знати про фарбування волосся:\nемульгованих фарбу на волоссі при фарбуванні. Що це означає? Навіщо?\nВ інструкціях до деяких фарб для волосся пишуть, що перед тим, як змити фарбу для волосся, потрібно емульгувати фарбу на волоссі протягом декількох хвилин. Що це означає? Навіщо це робити?\nЗ емульгувати фарбу в мийці означає, що при фарбуванні, фарба наноситься тільки на прикореневу частину волосся, витримується потрібний час, а за 5 хвилин до закінчення часу, клієнта укладають в мийку, злегка змочують волосся водою і фарбу з прикореневої зони розтягують, що втирають рухами , по всій довжині волосся.І залишають ще хвилин на 5. Робиться данна япроцедура для того щоб волосся було рівномірно пофарбовані і не пішли в затемнення))\nЕмульгування фарби на волоссі означає, що після того, як час фарбування минув, потрібно в мийці трохи змочити волосся і «распеніть» фарбу. Тобто пінитися вона в прямому сенсі не буде, вона стає ніби мильна. Протягом 2-3 хв потрібно размилівать фарбу по всьому волоссю, розтираючи волосся руками.\nМайстри кажуть, що це допомагає домогтися більш плавного переходу барвника від коренів волосся по основній довжині, т.е. дає можливість фарбі лягти рівніше.\nЯкщо довго робити емульгування, то можна злегка приглушити сильно яскраві та насичені відтінки після фарбування,\nтакож допомагає змити з шкіри голови надлишки фарби,\nдеякі майстри стверджують, що емульгування фарби на волоссі закріплює колір, тобто робить його стійким і плюс дає гарний блиск.\nДуже часто на упаковках барвників присутні рекомендації під час фарбування емульгувати фарбу на волоссі.Що ж це за процедура і для чого вона відбувається? Зараз ми розберемося в цьому в нашій статті.\nАміачні барвники не рекомендують використовувати вагітним саме тому, що вони потрапляють в організм жінки і через плаценту впливають на здоров’я малюка.\nТаким чином, при виникненні питання «емульгувати чи ні?», Робіть вибір з урахуванням бажаного результату.Наприклад, потрібно пофарбувати локони в вогненно-рудий, тоді надмірна емульгування протипоказана, адже колір не буде дуже насиченим. Якщо ж ви бажаєте пофарбувати тільки коріння і рівномірно розподілити колір по всій шевелюрі, тоді обов’язково змочіть і вспеньте волосся, розподіливши фарбувальний склад по всій довжині.\nВся правда про фарбування волосся\nЩо відбувається з волоссям насправді?\nУ 60-70-х роках хімічна промисловість почала масово випускати синтетичні барвники та засоби для догляду за волоссям.З тих пір постійно розширюється асортимент цих препаратів, постійно розробляються нові технології та рецептури. Однак основні принципи дії стійких барвників до недавнього часу залишалися незмінними. Дія будь-якої фарби для волосся засноване на принципах хімії. Для того, щоб стійкість барвника була високою, потрібно домогтися глибокого проникнення фарбувальних пігментів в структуру волосся. Для цієї мети зазвичай використовується аміак, який відкриває кутикулу волоса і розм’якшує кортекс (внутрішню структуру).\nПри змішуванні барвника з оксидантом, до складу якого входить перекис водню, починає виділятися атомарний кисень. Під дією кисню натуральний пігмент волосся освітлюється, а штучний пігмент, що формується з напівфабрикатів кольору, надає волоссю бажаний відтінок.\nПерманентні барвники через присутність аміаку або його похідних мають лужну реакцію. Тому, щоб після фарбування волосся виглядали блискучими і здоровими, луг необхідно нейтралізувати за допомогою кислоти.\nДівчата, питайте, миють чи вам волосся в салонах краси шампунем, на якому стоїть відмітка «Після фарбування». Якщо не нейтралізувати лужну реакцію, то луг буде надалі руйнувати структуру волосся і погано впливати на шкіру голови.\nРеакція згорання атомарного кисню, що пропалює верхній шар волосся, відкриває шлях для барвника, а саме фарбування відбувається на останніх п’яти хвилинах, коли лусочки вже спалені. Через це фарба швидко змивається, і волосся втрачає свій блиск.\nЧим вище відсоток окислювача, тим менше часу до цієї самої реакції. Наприклад:\n12% – кисень згорить через 20 хвилин\n9% – через 30 хвилин\n6% – через 40 хвилин\n3% – кисень згорить через 80 хвилин, і тільки потім утворюється аміак.\nТобто чим нижче відсоток оксиду, тим більше часу потрібно для того, щоб барвник встиг проникнути вглиб волосся, а оксидант не встиг спалити верхній шар.\nОсь що насправді відбувається з волоссям, коли ми їх фарбуємо.Якщо вам кажуть, що є барвники без аміаку, не вірте – це все маркетинг. Тому що неможливо ніяким іншим чином замінити ваш натуральний пігмент волосся на той бажаний, який досягається фарбою. Коли ви чуєте «безаміачная фарба», то будьте впевнені, що вона все одно містить похідні аміаку, а також багато інших не менш шкідливих речовин.\nЗараз деякі професіонали проводять процедуру стійкого фарбування, яка полягає у використанні окислювачів з дуже низькими відсотками (наприклад, для скляної сивини – 2,7% проти звичайних 3-12%) і більш тривалому часу експозиції фарби на волоссі.При цьому лусочки волосся не спалюються, а повільно і вірно піднімаються, дозволяючи барвнику потрапити всередину, і закриваючи його собою згодом. Це і є стійке фарбування волосся, фарба не змивається. Таке забарвлення вимагає дуже багато часу.\nПеред цим обов’язково потрібно зробити глибоке очищення і глибоке зволоження волосся. Експозиція фарби на волоссі триває більше 90 хвилин. Погодьтеся, що в звичайних пересічних салонах краси нікому не вигідно витрачати на одного клієнта стільки часу.До того ж це досить дорога процедура.\nУ наступній статті я розповім про фарбування травами. Зараз дуже багато суперечок на цю тему: хтось Хну вважає панацеєю, хтось каже, що Хна – справжнє зло, і краще фарбуватися хімічної фарбою.\nЯкщо вам цікава ця тема, ставте пальчик вгору, підписуйтесь і читайте наступну статтю.\nЕмульгування волосся при фарбуванні\nкалі хочацца Перамам, можна пачаць са Редагувати вобразе и причоскі. Як пафарбаваць валаси и не нашкодзіць ім? Колькі годині зойме пераход з цёмнага адцення ў світлі? Як атримаць раўнамерни колір? І ЦІ треба захінаць Головата ручніком? Разбіраем галоўния памилкі плиг афарбоўци валасоў.\nКаларист-експерт Хрисціна Ськроцкий.\n№1. Чи не Миць валаси Перад афарбоўкай некалькі дзён\n– Гета ў корані няслушная рекамендация, – кажа майстарка міжнароднага класу, каларист-експерт Хрисціна Ськроцкий. – Каб майстар дасканала визначиў натуральну базу и адценне, валаси павінни Биць чистимі. Апроч таго, калі викаристоўваецца складання техніка афарбоўкі (наприклад, Шатушь, балаяж ЦІ еіртач), каб валаси добра начесваліся, яни мусяць Биць вимития.\nранєй, калі Фарби билі больш агресіўния, така параду магли Биць даречнай – тлушчави шар, Які назапашваўся на викурити Головата за некалькі дзён, працаваў як бар’єр. Альо сучасния асвятляльния прадукти ўтримліваюць у сабе ахоўния кампаненти.\nПраз колькі годині пасли працедури можна Миць Головата? Калі гета нескладанае афарбоўванне, тон у тон, то можна Надав у тій жа дзень. Галоўнае пробування – чим. Рекамендуюцца шампуні, якія мякка ачишчаюць: безсульфатния, для афарбаваних ЦІ асветлених валасоў.А вось калі було афарбоўванне плюс ляченне, то сивараткі, Які наносіліся, пажадана витримаць хаця б суткі.\n№2. Спрабаваць пераскочиць з цёмнага ў світлі за адзін раз\nКремавая формула Стойкана Фарби для валасоў Hair Happiness насичана расліннимі пратеінамі, якія абараняюць целаснасць структури валасоў падчас афарбоўвання, а таксамо ўтримлівае ланалін, Які захоўвае пругкасць и гладкасць валасоў, нада ім бляск. У палітри Hair Happiness – 22 адценні.\nТехніка пераходу з цёмнага відтінку ў світлі дастаткова складання, таму, каб пераўтварицца ў бландзінку ЦІ бландзіна, треба, па-першае, звярнуцца та майстра, а па-інше, Биць гатовай пачакаць.Як правіла, таке афарбоўванне Займаюсь 8-10 гадзін и праводзіцца ў два етапи. Спачатку валаси асвятляюцца на вки-Чатир тони (Максімум пяць), а праз місяць ужо колір даводзіцца та жаданага виніку. У працесе Нельга забиваць на реструктуруючия емульсіі, каб НЕ нашкодзіць валасам.\nТим, хто перафарбоўваецца ў світлі, важлива памятаць пра догляд. Каб падтримліваць колір, треба каристацца шампунямі anti-yellow сериі: яни маюць у сабе сіні назапашвальни пігмент, Які нейтралізуе жаўцізну. Плюс раз на вки тидні рабіць таніраванне.\n№3. Вибіраць колір па малюнку на ўпакоўци\nАдгадаць па карцінци, якім Будз реальни колір, немагчима, бо Яна не ўлічвае ваши зиходния дані: структуру валасоў, природни колір, ЦІ билі ранньої фарбаванні. У виніку карані атримліваюцца Занадто светлимі ЦІ Занадто цёмнимі, у брунетак адбиваецца паглибленне тону. Ліпших параіцца са специялістам – асабліва, калі размова ідзе пра кардинальную Редагувати іміджу.\n№4. Чи не абараняць викурити\nДля гетага yoсць специяльния бар’єр-Крем.Іх треба наносіць на скронево зону, краявую лінію и шию. Крем примяняюцца яшче и на випадак трапляння фарбавальніка на викурити – яго можна Будз легка змиць.\nАпроч таго, існуюць адмисловия вадкасці для змиву Фарби са викурити. Калі фарбавальнік випадкова патрапіў на твар, шию, вуши ЦІ рукі, дастаткова нанесці сродак на ватяних диск и працерці ім гетия месцев. Такія вадкасці яшче и супакояць викурити, папяредзяць пачирваненні и неприемния адчуванні.\nІ абавязкова треба зрабіць Тест на алергію.\n– Асабліва калі ви фарбуецеся ў хатніх условиях – битавия фарбавальнікі больш агресіўния. Тест рекамендуецца праводзіць на лакцявим згібу. Павінна прайсці 24 гадзіни, дере чим рабіць виснови, – адзначае Хрисціна Ськроцкий.\n№5. Наносіць Фарба на мокрия валаси\nЗ мокрих валасоў колір Хутка змиецца. На вільготния пасма склад можна наносіць плиг таніраванні, но калі размова ідзе пра асвятленне, пераход у цёмни ЦІ зафарбоўванне сівізни, валаси Перад працедурай адназначна мусяць Биць сухімі.\nПадчас афарбоўвання, каб захаваць якасць валасоў, неабходна дадаць у асвятляльни склад абарону ЦІ виканаць перадпадрихтоўку пажиўнимі канцентратамі.\n№6. Чи не прафарбоўваць карані\nКарані па структури больш шчильния, таму па іх треба прайсціся больш старанна, каб яни ажно «купаліся» ў складзе. Інакш колір атримаецца нераўнамерним: наприклад, зверху Будз Менш яркім, чим на кончиках.\nплиг афарбоўци треба ўмоўна падзяліць Головата на Чатир часткі – дзве скроневия, лобова и патилічная – и апрацоўваць шкірну зону, що не закранаючи ранньої пафарбавания.Спачатку витримаць годину, вказані витворцам, а потим приступіць та емульгациі па даўжині.\n№7. Тримаць Фарба даўжей, чим треба, каб атримаць больш насичани колір\nНасамреч адценне пекло гетага больш яркім не стану, а вось сапсаваць валаси, калі ператримаць хімічни склад, Цалко магчима. Таму НЕ виходзьце за межи годині, Які рекамендуе витворца. Таніруючи фарбавальнік звичайна тримаюць каля 20 хвілін, перманентні, у складзе якога yoсць аміяк, – так 35-40 хвілін, бландзіруючия сумесі – так 50 хвілін.\n№8. Абмотваць Головата ручніком\nЗахінаць Головата ЦІ – яшче гірше – уцяпляць плівка категарична супрацьпаказана.\n– Пари аміяку павінни виходзіць наверх. Накриваючи валаси, ми пакідаем гетия пари на викурити, и яни могуць нанесці даволі Моцний апёк, – тлумачиць експертка. І заўважае, што температури на викурити Головата дастаткова для таго, каб фарба ўступіла ў реакцию и схапілася – для гетага НЕ треба ствараць дадатковия цяплічния ўмови.\nHair Happiness – тривалая Крем-фарба, якая гарантуємо раўнамернае афарбоўванне и розкішних бляск валасоў.Пластичная текстура забяспечвае зручнае нанясенне и аднастайни насичани колір.\nВиразни тривали колір.\nНатуральна мяккія, живи валаси.\nЦудоўнае зафарбоўванне сівізни.\nУ палітри – 22 сами запатрабавания адценні.\nЯк працуе сістема абарони валасоў пекло сухасці и ломкасці тривалай Крем-Фарба Hair Happiness:\nЛаналін , пратеіни СОІ и пратеіни кукурудзи прадухіляюць перасиханне и разбуренне структури Воласа и забяспечваюць видатни дагледжани виглядає валасоў.\n+ Пажиўни бальзам-догляд для афарбаваних валасоў прадухіляе вимивання пігменту, забяспечвае надзейную абарону адцення пекло вицвітання и вигарання.\n+ Вадкасць для вивядзення Фарби са викурити дазваляе Хутка и бяспечна ачисціць яе, калі випадкова патрапіла фарба для валасоў.\nемульгування волосся це – 14 рекомендацій на Babyblog.ru\nЛише муміє рятує від смерті “ – слова древніх східних мудреців, і це дійсно так: кращого екологічно чистого і абсолютно нешкідливого кошти не існує.\nМуміє “Золотий Алтай” збирається в високогір’ях Алтаю.\nАлтайское муміє прекрасно покращує кровотворення, стимулює імунну систему, покращує працездатність печінки і нирок, застосовується як антисептичний і протизапальний засіб.\nОрганічні речовини, з яких складається муміє , в умовах високогір’я при нестачі кисню, підвищеному ультрафіолетовому випромінюванні і різких коливаннях температури зберігаються довго і в кінцевому підсумку муміфікуються (утворюється муміє-сирець ).\nМуміє – дуже популярний засіб і не дивно, адже муміє абсолютно безпечна речовина, яке має безліч лікувальних властивостей, що забезпечуються унікальним складом муміє.\nЗбалансоване поєднання різноманітних органічних і мінеральних сполук , що входять до складу муміє (органічні кислоти, амінокислоти, більше 30 мікро- і макроелементів і т.д.), визначає його найширший спектр дії.\nМумие приймають в якості тонізуючого і загальнозміцнюючий засіб, що підвищує захисні сили організму, нормалізує мінеральний обмін, прискорює процеси регенерації тканин, що володіє протизапальною і помірним бактерицидну дію.\nЗастосування муміє позитивним чином позначається на стані імунної системи, дозволяє підвищити швидкість регенерації при пошкодженні тканин. Крім того, муміє відомо ще і тим, що його застосування дозволяє нормалізувати метаболізм.\nДоведено, що протипоказаннями до використання мумійо не є ні вагітність, ні годування грудьми.\nМуміє можна приймати рано вранці, відразу після пробудження від сну, або на ніч через 3 години після вечері. Прийнявши муміє вранці, бажано ще 30 – 40 хв.перебувати в ліжку.\nЯк зовнішній засіб (як мазь або компрес із слабкого розчину) муміє використовується безпосередньо перед сном. Для того щоб мазь, приготовлена на основі муміє, не прилипала до рук, слід перед її втиранням змащувати руки кип’яченим рослинним маслом.\nПід час лікування з використанням муміє вживати алкоголь.\nПриймати розведене муміє натщесерце за одну-дві години перед прийомом їжі для дорослих – 0,2-0,5 м1 – 2 рази на день вранці і ввечері, дітям призначається дозування 0,05 м\nКурс лікування становить від 7 до 10 днів, далі слідує перерва 10 днів, ще один курс, знову перерва 10 днів і заключний курс. Загальний курс лікування – 25 – 28 днів. При запущеній стадії захворювання загальний курс повторити через 20 днів.\nРозводити бажано в молоці в пропорції 1:20 (2 – 3 столові ложки). Можна розводити і в воді, додаючи мед за смаком. Корисно чергувати розведення муміє з соками (виноградним, огірковим).В період лікування хвороб шлунково-кишкового тракту, печінки необхідно дотримуватися дієти.\nПід час лікування протипоказаний алкоголь\nАлтайское муміє очищене\nРецепти застосування муміє\nПрофілактика і лікування грипу та інших вірусних інфекцій\nУ період епідемії грипу приймати по 0,2 г муміє два рази в день в профілактичних цілях як адаптогенів засіб, що знижує можливість захворювання на грип.У разі захворювання необхідно в 1,5 – 2 рази збільшити дозування.\nРозвести 1 г муміє в 1 л теплої води. Приймати вранці за 30 хв. до їди по 100 мл розчину. (Дітям 1 – 3 років по 50 мл, 4 – 7 років – по 70 мл, 8 років і старше – по 100 мл розчину.). Якщо алергія дуже сильна, потрібно повторити прийом вдень, але дозу зменшити вдвічі. Висипання слід змащувати більш міцним розчином. Курс лікування 25 днів.\nЗахворювання і пошкодження опорно-рухового апарату, Ревматизм\nЗмішують 0,5-0,8 г муміє з будь-яким рослинним маслом.Дану суміш вживають всередину, а також наносять на уражену область. Для натирання розчиняють 5 г муміє в 100 г меду і втирають в хворе місце щодня на ніч.\n1 – Пити по 0,2-0,5 г муміє на ніч з одночасним розтиранням пошкодженого місця. Для натирань при болях в суглобах, розчиняють 5 г муміє в 100 г меду і втирають в хворе місце щодня на ніч. Курс лікування 3 тижні. Курс можна відновити через 5-10 днів. Розтирання продовжувати без перерви.\n2 – 1,5 г муміє випити за 3 рази протягом дня, запиваючи великою кількістю молока. Паралельно втирати муміє з медом. Курс лікування – 14 днів. Через 10 днів повторити курс лікування. Зрощення кісток прискорюється на 13-17 днів. Курс лікування – 20-30 днів.\nМуміє надає високоефективне стимулюючу дію на процес загоєння переломів, терміни зрощення скорочуються. Муміє, що містить комплекс мікро-елементів, стимулює окислювально-відновні процеси безпосередньо в поверхні рани, хворих тканинах, ніж сприяє активній регенерації.\nЗмішати 0,5 г муміє з 100 г рідкого меду. Робити компреси сумішшю на ніч. А також приймати вранці по 0,2 г муміє за годину до їжі курсом 10 днів. Повний цикл лікування становить 2-3 курсу.\nРадикуліти, плексити, невралгії, нейродерміти\nЗдійснюють втирання (по 5 хвилин) в хворобливі ділянки 10% -ного спиртового розчину муміє.Курс лікування становить 3 тижні. Через 5-10 днів курс поновлюється. Одночасно приймають муміє з молоком і медом.\nПри радикуліті також рекомендують застосовувати суміш муміє навпіл з медом, ко-торою проводять розтирання болючих областей. Після втирання суміш залишають на ніч у вигляді компресу. Проводять 5-7 процедур.\nГоловні болі, мігрень, епілепсія, параліч лицьового нерва\nДнем муміє приймати всередину по 0,2 – 0,3 г в суміші з молоком і медом у частинах 1:20 2 рази на добу вранці натщесерце та ввечері перед сном протягом 25 днів, а при запущеній стадії з повтореннями через 10 днів після курсу лікування.Головний біль – пити по 0,2 г муміє на ніч 10 днів, 5 днів відпочинок.\nНеобхідна суміш муміє з медом у пропорції 1: 5, 1: 8 по 0,2 г екстракту. Лікування необхідно вести протягом 4 місяців. При заїкання мова змащують розчином муміє з медом.\nЗахворювання шкірних покривів\nПриймати по 0,2 г муміє на ніч. Робити примочки 5-10% -ним розчином або використовувати 3% мазь.\nПри зовнішньому застосуванні є легке відчуття печіння, препарат сприяє швидкому очищенню ран від бактерій і гною.Муміє згубно впливає на всі види мікробів, на які не впливає пеніцилін. На цілий ряд бактерій, таких, як золотистий стафілокок, кишкова і паракішечная паличка, муміє діє набагато ефективніше, ніж пеніцилін, в результаті чого процес загоєння гнійно-інфікованих ран скорочується в середньому в півтора рази.\nПри загостренні захворювання рекомендуються примочки 2% -ним розчином протягом півгодини двічі на день. У період стихання загострення і стійкої ремісії призначають змазування 3% -ної маззю днем і на ніч.Завдяки своєму зудоуспокаівающіе і протизапальній дії муміє сприяє суттєвому прискоренню руйнування патологічних процесів на шкірі. В результаті дії примочок запальні явища стихають протягом 3-5 днів.\nЛікування проводять за наступною схемою: розводять 10 г муміє в 200 мл води; даними розчином змочують вату і накладають на уражену ділянку, після чого фіксують за допомогою пов’язки. Зміна пов’язки – раз в три дні.\nПриготувати свіжий 1-3% -ний розчин муміє (зберігати не більше доби) і вико-ти для зрошення опікової поверхні (при сильних опіках її можна поєднувати з 0,5% новокаїном і стрептоміцином).Одночасно приймати всередину по 0,25 г муміє (при глибоких опіках) два рази в день за 1 – 2 години до їжі протягом 10 днів. При необ-хідності, після п’ятиденного перерви курс внутрішнього прийому муміє повторюється.\nМожна використовувати і 10% -ную мазь муміє. Для її отримання муміє змочують краплями кип’яченої води, поки не утвориться кашка, яку змішують з топленим внутрішнім свинячим, курячим або гусячим жиром до отримання однорідної маси (при розтиранні між пальцями не повинно виявлятися крупинок).\nПомічено, що муміє підсилює регенерацію тканин, сприяє більш швидкому очищенню рани від мертвих тканин, знижує ймовірність утворення рубців.\nГіпертонічна хвороба, серцева недостатність\nРозчинити 8 г муміє в півлітра води. Приймати отриманий 1,6% -ний розчин за наступною схемою:\n7 днів по 40 крапель 3 рази на день, 7 днів по 1 чайній ложці 3 рази на день, 7 днів по 1 столовій ложці 3 рази на день.\nТаким чином, курс лікування складе 3 тижні. Муміє при цьому надає норма-лізующее дію, знижує кров’яний тиск, газовий обмін дещо підвищується, досягається поліпшення стану на 50%.\nРобити інгаляції 7% розчином муміє 1 раз в день. Приймати по 0,2 г перед сном.\nРозсмоктувати по 3 г муміє 2 рази в день; пити 1,6% -ний рас-твор по 1 ст. ложці 2 – 3 рази на день до остаточного одужання.\nПриймати 7% -ний розчин 10 днів по 1 чайній ложці, 10 днів перерва, 10 днів по 1 чайній ложці, 10 днів перерва … І так – до кінця курсу. За курс необхідно прийняти 50 г муміє. Запивати його бажано теплим молоком. Паралельно робити інгаляції 7% розчином.\nПити 0,2 г на ніч, загальна доза на курс становить 6 – 12 – 18 г в залежності від ступеня захворювання.\n2 г муміє розчинити в 10 ст.ложках кип’яченої води і пити 15 днів по 1 ст. ложці після вечері, запиваючи міцним чаєм або теплим молоком з медом. Курс повторювати через 5 днів до повного одужання.\nПриймати всередину по 0,2 г муміє в суміші ягідними сиропами в пропорції 1:20 2-3 рази на день (обов’язково перед сном). Необхідно 3-4 курсу лікування по 25 днів з деся-ти денний перервами.\nАнгіна, ларингіт і фарингіт\nПолоскати горло 2,5% розчином муміє 3 рази в день до поліпшення стану, потім – рідше.\nСинусит (гайморит), нежить\nЗробити 10% розчин муміє на персиковому маслі. Закапувати в ніс по 5 крапель 4 рази на день.\nІнший спосіб лікування нежиті\nЗмішати 0,1 г муміє з камфорним маслом в соот-носінні 1: 5 і закапати цю суміш в кожну ніздрю.\nЗакапувати в вухо 3% розчин на персиковому або вазеліновій олії по 3 краплі в день, прогрівати грілкою або синьою лампою.\nЩе один спосіб лікування отиту (ефективно також при зниженні слуху): 0,35 г му-міё змішують з чистим рожевим маслом, додають сік незрілого винограду і закопують в вухо.\nТакож ефективно змішати 2 г муміє з 100 мл води і вставляти змочений цим розчином тампон в вухо. Повторити кілька разів.\nНосова кровотеча: Закапати в кожну ніздрю суміш 0,1 г муміє з камфорним маслом (1: 5).\nРозчинити 10 г в 0,5 л води – 10 днів по 1,5 ст. ложки до їжі, 10 ній по 1 ст. ложці до їжі, 9 днів по 1,5 ст. ложки після їди.Курс лікування 30 днів. На курс лікування необхідно 30 г муміє.\nПротивиразковий ефект муміє є одним, з головних властивостей в дію препарату. Муміє здатне прискорювати загоєння виразок різного генезу. Зникають болі в шлунку, слабкість, дратівливість, порушення сну, йдуть відновлювальні процеси в залозах, зменшується слизової оболонки.\nПісля курсу лікування паралельно зі зникненням виразкової симптоматики зникають болі і інші симптоми, пов’язані з супутніми запальними захворюваннями жовчовивідних систем і кишечника (хронічний холецистит, хронічний спастичний коліт).\nРозчинити 10 г в 0,5 л води. Приймати даний розчин по 1 ст. ложці вранці натщесерце, запиваючи холодною водою. Курс лікування один місяць. З’ясувалося, що муміє позитивно впливає на зміни багатьох функціональних показників органів травлення при різних патологіях печінки.\nВживати 0,1% -ний розчин. Пити по одній склянці тричі на день за півгодини до їди. Курс лікування – 14 днів. Розрахунок загальної дози на курс: 150 мг на 1 кг ваги лікується.\nПриймати по 0,1 г муміє 3 рази в день:\n• при підвищеній шлункової секреції – за 1,5 години до їди;\n• при нормальній секреції – за 40 – 50 хвилин до їжі;\n• при зниженій – за пів години до їжі.\nКурс лікування 16-20 днів, на курс знадобиться 4-6 гр. В результаті лікування відзначає-ся повне відновлення секреторну діяльність шлунка.\nПечія, нудота і блювота\nПриймати 0,2 – 0,5 г двічі на день (вранці і ввечері) протягом трьох тижнів.\nПрийом всередину натщесерце 2 рази на день (вранці і ввечері перед сном) по 0,2 г муміє за один прийом. І саме обов’язкове при цьому – постійне змазування анального отвору углиб до 10 см (муміє в суміші з медом у частинах 1: 5-1: 8).\nПрийом всередину повторити через 25 днів після 10-денного відпочинку, а змазування продовжувати по 3 – 4 місяці з місячною перервою. При запущеному геморої лікування настає через 6-8 місяців або набагато раніше. Найкраще застосування також досягається в суміші з муміє персикового масла або коров’ячого жиру в тих же пропорціях-ях для одночасного прийому всередину і змазування (при цьому необхідно значну кількість муміє на курс).\nДо необхідної кількості муміє додати кілька крапель води, отримати кашкоподібну масу. Для емульгування додати ланолін безводний. Розмішати до появи специфічного тріску, додати подрібнене масло какао, залишити до затвердіння, розкачати в стрижні і надати їм форму свічок.\nЛікування ЖКХ. На 1 л води – 1 г муміє. Пити 3 рази на день за 30 хвилин до їди по 200 г розчину. 10 днів пити, 5 днів перерва.На курс лікування 12 г муміє.\nЗа 0,15 г 1 раз на день перед сном. Через 10 днів зро-лать 10-денну перерву. Повторити 3 – 4 курсу.\nЗа 0,2 г муміє вранці натщесерце, розчинивши в склянці води.\nЦукровий діабет, панкреатит\nРозчиняти 17,5 г в 0,5 л води (3,5% -ний розчин). 10 днів по 1 столовій ложці 3 рази на день за 30 хв. до їди, 10 днів по 1,5 ст. ложці 3 рази на день за 30 хв. до їди, 5 днів по 1,5 ст.ложці 3 рази на день за 30 хв. до їжі. Бажано запивати молоком або фруктовим соком. Якщо виникне нудота, то муміє слід пити після їжі або запивати 0,5 склянки мінеральної води. В процесі лікування діабету зникає спрага і стомлюваність, знижується добовий діурез.\nДля лікування необхідно закопувати в око 1% -ний розчин муміє.\nРозчиніть 15 г муміє в півлітра кип’яченої води і приймайте розчин по 1 ст.ложці за півгодини до прийому їжі 2-3 рази на день протягом 10 днів. Повторити курс через 5 днів. Всього таких курсів необхідно 2 – 3.\nДавати дитині по 0,05 г на ніч. Доза на курс становить 0,15-0,25 м\nПити на ніч по 0,05 г. Доза – 0,2-0,5 г\n. Захворювання сечостатевої сфери\nСечокам’яна (нирковокам’яна) хвороба\nДля лікування використовують 0,1% розчин муміє, який приймають по 1 склянці 3 рази на добу, запиваючи соком цукрового буряка.Проводять 4-6 десятиденних курсів з п’ятиденними перервами. В період лікування необхідно дотримуватися дієти. Через 1,5-2 міс. Можна повторити.\nЗдійснюють спринцювання 1% -ним теплим розчином муміє (обсяг – 1 стакан). Курс – 10 днів. Болі і різі відпускають через 15 – 20 хвилин. Також муміє приймають по схемі: 7 днів по 30 крапель 3 рази на день, 7 днів по 1 чайній ложці 3 рази на день, 7 днів по 1,5 чайної ложки 3 рази на день. Приймати до їжі, запиваючи мінеральною водою.\nВиразкові захворювання сечового міхура\nПри виразкових захворюваннях сечового міхура і сечоводів три рази в день пити по 0,2 г муміє з теплим молоком. На ніч розчином муміє в 100 мл теплої води робити спринцювання. На курс лікування потрібно 15 г муміє.\nЧоловіче і жіноче безпліддя\nПриймати муміє всередину по 0,2-0,5 г з соком моркви, обліпихи, чорниці двічі в день. Курс – 25 днів, перерва – 5 днів. Кількість курсів строго індивідуально і визначається тривалістю захворювання.На курс лікування знадобиться 25-30 г муміє.\nЕрозія жіночих статевих органів\nНа місце ерозії накладають серветку, змочену 5% -ним розчином муміє (5 г на 100 мл кип’яченої води), яка фіксується тампоном. Вже на 1 – 2 доби ранова поверхня добре очищається від гнійного нальоту, на 3 – 4 добу відбувається її повне очищення. Курс лікування 7-10 процедур. Під час лікування бажано утриматися від статевих відносин.\nПри ерозії шийки матки використовують змочені 2,5% -ним розчином муміє (2,5 г на 100 мл кип’яченої води) тампони на ніч поміщати в піхву.Потрібно 6 – 10 обробок.\nПриймати муміє по 0,2-0,3 г в суміші з молоком або з коров’ячим жиром і медом (1:20) натщесерце вранці і ввечері перед сном протягом 25 днів. У перші 5-6 днів приймати по 0,2 г муміє 3-4 рази на день. Далі як описано вище.\nПрийом муміє по 0,2 г всередину 1 – 2 рази на день (вночі обов’язково перед сном) протягом 25 днів за курс лікування, з молоком і медом, або з водним розчином в частинах 1:20 з одночасною аплікацією муміє у вигляді 5 % розчину.\nПародонтоз (оголення ясен) – 2,5 г муміє на 100 мл води. Полоскати вранці і на ніч. Розчин проковтнути.\nПри запаленні слизової оболонки рота робити аплікації з 5% -ного розчину муміє. Одночасно приймати всередину по 0,2 г муміє 2 рази в день (вранці натщесерце, ввечері перед сном) протягом 10 днів з молоком або медом або з водним розчином у співвідношенні 1:20.\nАнемія, променева хвороба та інші хвороби системи крові\nРозчинити 15 г муміє в 0,5 л води і пити 10 днів по 1 чайній ложці 3 рази на день, 10 днів по 1,5 чайної ложки 3 рази на день, 10 днів по 1 столовій ложці 3 рази на день, 5 днів по 1,5 столової ложки 3 рази на день.\nПерерва між декадами 5 днів. На курс лікування потрібно 60 г. Добре стимулює кровотворну функцію організму і відновлює кількість кров’яних частинок. Муміє різко покращує перебіг променевої хвороби, надаючи стимулюючу дію на весь організм.\nМуміє надає стимулюючу дію на склад периферичної крові, збільшує число еритроцитів, підвищує гемоглобін.\nПри раку крові (лейкемії) приймати мумійо 10 днів по 0,2 г, потім 10 днів по 0,3 г, наступні 10 днів по 0,4 г 3 рази на день.Весь курс лікування – 30 днів, потім 10-денну перерву. Муміє необхідно приймати рано вранці натщесерце (за 1,5 – 2 год до їди), за 1,5 – 2 год до обіду, на ніч через 3 – 4ч після вечері. Після прийому муміє бажано 20 – 30 хв. перебувати в ліжку.\nВід усіх форм раку допомагає алое з муміє. Вік алое має бути не менше 3 років. До зрізання не поливати 5 днів. Пропустити через м’ясорубку 400 г листя алое, додати 0,5 л травневого меду і 0,7 л міцного червоного виноградного вина, підігріти до 37 ° С, розчинити в ньому 2 г муміє.Наполягати 7 днів в темному прохолодному місці. Пити по 1 чайній ложці 3 рази на день за 1 год до їди протягом 1 міс. Потім дозу збільшити до 1 столової ложки по 3 рази на день. Приймати за 1 год до їди протягом 2 міс. При необхідності курс лікування повторити. Потрібно брати тільки натуральне червоне виноградне вино – воно згубно діє на ракові клітини.\nДля профілактики передчасного старіння лікарі Стародавнього Сходу рекомендували регулярно приймати мумійо.Приготування тонізуючого складу з муміє: У 6-8 г муміє додати кілька крапель води, довести до кашоподібного стану, додати 500 г натурального меду, потім ретельно перемішати. Приймати по столовій ложці перед їдою 3 рази на день. Зберігати в прохолодному місці.\nЗниження імунітету і життєвого тонусу\nМумие регулює обмінні процеси, нормалізує функціональний стан ор-ганизма і в помірних дозах не має протипоказань до застосування. Слід знати, що муміє боїться температури вище 37 ° С.Розчинити 2 г муміє в 10 столових ложках теплої кип’яченої води і приймати по 1 столовій ложці вранці натщесерце протягом 10 днів. Потім зробити перерву на 5 днів. Наступні 10 днів розчинене муміє пити так само, а ще 2 г розчинити в 10 ложках меду і приймати через 3 – 4 год після вечері, потім 5 днів перерва. Чергові 10 днів пити по 2 г водного розчину муміє. Четверті 10 днів пити по 0,2 г водного розчину і 0,2 г медового, потім перерва 10 днів. Всього – чотири 20-денних курсу.\nКомпоненти: муміє 3 г, води 20 мл, ланоліну безводного 30 г, вазеліну медичного до 100 г.Підігріває муміє на водяній бані при температурі 70-80 ° С (бажано два-три рази через 24 години). Ланолін і вазелін знезаражують при температурі 180-200 ° С протягом 20 хв.\nВикористання муміє в косметичних цілях\nЛікування розтяжок, крем від розтяжок\nСхема лікування розтяжок: розчинити 2 – 4 гр.муміє в чайній ложці кип’яченої води. Змішати з 1 тюбиком (80-100 гр.) Дитячого крему (можна кремом від целюліту). Втирати в проблемні місця 1 раз в день. Зберігати в холодильнику.\nБеремо дитячий крем або будь-який інший крем.\nРозчиняємо 2 – 4 гр. муміє в чайній ложці кип’яченої води. Змішуємо з кремом. Перекладаємо в баночку від крему який купили або від старого закінчився крему.\nОстаннім часом все більш популярними стають омолоджуючі ванни з муміє.\nПерший варіант: 5-10 грамів муміє розчинити в наповненій на половину ванній. Приймати ванну близько півгодини, додаючи гарячу воду при охолодженні. Повний курс – 10 ванн.\nДругий варіант: в 500 мл кип’яченої води розчинити 5 грамів муміє. Підготувати ванну і вилити в неї половину розчину (250 мл). Приймати протягом 15-20 хвилин увечері, після чого залишити її до ранку. Вранці додати в ванну гарячої води і розчинити в ній решту рідини.Приймати ранкову ванну протягом 15 хвилин. Повний курс – 20 днів, при цьому рекомендується приймати ванни через день.\nЗа догляду за шкірою обличчя можна приготувати кілька вельми простих масок.\n– Ранкова маска з муміє. Рецепт: потрібно 4-х-відсотковий розчин муміє, який потрібно заморозити. Щоранку для додання шкірі свіжого вигляду протирайте обличчя підготовленими кубиками льоду. Після процедури нанесіть живильний крем.\n– Очищаюча маска з муміє. Рецепт: 1 ч. Ложка меду, трохи (розміром з горошину) муміє. Розмішати обидва інгредієнта в керамічному посуді на водяній бані і нанести тонким шаром на обличчя, через 15 хвилин змити. Така маска також дозволить вашій шкірі придбати гладкість і підтягнутість. Рекомендується робити ввечері перед сном.\n– Омолоджуюча маска. Рецепт: змішайте 15 грамів муміє з флакончиком крему і почекайте добу, поки муміє добре розчиниться в кремовою масою. Маску наносите на 20 хвилин, після чого змивайте теплою водою.Рекомендується робити через день. Вона допоможе зняти з шкіри втому після важкого робочого дня.\n– Маска з муміє для волосся. Рецепт: 10 таблеток муміє розбавити в шампуні для волосся. При митті голови підготовлену масу намильте, вспеньте і потримайте на волоссі протягом 3-5 хвилин, щоб дати можливість муміє ефективно впливати на цибулини волосся. Все змийте.\nДовідник Кремовара.Емульгатори, со-емульгатори, загусники крему.\nЕмульгатори – що це? Для чого потрібні емульгатори.Які емульгатори і загусники підходять для створення крему своїми руками. Довідник емульгаторів для крему. Емульгатори, со-емульгатори, загусники.\nДовідник постійно знаходиться в розробці і поповнюється новими даними про продукцію в області Кремоваренія. Якщо ви маєте особистий досвід застосування того чи іншого інгредієнта, то ми будемо раді якщо ви поділитеся їм в коментарях до будь-якої статті в рубриках «Косметика з воімі руками» і «Школа Кремовара» . Це допоможе новачкам розібратися в різноманітті предложенійі і уникнути помилок. 🙄\nКупити компоненти для косметики своїми руками >>>\nЕмульгатор – це обов’язковий компонент для приготування домашнього крему. Тому будемо з ним розбиратися. Завдяки емульгаторів, емульсія залишається стабільною, тобто не розшаровується, залишається однорідною. Емульгатори, як правило, є органічними сполуками. Це переважно розчинні речовини, що володіють властивістю знижувати поверхневий натяг на межі обох фаз (водної та масляної) емульсії.На вигляд вони воскоподібні, у вигляді пластинок, стружки, горошин.\nКупити емульгатор і готову основу для крему >>>\nЗ-емульгатор – супутній основному емульгатори або, який виступає в однаковій пропорції з іншими емульгаторами в суміші. Це додатковий емульгатор, який застосовується в комбінації з іншими емульгаторами як додатковий, для формування нової текстури, зазвичай більш щільною, ніж при застосуванні одного основного.\nЗагуститель (те саме, що і з-емульгатор … по суті) – Речовина, що додається при створенні емульсії для додання їй стабільності, густоти і в’язкості. Застосовується в якості добавки до основного емульгатора. Застосовується моно при створенні кремів-гелів.\nДо них відносяться: силіконові емульгатори, різні воски (наприклад, бджолиний віск або масло жожоба), гідроколлоіди (холестерин, желатин, агар-агар, синтетичні і напівсинтетичні полімери, пектин).\nПоверхнево активні речовини (ПАР) (surfactants) – пряме призначення ПАР – розчиняти жири при умовно. Вбудовуючись в великі жирові відкладення, ПАР дроблять їх на дрібні краплі, які легко змиваються водою. Використовуються для посилення впливу емульгаторів.\nЕмульгатор Т-8 купити >>>\nРідкий, рослинного походження .\nСклад: Полісорбат 20; дипропіленгліколь; ПЕГ-40 гідрогенізована касторова олія.\nдля виготовлення косметичних кремів і емульсій типу «масло / вода»,\nсоемульгатор для косметичних емульсій типу «вода / масло».\nКонсистенція : Прозора малов’язка рідина\nКолір: від солом’яно-жовтого до світло-коричневого кольору,\nДомішки і осад: не містить\nЕмульгатор Т-8 є комплексним емульгатором рослинного походження. Дозволяє отримувати стійкі емульсії при використанні емульгатора Т-8 в низьких концентраціях. Поєднується з різними видами полярного і не полярного косметичного сировини. Завдяки відмінній емульгує здатності Емульгатор Т-8 утворює високодисперсні емульсії, мають прекрасну колоїдну і термостабільність. З огляду на те, що Емульгатор Т-8 здатний утворювати косметичні емульсії, які, незважаючи на високий вміст масляної фази, не залишають відчуттів жирності і липкості на шкірі, він рекомендується до використання в косметичних засобах для будь-якої шкіри обличчя, в тому числі і змішаної.\nЕмульгатор Т-8 використовується для отримання косметичних емульсій типу “масло / вода” регульованої консистенції. Завдяки вираженій схильності до зниження міжфазного натягу Емульгатор Т-8 ефективно сприяє стабілізації і поліпшенню зовнішнього вигляду косметичних емульсій типу “вода / масло”.\nКосметичні емульсії типу «масло / вода» 0,5-4,0%\nКосметичні емульсії типу «вода / масло» 0,5-3,0%\nЕмульгатор Полісорбат ТВИН-80 купити >>>\nЕмульгатор ТВИН-80 – неіногенний ПАР, є емульгатором і со-емульгатором (розчинником) рослинних масел, ефірних масел і ароматів в складі косметичних засобів на водній основі без використання алкоголю, в засобах по догляду за шкірою і волоссям.Надає в’яжучу і зволожуючу дію, емульгатор, кондиціонер. Добре емульгує жирові і воскоподібні виділення нашої шкіри і м’яко їх видаляє.\nдля створення емульсій М / В (масло в воді)\nяк основа для розчинення рослинних масел, ефірних масел і ароматів.\nНа вигляд: в’язка рідина, бурштинового кольору\npH 5 – 7 (5 – 10% водний розчин)\nРозчинність: в воді, в рослинному маслі, в спирті, ізопропілового спирту ( isopropyl alcohol).\nНерастворім: в мінеральному маслі, ефірі і парафіні.\nPolysorbat 80 (Tween 80, поліоксіетіленсорбітан моноолеат, полісорбат 80, твін 80, сорбіталь О-20, харчова добавка E 434).\nвідновлюють шампуні з маслами,\nбальзами для волосся,\nкошти для вмивання та зняття макіяжу,\nпродукти на водній основі з вмістом рослинних і ефірних масел,\nтоніки для обличчя,\nспреї для тіла,\nскраби з цукру і солі,\nяк основа для розчинення рослинних масел,\nдля виробництва вируючих кульок,\nгідрофільні масла для ванн,\nплитки для тіла (поживні)\nвід 1% до 50% в залежності від призначення засобу.(При концентраціях понад 1,5% починає загущать продукт).\nРозчиніть ЕМ, отдушку або рослинні масла в Полісорбати в дозуванні від 1 до 7% (аж до 1: 1 в залежності від застосування), після чого додайте в основну частину продукту.\nМожливо поєднання різних Полісорбати в одному засобі.\nПри введення більш 1% полісорбату можна спостерігати загущення кінцевого продукту. Хоча при одночасному використанні Полісорбати і соляного розчину при виготовленні шампуню з основи – ефект протилежний.\nДозування: 2-7% аж до 1: 1 в залежності від застосування.\nДодаткова інформація про застосування в косметиці:\nВ косметиці використовується як емульгатор, солюбілізатор, диспергуючу речовина. Підсилює пенообразующие властивості.\nНомер полісорбату пов’язаний з типом жирних кислот, з’єднаних з частиною молекули – поліоксиетилен сорбітану. Монолаурат позначається числом 20, монопальмітат – 40, моностеарат – 60 і моноолеат – 80.\nЗасновані на сорбите, витягуваний з різних фруктів, і жирних кислотах з масел (кокосового – полісорбат 20, пальмового – полісорбати 40 і 60, оливкового – полісобрат 80).\nЧим вище номер Твін, тим нижче його здатність створювати стабільну емульсію.\nЯкщо ТВИН 20 найчастіше використовується для емульгування ефірних масел, то ТВИН 80 – для емульгування великої кількості рослинних масел.\nЩоб домогтися більш стабільної емульсії або отримати бажану структуру косметичного продукту, застосовують поєднання різних Полісорбати (Твін).\nГідрофільні групи – поліоксіетіленовой. Чим вище номер полісорбату, тим, як правило, більш ліпофільні властивості він має, і значення ГЛБ (гідрофільно-ліпофільного балансу) стає менше.\nМоже використовуватися в комбінації з різними гідрофобними емульгаторами з низьким ГЛБ для створення широкого діапазону стабільних масло-в-воді і вода-в-маслі емульсійних систем, особливо добре використовувати в комбінації з жирними спиртами, такими як цетеариловий спирт (Cetearyl alcohol).\nПри використанні Полісорбати одночасно з рослинними воском або твердими спиртами (цетеаріловий), отримують різні емульсійні воски.\nУ сумішах надає зволожуючу і заспокійливу дію на шкіру\nЗберігання: Продукт хімічно стабільний протягом довгого періоду часу в закритій упаковці при різних температурах, не вимагає особливих умов зберігання.Якщо продукт був схильний до низьких температур, невеликі зміни в зовнішньому вигляді можуть бути легко усунені перемішуванням продукту при температурі 40 C.\nЕмульгатор Полісорбат ТВИН-20,\nКороткий опис: Високоефективний неіоногенний емульгатор. Одночасно він хороший солюбілізатор і пеногасящих засіб з в’язким і зволожуючу дію. Видобувається з рослинних жирів, особливо з масла кокоса і листя лаврового дерева і діє як емульгатор.Добре емульгує жирові і воскоподібні виділення нашої шкіри і м’яко їх видаляє.\nдля виготовлення кремів і емульсій типу «масло / вода»,\nможе застосовуватися в якості солюбілізатор для жиророзчинних вітамінів, ефірних масел і т.д. купити >>>\nПринцип дії: Зменшує розмір часток масляної фази, сприяючи утворенню тонкодисперсних емульсій типу «масло / вода».\nВиробництво широкої гами косметичних продуктів різного призначення з гарним зовнішнім виглядом і відмінною колоїдної і термостабильностью.\nЗ огляду на те, що Емульгатор Т-8 здатний утворювати косметичні емульсії, які, незважаючи на високий вміст масляної фази, не залишають відчуттів жирності і липкості на шкірі, він рекомендується до використання в косметичних засобах для будь-якої шкіри обличчя, в тому числі і змішаної.\nВид: Янтарна масляна рідина.\nРозчинний в воді, метанолі, етанолі, ізопропанолі, пропіленгліколь, етиленгліколь, гліцерин, олії, мінеральному маслі, вазеліні і т.д.\nзначення HLB: 16.7\nКислотне число (мг КОН / г) ≤ 2\nомилення (мг КОН / г) 40 ~ 55\nГидроксильное число (мг КОН / г) 90 ~ 110\nВода (%) ≤ 3\nМолекулярна формула: C58h213O26\nЩільність приблизно 1,1 г / мл.\nЦе масло-в-воді емульгатор, можуть бути використані в якості розчинника, дифезанта, стабілізатора, мастила і антистатичні речовини і т.д.\n2 – 50% в жирну фазу суміші (можна використовувати аж до 1: 1 в залежності від застосування).\n· зволожуючі, не подразнюють і не сушать шкіру шампуні, пінки і двофазні лосьйони для вмивання,\n· гелі для купання дітей, які м’яко видаляють з шкіри все забруднення.\n(Для цього потрібно змішати Емульгатор ТВИН-20 з вибраними рослинними і ефірними маслами, додати потрібні активні компоненти, наприклад, д-пантенол, і розбавити водою до потрібної консистенції)\nОскільки, полісорбат 20 самий «делікатний» з лінійки Полісорбати, то отримані м’які емульсії можуть розділятися на дві фази, але це легко виправляється – досить лише струсити емульсію.\nНайкраще використовувати полісорбат 20 для приготування\nтоніків і лосьйонів з додаванням ефірних масел,\nв скрабах з цукру і солі,\nпраліне для ванн (кульки для ванни),\nв якості основи для розчинення ефірних масел для парфумерних композицій на водній основі, ефективний навіть при високих концентраціях ефірних масел.\nв освіжувача повітря,\nв якості стабілізатора і регулятора в’язкості в шампунях, рідкому милі і кондиціонерах.\nЗасоби з ТВИН-20 виходять дуже вÕязкими і щільними за структурою в порівнянні з ТВИН-80.\nКосметичні емульсії типу «масло / вода» – 0,5-4,0%\nКосметичні емульсії типу «вода / масло» – 0,5-3,0%\nЗберігання: зберігати в прохолодному, сухому і продувається наскрізь місці, термін придатності 2 роки.\nБура, тетраборат натрію купити >>>\nЗовнішній вигляд: дрібнозернистий порошок /\nрозчинність: в воді, гліцерині\nЗроблено: шляхом синтезу\nЗасіб гальмує розмноження і видаляє грибок зі слизових поверхонь, наприклад, порожнини рота, геніталій.\nЗастосовується для профілактики і лікування молочниці.\nЗавдяки протимікробну дію тетраборат натрію включають до складу засобів для зняття запалень верхніх дихальних шляхів.\n20% розчин застосовується для знезараження пролежнів і попрілостей.\nВластивості: антисептик, бактериостатик\nВодні розчини бури мають лужної pH.\nВ косметиці: Бура застосовується в косметиці як\nБура пом’якшує воду, часто входить до складу бомбочек для ванної. Бура приносить користь ТІЛЬКИ при нанесенні на пошкоджені слизові і шкірні покриви.\nВиводиться за допомогою кишечника і нирок протягом тижня після застосування.\nВідсоток введення: від 5 до 10%\nАгар – агар – емульгатор – гелі-освітню. Зроблено, з морських водоростей. Є природним гелі-освітню, фізкультурно, допомагає шкірі зберегти вологу.\nГаль для зволоження шкіри\nГель для догляду за шкірою навколо очей\nГель лікувальний від алергії\nАгар розвести у воді, довести до кипіння і кип’ятити дві хвилини, вийшов гель використовувати теплим. Застигає вже при кімнатній температурі. Повністю розчиняється тільки при температурах від 95 до 100 градусів. Гарячий розчин є прозорим і обмежено в’язким.\nВідсоток введення становить 5% від загальної маси або 1 г на 120 мл рідини.\nПротипоказання: Чи не відомо\nГліцерин – рослинний емульгатор, зволожувач, загущувач. Отриманий шляхом гідролізу масел і ферментації цукрів. Володіє антисептичними і консервують властивостями, має захисні властивості. Гліцерин пом’якшує і зволожує шкіру. Є спів-емульгатором, прекрасно стабілізує емульсії. Є хорошим розчинником для водно-нерозчинних компонентів, наприклад екстрактів.\nМолочко для догляду за шкірою\nВідсоток введення становить 2% від загальної маси.\nПротипоказання: Не рекомендується використовувати при сухому кліматі, може витягнути вологу з внутрішніх шарів шкіри і зробити шкіру, ще сухішою.\nГлицерил – Glyceryl monostearate – один з широко використовуваних базових емульгаторів.Отримують з пальмітинової і стеаринової кислоти. Не вважається натуральним, але відноситься до екологічно чистим емульгаторів. Не містить дратівливих добавок. Нешкідливий для шкіри.\nТехнологія застосування: Вводиться в масляну фазу при її нагріві до 70-75 ° С. Найбільш вдало його використовувати в якості со-емульгатора.\nВідсоток введення складає 5-6% (оптимально 6%).\nГуар косметичний (шовковий) INCI: guar hydroxypropyltrimonium chloride для косметичного застосування. Має здатність впливати на реологічні властивості рідини, тобто викликати загустение. На шкіру надає розгладжує дію, робить її м’якою і шовковистою.\nгелів для вмивання,\nпоживних і зволожуючих кремів.\nВідсоток введення: 0,1-2%\nУмови використання: Розчиняється у воді. Розчинити в воді і залишити на 5 хвилин, потім розмішати до однорідності.\nВідсоток введення: 0,2-0,3% від загальної маси\nКсантанова Камедь (гидроколлоид) INCI : Xanthan Gum Е 415. Являє собою полісахарид з длінноцепнимі молекулами, що складається з цукрів глюкози, манози і глюкуронової кислоти.Головний ланцюг молекул така ж як у целюлози, з трісахаріди в бічному ланцюзі . Це порошок білого або з відтінками коричневого кольору, без запаху.\nВироблений з бактеріальна культури, завдяки якій з’являється ксантан. У виробництві косметики застосовується в якості гелеообразователя, згущувача. Дає крему високу стабільність при низькій концентрації. Ксантан утворює на обличчі захисну плівку, має зволожуючі і влагоудерживающим і властивостями\nТехнологія застосування: Розчиняти в водної фазі (холодної або гарячої).Поєднується з усіма відомими загустителями і стабілізаторами, такими як крохмаль, пектин, желатин, альгінат, декстрин …\nВідсоток введення: 0,2-0,5%\nЗберігати в сухому, темному місці.\nКсантан, гуар та ін. Камеді-смоли додають в креми для більшої стабільності емульсії. Вони утворюють навколо крапельок дисперсної фази щільну і пружну оболонку, як гелеутворювачі створюють структуру, сітку-каркас, яка тримає форму і об’єм. Крім цього, вони загущают крем, надають йому в’язкість.Для додання крему необхідної консистенції – щоб був погустіше – іноді використовуються загусники. До ряду натуральних загусників можна віднести ксантанову смолу (камедь), гуар. Натуральні загусники мають зволожуючу дію на шкіру.\nКаппа емульгатор – похідний трьох рослинних восків – рисового, канделільський і жожоба, має здатність утримувати води в 6 разів більше власної ваги, допомагає створити крем з насиченою текстурою і відчуттям м’якості при нанесенні.Н основі емульгатора Каппа крем виходить дуже повітряної легкої текстури без бульбашок. з цим емульгатором виходять дуже легкі, повітряні емульсії без бульбашок.\nМетод застосування: Попередньо розчинити в олії при температурі 60 градусів С.\nВідсоток введення складає 4-6%.\nКсіліанс (пшеничний емульгатор) – являє собою суміш жирного спирту, отриманого з пальмового масла, і цукру з пшеничних висівок.Використовується для створення емульсії «масло у воді». Цей емульгатор позитивно впливає на шкіру і повністю натуральний. Має хорошу сумісність з іншими компонентами. Дозволяє створювати білосніжні креми досить щільної текстури. Емульгатор вимагає певної вправності і точного часу перемішування крему. Якщо перестаратися, крем вийде занадто пінистий, але якщо все вдасться, засіб буде чудової якості\nДля декоративної косметики\nКосметика від сонця УФ-фільтр\nКрем для обличчя живильний\nТехнологія застосування: Емульгатор нагрівається в жирної фазі до повного розплавлення, приблизно при температурі 70 градусів С.Масляна фаза додається в водну, і перемішується міксером протягом 3 хв., Далі гомогенізується в помірному темпі до повного охолодження. Цьому емульгатори потрібно со-емульгатор. Це може бути цетиловий спирт, бджолиний віск або масло какао і ши.\nЯкщо збивати близько 3 хв з перервою по 1 хв, то виходить мус повітряний. Але якщо перестаратися, то повітряна маса може дуже осісти і тоді виходить рідка частина і зверху пінка.\nВідсоток введення від 3% до 5%\nТемпература зберігання: від 15 до 25 ° С\nЛамекрем – це натуральний емульгатор, що складається повністю з речовин рослинного походження.Емульгатор має влагоудерживающие властивості. Він дає насичені і поживні емульсії, тому на його основі готують нічні жирні креми для сухої або змішаної шкіри. Добре поєднується з іншими емульгаторами, наприклад, Тегомульсом (крем більш легкий текстури).\nКрем для сухої і смешенной шкіри\nКрем живильний нічний\nВідсоток введення становить 5-10%.\nЛанолін – являє собою тваринний віск, одержуваний з вовни овець.Це в’язка маса жовтуватого кольору, що володіє різким характерним запахом. Цей запах не всім до смаку, тому в продажу є очищений. Ланолін володіє пом’якшуючими і загоюють властивості.\nКрем для догляду за п’ятами і ліктями\nМазь для загоєння сосків годуючих жінок\nВідсоток введення – 4-5% від загальної маси\nПротипоказання : Не рекомендується використовувати в крем для обличчя, тому що він має властивість забивати пори.\nЛецитин це з’єднання фосфоліпідів та інших речовин, корисних для шкіри. Його отримують з жовтків курячих яєць, зерен соняшнику, соєвих бобів. Ліпіди лецитину споріднені ліпідів шкіри. У декоративній косметиці і косметиці по догляду за шкірою, лецитин використовується і як активна добавка і як емульгатор. Як активна добавка в косметиці, лецитин використовують для пом’якшення. Він має тонізуючу і зволожуючу дію на шкіру, сприяє відновленню її бар’єрних функцій і перешкоджає випаровуванню вологи з глибоких шарів, активізує ліпідний обмін в шкірі, пом’якшує її, оптимізує функцію сальних залоз.На дотик крем з лецитином створює відчуття слабкої липкості. Крем з летіцін виходить без бульбашок.\nв якості активної добавки – 0,5-3%,\nв якості емульгатора – 3-20%.\nТермін зберігання: косметика з лецитином дуже швидко псується (7 днів в холодильнику – максимум), звичайно можна використовувати консервант для збільшення терміну.\nВажливо! Лецитин в кремі з сечовиною може утворювати N-нитрозосоединения\nMontanov (Монтані) – неіоногенний емульгатор нового покоління на основі алкілполіглюкозідов і жирних спиртів, що отримується з біомаси рослин. Емульгатор, дає можливість створювати емульсії з «рідкими кристалами». Це означає, що крапля масла знаходиться в краплі води, в якій в свою чергу знаходиться своя крапля масла, і так далі. В результаті застосування, виходить густий і насичений крем-гель.\nЕмульсії для легкого крему\nЕмульгатор топиться окремо в окремій ємності, після повного розчинення до емульгаторів додаються масляна фаза. Все добре перемішати і додати водну фазу. Знову все перемішати і тільки потім починати збивати. Поступово ви виявите, що суміш емульгує і густіє. Досягнувши щільної консистенції – суміш ставимо в холодильник.Через 10 хв дістаємо і знову збиваємо.\nВідсоток введення 1-5% від загальної маси\nМетил целюлоза (Methyl cellulosa) – має желирующее, емульгуючу, стабілізуючий властивості. Використовується в якості гелеутворювача.\nНікколіпід – емульгатор. Це функціональний ліпідний комплекс, що складається в основному з батілового спирту і очищеного соєвого лецитину.Будова даного емульгатора схоже на будову шкірного сала, тому кошти на його основі відмінно підходять для сухої і чутливої шкіри, допомагають впоратися із запаленнями і поліпшити рельєф шкіри.\nЗволожуючі косметичні засоби\nКрем для вирівнювання рельєфу шкіри\nТехнологія приготування : У масляну фазу додати емульгатор, підігріти на водяній бані окремо масляну фазу і водну фазу до температури 75 градусів С.Змішати водну фазу з масленой і помірно збивати до охолодження -35 градусів.\nВідсоток введення кількість масляної фази 7 – 15% (лосьйон) – 1.5%,\nкількість масляної фази більше 15% (крем) – 3.5% .: в масляну фазу додати\nДозування становить від 1,5 до 3,5%.\nНим Вакс – NeemWax – натуральний екологічний «зелений» емульгатор. Речовина отримано, методом фракціонування олії дерева ним , відомого як антибактеріальний і сильне протизапальний засіб для шкіри.Таким чином, це не просто стандартний емульгатор, а нині діюча речовина для жирної шкіри. Дозволяє створити легкий, білий крем.\nДля виготовлення косметики для жирної шкіри.\nОлів’є 1000 (Olivem 1000) – натуральний рослинний неіоногенний емульгатор нового покоління.Виготовляється з оливкового масла. Являє собою, складне поєднання жирних кислот, хімічно аналогічних ліпідному складу шкіри. Це унікальна структура, наділена особливістю відновлення і підтримки цілісності шкірного бар’єру. Дозволяє створювати рідкокристалічні емульсії. Має високі зволожуючими характеристиками. Жирні кислоти, які входять до складу цього емульгатора, є аналогом жирового шару шкіри. Дуже м’який, і підходить для будь-якого типу шкіри, крему з Олів’є легкі, і в той же час поживні.Прекрасний провідник активних компонентів в глибокі шари шкіри. Відновлює еластичність і покращує тонус шкіри. Запобігає утворенню пігментації. Має оптимальний захист.\nКрем для вікової шкіри\nдля створення сонцезахисних засобів і засобів після засмаги: зволожує, запобігає пігментацію, має оптимальний захист SPF\nSPF – (Sun Protection Factor – англ.) Це фактор захисту від сонця. Показує ефективність захисту тривалість безпечного перебування під сонячними променями. Це так, якщо використовувати на обличчя, то на сонці підставляти його деякі вчені не рекомендують, хоча багато сперечаються з цього питання, грунтуючись на дозуваннях в основному\nУ кремах масло / вода високої в’язкості 3-5%;\nУ лосьйонах масло / вода низької в’язкості 1,5% – 3%.\nПолавакс (емульсійний віск) – емульгатор.Являє собою суміш калієвих солей ефірів фосфорної кислоти і вищих жирних спиртів такої ж фракції. Склад емульгатора, робить його близьким до лецитину і Кефалінія, що входять до складу шкірного жиру. Він надає ефективну пом’якшувальну дію на шкіру. Запобігає втраті води, не залишає відчуття жирності на шкірі. Може виступати як со-емульгатор в невеликій кількості (близько 2%) до основних емульгатора в рецептурі. Це тільки посилить стабільність і консистенцію кінцевого продукту. Це найпоширеніший і простий у використанні емульгатор, що дозволяє створити стабільні емульсії різної щільності.Він добре пом’якшує і зволожує шкіру, крем з ним довго залишається в первозданному вигляді.\nКрем для всіх типів шкіри\nВідсоток введення складає 2-7%.\nПротипоказання : Чи не відомо\nБджолиний віск – натуральний емульгатор, продукт життєдіяльності бджіл. Емульсія виходить досить щільна і важка по відчуттях для шкіри. Тому рекомендується для нічних поживних і зимових кремів.Бджолиний віск додає сумішей пом’якшуючі та протизапальні властивості.\nЗастосовується в для виготовлення :\nкремів і лосьйонів\nпом’якшуючих і захисних кремів\nбальзамів для губ\nзасобах для догляду за нігтями\nСтандартне дозування 2-10%.\nУ складі кремів – до 5%.\nУ бальзамах і помадах для губ – до 10%\nПуртон – відноситься до діетиловим амідів жирних кислот кокоса.Впливає на в’язкість емульсій і желе, служить як компенсує недолік жиру засіб.\nСахарози стеарат ( Ester de sucre або Sucrose stearate або Sucrose esters of fatty acids або Sucrose ester) Це повністю натуральний продукт, так як складається зі звичайних харчових речовин – цукру і жиру або жирних кислот.Виготовляється з пальмового масла і буряка. На, вид це білий іноді з жовтизною порошок або гранули. Поєднується з компонентами з крохмалю. Рівень кислотності: – не більше 8,5-10, 5% розчин – 9,8.\nВолодіє зволожуючими властивостями, знімає роздратування, має властивості стабілізатора, неионного со-емульгатора. Добре проникає в шкіру, антисептик. На поглинання крему мало впливає, але зате при його використанні відсутній «стеариновий» ефект – відчуття на шкірі після нанесення. Добре підійде для легких денних кремів.\nКосметичних засобів для очищення шкіри\nКрему-основи під макіяж\nДекоративною косметики (тональний крем)\nВідсоток введення в емульсію від 5% до 20% в водній фазі крему, при холодному методі до 40 грдусов С. При нагріванні робить емульсію густий.\nТехнологія застосування: Не рекомендується використовувати як моно-емульгатор. Так як потрібно великий відсоток введення, що не дуже благотворно позначається на властивостях кінцевого продукту.Як спів-емульгатор стеарат сахарози покращує властивості кінцевого продукту.\nЗберігання: У темному, захищеному від вологи та повітря місці\nУвага! не сполучається з маслом конопель\nСтеарат – синтетичний структурообразующий компонент, в косметичній області використовуються в якості згущувача.\nЕмульсан -емульгатор. складається з частини виноградного цукру і частини пальмитова і стеаринової жирних кислот.Дуже добре підходить для сухої шкіри, створює стійкі легкі емульсії. Емульсан надає всім типам шкіри приємне, гладке відчуття, зволожує і захищає шкіру, доглядаючи за нею.\nКрем основа під косметику\nВідсоток введення 2-8% від загальної маси\nЗгущувачі – со-емульгатори\nКсантан (полісахарид, ксантановая камедь ) – емульгатор, що отримується в результаті ферментації глюкози.Використовується як загущувач і гелеутворювач в кремах, гелях і інших косметичних засобах. Володіє зволожуючими властивостями. Здійснює ліфтинг ефект, робить шкіру більш еластичною.\nСилікон (кремнійорганічний полімер) Dimetichon 556 – використовується як компонент, що поліпшує структуру і взаємосумісність різних інгредієнтів в рецептурі, т. К. Проявляє емульгуючі властивості і регулює необхідну в’язкість косметичного вироби. Має м’яку зволожуючу і захисну дію на шкіру.\nСімульгель 600 – попередньо нейтралізований рідкий полімер-гелеутворювач, заснований на концепції «Технологія розгортаються крапель», готовий до використання в кремах і гелях. Він прекрасно емульгується з легкими рідкими маслами, наприклад маслом алое і лісового горіха. Утворює стійкі креми-гелі з олійними компонентами (масло в воді) без присутності інших емульгаторів. Стабільність олійно-гелевих композицій при концентрації 3% сімульгеля і 10% масел.Підходить для приготування засобів без нагрівання фаз ( «холодним способом») і рецептур з компонентами, для яких нагрівання неприпустимо. Дає приємні тактильні відчуття при нанесенні на шкіру.\nГель для особи\nХолодний метод. Додати в водну частину, перемішуючи, дочекатися диспергирования і освіти гелю. Ввести водорозчинні добавки, розмішати.Якщо гель вийшов недостатньої в’язкості, додати ще порцію сімульгеля.\nДодати масляну частина, добре розмішати (можна використовувати міксер, але уникати вбивання бульбашок повітря в крем). Максимально можна вводити до 12% масел. Допускається нагрівання до 60ºC.\nТегомульс є прекрасним соемульгатором в комбінації з Цетиловий спиртом або маслом ши (каріте). Його отримують з водоростей і використовують як в косметичній, так і в харчовій промисловості.Емульсія з Тегомульсом дуже легка, добре вбирається, не залишає жирної плівки.\nМорозиво (в харчовій промисловості)\nТемпература плавлення становить близько 65 градусів С.\nВідсоток введення становить не більше 5%.\nЦетиловий спирт – з-емульгатор – отримують з пальмітинової кислоти, основною складовою масла пальмових кісточок, яку обробляють рідким газом для видалення атомів вільного кисню.Має високі зволожуючими властивостями. Цетиловий спирт використовують в якості со-емульгатора для зниження жирності крему. Крем виходить не такий жирний як з іншими емульгаторами: полаваксом, Олівія, екомульс. Роздратування не викликає, пори не забиває. Крем виходить дуже стабільним.\nКрему для сухої і нормальної шкіри\nСлід розплавляти в жирної фазі разом з іншими маслами, далі процес приготування емульсії стандартний\nВідсоток введення становить 0,5-6%\nГель – 7% сахарози і 3% цетилового спирту.\nПоживний крем – віск-3%, цетиловий спирт -3%, стеарат сахарози 7%\nРекомендації по типу шкіри:\nНаступний пост: Мацерат своїми руками. Інфуз в домашніх умовах.->\nемульгування – Великий енциклопедичний словник\nемульгування – процес отримання емульсій. Здійснюється диспергированием однієї рідини в іншій (напр., Механічним перемішуванням) або конденсацією, т. Е. Виділенням крапельно-рідкої фази з пересичених парів, розчинів або розплавів.\nсущ., к-ть синонімів: 3 диспергування 5 емульгування 1 емульсірованіе 1\nСловник синонімів російської мови\n-я, пор.спец. 1. Освіта емульсії (в 1 знач.) З чогось л. 2. Нанесення емульсії на якусь л. поверхню з метою запобігання цій поверхні від ушкоджень. [Від лат. emulgere – доїти]\nМалий академічний словник\nЕмульг / ір / ова / ні / е [й / е].\nНафти (a.emulsification; н. Emulgierung; ф. emulsionnement, emulsification; і. emulsificacion) – процес утворення нафт. емульсій (зворотний деемульсаціі) під дією емульгаторів і (або) енергії розширення газу, механічної та ін.\nОтримання стійких емульсій (Див. Емульсії). У промисловості Е.найчастіше здійснюють механічним перемішуванням інгредієнтів емульсії в різного типу змішувачах: гомогенизаторах, колоїдних млинах.\nорф. емульгування, -я\nОрфографічний словник Лопатина\nЕмульгування -я; пор.[Від лат. emulgere – доїти] до емульгованих і емульгованих.\nемульгування I пор. 1. Процес дії по гл. емульгувати I 2. Результат такої дії; освіту емульсії емульсія I 1 .; емульсірованіе I 2. II пор. 1. Процес дії по гл. емульгувати II, емульгованих II…


13 Листопада, 2019 13 Листопада, 2019 Діловий Переяслав лях\nОдна з місцевих соціальних мереж у Фейсбуці називається «Переяслав – це Європа». Звичайно, похвальне прагнення до загальнолюдської системи цінностей, з якою в нашій свідомості пов’язується Західний світ. Але поки одні лише прагнуть, часто видаючи бажане за дійсне, інші реально будують Європу у своїй об’єднаній територіальній громаді. Те, що ніяк не вдається юристам та боксерам, з блиском виходить у педагога. І не треба їхати за досвідом за кордон. Це ж тут, під боком у зарозумілих райцентрівських чиновників. Сьогоднішнє інтервю у свіжому номері газети “Діловий Переяслав” із феноменальною людиною, головою Студениківської об’єднаної територіальної громади Марією ЛЯХ.\nОсь лише одне із запитань журналіста та відповідь на нього Марії Олександрівни\n— Як Ви оцінюєте свою участь у децентралізації?\n— Я дякую Богу за можливість узяти участь у процесі децентралізації та створення ОТГ. На посаду голови я йшла без партій, хоча підтримку деяких політичних сил мала. Під час формування об’єднаної громади ми запрошували всіх, хто з нами межує. Бо переконані, що так краще.\nВ районній раді я була головою комісії з питань освіти, культури, спорту, національного та духовного відродження. Одного разу стояло питання виділення коштів на поточний ремонт шкіл. Я працювала директором, мені було соромно на кожних зборах закликати батьків здавати кошти на утримання школи. Так от, на ремонт доріг виділялося на сільські ради по 200 тис. грн., а на ремонт усіх 28 шкіл району – всього 30 тис. грн. І мене просто рвало від такої несправедливості. У Сомковій Долині падала стіна клубу й ми з боєм ледь вирвали 200 тис. грн. А надходження з сіл Переяславського, Сомкової, Студеників, Козлова складало 16 млн. грн. за рік. І ми мусили клянчити ті крихти на клуб? Це неправильний, несправедливий підхід. Тож ми стали готуватися до об’єднання. Велику підтримку в цій справі надавав нам заступник голови районної ради Іван Сергійович Бугаєнко.\n← Ціну гектара землі назвали в Мінекономіки\nБЕЗЛАДДЯ І БЕЗВЛАДДЯ →


Гемостатична губка – як використовувати при кровотечах, розміри, відгуки і ціна\nдодому Поради Гемостатична губка – як використовувати при кровотечах, розміри, відгуки і ціна\nГубка гемостатична – інструкція по застосуванню\nЦіна гемостатичної губки\nЕфективне антигеморрагическое засіб, необхідний для зупинки крові і використовується в якості місцевого антисептика, – гемостатична губка. Таким загальнодоступним способом можна не тільки припинитися сильну кровотечу, але і прискорити процес регенерації пошкоджених тканин. Колагенова губка відрізняється широким спектром дії, знайшла своє застосування відразу в декількох напрямках медицини. Перш ніж використовувати антисептичний засіб, рекомендується проконсультуватися з лікарем, забезпечити зберігання в домашній аптечці.\nВ докладній інструкції зазначено, що це фармацевтичне засіб одночасно поєднує функції сорбенту та антисептика, допомагає уникнути бактеріального інфікування відкритих ран. Зазначений препарат за складом є натуральним, тому єдиним протипоказанням до застосування є гіперчутливість організму до діючих речовин. Механізм дії губки гемостатичної полягає приблизно в наступному: при контакті з пошкодженою поверхнею відбувається адгезія та агрегація тромбоцитів, внаслідок чого кровотеча припиняється.\nКолагенова Губка кровоспинна виготовляється із спеціального колагенового розчину, видобутого з сухожиль і шкіри великої рогатої худоби. Допоміжними компонентами в натуральному складі цього лікарського засобу для зовнішнього використання є борна кислота, нітрофурал і фурацилін. Такий унікальний склад не розчиняється в органічних розчинниках, цілісний у воді, але при цьому продуктивно вбирається в рану, формую так званий захисний бар’єр. Губка гемостатична стійка до підвищених температур до 75 градусів.\nЦей медичний препарат за своїми фармакологічними властивостями не має повних аналогів у натуральному складу, продається в кожній аптеці. Кровоспинна губка не тільки перешкоджає кровотеч і масштабним крововтрата, але і відновлює цілісність пошкоджених судин, прискорює процес відновлення пошкоджених тканин епідермісу. Таке універсальне засіб володіє бактерицидними, антисептичними, протимікробними, регенеруючі, тонізуючі і абсорбуючими властивостями, цілеспрямовано діє на вогнище патології.\nПо суті, це порошкова маса жовтого кольору пресованого виду, яка має помірний запах оцтової кислоти. Вона розчиняється в організмі протягом 4-6 тижнів, при цьому діючі речовини долають системний кровотік, підтримують свою концентрацію на протязі декількох діб. Губка гемостатична продуктивно вбирає біологічні рідини, злегка збільшуючись в розмірах і набухаючи. Габарити такої пластини складають 50х50 мм або 90х90 мм, упакована в поліетиленовий пакет, зверху картонну упаковку.\nГубка гемостатична зупиняє рясне кровотеча паренхіматозного, альвеолярного і капілярного походження. Використовувати таке ліки потрібно негайно, не чекаючи рясних крововтрат. Діяти потрібно згідно прикладеної в упаковці інструкції. Лікуючий лікар настійно рекомендує використовувати за призначенням таке фармацевтичне виріб при наступних клінічних картинах, не порушуючи спосіб застосування, добові дози, загальні поради:\nмеханічні або хімічне порушення цілісності шкірних покривів;\nдефекти паренхіматозних органів, як варіант – печінки, жовчного міхура;\nтрофічні виразки різної локалізації;\nкрововиливи синусів твердої мозкової оболонки;\nпрогресуючі пролежні, відкриті рани;\nносові кровотечі нез’ясованої етіології;\nзапалення геморою внутрішнього і зовнішнього;\nзакриття ложа жовчного міхура після холецистектомії;\nпрогресуючий гемостаз стоматологічної практики.\nЦей лікарський препарат призначений для використання зовнішньо з метою тампонування відкритої рани. Сухий субстанція-розчин накладається поверх відкритої рани, після чого почекати кілька хвилин. За цей час губка гемостатична наповнюється кров’ю, і кровотеча припиняється. Її краї щільно прилягають до рани, але для більшої надійності краще використовувати другу губку – поверх першої. Коли крововилив буде припинено, лікуючу засіб фіксують накладенням П-образного шва, примотують бинт. Щоб підсилити ефект, губку потрібно змочити розчином тромбіну.\nЯкщо задіяти губку гемостатичну з амбеном, правила застосування дещо відрізняються. Вміст флакона призначене для тампонування порожнини відкритої рани, причому сам засіб обов’язково притримувати хірургічним інструментом і марлевим тампоном протягом 5 хвилин. Можна залишити шар марлі в рані на нетривалий термін, але його видалення обов’язково вже на наступний день. Гемостатична губка після видалення зуба використовується саме за таким принципом. Правильний вибір рецепту і схеми інтенсивної терапії підкаже лікуючий лікар.\nЗупинити кровотечу за допомогою гемостатичної губки дозволено не всім пацієнтам, оскільки можуть виникнути побічні явища у вигляді алергічних, місцевих реакцій на шкірі. Це свербіж, печіння, почервоніння, підвищена набряк дерми. Тому при підвищеній чутливості організму до діючих речовин засіб краще не задіяти після операції і в ході інтенсивної терапії. Крім того, лікарі не виключають ризик виникнення вторинного інфікування. Детальна інструкція по застосуванню губки гемостатичної про інших побічних явищ не повідомляє.\nПри пошкодженні поверхні дерми використовувати цей недорогий препарат дозволено далеко не всім пацієнтам, оскільки є медичні обмеження. Наприклад, при артеріальних кровотечах із великих судин після резекції губку гемостатичну краще не задіяти. Обережно призначають такий засіб дитині, при цьому категорично забороняють при підвищеній чутливості організму до активних компонентів. Так що розчинення кошти в порожнині відкритій рані допомагає не всім пацієнтам, про що повідомлено в докладній інструкції.\nГубку обов’язково зберігати в сухому місці, оскільки при підвищеній вологості цей лікарський засіб незабаром приходить в непридатність. В інструкції сказано, що такий місцевий антисептик не повинен потрапляти в руки дітей, використовуватися не за призначенням. Самолікування можливо, особливо якщо потрібно негайно зупинити сильну кровотечу. На упаковці написано термін придатності, який теж важливо не порушувати, інакше бажаного результату можна не чекати. Сімейна аптечка – найкраще місце для зберігання губки гемостатичної.\nДеякі пацієнти впевнені, що губка гемостатична не здатна зупинити кровотечу і полегшити долю пацієнта. Насправді ж, дія зазначеного медикаменту виборче, до того ж, важливо враховувати ризик виникнення побічних явищ. У таких клінічних картинах лікуючий лікар вводить заміну, пропонує скористатися аналогом зазначеної фармакологічної групи. Ось гідна для сучасної фармакології заміна, яку теж можна придбати у вільному продажу, але попередньо проконсультувавшись з лікарем:\nЗазначений препарат легко знайти у вільному продажу, але також просто замовити через інтернет на тематичних сайтах з докладних каталогів. В останньому випадку виходить трохи дешевше, та й доставка не затримується. Перш ніж здійснювати таку актуальну для себе покупку, важливо з’ясувати, скільки коштує губка гемостатична, а чи підходить вона в конкретній клінічній картині пацієнту або ж ні. Якщо медичні протипоказання до застосування повністю відсутні, можна скористатися достовірними відомостями з запропонованої нижче таблиці зі столичними цінами:\nВартість препарату 50Х50 мм, рублів\nВикористовувала лікарський засіб при сильному опіку кілька років тому. Губку гемостатичну встановлювала прямо в порожнини рани, причому в два шари. Кровотеча проходило, ставало легше, незабаром шкіра затяглася. Саме по собі засіб недороге, але ефективне. Зберігаю його в аптечці, оскільки діти часто коліна збивають – ніколи не зайве.\nЯ це зовнішній засіб використовую при відкритому геморої, і, оскільки це захворювання хронічне, зберігаю губку гемостатичну в сімейному аптечці. Відмінно допомагає, і можна уникнути сильної кровотечі. Ліки перевірено часом, оскільки його ще моя мама використовувала при аналогічній проблемі зі здоров’ям. Це у нас сімейне.\nМені таким простим і доступним способом сильна кровотеча одного разу зупинили, а то могла померти від потужної втрати крові. Губка гемостатична коштує в аптеці недорого, тому мало хто вірить в її високу ефективність, а даремно. Такий лікарський засіб повинен знаходитися в кожній сімейній аптечці, обов’язково стане в нагоді і не раз.\nСкільки хорошого чула про гемостатичної губки, але особисто мені це лікуючу засіб не підійшло. Після одного разу застосування з’явилася сильна алергічна реакція на шкірі. Не стала більше експериментувати зі своїм кволим здоров’ям, вибрала інший засіб від геморою. Начебто немає істотних протипоказань до губки, а я попалася.\nпопередня статтяНакладні нігті для дітей і дорослих – огляд, інструкція по використанню будинку, відгуки і ціна\nнаступна статтяКисневий коктейль – користь і шкоду для дітей або дорослих, як робиться і ціна в аптеці


Євген Лір: «У нас було достатньо жахів у реальному житті» – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\n17.07.2020 28.07.2020 Марічка Панфьорова1 018\nЄвген Лір. Фото з Facebook\nЄвген Лір — письменник, перекладач, дослідник темної літератури, учасник проєктів «Бабай» і «Твоя підпільна гуманітарка».\nЦя розмова відбулася в далекій безпеці початку березня, коли ми ще мали жагу до життя й сили говорити про початки творчості, жанрову літературу в Україні, нову книгу Євгена в жанрі химерного нон-фікшну, написану в співавторстві з Крістіною Федорович, та майбутнє.\n— Почнімо з найбазовішого й мабуть найдратівливішого питання: як ти почав писати, адже було щось до оповідань на «Стосі»? А також як виник псевдонім Лір? Звідки він?\n— Якщо говорити про най-най-найперше, то треба повернутися до моїх п’яти років, коли я списав кілька зошитів про котів, котяче фентезі. Мої коти летіли кудись на зорельоті, боронили ліс тощо. Я це писав три роки, на цих котах відбивався весь мій ранній читацький досвід: наприклад, прочитав «Редволл» Браяна Джейкса — і поселив своїх котів у якийсь замок.\nПсевдонім «Лір» у мене саме з цього періоду: у 12–14 років я писав фентезі-повість, у якій був персонаж на ім’я Лір, і він мені чомусь дуже «зайшов». Я тоді грав у рольові ігри на форумах. Там не можна було грати від власного імені, ти мусив мати персонажа. І поки всі копирсалися в «Сильмариліоні», шукаючи маловідомих ельфійських імен, я просто взяв персонажа з власного твору і почав відігравати його. Ну, і це, як то кажуть, зайшло надто далеко.\nСвої підліткові тексти не вважаю серйозним письмом. Серйозний і несерйозний підходи до творчості розмежовую так: щойно ти починаєш писати й усвідомлюєш, що це не просто психотерапія через творчість абощо, — тоді це вже щось. Тому якщо ж говорити про серйозніше, то це, певно, тексти пісень… А це вже 2015 рік, гурт «Pta Khi». Наш перший альбом був на тексти поетів 1920-х років, у другому вже були три мої пісні, а в тому, що досі залишився недописаним, уже десь п’ять моїх текстів. Над ними я працював, чітко усвідомлюючи, що є конкретний формат (пісня потребує розбиття на куплет-бридж-приспів), і вперше намагався писати професійно.\nНу, а потім те, що ти згадала: оповідання «Степ» для «Стосу». Це моє перше і єдине конкурсне оповідання. Ще був конкурс на «Крамничку жахіть» і на «Стівена Кінґа-70», що через два роки переріс у «Бабай. Перший кошмар», але так склалося, що я отримав згоду на видання першої збірки раніше, ніж ці конкурси завершилися, тому довелося дуже швидко забирати свої тексти. Власне, вони стали початком збірки «Підземні ріки течуть».\n— Ти щойно зізнався, що сидів у текстових рольовках. Знаю, що пройшов це дуже швидко, однак усе ж запитаю: чи текстові рольовки були сходинкою в просуванні твоїх навичок написання прози?\n— Дуже важливою сходинкою. Бо саме завдяки рольовкам я взагалі не сприймаю типове фентезі. Так склалося, що в цей період життя я багато читав і багато грав (і у звичайні ігри, і в рольові), а тому, відповідно, увесь цей фентезійний сетинґ був пережований в усіх можливих утіленнях. Водночас цікаво, що на тих форумних рольових були дуже талановиті люди, які прописували свої тексти на рівні тодішньої російської та української фантастики. І, власне кажучи, тепер мені досить складно належати до якогось такого ґіківського фандому того самого «Володаря перснів», або, скажімо, Роберта Сальваторе, або якогось іншого типового фентезі. Коли виходить чергове дослідження про Толкіна, мене воно цікавить як літературознавця, але захоплення класичним фентезі я в собі вбив ще в 16 років. Це мене відвернуло від, скажімо так, канону фентезі й фантастики, а пізніше й жахів.\n— Тобто відтоді ти в своїх творах намагаєшся вийти за межі жанру, я правильно розумію?\n— Не зовсім. Це швидше про читацький досвід: мені не «заходить» класичне фентезі з ельфами, орками тощо. А працюю я зараз у геть іншому напрямі.\n— Але твій горор загалом читається як такий, що намагається не обмежуватися тропами.\n— Із горором також є історія, чому я не обмежуюся, як ти кажеш, тропами, характерними для Лавкрафта, Ештона Сміта, ну й Кінґа, батька нашого. Річ у тім, що я ще в часи гурту відкрив для себе серію готичної прози від «Wordsworth Editions». Потім знайшов інших авторів і зрештою у 2016–2018 роках читав лише англомовну літературу. І так склалося, що коли в мене вийшли «Підземні ріки», то Олексій Жупанський і перші рецензенти казали, що книжка сприймається зовсім не як укрліт, а як перекладна; що не відчувається впливу саме укрліту. Бо так склалося, що тоді мене цікавив західний контекст, начитавшись таких майстрів жанру, як Роберт Чемберс або Поппі Брайт, я несвідомо пишу так, щоб не повторювати прочитаного. Мені цікаво розповідати власні історії — але так, щоб це були саме мої історії, а не історії «українського Лавкрафта» чи «українського Кінґа», як у нас полюбляють казати.\n— А з українською традицією ти зовсім не почуваєшся пов’язаним?\n— Чому ж, почуваюся. Просто так склалося, що українського горору як літературної школи немає. Вона зараз тільки формується, але якщо взяти нульові, та й загалом ХХ століття, то в нас не було прози жахів (я не маю на увазі готичну прозу, бо готична була). Натомість навіть у російській літературі, не кажучи вже про європейські школи, вона розвинулася з готичної традиції. У нас воно створювалося, але, на жаль, під якісь російські культурні центри. І, відповідно, туди й відходило. Є, звісно, поодинокі представники: «Хліб з хрящами» чи вже пізніший «Песиголовець», але вони поки що не творять «лячного канону», на який ми могли б орієнтуватися, як американці орієнтуються на Лавкрафта.\nУ нас вистачало жахів у реальному житті, тож на жах потойбічний не було суспільного запиту. Натомість кризи, які відбувалися, наприклад, в Америці на початку століття, були внутрішньосоціальними: Велика депресія, відкоркування американців від французької школи мистецтв. Ми ж пам’ятаємо, що наприкінці ХІХ століття умови культурного світу диктувала Франція, а потім, із початку 1900-х, пішли злами й почалося намагання американської культури знайти нові орієнтири. Усе це й спричинило утворення в США власної літературної школи потойбічних жахів.\nУкраїнська ж літературна традиція мала більше жахів, заснованих на реальних подіях: творчість письменників 1920-х, жахи їхнього повсякдення, та й подальша література. Я колись уже писав, що одна з найлячніших книжок, які потрапляли мені до рук, — це остання збірка Василя Стуса. Коли людина розуміє, що приречена на смерть, і водночас намагається творити — це значно жахливіше за хтонічних монстрів із далеких зір.\n— Тобто українська горорна традиція формується зараз?\n— Усе почалося десь у 2015 році. Це можна класно простежити, якщо зробити зіставний графік: коли виходили українські переклади знакових творів певних жанрів і коли починався вибух цих жанрів у нашій літературі. Я бачу пряму кореляцію між кінґоманією, яку стартувало «КСД», виходом перекладу Лавкрафта від Олексія Жупанського і тим, коли горор почав розвиватися в нас.\nТреба, звісно, взяти до уваги й Революцію Гідності: до 2014 року майже всі українські автори жахів писали на російські «Darker’и» тощо. Навіть ті, хто зараз в авангарді нашої культурної тусовки, тоді працювали на російський ринок. Це я кажу без засудження — ніхто у 2013 році не думав, що на нас так нахабно нападуть. Але так склалося, що до 2013 року важко було відрізнити українського автора від російського, білоруського чи казахського. Навіть зараз є кілька авторів-українців (не хочу кидатись іменами), які пишуть до російських видань і, звісно, російською мовою. Тому питання, чи творять вони українські жахи, — більш ніж спірне.\nА сам жанр почав формуватися в 2014–2015-му: це перші «Крамнички жахіть», перші збірки фензіну «Підвал» (тоді вони ще називалися «Світильник Джека»). Проте найцікавіше відбувається саме зараз, бо ми нарешті переросли намагання знайти «українських Стівенів Кінґів» та «українських Говардів Лавкрафтів» і почали придивлятися до свого. Є чудове інтерв’ю з Максом Кідруком на порталі «Бабай» (це не піар… хоча кого я обдурюю — це піар), де він, зокрема, пояснює, чому не любить, коли його починають називати «українським Стівеном Кінґом», і як це шкодить образу письменника. Тобто Макс молодець, він щосили від цього відштовхується й натомість творить власний «бренд Кідрука». Зараз ми вже можемо казати, що у нас є другий, третій, четвертий український Кідрук — тобто є автори, які наслідують саме його письмо.\nТе саме дуже важливо робити в жахах. Коли я намагаюся просунути якогось автора на «Бабаї», то уникаю порівнянь зі світовими чи українськими класиками. Головне — показати, що автор має свій голос, свої традиції, які він наслідує чи просуває. Це є важливою частиною самоусвідомлення — у нас же комплекс меншовартості, який обговорюють в усіх культурних колах, — і допоки ми не створимо продукт, що стане «референсом» для наступних поколінь, ми не зможемо говорити про те, що певний жанр відбувся.\n— Як тобі здається, такий продукт твориться зараз чи ми досі чекаємо?\n— Ми намагаємося робити все можливе — можу розповісти на прикладі «Бабая». «Бабай» намагається зробити повноцінний фензін за європейськими стандартами, який буде не просто зібранням смішних картинок і перепостів про дні народження знаменитостей, а матиме просвітницьку функцію. Нас п’ятеро, до того ж у тусовці є багато людей, дружніх до нас. Ми намагаємося зробити «Бабай» брендом саме українських жахів, а не паразитувати на вже відомих речах. Тобто не заходимо на той самий «Darker» чи американський «Horror Zone» і не перекладаємо новини з англійської; в ґіківській тусовці багато фензінів обирають такий легкий шлях, але він не дає жодного прогресу. Ми намагаємося освітлювати виставки й фільми, до того ж доволі критично.\nЩо ж до літератури, то флагманами в жанрі зараз є «Видавництво Жупанського» й «Дім Химер». Раніше це був лише Олексій Жупанський, і його видавництво — досі гарантія якості. Останні п’ять років він фактично диктує моду для людей, які цікавляться темними жанрами. І ось нещодавно, півтора року тому, з’явилися «Дім Химер», які роблять те саме, але не з перекладними, а з українськими творами. Загалом це все поки що у процесі творення, і я сподіваюсь, що наслідки будуть більш-менш сталими.\n— Літпроцес триває. Повернімося від загального до конкретного: чи можеш розповісти, як ти приєднався до «Бабая», яка в тебе історія з проєктом, твоя роль у ньому?\n— Там насправді все дуже коротко: мене запросили. У мене тоді вже вийшли «Підземні ріки течуть», а також я написав для «Бабая» кілька статей — здається, про Артура Мекена, бо якраз тоді зробив післямову до його українського видання, яке, сподіваюся, скоро побачить світ. Одного дня мені написав Дімка Ужасний і запропонував не лише писати статті, а долучитися до команди. Насправді я обожнюю цей проєкт, бо він витяг мене з такого в’язкого й майже депресивного стану, коли після виборів і всього подальшого в мене добряче опустилися руки. Коли щось робиш не лише для себе, а для спільної справи, це дуже мотивує, бо ти бачиш, що не сам лупаєш цю скалу…\nА щодо ролі — то мої обов’язки дуже чіткі. Насамперед я займаюся подкастами: веду випуски, відбираю людей і запрошую їх. Також я роблю контент для нашого патреону. Зараз перекладаю лекцію швейцарського професора психології та психіатрії, який розповідає, чому ми взагалі боїмося і як фільми жахів допомагають нам зрозуміти самих себе. Дуже цікава штука. Вона буде доступна для наших підписників на цьому ресурсі. Це намагання привчити людей трошки платити за контент. У нас є читальня, ми її нещодавно запустили. Це, фактично, архів текстів українських авторів жахів. Там також буде контент на кшталт нашого фоторепортажу з виставки Мирослава Ягоди. Ну і, звісно, я веду паблік із рештою наших адмінів, де викладаю новини, якісь меми, оце все.\n— Як ти поєднуєш власне письмо з перекладами й роботою в інших проєктах?\n— Це болісне питання, бо я не багатозадачна людина. У мене висока продуктивність, коли маю лише один проєкт. Я працюю за завданнями: якщо сьогодні я перекладаю, то не можу написати ні рядка власного тексту. Тобто намагаюся розмежовувати справи. Письмом я себе «винагороджую»: переклав книжку — молодець, можеш собі дозволити щось написати. А потім — знову берися за переклад, бо треба щось їсти.\nНещодавно ми зі співавторкою Крістіною Федорович завершили роботу над рукописом «Книги вигаданих неістот». І коли я писав «Неістот», то лише писав «Неістот» — я повністю занурився в цей світ, розчинився в ньому.\nЄвген Лір і Крістіна Федорович. Фото з Facebook\n— Можеш розказати про «Книгу вигаданих неістот»: що це за твір, як він писався, і який вигляд мало співавторство?\n— Це — спекулятивна енциклопедія. Одразу варто розмежувати спекулятивну літературу й фантастичну, бо в англомовній традиції літературної критики «speculative fiction» сприймається як синонім до «фікшн» — фантастика, фентезі тощо. Я ж вкладаю в цей термін саме те, що означає слово «спекулятивний» — щось дуже трікстерське, на межі уяви й реальності; щось, що намагається здатися справжнім, але має досить сумнівні підстави для цього.\nЦе — енциклопедія вигаданих неістот, які мешкають у так званому Краю Снів. Край Снів — це простір, який імплементується частково у наш, але не може сприйматися людиною через брак необхідних для цього органів чуття. До Краю Снів можна потрапити уві сні, але це може бути й змінений стан свідомості чи якась територія, де межа між світами досить тонка (пам’ятаємо вхід до Чорного Вігваму у Девіда Лінча). Цей край і населяють неістоти.\nНеістоти — бо їх не існує у звичному значенні слова «існувати». Вони просто є, вони були завжди і вони відповідають за досить широкий спектр метафізичних штук. Наприклад, там є така неістота як Заперечник. Він запереченням існування чогось повністю знищує цей феномен. Якщо Заперечник щось заперечив, ми вже не знатимемо, що ця річ колись існувала. Тобто ми не можемо зрозуміти, яку кількість речей заперечив Заперечник, оскільки із запереченням ці речі зникають повністю. Розпізнати його діяльність (і загалом факт його не-буття) можна лише через випадки, коли заперечення було перерване або правила заперечення якось було обійдено. Звучить досить складно, але у книзі це тримається купи.\nЧастково «Книга вигаданих неістот», принаймні та частина, яку писав я, — це ще одна книжка про порожнечу й небуття (усі книжки, які я пишу, так чи так про порожнечу й небуття). Але тут значно ширший бестіарій, тому що, по-перше, писалася вдвох; по-друге, це не зовсім вигадана література, скажімо так. Багато інформації, яка там міститься, взята або з інших джерел з натяками на неістот, або з власних переживань — власний досвід там також відбився. Це, знову ж таки, спекулятивна енциклопедія, яка вдає, наче вона описує реальні штуки.\nТам багато прихованих великодок для тих, хто знається на деякому пласті літератури — поки я не можу казати, на якому саме, але там є привіт Ісмаєлю Меріндолю, Вальтеру Моєрсу, Милораду Павичу — і, звісно ж, Борхесу, бо сама назва «Книги вигаданих неістот» це, серед іншого, алюзія на його «Книгу вигаданих істот». Дуже багато там інтертексту і з моїми власними книжками, так що це теж можна вважати літературним трікстерством.\nЩодо роботи у співавторстві: це був файл на гугл-диску, ми розділили між собою неістот і писали, а потім доповнювали й редагували. Це, власне, простий процес, бо ми з Христиною дуже добре розуміємо одне одного. Просто так склалося, що ця книжка мала з’явитися через нас. Ще в нас є ілюстраторка Ната Фріден, яка так само відчуває все, що треба туди домалювати. Це дуже проста комунікація.\n— Наостанок ще одне забите питання: які плани на майбутнє? Зокрема що на нас чекає після «Книги вигаданих неістот»? Коли буде продовження «Степового бога»? І чи ти бачиш щось перед собою принаймні на наступний рік?\n— У моїх планах — «темне ірландське фентезі». Наступною книжкою виходить «Степовий бог», який є будь-чим, але не темним ірландським фентезі. Мені подобається, що все, що я пишу, виходить інтуїтивно. Я не розумію, як пише, наприклад, Андрій Кокотюха й інші автори, у яких виходить по три-чотири книжки на рік.\nХай там як, мене страшенно цікавить одна майбутня збірка оповідань, яка називатиметься «Межові місця». Фактично це опрацювання феномену «liminal space», коли місце служить точкою переходу для людей. Такі місця бачать дуже багато різних історій, і їх надзвичай цікаво спостерігати у сталому вигляді. Щоб не переходити зовсім у метафізику, уяви собі порожню станцію метро, де більше не ходять потяги або закинутий аеропорт, або школу, в якій не відбуваються заняття. Я поки що не намацав тієї позиції, з якої хочу це описати. І це в жодному разі не «Підземні ріки 2», це окрема естетика.\nЗвісно, буде «Степовий 2». Він точно вийде, бо в мене є контрактне зобов’язання і читачі, які мені вже надсилають котів із ножами. «Степовий 2» буде відрізнятися від «Степового 1» настільки, що я навіть не певний, чи мені затвердять рукопис. Але сподіваюся. Це вже буде не лише історія Сергія (хоча його ми побачимо). Книжка буде поділена на три частини. Спершу ми поглянемо на територію сучасної України очима еллінів і скіфів, потім зробимо стрибок до Османської імперії. Про що третя частина — не скажу, бо це великий спойлер.\n«Степовий 2», сподіваюся, вийде взимку. Зараз я збираю інформацію для його написання. У мене є ще один проєкт, про який я поки що не можу розповісти, але він повністю авторський і типово жанровий… Тобто так, «Степовий 2», «Межові місця» — ну і потім мене понесе кудись далі.\nРозмовляла Марічка Панфьорова\nРозшифрування Марії Ігнатьєвої