Рослини-символи України. Школа села Надиби, що на Львівщині, ділиться досвідом інтегрованого заняття | Педагогічна преса\nРослини-символи України. Школа села Надиби, що на Львівщині, ділиться досвідом інтегрованого заняття\nУ ЗСШ І – ІІ ступенів села Надиби Старосамбірського району Львівської області було проведено інтегроване заняття про рослини-символи України. Цікаві розповіді, легенди, вірші, народні прислів’я і повір’я, відомості з біології, медицини, застосування у побуті калини, верби, тополі; майстер-клас з лозоплетіння і миловаріння, виготовлені дитячими руками квіти та інше оздоблення, гарне музичне оформлення зробили виховний захід цікавим, повчальним і не схожим на уроки.\nУчасники заходу пропонують колегам скористатись їхнім досвідом і надають матеріали для проведення такого уроку в інших закладах освіти.\nТема: Я давно налитий тугою, журбою\nЗа калиною,тополею, вербою…\nМета: поглибити знання учнів про рослини-символи України, формувати національну свідомість учнів, виховувати патріотів рідної держави, повагу до історії рослин – символів, розвивати пізнавальні інтереси, виховувати любов до рідного краю, його історичного минулого і сучасності.\nОбладнання: вислови про Україну, слайди, світлини, прислів’я і приказки про рослини-символи, вірші, виставка творчих учнівських робіт, малюнків, мультимедіа, роздатковий матеріал (пазли), фотопрезентація пісні.\nТип заняття: круглий стіл (інтегроване заняття).\nМіжпредметні зв’язки: українська мова і література, біологія, технології, музичне мистецтво, образотворче мистецтво, основи здоров’я, рідний край, усна народна творчість, історія, екологія.\nОчікуваний результат: учні засвоюють нові відомості з біології про дерева-символи, декламують вірші відомих поетів на задану тематику, визначають символічне значення калини, верби і тополі у літературі та в житті людей, досліджують народні прислів’я, приказки, повір’я, знайомляться з легендами, вивчають використання згаданих рослин у побуті та застосування в медицині, оцінюють значимість калини, верби, тополі для українців як символу.\nКалина, верба і тополя – одвічні символи нашого народу. Саме вони об’єднали нас сьогодні за круглим столом.\nУчень. УКРАЇНСЬКИЙ ВІНОЧОК\nВона сяє, як вогні.\n– Дай хоч трішечки намиста\nКалиноньці і мені.\nРозповідь про калинові ягідки\nЯ – маленьке деревце калини. Цього року вперше заврожаїло: п’ять китиць ягідок зачервонілося у жовтні. Листя з високих та дужих дерев опало, вітер зірвав плоди, що яскравіли на них. Дерева доокіл приготувалися до зимової сплячки. Я – невисоке деревце калини, звикло скидати із себе листя. А от що робити з ягідками? Вони так міцно тримаються гілочок! І тому хочеться віддати, і тому всіх би рада пригостити. Старенька яблуня, що росла поруч, сміється:\n— А ти подумай, подумай!\nУже зима заганяє пташок під дахи будинків. А я все ще не вибрала. стою, молодесенька та гарнесенька, сад червоними ягідками звеселяю. Підійшла до мене зима та й каже:\nКалинонько, час вкладатися спати, на весну сил набиратись, бо там треба рости і рости, цвісти і цвісти!\nСправді, на другий рік має бути більше ягідок!\n— Я знаю, кому віддати ягоди! Першу китицю – малим хлопчикам-горобчикам. Другу китицю – синицям-сестрицям. Третю – Оленці маленькій. Четверту – бабусі старенькій. А п’яту, найпишнішу, віддам Україні на прикрасу її віночка.\nПередмова вчителя – біолога:\nРосте калина по тінистих лісах, в гаях і дібровах, на схилах, на узліссях і лісових галявинах. Дуже часто зростає поряд з іншими деревами. Поширена калина по всій Україні . Її садять і коло хат. Існує гарний звичай, який, на жаль, подекуди вже починають забувати. Біля щойно зведених осель висаджують калину. І поки посадять дерева в саду, кущі калини вже розростаються, милуючи зір білим цвітом навесні й рубіновими кетягами ягід восени…\nНа зиму ж червоні кетяги калини вставляють поміж віконних рам – їхнє світло і зігріває, і радує.\nЯка ж біологія калини і її місце в системі органічного світу? Деякі терміни і поняття для 5- і 6-класників будуть незрозумілими, але це тільки посилить їхній інтерес до вивчення цієї науки.\nПрошу до слова учнів, які готували презентацію по цій темі.\nСлайдові презентації калини (додаток 1)\nЦе гарний плодовитий і декоративний чагарник. Росте на всій території України, особливо в поліській та лісостеповій зонах.\nЯкщо розглянути біологічну класифікацію калини звичайної, то вона належить до…\nЦарство Рослини Plantae\nВідділ Покритонасінні Magnoliophyta\nКлас Дводольні Magnoliopsida\nРодина Адоксодові Adoxaceae\nРід Калина Viburnum\nВид Калина звичайна V. opulus\nЗ усіх 150 видів , які існують на планеті, в Україні поширені лише 2 види:\nРозглядаючи будову калини звичайної, можна помітити, що в неї:\nПагони зеленувато-сірі з супротивними, великими бруньками.\nЛистки 10 см завдовжки, супротивні. Пластинки з серцеподібною основою, зелені, з двома ниткоподібними прилистками, черешки довгі.\nКвіти зібрані в плоскі кільцеві щиткоподібні суцвіття: крайові квіти – великі, білі, безплідні; серединні – дрібніші, двостатеві.\nПлоди – ягодоподібні червоні, овальні кістянки, містять забарвлену червоним соком плоску тверду кісточку. Залишаються на гілках дуже довго і прикрашають кущ навіть зимою.\nПро символіку калини в українській літературі можна говорити багато, ми з учнями підготували невеликий інформаційно-літературний дайджест.\nСимволіка калини у творах літератури (інформаційно-літературний дайджест. Інтерактивна гра “мікрофон”)\n– Перш за все – про походження. Етимологія слова «калина» пов’язана із поняттям вогню та води – першоелементами людського життя. Суцвіття її віночків нагадувало сонце, а білий колір був сакральним. На Україні колись святим було материнське побажання: «Будь, доню, і ти червоною та здоровою калиною, незайманою та чистою до вінця!»\n– калина як символ чистоти і незайманості («зламав єс калину на моїм подвір’ю» співається і в народній пісні)\n– калина як символ незнищенності, нескореності та стійкості, символУкраїни:\n– мову часто називають калиновою за її милозвучність, чистоту. І проблема збереження чистоти нашої рідної мови завжди буде актуальною.\nВірш «Українською говори»\nЧи живеш біля моря синього.\nЧи ідеш міською дорогою,\nБо живеш на своїй землі.\nЧуєш, як розмовляють пташечки,\nІ як верби шумлять, явори,\nЯк від рідної мови затишно?\nХай калина цвіте віночками,\nДай їй, Боже, з роси й води.\nМи твої, Україно, донечки,\nМи відважні твої сини!\n– калина як символ дівочої молодості, краси:\nЯк калина при долині\nВ ранці під росою,\nТак Ганнуся червоніла,\n– символ крові, пролитої у боротьбі:\nІ калина у червоній хустці\nкров’ю сходить по степлілім літі…\n– калина біля хати як неодмінний атрибут оселі українця:\nРосте калина на подвір’ї,\nСини з калиною ростуть.\nМи тут жили, вмирали тут,\nБо тут калина на подвір’ї\n– калиновий міст як символічний зв’язок різних світів.\n– Народні перекази про калиновий міст:\nУ реальному світі міст з’єднує насамперед протилежні береги річки чи яру. А в символічному світі – цілі світи (цей і потойбічний), людські стани (до одруження і після). По символічному мосту йдуть до нас сонце, весна, кохання. Навіть веселка у небі – це міст, по якому з неба на землю сходять ангели: набирають воду для дощу.\nНайчастіше міст – символ весільний. По ньому хлопець (парубок) і дівчина переходять до нового періоду в своєму житті: стають молодим подружжям. Згадаймо, саме від помаху хустки чи рушника у народних казках позитивним героям з’являється міст через річку чи море. Адже і в час вінчання наречені стають на рушник – символ переходу в інше життя, а поряд із церковним обрядом – єднання навіки.\nРозповідають, що «між землею і небом є глибока прірва, а через неї перекинута кладка, така вузенька, як ниточка». То душа мусить іти по тій кладці. І котра душа в Бога щаслива, то перейде, а котра грішна, то зараз із тої кладки впаде і полетить просто в безодню.\nЗгідно легенд і переказів, назад по мосту – до своїх батьків, до молодості, дівоцтва – уже не пройти. Калиновий міст означає також і перехід через межу життя і смерті, дорогу, з якої немає вороття.\nВисловом «на калиновому мості» позначають ще й другу половину життя, старість – період, що передує смерті (український письменник Петро Панч так і назвав свій останній твір: «На калиновому мості»). У піснях про минулі літа, втрачену молодість також з’являється цей образ:\nЗапряжу чотири коні, коні воронії,\nТа піду доганяти літа молодії.\nОй догнав же літа свої в калиновім мості.\nВернітеся, літа мої, хоч до мене в гості.\nНа вернемось, не вернемось – не маєм до кого,\nНе вмів ти шанувати здоров’ячка свого.\nБуло тоді нас вітати, як ми не летіли,\nБуло тоді спать лягати, як ми спать хотіли.\nСлово вчителя – словесника: одним із найважливіших символічних значень калини було «чиста дівоча врода» ( «а дівчина, як калина, личком рум’яная…») символізувала вона і вірне кохання ( «та й зацвіла калинонька дрібненько, аби в парі прожили добренько…») Ламати калину – означало виходити заміж, любити, символізуючи відновлювальну від покоління до покоління кров українського народу, а заразом його єдино кровність і невмирущість. Що ж, не перевелися у нас красуні, пам’ятають, як це «ламати калину».\nТанок «Ой, у лузі калина»\nОй, у лузі калина (2р.)\nТам стояла дівчина (2р.)\nЦвіт калини ламала (2р.)\nТа в пучечки в’язала (2р.)\nПрезентація вірша Василя Чубика\nКажуть, якщо сниться квітуча калина, то на зустріч. (Василь Чубик)\nЗнову сниться квітуча калина –\nПодає доля зустрічі знак,\nТа чомусь я, моя єдина,\nНе зустріну тебе ніяк.\nЧи калина цвіте невчасно,\nЧи це марево, а не цвіт –\nЗабарилась, моя прекрасна,\nТи на декілька довгих літ.\nЧи, можливо, тебе зустріну,\nЯк калина цвісти не стане,\nАбо в хвилю оту чарівну,\nЯк вона зацвіте востаннє.\nЧи тоді вже тебе зустріну,\nЯк цей сон перестане снитись.\nТа якщо вже цвіте калина,\nТо ми мусимо десь зустрітись.\nВикористання калини у побуті:\nКалина в побуті\nВ їжу плоди калини вживають після проморожування, коли вони втрачають гіркий смак. Плоди їстівні, хоча у великій кількості шкідливі для дітей. Злегка токсичні властивості фруктів, найвиразніше зникають після перших приморозків, або при високій температурі. У народі з плодів калини готують начинку для пирогів, киселі, пастилу, приправи до м’ясних страв.\nЗавдяки високому вмісту пектинів плоди калини використовують для виготовлення мармеладу, їх консервують, готують наливки, лікери, фруктово-ягідні вина, застосовують як чайно-кавові сурогати.\nПлоди калини дають червону фарбу, кора – чорно-зелену, придатну для фарбування шерсті.\nДеревина жовтувато-бура з білою заболонню використовується для дрібних виробів.\nКалина має високі декоративні властивості як у період цвітіння, так і при достиганні плодів. З декоративних форм калини особливо поширена форма калина цілолиста, буль-де-неж, калина Тінус і Пімалайська.\nЗ гілочки калини батько синові робив сопілочку, а слабеньким дівчаткам-немовляткам робили колисочку із калини. Калиною прикрашали весільний коровай. Перед молодими на столі ставили букет із гілочок калини. І на весільному рушнику вишивали калину як символ дівочої краси і ніжності.\nЛікувальні властивості калини:\nЛікувальні властивості калини звичайної\nУ науковій медицині застосовується кора калини як кровоспинний засіб при внутрішніх кровотечах, як заспокійливий засіб – при істерії, а також знижує кров’яний тиск.\nУ народній медицині кору застосовують при простуді, золотусі, носових кровотечах, плоди – при геморої, сік – при горлових простудах, кашлі, хворобах шкіри, квіти і плоди – при склерозі, туберкульозі легень, гіпертонії, захворюванні нирок, серцевих хворобах і як потогінний засіб, також при лікуванні ракових захворювань, виразках шлунка.\n(Заходить маленький хлопчик з гілочкою верби в руці, торкається гілкою однієї із дівчат)\nНе я б’ю,верба б’є,\nБудь весела,як верба,\nА здорова.як вода\nА багата,як Земля.\nДівчинка розповідає про Вербну неділю:\nОдним із найбільших свят нашого народу є Воскресіння Христове.\nЗа шість днів до смерті на хресті Господа Ісуса Христа юдейський народ зустрічав гілками фінікової пальми, прославляючи Його славний в’їзд до Єрусалима. На честь цієї події український народ освячує гілочки верби, котики якої першими розпускаються навесні і славлять Спасителя. Після освячення верби, за звичаєм, люди торкаються нею одне одного. За українським звичаєм, торкатися людини освяченою вербою – означає дарувати людині здоров’я. Люди вірили, що, споживаючи котики свяченої верби, безплідні жінки могли зцілитися. Гілку свяченої верби втикали також і на поле, щоб град чи вітер не нищили врожаю. Моя бабуся ще й зараз під час грози кидає під град котики свяченої верби, щоб стихія не наробила лиха. А ще в багатьох селах України садили гілочку свяченої верби. Вважалося, що така верба є особливо цілющою. У сирій землі вона швидко пустить корінчики і виросте гарне дерево.\nВербова гілка в мене у руці,\nЩо схований у млі.\nВербова гілка в мене у руці\nДля мене розцвіла.\n(Дівчинка бере вербову гілочку і кладе за ікону)\nДе вродилась і зростати\nВірш « Як йде весна до мого краю…»\nЯк йде весна до мого краю,\nІ грає сонце веселіше,\nВерба найперша зацвітає,\nІ на землі стає світліше.\nВерба схилилась над водою\nІ віти-коси в річці миє.\nСвоєю вродою простою\nЛюдині завжди серце гріє.\nА як журба на серці, туга,\nПрийди до світлої вербички\nІ прихилися, як до друга\nЧи як до рідної сестрички.\nВона послухає, зігріє\nІ стане легше в світі жити.\nВона твій біль забрать зуміє,\nВерба уміє це робити.\nПогляньте на вербу напровесні. Віти всіх дерев ще голі, а вона вкрита серпанком молоденьких ніжних листочків. Од них не відвести очей. Підіймімо до цієї красуні через кілька днів, коли вона сповна вкриється духмяним жовтавим і медоносним цвітом. Скільки ж на вербі листочків? Виявляється, їх можна підрахувати за числом та діаметром гілок: у середньому 19-20 тисяч тріпотливих вузеньких смужечок, а на старому дереві-вдвічі більше .\nОтже, біологія верби…\nПрезентація слайдів (біологи. Додаток 3)\nРанньою весною, коли ще всі дерева стоять голі, верба вже вкрита ніжними молоденькими листочками. А через кілька днів уже цвіте запашним цвітом.\nВерба належить до:\nРодина Вербові Salicaceae\nРід Верба Salix\nРід Salix налічує приблизно 400 видів листяних дерев і чагарників, поширених на Землі, 30 видів наявно в Україні. Найбільш поширені такі види:\nУ верби :\nСтовбури товсті, нерівні, вкриті грубою тріщинуватою корою. Крони широкі, шатроподібні. Пагони видовжені і вкорочені.\nБруньки поодинокі, вкриті однією лусочкою у вигляді ковпачка.\nЛистки черешкові, чергові. Пластинки цілісні, інколи лопатеві, цілокраї або пилчасті.\nКвіти одностатеві, зібрані в сережки, рослини дводомні. Зацвітають до розпускання листків одночасно з ними або після повного облистнення. Кожна квітка сидить у пазусі цілокрайої, волосистої приквіткової луски. Оцвітина дуже редукована і представлена одним-двома нектарниками.\nПлід одногніздна коробочка, насінина волосиста.\nСлово вчителя-словесника: кажуть у народі, де верба, там вода. Звідки ж бере початок таке повір’я?\nЛегенда про Вербену і Калину.\nДавним-давно жили в одному селі мати Вербена та її дочка Калина. Дуже мудрою і милою зростала дівчинка. А до того ж доброю чарівницею вона була: всі трави з землі піднімала, пташок лікувала, дерева від хвороби рятувала. Не було дитини вродливішої і добрішої душею.\nТа довідались про Калину недобрі люди. Вирішили її згубити, щоб багату українську землю завоювати, хвороби і зло на людей напустити.\nДень був ясний, мов золотом гаптований, коли пішла дівчинка коси травами розчісувати, горобчиків годувати, льон, дощем прибитий, із землі піднімати. Довго ходила Калина , стомилася, до криниці прибилася. Схилилася над нею, у жменю води взяла і краплиночку пташці дала. Аж раптом почула рідний неньчин голос здаля: «Калино, Калино, не пий водиці…»\nАле дівчина страшенно хотіла пити. Тільки перші краплі до уст піднесла – і навік деревом-калиною над водою зросла…\nБігла мати. Плакала. Шукала. Та вже доньки любої не застала. Натомість гарне, пишне дерево стояло, сльозинки-намистинки сіяло. Схилилася мати над криницею, затулила серцем ту воду-кровицю і проросла над нею вербицею.\nМинуло відтоді багато років, та матуся-верба все оберігає водні джерела, аби люди ніколи не зазнали лихих чарів.\nПоезія «Верба стара і таємнича…»\nВерба стара і таємнича\nСтоїть самотньо над водою,\nІ не дивиться в обличчя,\nПовз неї тихою ходою\nПроходить час, неначе тінь,\nІ різнять зморшки на корі.\nЛетять над нею чорні круки\nІ крячуть їй пісні тужливі.\nТривожні їх похмурі звуки\nСтару вербу заворожили,\nІ сниться їй, що круки ті,\nПрожиті роки золоті,\nВони до мене прилетіли,\nУ безвість кличуть стоголос.\nВерба в струмочок задивилась\nІ води впали.\nА сиві коси,\nТо не струмок пливе — життя,\nТече, спішить у майбуття.\nПісня на слова Л.Глібова «Журба» (Додаток 3)\nпопід горою гай.\nПід гаєм в’ється річенька,\nяк скло вона блищить.\nІ мліє,і болить.\nНародні повір’я, пов’язані з вербою:\nПро вербу, скромну нашу вербу, написано чимало. Їй, гнучкій, тонкоталій, розлогій чи просто вербі над водою, присвячені приказки, вірші та пісні. Спостереження за її так званою поведінкою привело до певних закономірностей, які ми називаємо народними повір’ями:\nЯкщо верба зацвіла, коли погода стояла ясна і тепла, то літо буде тепле і щедре на мед;\nЯкщо взимку стояла холодна погода, а на вербі розпустилися котики, то через тиждень буде тепло;\nЯкщо по вербових гілочках стікає вода, за день чекай дощу;\nЯкщо листя верби довго не опадає, то це ознака холодної зими;\nА ось прогноз для молоді – зустрічатися під розлогою вербою, аби злий дух пару не розділяв, на довге і щасливе кохання.\nІ нарешті, повір’я на всякі потреби: зібраних з верби хрущів хлопці кидали дівчатам за пазуху, щоб гроші водилися.\nЛікувальні властивості верби:\nЛікарські властивості верби\nНаші предки, шануючи вербу як святе дерево, широко застосовували її у медицині. Навіть уявити важко, від якої хвороби не допомагала верба. Використовували бруньки, гілки, листя і особливо кору, відвар якої має знеболюючі заспокійливі, протизапальні, жарознижувальні, потогінні, антисептичні, кровоспинні, ранозагоювальні, протималярійні, в’яжучі і навіть протиглисні властивості.\nПри яких же захворюваннях вживали відвар? При головному болю, різних формах неврозу, ревматизмі, простудних захворюваннях. Допомагала верба при розладах шлунково-кишкового тракту, отруєннях, проносах, запаленні сечовивідних шляхів, при гінекологічних та інфекційних захворюваннях, кровотечах.\nЗовнішньо відвар кори використовували для полоскань при різних запальних процесах ротової порожнини, носоглотки та горла. Промивали ним рани й виразки. Із відвару кори робили ванни для ніг, використовували навіть від облисіння та пітливості. Та про що говорити – верба завжди була під рукою і, головне, діяла добре, рятуючи і дітей, і дорослих від недуг. Саме з вербової кори в першій половині XIX століття було добуто саліцилову кислоту, або аспірин.\nАспірин став неодмінним супутником сучасної людини, яка постійно стикається з болем.\nВідвар з кори верби – один із добре випробуваних лікувальних засобів і сьогодні. Добре, якщо і ви не знехтуєте ним. Можливо, саме верба стане для вас рятівною.\nУчень: верба в побуті, екологічне значення.\nВерба в побуті\nДеякі види верб дають непогану деревину. Деревина верби білої використовується у будівництві, для виготовлення човнів, дуг, лопат, гілки йдуть на плетіння огорож. Деревина може бути використана для целюлозно-паперової промисловості. Із кори виділяють волокно, придатне для виготовлення мотузок і мішковини. Прут із верби використовується для виготовлення рибальських снастей. З кори одержують червонувато-коричневу, чорну, коричневу, жовту та червону фарби для тканин.\nВерби мають велику цінність для бджільництва, бо рано навесні дають нектар і пилок, які сприяють росту розплоду. Дуже цінують вулики з верби, бо в них бджоли не хворіють.\nДо речі, є верба якій уже 200 років, вона росте в с.Малинівка Чернігівської обл. ЇЇ висота 20 м, а обхват – 7,5 м.\nОсобливо прислужилася верба ставкам і річкам. Вони міцно пускають коріння у землю і стримують зсуви грунту, запобігають ерозійним процесам.\nВерба є природнім фільтром. Недаремно люди найчастіше беруть воду для пиття саме під вербою. Верба очищає і повітря.\nЛегенда «Шануй своє коріння»\nНа високому березі річки росла верба. Кожного ранку вона нахиляла свої гілки-коси до води і полоскала їх, а потім сушила до сонця, нахиляючись дедалі нижче до води. А річка хлюпотіла водами та й пливла собі байдуже до моря, вимиваючи коріння верби зі старого високого берега. Засумував старий берег і каже: «Ой вербо, вербо, пускай глибше своє коріння, а то річка забере тебе та й понесе за течією, та й забудуть люди про тебе. Шануй, вербо, своє коріння!»\nА верба йому на те:\n– А хто бачить моє коріння? Всі задивляються на мою вроду, на мої зелені коси, а не на коріння!\n– Як втратиш коріння,то втратиш і вроду, – сумно сказав берег.\nТак воно і сталося. Вода розмила старий берег, всохло коріння верби, а невдовзі й верба всохла і впала в річку. Понесла її вода, забули люди про неї…\nТак буває і з людиною. «Яке коріння, таке й насіння», – кажуть у народі.\nМайстер- клас плетення з лози від учителя трудового навчання\nВерба у побуті. Технологія лозоплетіння.\nПлетіння з лози застосовували ще в давнину. Ймовірно, що почалося це ремесло якраз із простеньких тинів.\nСтарі майстри вміли створювати й вельми складні предмети: плетені лежанки, короби і т.п. Вони робили їх з вербової лози, очерету, ротанга, у кожному регіоні – свій місцевий матеріал.\nВерба – дуже поширене дерево, тому в нас широко використовуються саме вербові гілки, з них плели і кошики, і тарантаси. Кожен селянин володів майстерністю плетіння з лози.\nМасове виробництво минулих десятиліть потіснило ремесла, зокрема й ремесло плетіння з лози. Але з часом людство відчуло тугу за природою, тому сьогодні в моді натуральні матеріали та вироби ручної роботи, а лозоплетіння переживає новий розквіт.\nУ нас це ремесло десятиліттями зберігалося лише як хобі і домашнє рукоділля. Тепер же з’явилися підприємства, де вручну виготовляють плетені вироби на продаж або на замовлення.\nПлетіння лози завжди давало простір для творчості. Сьогодні ж можливості майстрів ще ширші. У лозоплетіння прийшли сучасні інструменти, нові технології з обробки матеріалів, з розробки нових моделей (3D-моделювання) – все це дає змогу створювати доволі складні твори: вишукані шкатулки, скриньки, складно декоровані крісла і т.п.\nКрім того, існують традиції та прийоми лозоплетіння різних народів, які сміливо використовують сучасні майстри. Часом у сучасних роботах можна помітити вплив різних шкіл лозоплетіння.\nІснує кілька видів плетіння:\nПросте плетіння через одну стійку (цим способом здебільшого заплітають стінки виробів)\nПросте плетіння через кілька стійок (цим способом закріпляють і фіксують)\nПошарове плетіння (це плетення утворюється кількома прутами через один стояк)\nПлетіння ” залінкі”\nПлетіння косою (цим видом закінчують плетення стінок кошиків та інших предметів)\nАжурне плетіння (плетіння відкритими чарунками)\nПлетіння зімкнутих фігур.\nВ умілих руках лоза наче глина і їй можна надати будь-якої форми.\nКолір лози залежить не тільки від сорту верби, але і від того, в який час її зрізали.\nЛоза, зрізана навесні, буде білою, а осіння має коричневі відтінки. Використовуючи лозу, заготовлену в різну пору року, майстер досягає приємних оку поєднань кольорів.\nЛоза – надзвичайно приємний і слухняний матеріал, що дозволяє фантазувати і створювати різні форми плетених виробів. Попри те, що прийомів і способів плетіння не так вже й багато, важко переоцінити широту можливостей виготовлення виробів із лози. Спосіб плетіння відомий з давніх часів, тут важко винайти щось нове, але, користуючись старовинними прийомами плетіння, сьогоднішні майстри можуть створювати власні, неповторні роботи. За допомогою відпрацьованої століттями системи прийомів і правил плетіння можна створити практично будь-яку річ. Рівень майстерності і, відповідно, якість плетених виробів не скрізь були однаковими. Якщо раніше основним джерелом отримання сировини служили природні зарості верби, то тепер зрозуміло, що найбільш раціональним є вирощування верби на спеціальних плантаціях, на яких завдяки підбору сортів верби відповідно до умов зростання і напрямом виробництва, спеціальною технологією вирощування можна отримати високі врожаї прутів, технічні якості яких задовольняють відповідні вимоги. Плантації, крім того, дають змогу максимально наблизити джерела сировини до місця його переробки. Виплетені з лози вишукані меблі, кошики та інші предмети домашнього побуту нині мають неабиякий попит. Це не просто мода, це обов’язковий атрибут інтер’єру. І якщо ви не колекціонер виробів із лози і ваша квартира не завалена ними, то принаймні один плетений виріб є у кожній родині — великодній кошик.\nПозитивні якості виробів із лози\nНатуральний матеріал, ручна робота, міцність, легкість, має характерний приємний запах, лоза у виробі має властивість протягом 3-х років червоніти. При дбайливому ставленні до виробу він може слугувати понад 20 років. Заготівля лози проводиться восени протягом двох місяців. Стебло лози має бути завдовжки 1200-1500 мм. Після того, як лозу зрізали, стебла зв’язують в пучки до 10 кг. Для отримання необхідної сировини, пучки треба відварювати протягом двох годин. Тому вручну стебла обкурюють від кори і сушать у спеціальних сушках. Зберігають сировину у приміщенні, яке постійно провітрюється. Вентиляція – одна з обов’язкових умов зберігання лози. Перш ніж починати процес плетіння, лозу знову замочують у воді протягом двох годин. Тільки після цього її можна використовувати для роботи (вона стає придатною для обробки). Одним з основних матеріалів лозоплетіння є стругана стрічка. Щоб отримати стругану стрічку, лозопрут необхідно розколоти на три частини. Потім методом стругання на станку роблять стрічку і надалі використовують її для плетіння різноманітних виробів. Майстри працюють без рукавиць, бо руками повинні відчути кожну лозину. Плетіння з лози – старовинна професія, яка переживає новий розквіт.\nДля багатьох людей ремесло лозоплетіння починається з хобі.\nЗа умови наполегливості плетіння кошиків можна опанувати самостійно, за допомогою книжок. Можна також пройти спеціальні курси плетіння з лози, регулярно відвідувати майстер-класи досвідчених майстрів.\nУ нас, у Надибах, вже такі досвідчені майстри є, і вони займаються цим ремеслом досить давно. Це родина Малецьких, родина Сушінець, Волошин, Мельничин, також лозоплетінням займаються вже досвідчені майстри Гринчиха Іван, Іванцьо Андрій, Заріцький Андрій. Також вашій увазі пропонуємо виготовлене мило з відваром верби, тобто ще вербу застосовуємо у косметології.\nТехнологія миловаріння. Презентація мила ручної роботи вчителем трудового навчання.\nУчень: Є в сквері кущ над тихим океаном…\nТой скромний кущ – Тарасова верба.\nРозповідь про Шевченкову вербу:\nЧи знаєте ви, де росте Шевченкова верба? У Сибіру. Коли Тараса Шевченка пересилали в Новопетрівську фортецю, він випадково підняв на вулиці у Гур’єві вербову паличку і потім посадив після прибуття до фортеці. Гілка прийнялася. Чи думав Тарас, коли встромив вербову гілку в Оренбурзьку землю, що через багато років гілочка із неї потрапить до України, а звідти знову до Сибіру? Звісно, не думав. Справа у тому, що в 1961 році делегація українських письменників відвідала тодішню фортецю, і звідти було привезено гілочку Тарасової верби. Із трьох посаджених прийнявся лише пагін у Львові у Стрийському парку. Верба виросла дуже великою та розлогою.\nУ Стрийському парку міститься і пам’ятна інформаційна табличка, що підтверджує правдивість історії. Пагони-онучата було посаджено в найвідоміших музейних садибах, і не лише в Україні. А верба, що в Казахстані, не збереглася, її вітер зламав. Але як істинний символ невмирущості від кореня вона знову випустила пагони.\nЗ вогню верби – та в полум’я тополі,\nЗ вогню тополі – в полум’я верби\nЛечу, лечу я перекотиполем.\nА день, немов волошка, голубий.\nНа краєчку поля виросла тополя,\nШевченком оспівана, вітрами обвіяна,\nДощами умита, сонечком пригріта…\nВиконання музичного твору на сопілках (Т.Шевченко «Тополя»)\nПрезентація слайдів (біологи)\nЛатинська назва роду тополя – «популюс», що означає «народ», тобто народне дерево. Вона є шароподібною або пірамідальною.\nТополі досягають висоти до 40-45 м, а стовбур може бути діаметром 1-1,5 м.\nРодина тополі – Афганістан. Спочатку вона була завезена до Італії, тоді вона поширилась по всій Європі. Належить тополя до:\nКлас Еудікоти Eudicots\nРяд Мальпігієві Malpighiales\nРід Тополя Populus\nІз 150 видів, які поширені у світі, в Україні – 11 видів, серед них:\nТополя тремтяча, або осика\nЯкщо розглянути будову тополі, то у неї:\nСтовбур циліндричний, укритий гладенькою світло-оливковою корою, в нижній частині кора темно-сіра, глибоко тріщинувата.\nЛистки чергові, круглясто-яйцевидні. В основі злегка серцевидні, кутасто великозубчасті або виїмчасті.\nКвіти одностатеві в пониклих сережках.\nЦвіте у березні–квітні, до появи листя.\nПлоди – коробочка.\nКоли засне, немов дитя шалене,\nІ шелестить до мене під вікном.\nЩоб повертався я на Україну\nПлугами чорнокрилими орать\nІ тополя та в полі поливать,\nІ поливати землю тополину…\nТополя в побуті\nПро тополю можна розказати і таке. Людина дуже хоче пити. Ковток звичайної води повернув би їй сили, працездатність. Але води ніде немає, людина відламує шматок тополиної гілки і починає смоктати. О диво! Спрага поволі, потім раптово зникає.\nКолись у сиву давнину тополя допомагала й чумакам , які везли з Криму сіль і рибу. Вони завжди на ночівлю в травні намагалися зупинитись під тополями. Лягали на спочинок стомлені, розбиті цілоденною спекою, а вставали свіжі, бадьорі та прямували далі.\nУ народі за допомогою тополі люди передбачали, яким буде літо, говорячи: «Тополя пізно розвивається – літо буде прохолодне».\nДеревина тополі м’яка, легка. Використовують в народі для вироблення дрібного посуду (ложки, миски).\nКора містить фарбувальні речовини. Раніше корою і бруньками тополі фарбували тканини в різні відтінки жовтого і бурого кольору.\nОлію з чорної тополі застосовують в косметології, а також в парфумерно-косметичній промисловості. ЇЇ використовують для виготовлення мила і для закріплення ароматів парфумів і одеколонів.\nТакож тополю можна вважати чемпіоном росту серед нашої флори. За рік із посадженого пагона виростає 2-3 метрове дерево. На Україні є тополя, якій уже 200 років, росте вона біля с.Угольни Рівненської обл. Обхват – 9,06 м.\nУ народі існує повір’я: «Народився син – посади 20 тополь; буде женитися – поставить хату».\nВірш «Не сади тополю на чужому полі»\nНе сади тополю на чужому полі –\nЗа селом дитинства краще посади.\nМоже наблукаєшся, і, проклявши долю,\nНаче випадково забредеш сюди,\nЩоб струсити втому від чужого світу,\nЩоб вклонитись низько рідній стороні.\nІ її побачиш, панну гордовиту,\nСрібну королівну незабутніх днів.\nСкільки ж пролетіло тих років порожніх,\nЩо твоя тополя дотяглась до хмар?\nІ в колодязь глянеш, в чистий, придорожній –\nЗвідти хмуро зиркне злидень, а не цар.\nІ, пізнавши правду, скорчишся від болю,\nВисвятиш сльозою корені свої.\nКраще в рідну землю посади її\nУ літературі – це насамперед самотність, сум, зажура…\nМоя тополя скинула вбрання-\nОсіннє листя світлої печалі.\nА я шукаю в пам’яті щодня\nДзвінкого літа росяні коралі…\nМоя тополя журиться-німа,\nОбдерте гілля п’є важку вологу.\nЩе трохи й снігом кривдниця-зима\nВ обмерзлу душу вимостить дорогу.\nІ закружляє білий сніговій\nЇї печаль у срібнім павутинні…\nРусяве літо снитиметься їй\nІ зронять сльози віти тополині\nЛіричний твір Т.Шевченка «Не тополю високую»\nБодай тобі, доле,\nЩо не даєш мені, доле,\nЯк їх обіймають,\nІ що потім їм діється,\nНе спитаюся, ой мамо!\nЦілу зиму зимувати,\nНі з ким не кохатись…\nНа прикладі поезій Т.Шевченка можемо говорити про символіку тополі.\nУчень читає спроектовані рядки віршів; учні називають, яке символічне значення тополі у них:\nПри битій дорозі… (самотність)\nТа й виросла Ганна кароока,\nЯк тополя серед поля,\nгнучка та висока. (дівоча врода)\nПосадила стара мати три ясени в полі,\nА невістка посадила високу тополю… (туга за близькою людиною)\n«Ой, три шляхи широкії»\nЛікувальні властивості тополі:\nТополя має неабиякі лікувальні властивості. Розпускаючись у травні, тополині бруньки виділяють велику кількість фітонцидів разом з ефірними оліями. Фітонциди, вбиваючи навкруги мікробів, віруси та найпростіших, зокрема, збудників дизентерії, черевного тифу, очищаючи повітря, наповнюючи його приємним запахом смолистих речовин.\nСмолисті тополині бруньки найкраще збирати навесні. Вони діють не лише антимікробно, а й сприяють нормальній роботі серця, допомагають лікувати ревматизм, поліартрит та бронхіальну астму, сприяють припиненню запальних процесів. Виготовляють з них мазь від опіків, випадіння волосся, геморою. Застосовують бруньки тополі при застудних захворюваннях із підвищеною температурою тіла, при урологічних захворюваннях.\nНародна медицина рекомендує кожній людині пити узвар із тополиних бруньок. На думку парапсихологів, тополя дає ясність мислення, відчуття перспективи, знімає злість і образи. Достатньо лише долонями притулитися до неї.\nПовір’я про тополю:\nКажуть, що тополя має велику лікувальну і навіть чудодійну силу. Якщо дитина, у якої від народження горб, щодня спиною притискатиметься до високої стрункої тополі, то дерево забере її недугу, дитя буде струнким, як тополя.\nЕкологічне значення тополі.\nЕкологічні властивості тополі\nУ 80-х роках ХХ ст. припустилися великої помилки, вирубавши майже всі тополі. Чому ж це сталося? Жіноче дерево тополі під час цвітіння виділяє пух, що викликає алергічні хвороби організму. Але чоловічі екземпляри, тобто ті, що не цвітуть, не виділяють пух і тому дуже корисні. Зараз при посадці нових дерев намагаються вибирати сорти, що не дають пуху, а старі – грамотно обрізати, що років на п’ять порятує нас від «пухопаду».\nТополя має надзвичайно велике екологічне значення:\nТополя – пилосос. Поглинає пил, дим, гази, шкідливі сполуки. Одне дерево за сезон «споживає» до 70 кг бруду.\nТополя – постачальник кисню. Виробляє його удвічі більше, ніж дуб, і втричі більше, ніж липа. Одна тополя за сезон виробляє стільки кисню. скільки одній людині потрібно на рік.\nВиділяє в атмосферу липкі сполуки – фітонциди – до 3 г на годину з кожного квадратного метра листя. Завдяки фітонцидам тополя має антибактеріальні властивості.\nТополя – фільтр. За літо доросле дерево очищає повітря від 20-30 кг пилу і сажі.\nНасадження тополі вздовж ярів перехоплюють інфільтровані води і не допускають заболочення прилеглих полів.\nТополеві деревостани Лівобережного лісостепу України мають великий потенціал і можуть за короткий час забезпечити деревиною населення і виробництва. Лісостани тополевих на даному етапі розвитку нашого суспільства як швидкоросла порода – найперспективніша. І якщо правильно вести лісове господарство по цих деревостанах, то тополеві в майбутньому вирішать проблему дефіциту деревини.\nРобота в групах: складання пазлів із народними прислів’ями про калину, вербу, тополю\nДе срібліє водиця, там здорова водиця.\nЛюбуйтеся калиною, коли цвіте, а дитиною, коли росте.\nЗаливається, як соловейко на калині.\nУ кожної дитини доля тополина.\nЛюди гнуться, як ті лози, куди вітер віє.\nДе верба, там вода, де вода, там верба.\nЗаключне слово учителя – словесника.\nУзагальнюючи символічність образів калини, верби чи тополі в українській літературі, хочеться сказати словами Ліни Костенко:\nЯкийсь безсмертний дотик до душі…\nМи з учнями зібрали найкращий цвіт поезій про дерева-символи. І, можливо, не в кожному із тих віршів ви почуєте слово «Україна», але потяг до рідної землі відчуєте однозначно.\nУчні по черзі зачитують рядки віршів сучасних українських поетів, де калина, верба і тополя мають символічне значення чогось рідного, близького українцям. ” Цвіт поезій” наклеєно на власноруч виготовлені із кольорового паперу квіти.\n«Цвіт поезій» про дерева-символи.\nКалина у гаптованій сорочці\nІз солов’єм зустрілась віч–на-віч.\nСорочка збереглася від сестри,\nНа ній вогонь із рідної калини.\nНехай сорочку носить Україна,\nБо їй іще рости, рости, рости…\nГрона калини гарячої\nОсінь між листя навишивалася.\nТа знаю: мене колисала калина\nВ краю калиновім тонкими руками,\nВ селі моїм на маминому гробі\nРосте калина. Знаю, то вона –\nДуша моєї матері сяйна\nПідводиться в нев’янучій подобі.\nЖиття висить на волосині,\nАле я йому не вірю, я вірю калині.\nКалина міряє коралі,\nА ти летиш по магістралі.\nЖиття – це божевільне ралі.\nПитаю в долі: «А що далі?»\nНа оболонях верби у болоньях,\nТуман,туман – нейлонові плащі.\nДе ж те місце,верби й осокори,\nЩо пливли з ранкової імли?\nЗ верби звиса левина довга грива,\nСтрумок в яру сіріє журавлем.\nА потім я злітаю, і лелеці,\nЩо на вербі гніздо, як храм, будує.\nГалуззя урочисто подаю.\nТам, верби сумливо схилились,\nПри низенькій вечірній зорі,\nНа Чернечій горі, на могилі,\nЗаспівають тобі кобзарі.\nНе чується увосени зозуля, –\nЧому увосени нема її ніде?\nОт би почуть її вербові звуки,\nЇї вербовий жаль,купальський спів!..\nОсінньою жовтневою порою.\nКоли ліси загравами цвітуть,\nДавай удвох над річкою постоїм,\nЯк верби вдвох пожуримось отут.\nЯ тільки нині зрозумів до сліз,\nІ слово тихе й сумовите – мати\nЦвіте в мені,як сивий верболіз.\nПорубана, але не вбита,\nМоя ти, мово сумовита,\nМедові зорі в небі прокидаються,\nТополі білим листям лопотять.\nОстанній пензель літньої майстерні –\nТополя зронить краплю багрецю.\nТополь золоті кунтуші\nДо дзвону, до сивого клекоту\nНасипали в келих душі\nЕлектронних тривог лелечих.\nЗбудила весняну снагу,\nЗазеленіла на снігу.\nЗабрела в білі вірші тополя,\nВ білих віршах, мов мати, стоїть\nВерби й тополі, діброви й гаї,\nГордо я вас називаю «мої»,\n…Даруй мені над шляхом тополиним\nВажкого серця древню булаву\nКуди мені в розхристаному полі,\nТут, де хрести розхристаних доріг,\nДе дегустують ввечері тополі\nХмільне вино вишневої зорі?\nМушу стати тополею,\nБодай трохи тополею стати,\nЩоб відчути на кожнім листкові\nПрохолоду краплини небесної\nПеро – це наша спільна доля –\nВсе обійди і все знайди.\nАж поки в головах тополя\nНе прошумить за два хрести.\nВірш «Ми дуже любим весь наш край»\nВірш «Мені над усе більш нічого не треба…»\nЛиш щоб Україна міцніла й цвіла.\nВірш «Посадив тополю в мами біля хати»\nПосадив тополю в мами біля хати,\nПоливав з криниці,ніжно доглядав,\nВиросла висока, усміхалась мати,\nВечорами в вітах соловей співав.\nТополенько-тополе, материнська доле,\nВиглядаєш сина з далеких доріг,\nПрилітай, синочку, зачекалось поле.\nПовертай скоріше на мамин поріг.\nПосадив барвінок під вікном у мами.\nСтелився низенько, землю застеляв.\nЗаглядав в віконце синіми очима,\nМатеринське серце сумом наповняв.\nБарвіночку, барвінку, стелися низенько,\nСтелися низенько, в хаті привітай,\nПостаріла мати, згорбилась старенька,\nДе ти, мій синочку, швидше прилітай.\nПосадив калину в мами на могилі,\nЗеленіє рясно, полум’ям горить,\nДе ж ви, моя мамо, де ж ви, коси сиві?\nНад кущем калини чайка голосить.\nКалинонько, калино, я усе покинув,\nЯ в село прилинув, мамо, зустрічай!…\nШелестить тополя, стелиться барвінок,\nА калина шепче: «Синочку,прощай!»\nВірш «Хто свій рід забуде…»\nХто свій рід забуде,\nРідних маму й тата,\nТой хай не вертає\nТвоє тихе слово,\nЩо мене учило\nДобру та любові.\n«У вербі, дитино,\nНа гілках калини\nТихо шепче з вітром\nВерба й тополина.\nА до мене знову\nМамин голос лине:\n«Без верби й калини\nВірш «Біля лугу стояла калина»\nБіля лугу стояла калина,\nНа калині гніздечко було –\nСоловейкова дружна родина\nЙого звила собі на добро.\nІ проходячи мимо калини,\nЯ завжди зупинялась на мить –\nПрислухалась, як ясної днини\nСоловейкова пісня звучить.\nСоловей і калина – одвічні\nОбереги моєї землі.\nУкраїни то символи вічні,\nНаче промені сонця ясні.\nІ допоки на нашій калині\nСоловей буде пісню співать, –\nБудеш жити і ти, Україно,\nІ нікому тебе не здолать!\nПідсумок. Обмін враженнями.\nНад круглим столом працювали:\nучитель української мови і літератури Островська М.С.,\nучитель біології Мальвічко Н.О.,\nучитель трудового навчання Мельничин Н.М.\nвчитель музичного мистецтва Карпенко О.А.\nПороговий бал “склав/не склав” для тесту ЗНО з математики – 10!\nПороговий бал «склав/не склав» для додаткової сесії ЗНО з української мови та літератури – 22


Новини. Відділ документів з мистецтва. Херсонська обласна універсальна наукова бібліотека ім. О. Гончара\nІноді найкорисніші та найцікавіші речі в нашій культурі з’являлися випадково. Наприклад, ідея виготовляти різні ємності з глини прийшла до людини в той момент, коли вона звернула увагу на свій відбиток ...\nОсь і літо прийшло! А разом із ним до відділу мистецтв надійшло чимало цікавезних видань, що одразу ж оновили книжкову експозицію нашої виставки нових надходжень «НЛО: нові літературні об’єкти». ...\nНаша книгозбірня вже давно стала осередком інтелектуального життя, комфортним простором для спілкування, самореалізації, освіти, творчості. Тут постійно відбуваються виставки художників, майстрів декоративно-вжиткового ...\nСезон у літстудії «Парус надії» триває з початку попередньої осені й до початку нинішнього літа. Закриття сезону 2018-2019 років літератори намітили провести в урочистій обстановці. Місце зустрічі ...\nНаближається літо – пора подорожей... Чому ж нам так подобається подорожувати? Напевно, тому, що в подорожах постійно потрапляєш до абсолютно різних реальностей, традицій, звичаїв. Немов проживаєш ...


ПравдаТУТ телеканал ~напад\n24 листопада 8:30\nУ Непалі леопарди полюють на дітей ~ www.pravdatut.ua 24 листопада\nЯ в шоці 216 0\nЛеопарди впродовж 18 місяців тримають в страху жителів непальської села Бхану. Тварини за цей період вже загризли шістьох дітей, семеро - отримали поранення. Останній напад стався місяць тому: леопард схопив хлопчика семи років, відтягнув його за кількасот метрів і загриз. До цього хижак убив трирічну дитину, яка гралася біля будинку. Більше ...\nЖителі села змушені більшу частину часу проводити у закритих будинках, оскільки бояться нападів тварин. Найнебезпечніший період настає після заходу сонця, коли леопарди виходять на полювання.\n9 листопада 9:31\nНапад на поліцейського ~ www.pravdatut.ua 9 листопада\nНерозумно 215 0\nНадзвичайна подія сталася і на Київщині. Під час обшуку, жінка напала на поліцейського. Зухвала молодиця забризкала перцевим балончиком правоохоронця, який виконував службові обов’язки. Подія сталася на території одного з домоволодінь міста Богуслав, де проходив обшук в рамках кримінального провадження. Більше ...\nРаптово власниця помешкання напала на одного зі слідчих. В результаті він отримав хімічні опіки очей, обличчя та дихальних шляхів першого ступеня. Наразі постраждалий перебуває на стаціонарному лікуванні. Нападниці оголосили про підозру. Санкція статті передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п'яти років.


Рак фаллопієвої труби\nHome > Рак фаллопієвої труби\nВ онкологічній практиці рак маткової труби вважається досить рідкісною патологією і зустрічається приблизно в 1% пацієнток із злоякісними новоутвореннями жіночих статевих органів. Хвороба, переважно, діагностується у жінок старше 50 років. Пухлина, як правило, протікає в односторонньому порядку.\nТочної причини формування пухлини даної області на сьогоднішній день не встановили. Гінекологи вказують на такі фактори ризику:\nчасті запальні процеси маткових придатків;\nстарший вік та відсутність пологів в анамнезі;\nпорушення періодичності менструального циклу.\nНедавні наукові дослідження свідчать про важливу роль вірусного чинника, зокрема, герпес-вірус другого типу і папілома-вірус.\nСимптоми і ранні ознаки\nПершим і ключовою ознакою даної онкології вважаються виділення, які можуть бути серозно-гнійними або кров’яними. Кількість виділеної рідини може варіюватися від декількох крапель до профузного кровотечі. У більшості випадків, від моменту виявлення перших симптомів до встановлення остаточного діагнозу, проходить від 6 місяців до 1 року.\nДругим проявом пухлини є біль, яка локалізується на стороні поразки. У міру зростання злоякісного новоутворення больовий синдром поступово наростає і поширюється на область нижньої третини живота.\nОнкоформірованіе фаллопиевой труби при цьому може пальпувати у вигляді невеликого ущільнення діаметром близько 3 см. Слід враховувати, що в деяких клінічних випадках початкові фази недуги можуть протікати безсимптомно.\nОсобою онконастороженість у лікарів повинні викликати пацієнтки старше 40 років, у яких виявляються збільшені маткові придатки без явних ознак запального процесу в них. Також, детального обстеження вимагають жінки, в аналізах яких знижена концентрація лейкоцитів, збільшене ШОЕ і нормальна температура тіла.\nПопередній діагноз визначається на підставі наступних досліджень:\nГінекологічний огляд і пальпація жіночих статевих органів.\nУльтразвукове дослідження, яке дозволяє провести якісну діагностику у пацієнток з різною конституцією.\nКонтрастна рентгенографія органів малого таза.\nЦитологічний аналіз маткових виділень.\nПацієнткам слід враховувати, що перераховані вище методики відносяться до експрес-діагностики. У більшості випадків остаточний діагноз визначається після лабораторного аналізу біологічного матеріалу, вилученого під час хірургічної операції.\nУ сучасній гінекології найбільш перспективним напрямком ранньої діагностики онкології матки і її придатків виступає аналіз на онкомаркер матки і онкомаркери яєчників .\nСучасне лікування раку маткової труби\nЛікування раку маткової труби виключно хірургічне. Медикаментозне та променева дія на вогнище мутації здійснюється в якості додаткової методики до радикального втручання.\nСучасна хіміотерапія полягає в прийомі платиносодержащих цитостатических засобів. Ефективність такого лікування можна оцінити тільки через один рік після початку медикаментозного курсу.\nПроменева терапія може впливати як на органи малого тазу, так і на всю черевну порожнину. Багато практикуючих онкологи рекомендують відразу опромінювати всю очеревину, що пов’язано з високим ризиком внетазових метастазів і рецидивів хвороби.\nРадикальне втручання включає повне висічення матки, придатків, сальника, регіональних лімфатичних вузлів. Операція проводиться під загальним наркозом. Віддалений матеріал в обов’язковому порядку відправляється на гістологічний аналіз.\nНа пізній фазі злоякісного росту хірург частково видаляє пухлину. Але навіть таке неповне висічення здатне істотно продовжити тривалість життя онкохворий.\nЧи можлива вагітність з раком фаллопиевой труби?\nПісля радикального лікування пухлинного процесу, на жаль, вагітність неможлива. Деякі вчені зачаття дитини вважають таким собі засобом профілактики розвитку гінекологічних новоутворень.\nДана патологія має несприятливий перебіг. Навіть рання діагностика раку і адекватне лікування не здатні гарантувати одужання пацієнтки. Так, наприклад, рак маткової труби на третій стадії передбачає 28% п’ятирічну виживаність. Такий прогноз пояснюється раннім утворенням метастазів і безсимптомним перебігом пухлини в початковому етапі.


Вибори без правил. Чи є життя після виборів? Частина 5 - портал новин LB.ua\nГоловна — Політика — 14 січня 2013, 17:30\nПродовження... Читайте також "Вибори без правил. Частина перша", "Вибори без правил. Частина друга", "Вибори без правил. Частина третя. Відьма" та "Вибори без правил. Частина 4. Цій жінці не до борщів".\nДва тижні до виборів\nЦентральний штаб «Удару» відмовився вести переговори, щодо зняття свого кандидата Андрія Тиндика на мою користь. Хоча рейтинг «ударівця» був вкрай низький, йому не допоміг ні приїзд особисто Віталія Кличка в Городок, ні потужна телевізійна реклама.\nНатомість «Удар» став знімати свого кандидата на одному з Горлівських округів Донецької області. Тим кандидатом був мій чоловік Микола Березовий. Микола був готовий зніматися з виборів, бо пішов по мажоритарці лише, щоб тягнути агітацію «Удару». Проблема була в тому, що від нього вимагали підтримати самовисуванця Артура Герасимова, якого Горлівка знала, як «дружбана» старшого сина… Януковича.\nТоді Горлівський кандидат від «Удару» поспішив знятися на користь кандидата від «Батьківщини».\nА на моєму окрузі кандидат «Удару» Андрій Тиндик пішов на вибори і взяв аж … 5% голосів. Зате фракція «Удар» отримала з цього округу додаткового депутата – самовисуванця Ярослава Дубневича. Маю ґрунтовні підозри, що так і було задумано, що мій опонент Ярослав Дубневич мав серйозні контакти в центральному штабі Кличка.\nВибори без правил. Частина 2\nАдже мені відомо, що Дубневич планував балотуватися від Кличка. Але в такому разі «Удар» ризикував потрапити під удар за підтримку корупціонера та потенційної «тушки», плюс втрачав головний медійний рупор на Львівщині – телеканал ЗіК. А так вдалося отримати додаткову конячку до фракційної стайні з найменшими іміджевими втратами. Тільки підозрюю, що цей троянській кінь, ще вилізе боком Кличку, як в свій час виліз Тимошенко. Адже Юлія Володимирівна сидить, не через газовий договір та Януковича, а через Яценка, Портнова, Губського, Дубневича та інших великих та малих корупціонерів, які відбили у людей охоту вставати на захист своїх політичних кумирів.\n10 днів до виборів\nЯ отримала удар в спину і «клички» тут ні до чого. Отримала я від «свого». Партійний віп-агітатор Микола Томенко скасував заздалегідь запланований візит на мій округ. Це б нічого, якби не було роздано під церквами 15 тисяч запрошень!\nЦе була катастрофа, бо мені не вдавалося зростися з брендом «Батьківщина», через не сприйняття моєї особи львівською ОО. На Дубневичів відкрито працювало багато місцевих партійців, які переконували людей, що я самозванка. Не приїзд Томенка підтверджував їх слова. «Вона обіцяла вам Томенка і збрехала», – говорили вони людям.\nТак Дубневич натягував на себе бренд "Батьківщини"\nПісля цього також поповзли розмови, що центральний штаб опозиції кинув Чорновол. І це також була технологія боротьби проти мене. Адже Дубневич не шкодував гроші на підтримку міфу, що він тіньовий кандидат від «Батьківщини»(отож, хто публічно заявляв це безкоштовно може звернутися за винагородою).\nНасправді, ОО «Батьківщина» зробила найбільше, що могла для мене – дала мені округ, де мешкав близький мені по духу виборець. (Дякую за це Турчинову, Пашинському, Тимошенко. І вибачте, що я програла). А щодо слабкої агітації за мене… Не могла ж приїхати на округ Юлія Володимирівна! А після неї в моєму власному списочку найкращих агітаторів стояв Томенко. Так, я вибрала його сама. І як виявилося це була помилка.\nЧому саме його? Через симпатії. Він був моїм земляком і не був антигероєм моїх розслідувань. Я вважала, що маю моральне право на його підтримку, бо Томенко курував Черкащину, де опонентами кандидатів від опозиції були пани Зубик («Лівела») та Яценко (тендерна мафія), яких я викривала в своїх журналістських розслідуваннях. Отож для мене це був удар. «Шість місяців, – кажу я собі, – нелюдських зусиль летять шкереберть лише тому, що я зробила дурницю – повірила в політика». Я зробила такий висновок і розсміялася крізь сльози: «А ти сама хіба не закликаєш людей вірити тобі?».\nВіце-спікера тоді навіть намагалися вмовити на Турівській, але було вже пізно, ми встигли «мило» поспілкуватися по телефону: Томенко почав мені закидати гроші Пашинського, а я йому гроші Дубневича. (До речі, Сергій Пашинський справді мені допоміг «прикрити» вересень разом з «ударівцем» Павлом Різаненком. Дякую їм). Що ж до Томенка, насправді я не знаю, якою була справжня причина його категоричної відмови та зневаги. Можливо він лише не вважав мене людиною заради якої варто витрачати дорогоцінний передвиборчий час. Можливо я стала жертвою стосунків різних груп впливу всередині «Батьківщини». А можливо мені треба було перестрахуватися і не мати справ з Томенком, коли я дізналася, що брати Дубневичі займаються сільським господарством у рідному для Томенка Чорнобаївському районі Черкаської області (ТОВ ім. Шевченка село Москаленки).\nВзагалі, коли воюєш з мафією в її лігві треба завжди бути готовою, що залишишся з нею наодинці.\nХоча я була не одна, мене щиро підтримував Андрій Парубій і центральний штаб зняв його з турне Запоріжжям, щоб замінити Томенка. Дякую йому. Андрій, до речі, дуже гарно сприймається людьми на зустрічах, в його виступах відчувається щирість і впевненість, яку люди так чекають від опозиції.\nПроте наші зустрічі вийшли змазаними, бо я припинила розклейку запрошень, коли відмовив Томенко. Зате як торжествували провокатори! В Мостиськах довірена особа Дубневича Орест Червоний, надзвичайно цинічний молодик, мав нахабність кричати на весь зал, що «Батьківщина» підтримує Дубневича. Аргументи в нього були «залізні» – бо він його підтримує, а він є членом «Батьківщини» і помічником народного депутата Степана Курпіля.\nПарубій йому: «Молодий чоловіче є лист Тимошенко на підтримку Чорновол, чи Тимошенко для вас не авторитет». «Це фальшивка!», – розпинався Червоний. І замовк лише, коли в залі почали підніматися чоловіки агресивно налаштовані, щодо його персони. (До речі, щиро дякую Юлії Тимошенко за цього листа).\nДубневич випустив тонни друкованої продукції, щоб довести, що лист Тимошенко на мою підтримку фальшивка. Зокрема, розповсюджував фільшивий лист в якому Тимошенко підтримувала "тушку" Деньковича\nНа зустрічі в Городку самозванкою від «Батьківщини» мене називав керівник райради Василь Полумацканич. Хоча вже в наступному реченні всупереч попередній думці він примусив мене відповідати за появу Тетяни Донець у списках «Батьківщини». Я відповідала: «В моїх журналістських розслідуваннях жодного разу не спливало прізвище такого корупціонера. Отже не бачу підстав її так «демонізувати».\nПроте Полумацканич так захопився критикою списку опозиції, що лише реакція залу примусила його нарешті замовчати. «Це був «регіонал»? – згодом спитав Парубій. «Ні, – розвеселилася я, – член «Батьківщини».\nСтою я в православній церкві Судової Вишні повної народу. Служба наближається до кінця і священик звично переходить до агітації за Дубневича, і раптом оголошує, що мій опонент в церкві.\n«Пішли звідси», – радить мій помічник Петро Ярош. Мені зрозуміло чого він боїться. Священики київського патріархату часто агітували за Дубневича фанатично, тому віряни не шкодували для мене прикрих слова. Отож зустрічі з людьми біля православних церков були для нас справжнім випробуванням. Особливо важко було, коли народ просто проходив повз, і люди відвертали очі. А, коли думка не зачіпляється за очі слухачів доводиться прикладати максимум зусиль, щоб не збитися, щоб щоб голос не затремтів…\nПроте я вперто йшла і під греко-католицькі церкви, де мені часто аплодували і під православні – де від мене тікали, як від чумної.\nНе збиралася я відступати і тут, хоча вже уявляла, як газета «Наша Батьківщина» стотисячним тиражем опише мій провал. Вийшла з церкви, бачу, і люди вийшли. Ще лунає «многая літа» Дубневичу, а церква вже напівпуста. Зате народ зупиняється біля мене, навколо приязні обличчя, це надихає і моя промова далі летить, як на крилах.\nДубневичу лишилася лише купка прихильників. Але треба сказати, я чула, що мій опонент тримався «молодцем», навіть жартував...\n«Чому ви зірвали виступ Дубневича під церквою?», – опісля спитала мене львівська журналістка з каналу Дубневича. «Хіба на Львівщині людям заборонено слухати того, кого вони хочуть?», – здивувалася я.\nВвечері я також «зірвала» спілкування мера з громадою Судової Вишні, яке було заплановано виключно, щоб відмовити мені та журналістам, які приїхали на мою підтримку в актовій залі Народного дому. В результаті мер залишився на самоті під дахом, а журналісти спілкувалися з людьми на свіжому повітрі. Так само на травичці ми зустрілися з мешканцями Комарного та на сходах з мешканцями Городка, бо кандидату від опозиції скрізь відмовили в залах, на тій підставі, що «Дубневич викупив оренду з ранку до ночі».\nДякую Соні Кошкіній, Наталці Соколенко, Вахтангу Кіпіані, Олексію Шалайському, Мирославу Отковичу та Дмитру Романюку ( герою, що кинув яйцем в Януковича в 2004-тому році), які тоді приїхали підтримати мене.\nПісля важкого дня, я якраз вечеряла з друзями-журналістами, коли подзвонила мама. «Тобі погрожують, тебе хочуть покалічити», – кричала вона мені в трубку.\nВиявляється мама знову щось вичитала в інтернеті. Беру у Соні планшет і знаходжу, що її так рознервувало- фальшиву переписку між мною і бютівцем Сергієм Пашинським. Я дізнаюся, що обливала себе фарбою та сама себе била під Мшаною, і що найголовніше – готую собі серйозні травми і прошу Пашинського, щоб він забезпечив візит в лікарню Арсенія Яценюка, який у вівторок буде на Львівщині.\nЯ дзвоню мамі намагаюся її заспокоїти, розповідаю, що Яценюк не планує приїздити в наші краї, а також хвалюся, що вчора зустріла в Мостиському районі Ореста Червоного, довірену особу Дубневича, який питав чи не боюсь я ходити сама.\n- А ви що, готуєте замах?\n- Ні, ми більше тебе піарити не будемо.\nЦе прозвучало так щиро, що я розсміялася. «Так, що, – кажу я мамі, – штаб Дубневича став мудріший». Але прошу її кудись подалі поїхати з дітьми, так, на всяк випадок. Бо маму я заспокоюю, але ситуація насправді загострюється.\nЛистівки з «відьмою» були показником, що дах у опонента почало зривати. Його посіпаки почали погрожувати членам моєї команди, в якийсь день у нас стали зразу два агітаційних автомобіля ( в мене їх взагалі було лише чотири) – щось підсипали в бензобаки.\nДякую мамі куми пані Марії у якої я жила у Львові, хоча їй було тривожно мати таку гостю, зате я ніколи не приходила на ніч в пусту хату. Хлопці з моєї команди завжди проводжали мене до самих дверей і ліфтом ми вже не ризикували їздити на шостий поверх, або на 5-тий, або на 7-мий. Хоча керівник мого штабу Петро Ярош якось вдало сказав і я всім цитую: «Охорона потрібна лише для того, щоб занести тіло в судмедекспертизу».\nМені ж особисто було байдуже до загроз. Бо найбільше лякає несподіванка. А коли наперед уявити найгірше, що може трапитися, змиритися з цим - перестаєш боятися. Отож стрибаєш на колії перед потягом – уяви, як жити без ніг, лізеш до «Межигір’я» – уяви собаку, що розриває горло. Коли мене облили фарбою у ліфті, перша думка була, що так само мене могли облити кислотою і мене аж пересмикнуло. «Ти готова до такого?», – питаю себе.\nУявила всі подробиці, мене ще раз пересмикнуло. І я уявляла знову і знову… Щоб себе утішити, придумала лише, що хай фарба стане мені уроком – треба мати в сумочці нейтралізатор кислоти.\nУ мого помічника Петра Яроша дружина хімік. Вона розповіла, що найліпше проста вода з содою. Але я її так з собою і не носила. Хоча б тому, що сумку мені безнадійно зіпсувала зелена фарба, а мені було не до шопінгу…\nТиждень перед виборами\nОднак зерно правди у фальшивих листах Пашинському таки було. Арсеній Яценюк у вівторок справді приїхав на Львівщину. Щоправда не для того, щоб навідати мене у лікарні, а щоб підтримати партнерів – брата лідера «Свободи» Андрія Тягнибока, що був кандидатом від опозиції по місту Самбір. А ось самбірський район був мій. Тому я напросилася в компанію до Тягнибока. Звернулася до львівського штабу поставити до відома і Яценюка, уточнити йому, що по Самбору кандидат від опозиції – Тягнибок, а по Самбірському району – Чорновол…\nНародний дім міста Самбора. Яценюк завершує виступ, підходить черга до представлення кандидатів. «Самбірщина мусить підтримати нашого кандидата Андрія Тягнибока!», – закликає Яценюк. І все… Я розумію, що Яценюку ніхто нічого не сказав. Як я тепер виглядаю?!!! І тоді мені на допомогу приходить зал: «А Чорновол?!!» – кричать люди. Самбір не мій, але мене образити не дає.\nДобре, що у Яценюка хороша реакція він швидко зорієнтувався: «А про Чорновол я хотів сказати окремо…». Одним словом якось проїхало.\nНаче у відповідь до мене на округ їде лідер «Свободи» Олег Тягнибок. Це дало мені можливість так би мовити попіаритися за рахунок його авторитету. Тягнибок не агітував за мене окремо. Але навіть те, що я клеїла листівки з нашими фейсами і стояла з ним поряд на сцені звичайно додавало мені підтримки.\nТому дякую йому, а ще «свободівці» Ірині Сех, яка єдина підтримала мене на дебатах з Дубневичем в прямому ефірі.\nЗате Дубневичу вдалося купити підтримку Мостиської «Свободи» на чолі з Ігорем Стециною, головою Мостиської райради. В принципі, це було не дивно, бо Стецина не був особою незалежною, лише додатком до місцевого «грошового мішка» Турчина на прізвисько «Чао-чао», депутата облради від «Єдиного центру». А Турчин з Дубневичем то дружньо «дерибанили» мостиські ліси, то ставали заклятими ворогами, а за моєї появи на окрузі знов зійшлися до купи.\nПроте все одно було образливо, що Стецина, який ще вчора пригощав мене тістечками і солодко співав про співпрацю, став організовувати для Дубневича зустрічі з виборцями під прапорами «Свободи». Цей негідник ще й сплітав чутки, що мене фінансує інший місцевий «грошовий мішок» Євген Буба, якого я навіть в очі ніколи не бачила, і якби не вибори не дізналася, що такий існує. Дійшло навіть до того, що перед самими виборами в Мостиськах поповзли чутки, що Буба заарештований. Мене навіть питали: «Це його Дубневичі замовили, щоб перекрити тобі фінансування?».\nМій офіційний "Антиянукович", та три анонімні підробки братів "Дубневичів"\nВін пролетів під перестук коліс. Я захожу у вагон електрички, з мегафоном (подарунком Василя Пазиняка, кандидата від опозиції, що відчайдушно переміг Тараса Козака) і кажу людям, що я Тетяна Чорновол. Люди посміхаються. Питаю: «Що перший раз бачите кандидата в депутати у електричці? Але я не пихата..». Агітую за «Батьківщину», за «Свободу», за Михальчишина, за Андрія Тягнибока, і за себе, бо електричка везе виборців трьох округів. Люди аплодують.\nСтанція Новий Калинів – мегафон відмовляється працювати. Не дивно – сьогодні це 22 зустріч. Техніка не витримала, тому завершую виступ перекрикуючи стук коліс. А попереду ще один вагон і кінцева – Самбір. А потім треба встигнути на ще одну електричку в Мостиська. «Таню, ти що залізна?», – питають мої хлопці, що розносять вагонами газети, і мій чоловік, що виконує роль охоронця. «Ні, тут інше, – кажу я їм, – це ж останні години агітації, це як перед смертю - не надихаєшся».\nАле на останню електричку ми запізнюємось. Отже, мій рекорд 23 зустрічі за один день.\nДо речі, дякую Львівській профспілці залізничників, яка раптом зголосилася мене підтримати. Мені це було особливо приємно, бо кілька своїх розслідувань я присвятила залізниці. Я знаю, що губернатор Львівщини Михайло Костюк, бізнес-партнер Дубневичів, і колишній залізничник особисто тиснув на діячів профспілки, але вони все-одно роздавали в електричках мої газети.\nОстанній день перед виборами\nЕфект електричок був колосальний. Завдяки їм ми взяли молодь, яка масово їздила цим транспортом. Ось маленька замальовка в тему: в кафе міста Городка сиджу з командою, обговорюємо функціонування мобільних груп. За спиною, весела та велика компанія хлопчаків п’ють пиво та визначаються за кого завтра будуть голосувати. Ми мимоволі прислухаємось. «За «Свободу» і за ту «телку»…Як там її? Чорновол!», – долинає до нас фрагмент їх розмов. Мої хлопці пирскають од сміху…\nВсю виборчу кампанію, всі шість місяців мені неймовірно щастило. Чорна смуга настала 28 жовтня. Нажаль це був день виборів.\nПогода була не на мою користь. Я сподівалася, що після церкви люди почнуть обговорювати мою з Дубневичем кандидатуру. Сподівалася, що мої ідейні виборці переконають меркантильних. Але людям було не до розмов, сніг і холод гнав їх по хатах.\nВ середині дня екзіт-пол Дубневича свідчив про мою перемогу. Тому я не здивувалася, коли був зламаний мій блог на «Українській правді» і від мого імені були написані заклики до порушення законодавства. Ми вважали, що штаб опонента готує ануляцію результатів виборів. Отож розслаблятися було рано. Тим паче, коли я об’їжджала виборчі комісії, село за селом, то відчувала неймовірну ворожість до своєї персони. Я звичайно була обізнана, що на 90% комісії складаються з людей Дубневича, але не уявляла, що вони настільки фанатичні. Мій чоловік також був здивований: «Таке враження, що я повернувся у Горлівку».\nПід вечір аномально поповзла явка (в полудень активність нашого округу була найнижча на Львівщині 15%, а на час закриття дільниць найвища – 70%), і ми розуміли, що не можемо нічого протиставити фальсифікаціям, і єдиний наш порятунок великий відрив.\nМої листівки так драли, що ми почали вішати просто заклики не продавати голосї, але ці листівки знищували також\nПід час підрахунку голосів зупинилася на великій дільниці у Бісковичах. Це важке село під Самбором, де на зустріч зі мною вперто не приходили люди. Тому місцевий результат для мене був показником. Щоправда мазохізм спостерігати, як рахують твої голоси. Нарахували: 584 мені і стільки ж 584 Дубневичу.\nЯ зробила висновок, що перемога таки наша, але великого відриву у мене не буде. Отож мене могли порятувати спостерігачі або чудо. Нажаль знайти відданих спостерігачів на майже 250 дільниць я не змогла. А чудес не буває. Посеред ночі, коли села, в яких я розраховувала на підтримку почали привозити велику явку і великий результат Дубневичів, я зрозуміла, що це кінець.\nЯ пригадала 2002 рік таку ж картину і свій розпач, а затим щастя, коли приїхав Самбір з мішками повними бюлетенів за Шкіля і врятував ситуацію. Тепер Самбіру у мене не має…\nПочали дзвонити опозиційні кандидати по Львівщині, ті з небагатьох, хто тримав за мене кулаки – Андрій Тягнибок, Василь Пазиняк вони хвалилися, що відриваються вперед, я визнала, що програла.\nПодзвонив «ударівец» Дмитро Добродомов: «Вітаю, знаю ти виграєш, а я програв». «Ні, – кажу, – ми обидва програли».\nМій штаб ще метушиться, а я вже знаю , що це кінець, відвоювали. Кажу: «Всім спати».\nПриїхала додому, в ліфті з прикрою усмішкою натиснула на кнопку 6 поверху (чого мені тепер боятися), як нежива впала на ліжко і заснула. Всю ніч мені снилася виборча кампанія, а вранці розбудила думка: «Ти ж програла». І це був не сон.\n«Що роблять кандидати, які програють вибори?», – питала я себе. Які працювали лише на перемогу і втратили все? У когось «все» це гроші, а в мене репутація. Я зганьбила своє ім’я, бо програла округ для опозиції на Західній Україні. Якби мені хтось сказав – стріляються, я би повірила. Але мені кажуть – напиваються. Однак це не моє. На мить мені стає цікаво, а що робила Тимошенко? А потім я знову думаю про свою ганьбу. Хтось мене втішає, що майже 42 тисячі голосів це не лише рекордний результат для другого місця, а навіть для першого (бо дві третини депутатів, які пройшли у Верховну Раду отримали меншу народну підтримку). Мені показують докази фальсифікацій перемоги мого опонента… Але я все-одно здійснила злочин – програла корупціонеру, потенційній «тушці»!!!\nЗ такими думками я перебирала протоколи про підсумки підрахунку голосів з різних сіл, коли черга дійшла до Соколі. Це село, де живе голова Мостиської райради, керівник місцевої «Свободи» Ігор Стецина. Я аж підскочила від обурення, бо цей протокол доводив, що Стецина не просто працював на Дубневича, а вислужився перед ним, як ніхто. В селі, де без дозволу Стецини ніхто чхнути не сміє, найкращий результат за Дубневича на окрузі – майже 90% .\nЯ хапаю цей протокол та їду в Мостиська. В своєму кабінеті Стецина виявився не сам, а в компанії місцевого князька Турчина на прізвисько «Чао-чао», але мене це не обходить. Я протягую Стецині протокол з Соколі і питаю: «Що це?». Він щось белькоче, а я кажу: «Це зрада!» і б’ю Стецину в обличчя...\nЯк «справжній» джентльмен Стецина у відповідь кидається на мене, клубком ми вилітаємо в приймальню, де Стецина з розмаху вдаряє мене головою об підлогу. Злякані «видовищем» секретарки випурхують в коридор, до них приєднується і ошелешений Турчин, якому я повідомляю, що його «я займати не буду, бо я завжди знала, що він мені ворог, а Стецина – зрадник, продажний негідник, від яких треба чистити «Свободу» і моя рука не зригнеться». (Гарне гасло «Свободи», прекрасно підходить до подібних випадків). Хоча чесно кажучи моя рука виявилась недостатньо тверда. Незручно мені було бити вихованця інституту фізкультури через стіл…\nА далі я йду геть і міркую, що Стецина зараз побіжить скаржитися міліції, бо боїться, що я зніму побої. Але я не збираюся цього робити, бо кинулась на Стецину, не для того, щоб спровокувати і здати міліції, а тому, що він заслужив на ганьбу. Він і справді не зрозумів моєї мотивацію, отож зробив ще ганебніший, як для чоловіка крок: розповсюдив у ЗМІ Дубневича інформацію, що я його побила.\n«Ти тепер всіх партійців-зрадників з нашого кілометрового чорного списочку будеш бити по пиці?», – опісля питає мене керівник мого штабу Петро Ярош. Звучить привабливо. Але, ні. Головне ніколи не забути коротенький білий список. А щодо чорного списку… Хіба вони зрадники? Хіба вони зрадили своїй суті?\nШкода, що в Адміністрації Президента усвідомлювали, що моя присутність у ВР вкрай небажана, а ось львівська команда об’єднаної опозиції своєї вигоди в моїй перемозі так і не побачила. Я була би їх власною «Свободою», особливо ефективною, тому що жіночої статі. А як тепер їм виділитися на фоні бойової львівської команди Тягнибока?\nАле, моя львівська команда опозиції, хоча ви святкували мою поразку, я залишаюся з вами в одному човні.\nАдже очевидно, що віддавати владу у 2015 році Янукович не збирається. Він згоден жертвувати навіть державністю країни, аби лише залишитися нагорі. А це означає, що при владі ворог. Якщо є ворог, то мусить бути війна. Я не кажу про збройну боротьбу. Війна може бути в різній формі, але війна означає окопи з різних боків фронту. І в тих окопах з тобою поряд можуть бути і покидьки і слабаки, але вони свої. Так само в протилежних окопах може опинитися хороша людина, але вона – ворог.\nЦе стосується і Дубневича. Даремно він сподівається, що йому вдасться тихо відсидітися під крилом «Удару», як політику, і паралельно загрібати гроші з тендерів залізниці під крилом Сім’ї, як корупціонеру. «Януковичі» теж бажають ясності – в якийсь момент Дубневичу доведеться чіткіше визначитися з окопами. Якщо Дубневич вибере втрату «бізнесу» і опозицію, я готова бути поряд з ним. Бо війна потребує «м’яса». І краще щоб тим «м’ясом» став Дубневич, а не триста хлопців та дівчат, які під Українським домом готові були пожертвувати собою.\nЩо стосується мого вкладу в цю війну – поки що це будуть журналістські розслідування, а далі час покаже.\nАле загалом хочу подякувати опозиції за перші дні роботи Верховної Ради. Ви робите, те що я як член команди обіцяла людям – демонструвати силу навіть в меншості. Тому, що за «котятами», яких «розводять» люди не вийдуть на Майдани.\nДякую всім, хто підтримував мою боротьбу матеріально. Хто перераховував на мій виборчий рахунок (туди лягло майже 100 тисяч), хто заправляв автомобілі моїх агітаторів.\nДякую газеті «Експрес», яка друкувала статті про корупційні діяння братів Дубневичів і про судимість старшого Дубневича. До речі, мій Дубневич настільки боявся цієї газети, що системно викупляв весь наклад з кіосків та поштампів округу.\nДякую, Василю Шкляру, який підписав 250 примірників книги «Залишенець», які я роздала школам та сільським бібліотекам.\nДякую, друзям, колегам-журналістам особливо Ганні Гопко, які приїхали в день виборів.\nДякую Андрію, Мирославу, Сергію, Миколі, Любомиру, які від хати до хати пройшли кожен сотню сіл! з агітацією за мене. Дякую всім іншим, хто працював на мою перемогу, тим, кого згадувала в статтях і тим, кого не згадувала, тим кого знала, як друзів, і тим, з якими навіть не була знайома, тим кому вже дякувала, і тим кому ні.\nДякую всім, хто просто тримав за мене кулаки.\nІ звичайно дякую тим людям – 42 тисячам виборців – які хотіли, щоб я була їх обранцем у Верховній Раді. Я буду старатися, щоб ви ніколи не пошкодували про свій вибір.\nТемы: Віктор Янукович, Микола Томенко, опозиція, парламентські вибори, Віталій Кличко, Татьяна Чорновол\n11 грудня 2012, 18:55\n17 грудня 2012, 15:10\n26 грудня 2012, 17:50\n15 січня 2013, 17:03\nОппозиционные нардепы-женщины, которые получили разрешение на краткосрочное свидание с экс-премьером Юлий Тимошенко в ЦКБ "Укрзализныци", смогут ознакомиться с условиями ее содержания…\n15 січня 2013, 16:49\nНардеп от Партии регионов считает, что вопрос персонального голосования – это вопрос совести каждого депутата. Об этом сообщает пресс-служба нардепа. Комментируя инициативу оппозиции…\n15 січня 2013, 16:15\nЭкс-премьер Украины Юлия Тимошенко продолжает акцию гражданского неповиновения. Об этом сообщила ее дочь Евгения Тимошенко после встречи с матерью в харьковской больнице. "Никакие…\nГражданская сеть ОПОРА проанализировала посещаемость депутатами Верховной Рады пленарных заседаний. Об этом сообщает пресс-служба организации. Наиболее дисциплинированными оказались…\n15 січня 2013, 15:55\nПравительство выделило 21 млн грн Национальному университету «Одесская юридическая академия» из бюджетной программы по приобретению школьных автобусов. Об этом заявил нардеп, заместитель…\n15 січня 2013, 15:43\nОрганизатор круглого стола – Институт Горшенина Вопросы, вынесенные на обсуждение: Какие возможности дает Украине председательствование в ОБСЕ? Изменит ли главенствование в ОБСЕ ситуацию…\n15 січня 2013, 15:38\nЗащита экс-главы Госкомиссии по регулированию финуслуг Василия Волги собирается подать кассационную жалобу на его приговор. Об этом журналистам сообщил защитник Волги Евгений Солодко…\nЗовнішня політика України розривається між Євросоюзом та Росією. Втім, можна виокремити три стратегічні підходи до побудови взаємодії між учасниками цього трикутника 15 січня 2013, 15:30\nПричина успіху «Свобода» є зрозумілою, усі її аспекти проаналізовано. У будь-якій країні, де є велика недовіра до влади, а люди незадоволені станом справ у державі, такі партії як…\n15 січня 2013, 15:05\nНа нардепа от Партии регионов, почетного президента промышленной группы «Креатив Групп» Станислава Березкина 21 декабря 2012 года было совершено покушение. Как написал на своей странице…\n15 січня 2013, 14:50\nПартия "УДАР" считает неоправданно завышенными расходы на содержание Администрации Президента, Кабмина и Верховной Рады в госбюджете на 2013 год. "Вызывают много вопросов также явно…\n15 січня 2013, 14:43\nАпелляционный суд Киева оставил в силе приговор экс-главе Госкомиссии по регулированию финансовых услуг Василию Волге. Такое решение суда на заседании огласила председательствующая…\n15 січня 2013, 14:37\nВ понедельник, 14 января, ведущий программы «Чрезвычайные новости» на канале ICTV Константин Стогний назвал акцию в поддержку Дмитрия и Сергея Павличенко шествием в защиту Дмитрия…\n15 січня 2013, 14:11\nДочь экс-премьера Юлии Тимошенко Евгения попала на встречу с матерью с опозданием на 30 мин. Об этом с места события сообщил народный депутат от «Батькивщины» Александр Бригинец, передает…\n15 січня 2013, 13:37\nАпелляционный суд Киева удалился в совещательную комнату для принятия решения по апелляционной жалобе на приговор, которым бывший председатель Государственной комиссии по регулированию…


Урядовий портал :: Понад 1700 звернень опрацьовують щотижня землевпорядники Кіровоградщини\nУрядовий портал Головна Новини Міністерств та відомств Новини міністерств і відомств-2017-1 Понад 1700 звернень опрацьовують щотижня землевпорядники Кіровоградщини\nДержавні кадастрові реєстратори Кіровоградської області з початку 2017 року опрацювали 13 607 звернень з питань ведення Державного земельного кадастру. За статистикою землевпорядники Кіровоградщини у середньому за тиждень приймають та опрацьовують понад 1,7 тисячі таких заяв.\nСеред розглянутих звернень найбільшу кількість фахівці опрацювали у м. Кропивницькому та районі (2 263), Добровеличківському (1 253), м. Олександрії та районі (791), Ульяновському районі (845), Олександрівському районі (730) Кіровоградської області.\nНайпопулярнішими послугами у сфері земельних відносин залишаються надання витягів із Державного земельного кадастру та реєстрація земельних ділянок. На сьогодні працівники територіальних органів Держгеокадастру Кіровоградщини видали вже 8 140 витягів із кадастру. Кадастрові реєстратори землевпорядної служби області зареєстрували 5 467 земельних ділянок. Найбільшу кількість ділянок внесли до Державного земельного кадастру у м. Кропивницькому та районі (217, 795 відповідно), Добровеличківському (236), м. Олександрії та районі (344, 43 відповідно).\nСпеціалісти землевпорядної служби Кіровоградщини перевіряють точність та достовірність даних за кожною заявою. Тільки після цього інформація вноситься до Державного земельного кадастру.


Синевир як центр притягання - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nВасиль БЕДЗІР 2 жовтня 2021\nСиневир як центр притягання\nДо Національного природного парку, де однойменне озеро — одне із семи чудес України, попрямують туристські потоки\nНа Закарпатті туристам завжди є куди піти або поїхати і що подивитися. Один із центрів притягання — Національний природний парк «Синевир», де лежить однойменне озеро — одне із семи чудес України. Привабливість озера й центру реабілітації бурих ведмедів, які живуть в умовах, наближених до природи, підтверджує статистика: понад 200 тисяч візитерів щороку. Однак тут розраховують на ще більшу їх кількість. І мають на це підстави.\nТрадиційних засобів уже не досить\n«Зрозуміло, що для збільшення туристських потоків потрібно вдаватися до нових засобів і запроваджувати інноваційні підходи, — зауважує директор Національного парку «Синевир» Микола Дербак. — Покладатися на ті засоби, до яких ми звикли, в умовах розвинених інформаційних технологій, комунікаційних можливостей уже не досить».\nЩороку в національному парку відновлюють старі й зводять нові альтанки, в ньому з’являються інформаційні стенди й оглядові майданчики. Роблять багато, щоб чистими й покошеними були узбіччя доріг. І шляховики зробили внесок у поліпшення інфраструктури: два роки тому повністю відремонтували дорогу з Міжгір’я до Синевира, спорудивши у місцях можливих зсувів підпірні стінки.\nНа думку експертів з туризму, потрібно посилювати цінність території національного парку, активніше розвиваючи маршрути та збільшуючи кількість днів перебування туристів у громаді. Зацікавлене у збільшенні відвідування об’єктів та зростанні грошових надходжень, керівництво національного парку і Синевирської територіальної громади охоче йде на спів-працю із громадськими організаціями. І першою ластівкою став проєкт «Інтерпретаційна культурно-пізнавальна мандрівка «Синевир. Горяни». Його втілюють тут за підтримки Українського культурного фонду.\n«Ця громада однією з перших у Закарпатській області застосовує інтерпретацію культурної спадщини замість типових екскурсій, — розповідає керівник проєкту Мар’яна Місик. — Турист чи туристичний оператор може запланувати і відвідати в межах одного маршруту десять локацій, які ми готуємо. А може зупинитися й на одній чи двох, ознайомившись із ними глибше».\nЧерез збереження традицій, культури та популяризацію нематеріальної культурної спадщини збираються збільшити кількість перебування туристів з кількох годин до 2—3 днів, а ще — залучити десятки жителів громади до повнішого розкриття туристичного потенціалу.\nІ ось уже туристів, котрі відві-дують Закарпаття, запрошують не лише на озеро Синевир, а й пропонують зблизька пізнавати культуру й традиції горян. Навіть спробувати самим виготовляти вовняні вироби, зварити справжній верховинський токан, навчитись робити дранку (гонт, яким вкривають покрівлі з дерева). Напередодні Великодня багато охочих навчитися готувати традиційну пасхальну страву з яєць — так, як це робили горяни довкола Синевира.\nБудь-який гість зможе стати дослідником, пізнавши особливості чотирьох туристських маршрутів: «Синевир. Промисли», «Синевир. Історія», «Синевир. Традиції» та «Синевир. Духовність».\n«Відбувається, я б сказала, повне занурення в культурне середовище, — зазначила Мар’яна Місик. — Усе це дасть змогу не просто отримувати туристичну інформацію, а мати позитивні враження, емоції, спогади. Тобто можна не просто побачити, а й відчути».\nПодорожі стають інтерактивними\n«Туристські подорожі перетворюються на цікаву, легку, а головне — пізнавальну мандрівку, — вважає експерт із туризму викладач профільної кафедри Ужгородського національного університету Олександр Коваль. — Загалом буде 10 маршрутів. Майже всі об’єкти розташовано вздовж доріг або на відстані від 1—5 кілометрів, що робить їх легкодоступними. Під час майстер-класів, які триватимуть близько години, туристи зможуть зайнятися чи приготуванням страв, чи виготовленням виробів з вовни, дерева власноруч. І такий спосіб ознайомлення з цікавинками закарпатської Верховини буде новаторським, багато в чому унікальним не лише тут, в околицях Синевира, а й в Українських Карпатах загалом. І головне, це робить туризм і відпочинок цілорічно цікавим. Чому? Бо у майстер-класів немає сезонності».\nМайстер-клас із прядіння «Магія вовни» в музеї лісу і сплаву проводить майстриня Любов Гречин — прясти навчила її бабця. Вміти прясти, отже бути хорошою господинею, раніше повинна була кожна жінка. Тож навчали цього ремесла дівчаток з дитинства. Тут, на місці, можна придбати вироби з вовни — шкарпетки, рукавиці тощо.\nНа майстер-класі від Федора Тюха туристи дізнаються, чому цей матеріал — чи не найкраще покриття. Він зберігає тепло домашнього вогнища. Майстер пропонує самому виготовити дранку. І звичайно, можна замовити цей покрівельний матеріал з дерева для альтанки, лазні чи будиночка.\nНовинкою стане інтерактивна карта, яка дасть змогу кожному туристові сформувати авторський маршрут мікс, залучивши найпривабливіші, на його думку, об’єкти.\nТепер гості цього куточка Карпат зможуть не лише побачити й дізнатись, а й відчути нематеріальну культурну спадщину горян — їхні ремесла, народні промисли, традиції святкувань, вірування тощо. Це даватиме гостям краю відчуття причетності та поваги до його людей. З відкриттям нових маршрутів планують уникати сезонності туристських потоків, яка нині дошкуляє всім причетним до організації туризму. Зрештою це сприятиме зростанню податкових надходжень до бюджету громади.


Могилевська похвалилася кільцем Полякової і розповіла, як прошмигнула в Індію в карантин - ЗНАЙ ЮА\nСпівачка дала інтерв'ю Каті Осадчій\n1 березня 2021, 01:42\nВідома українська співачка Наталія Могилевська розповіла, як їй вдалося вибратися до Індії незважаючи на карантин і що надихнуло її на створення власної лінійки прикрас.\nДетальніше про це виконавиця розповіла в ефірі "Світського життя".\nВідомо, що цього року Наталія Могилевська вже встигла випустити власну лінію прикрас, які представлені як з дорогих металів, так і зі звичайних. Катя Осадча зазначила, що біжутерія виглядає досить молодіжно, що трохи не відповідає стилю артистки.\nМогилевська пояснила, що діти з її школи надихнули її на створення колекції і багато прикрас зі звичайних металів були розпродані буквально за лічені дні. Виконавиця також зазначила, що кільця і підвіски, які вона представила з ім'ям "Натусик", можна переробити під будь-яке ім'я. Наприклад, нещодавно Оля Полякова отримала від неї кільце зі своїм прізвищем.\nКрім цього, співачка розповіла, що нещодавно їздила в Індію, незважаючи на карантинні обмеження. За словами Могилевської, зробити це було не важко, оскільки у неї були справи з індійським посольством щодо йоги. Їй оформили п'ятирічну візу, тому для поїздки їй треба було лише здати тест на коронавірус.\nНагадаємо, що Наталя Могилевська збирається поговорити з фанатами в новомодному ClubHouse.\nЯк повідомляв портал Знай.uа, Наталія Могилевська зіткнулася з несправедливістю і попередила українців.\nТакож Знай.uа писав, що 45-річна Могилевська" проміняла " мільйонера на 71-річного Поплавського.


10 продуктів здатних прочистити ваші артерії | VARIAT\n10 продуктів здатних прочистити ваші артерії\nСерцево-судинні захворювання в основному викликані звуженням артерій або їх закупоркою. Хвороби серця настільки небезпечні, що пацієнти з таким діагнозом живуть однією ногою в могилі. Смертність настільки висока, що серцеві захворювання входять до п’ятірки хвороб, які щорічно вбивають найбільшу кількість людей.\nПопередити звуження артерій можуть дієта або фізична активність. Однак іноді ці захворювання можуть бути спадковим або вродженим. Хвороби серця наздоганяють вас, навіть якщо ви правильно харчуєтеся і постійно тренуєтеся. Але ви всрівно можете поборотися зі звуженням артерій, навіть якщо ви з цим народилися.\nЩоб уникнути або позбутися від закупорки артерій, включіть в свій раціон наступні корисні продукти:\nВідомо, що ці смачні ягоди знижують рівень шкідливого холестерину в організмі. Крім того, вони також багаті антиоксидантами, які сприяють хорошому здоров’ю.\nКрім очищення артерій, цей овоч також допомагає знизити артеріальний тиск. Дійсно, це ідеальна їжа для здоров’я вашого серця.\nПоліфеноли і антиоксиданти, що містяться в хурмі, допомагають знизити рівень тригліцеридів і холестерину в організмі. Ця здорова їжа також багата клітковиною.\n4. Зелений чай.\nЯк відомо, зелений чай допомагає скинути вагу, а також знижує відсоток поглинання холестерину при його перетравленні. Пийте принаймні дві чашки в день, і у вас будуть чистіші артерії вже протягом декількох тижнів.\nВиявилося, що ця водорость дуже живильна, оскільки в даний час вона є одним з основних інгредієнтів здорових напоїв. Їжте її кожен день, щоб зміцнити здоров’я серця.\nВключіть цю спецію в свої щоденні страви для більш здорових артерій.\nЦей жирний фрукт містить хороший жир, який корисний не тільки для вашої шкіри, але і для вашого серця.\nЦей фрукт захищає ваші артерії від пошкоджень і зберігає їх здоровими. Він також тримає ваші артерії відкритими, допомагаючи організму виробляти достатню кількість оксиду азоту.\nЦя багата антиоксидантами спеція може допомогти вам зберегти здоров’я серця, захищаючи вашу кров від окислення.\nЦей багатий клітковиною і вітаміном К овоч запобігає відкладенню кальцію в артеріях.\nСерце, безсумнівно, є одним з найбільш важливих органів в нашому тілі. Якщо ви хочете прожити довге і щасливе життя, обов’язково піклуйтеся про своє серце. Перше, що ви можете зробити – це правильно харчуватися.


GUAM MicroBio Cellulaire Siero Idratante anti-rughe con estratti - Мікробіоклітинна зволожуюча сироватка для обличчя і шиї противікової дії купити, Київ, Україна, ціна, відгуки | Інтернет магазин COSMOHIT\nІнтернет магазин косметикиКосметикаОбличчяСироватка для обличчяGUAM\nGUAM MicroBio Cellulaire Siero Idratante anti-rughe con estrattiМікробіоклітинна зволожуюча сироватка для обличчя і шиї противікової дії\nОб'єм: 30 mlКод 34517\nGUAM MicroBio Cellulaire Siero Idratante anti-rughe con estratti - Мікробіоклітинна зволожуюча сироватка для обличчя і шиї противікової дії\nДо складу засобу входять екстракти сертифікованих органічних рослин, які відповідають нормативам CCPB (є однією з найвпливовіших сертифікованих організацій в Італії).\nЗавдяки натуральним компонентам сироватка помітно покращує колір шкіри обличчя, ефективно розгладжує і зменшує зморшки, а також перешкоджає появі нових. Активно бореться з в'ялістю шкіри і уповільнює процеси вікових змін, покращує колір шкіри обличчя і робить її більш пружною.\nДаний продукт підходить для всіх типів шкіри, у тому числі для чутливої.\nБіоактивний GUAM BioActivity екстракт ламінарії, абрикосова олія, органічний сік листя алое, екстракт плодів граната, гіалуронова кислота.\nНеобхідна кількість засобу нанести на шкіру обличчя і шиї. Злегка масажуючи втирати поки ироватка повністю не вбереться.\nРекомендується застосовувати щодня вранці і ввечері. Для посиленого впливу рекомендується використовувати в комплексі з GUAM Мікробіоклітинний зволожуючий ліфтинг - крем антивікової дії для обличчя.\nВідгуки про GUAM MicroBio Cellulaire Siero Idratante anti-rughe con estratti - Мікробіоклітинна зволожуюча сироватка для обличчя і шиї противікової дії


Як вибрати правильну змивку для видалення старої фарби | Ремонт та вироби своїми руками\nЯк вибрати правильну змивку для видалення старої фарби\nЩоб отримати високоякісне лакофарбове покриття на будь-яких поверхнях необхідною умовою вважається підготовчі заходи для поверхні, які при присутності старих шарів ЛФМ неодмінно варто зняти даний шар. З цієї причини може постати питання: за рахунок чого можете знімати колишню фарбу? Як грамотно підібрати змивку, так як хімічний спосіб на сьогоднішній день вважається найбільш надійним і звичайним для побутового використання? Для цих цілей потрібно ретельно розглядати, що ж є змив для фарб і на що звертаємо увагу під час вибору.\nЯк підібрати змивку для фарби?\nНайважливіше, що потрібно з'ясувати під час вибору готових складів для хімічних знять фарб – це вид фарб. Так як виробники створюють особливі рецептури для найнадійнішого впливу на деякі види ЛФМ, спробуйте з'ясувати, від якої фарби хочете позбавлятися. Якщо ж це неможливо зробити з якоїсь причини, звертаємо увагу на універсальний склад.\nДруге – це, безумовно, кошти, і тут все залежить від того, скільки хочете віддавати за готові розчини. Розкид цін на змивку широкий і безпосередньо залежить від надійності суміші: дорога змив може впливати відразу ж і може усувати досить старі покриття з самого першого разу, а при більш дешевих складах належить довго чекати. Це має через те, що доведеться повторно наносити склад на оброблювану область, і з зростаючим, порівнюючи з дорогими змивки, періодом впливу.\nДля деяких відовсмивкі достатньо 5 хв, щоб фарба відійшла, а є змивки, яким необхідно для обробки поверхностінесколько годин – можете вибрати те, що підходить щодо надійності і за ціною. Якщо не змогли з підбором, необхідно звертатися до допомоги консультантів магазинів, дізнаючись у них: чим можна зняти стару фарбу? Як грамотно підібрати змивку, відповіді на ці питання можна дізнатися у консультантів будь-яких будівельних магазинів.\nЯк застосовувати змивку для фарб?\nВсі готові склади для змивів фарб використовуються однаковим чином: за допомогою будь-якого інструменту засіб наноситься на поверхню, варто почекати зазначене в інструкції час, зняти відшарувалася фарбу, при необхідності можна повторити процес. Візьміть до уваги консистенцію змивів і область, з якої працюєте: якщо це стелі або стіни, рідкий склад не підійде, рекомендується застосовується гелеобразний склад.\nПісля того, як завершили видаляти фарбу, варто подбати і про те, щоб усувати з поверхні залишок змивки, тому що це є не кращим підставою для того, щоб наносити новий ЛФМ. Це можна зробити звичайною водою або застосовувати миючий засіб – все засновано від того, що точно застосовували, щоб знімати фарбу.


Експерти Спілки компаній фінансового посередництва в Польщі проаналізували ситуацію на ринку нерухомості країни в 2022 році та зробили свої прогнози.\nЯк повідомляє Yavp.pl з посиланням на dziennikbaltycki.pl, експерти прогнозують, що в 2022 році ціни на житло можуть стабілізуватися, але ставки по іпотечних кредитах різко зростуть.\nПричиною зростання відсотків по іпотеці стане подорожчання кредитів, які польським банкам видає Нацбанк, та рекордна інфляція, що спричинила подорожчання будівельних матеріалів і ремонтно-будівельних послуг. Як наслідок, отримати позику на купівлю нерухомості буде складніше, адже зменшиться фінансова спроможність клієнтів. Та й самі жителі Польщі більш обережно братимуть кредити, оскільки на їхньомі фінансовому стані може негативно позначитися ще й вплив наступних хвиль епідемії коронавіруса. Як вважають експерти, ця ситуація має вплинути на зменшення купівельної активності на ринку: попит на житло впаде, так само, як і зростання цін на нього. Чи так і буде? Експерти прогнозують, що відповідь на це питання може принести вже І квартал 2022 року. Ймовірне падіння цін може стати в нагоді тим, хто планує інвестувати в нерухомість.\nПевною мірою на ринок нерухомості може вплинути й державна програма “Житло без власного внеску”, яка повинна запрацювати навесні 2022 року. Є ймовірність, що велика частина доступного житла на ринку, зокрема в менших містах або з невеликим метражем, підпаде під її дію й буде швидко розкуплена.\nНагадаємо, програма “Житло без власного внеску” розповсюджуватиметься на житло вартістю близько 500 тисяч злотих. При цьому держава надаватиме гарантії до 20% від суми позики (але не більше 100 000 злотих). Детальніше про програму читайте за посиланням нижче.\nУ Польщі з 2022 року кредит на житло можна буде взяти без власного внеску\nМіж тим Нацбанк Польщі відтепер видаватиме банкам кредити зі ставкою 2,25%, що означає її підвищення на 0,5%. Це найбільш ставка, починаючи з 2014 року. Кожен клієнт того чи іншого банку, який має іпотечний кредит, незабаром отримає повідомлення з новим графіком погашення боргу, в якому будуть вказані нові суми щомісячних платежів.\n4 млн грн дали з бюджету Львівщини для кредитування житла і будівництва на селі\nУкраїна — шоста в світі за темпами зростання цін на нерухомість\nУряд пропонує дозволити приватизувати житло у гуртожитках\nЦіни на житло в Україні продовжують зростати\nУ Польщі не виключають ймовірності вторгнення РФ в Україну – ЗМІ\nПрезидент Дуда зустрінеться з президентом Зеленським\nПід час пандемії статки 10 найбагатших людей світу зросли удвічі\nРосія та Білорусь готують спільні військові навчання: названо терміни\nУ Польщі чоловік з мачете напав на людей, троє постраждалих


«Факти тижня з Оксаною Соколовою» побували на спектаклях «Ленкома»\nICTV / Факти тижня. 100 хвилин з Оксаною Соколовою / «Факти тижня з Оксаною Соколовою» побували на спектаклях «Ленкома» / 13.09.2012 11:30\nВостаннє зіркова команда Марка Захарова була у Києві аж 5 років тому. Цьогоріч у гастрольному репертуарі «ленкомівців» — дві вистави: до ідеалу обшліфований увагою московських глядачів «Вишневий сад» і прем’єрний «Пер Гюнт».\nУ день прем’єри на київській сцені в фойє театру – повний аншлаг. І це при тому, що Ібсена нерідко називають надто складним й надміру інтелектуальним. Залишаючись вірним собі, Захаров пообіцяв: «Пер Гюнт», як і решта його постановок мусить бути доступною до сприйняття кожному – незалежно від віку, інтелектуального рівня, чи соціального статусу.\nДо теми: «ЛЕНКОМ» ЇДЕ ДО КИЄВА\n«Вишневий сад» Захаров називає своєю посвятою великому Олегу Янковському. Адже про нього як і про решту тих, кого з ним вже нема – він й досі думає мало не щодня. Після смерті Янковського – роль чеховського Гаєва, на яку він був призначений, довірили одноосібно грати Олександру Збруєву.\nСам же Олександр Вікторович твердить: він – у компанії таких партнерів, як надія «ленкому» — молодий Антон Шагін, метр Леонід Бронєвой, і перевірена подруга Олександра Захарова зробить усе – щоб не підкачати.\nЯк все пройшло – дивіться далі у сюжеті.


25 березня 12:35\nТиждень.ua зібрав головні тези колишньої очільниці МОЗ.\nКолишня очільниця Міністерства охорони здоров'я Уляна Супрун в інтерв'ю "Українській правді" розповіла про захист від коронавірусу та оцінила роботу МОЗ і готовність відомства протистояти епідемії.\nСупрун наголосила, що медичні маски потрібно носити не здоровим людям, а хворим, лікарям та тим, хто постійно контактує з великою кількістю людей (касирам, водіям).\n"А, натомість, ми чуємо від керівництва МВС, що люди мають всюди ходити в масках, тобто скуповувати засоби захисту в той час, коли їх і так бракує медпрацівникам", - зазначила вона.\nВона додала, що люди малоймовірно інфікуються, коли стоятимуть у черзі в супермаркеті або на вулиці, оскільки це не є близьким контактом.\n"Наука та досвід інших країн показує, що найчастіше вірус підхоплюють не на вулиці, а вдома від інфікованих членів своєї сім’ї. Тобто більшість людей захворіли від близьких, з якими ділили спільний простір тривалий час. Коли ми кілька хвилин стоїмо в маркеті – це не близький контакт. Близький контакт – це коли люди летіли кілька годин поруч в літаку.", - сказала Супрун.\nПро масове тестування\nКолишня очільниця МОЗ заявила, що в боротьбі з коронавірусом Україні потрібно опиратися на досвід демократичних держав, а не Китаю.\n"Якщо дивитися на інші країні, які ближчі нам за демократичними цінностями, ті ж Німеччина та Південна Корея – там люди не тотально обмежені в правах. Зате там роблять масове тестування ПЛР", - сказала вона.\nСупрун додала, що в цих країнах захворіло та померло значно менше людей, "бо вони спочатку тестували тих, які приїздили з-за кордону та їх ізолювали. І коли тест показав негативний результат, людина могла спокійно повернутися додому".\nДокторка медицини виступила проти тотальних обмежень під час карантину.\n"По-перше, що ми бачимо в результаті тотального обмеження громадського транспорту – в Києві величезні затори на дорогах, бо люди всі як їздили, так і їздять, але пересіли на авто. Хоча громадський транспорт це не місце, де люди масово заражаються вірусом", - сказала вона.\nОкрім того, за словами Супрун, потрібно враховувати, як карантин відіб'ється на економіці.\n"Це все дуже погано для економіки і треба думати, як її підсилити. А в нас кажуть – спершу карантин, а пізніше подумаємо, що робити з економікою. Ні, спочатку треба подумати про ефект, який буде, а вже потім робити ті чи інші кроки", - зазначила вона.\nПро "бардак" у лікарнях\nЗа словами Супрун, якби МОЗ не реформувало первинну ланцу медицини, зараз боротися з коронавірусом було би значно складніше.\n""І якщо б зараз ми не мали сімейних лікарів, які першими спілкуються з своїми пацієнтами, визначають симптоматику, ми були би в катастрофічній ситуації", - впевнена екс-очільниця МОЗ.\nПро дії МОЗ\nСупрун заявила, що якби була міністеркою, "урядовий штаб ще в січні мав би розробити план дій, промоніторивши, що в нас є і чого бракує".\n"Якщо бракує, то звернутися до виробників, закуповувати засоби захисту, насамперед, для лікарів, а не продавати їх за кордон, як це в нас відбулося. Далі визначити маршрут пацієнта, відпрацювати чіткий алгоритм дій з первинною ланкою. Щоб лікарі розуміли, як працювати з пацієнтами по телефону", - сказала вона.\nЗа її словами, потрібно було визначити перелік лікарень, які прийматимуть людей із важкими симптомами.\n"Зараз можна було б призначити по одній лікарні, яка приймає осіб виключно з підозрою на коронавірус. І спрямувати всю допомогу саме туди. Звісно, також мати запасні лікарні, які могли б швидко перепрофілюватися", - зазначила екс-очільниця МОЗ.\nУляна Супрун, коронавірус, МОЗ, карантин


Увага дівчата! Зіркові красені зізнались, на що звертають увагу при знайомстві з дівчиною | planet-life - Part 2\nТелеведучий Григорій Решетнік\n«Що б хто не говорив, але все-таки в першу чергу чоловіки звертають увагу на зовнішність дівчини. Зараз мова йде не про розмір грудей, колір очей і довжину ніг. Я говорю про образ дівчини в цілому. Смаки у всіх різні, тому конкретного ідеалу немає. Також важливий голос дівчини, її манери, харизматичність і наявність власної думки. І, звичайно ж, природність — те, що робить її особистістю, ні на кого не схожою. Великий плюс, якщо дівчина доглянута. А ще чоловіки люблять легких і безтурботних дівчат. Я не легковажність маю на увазі, а саме безтурботність. Коли дівчина вміє не перебільшувати і не акцентувати увагу виключно на своїх проблемах».\n«Так, як моє серце уже зайняте, то на інших дівчат не задивляюсь. Проте вважаю, що найпривабливіше в дівчині — це її посмішка і погляд. Я завжди дивлюся на обличчя. Очі — дзеркало душі. По тому, як людина дивиться, можна багато чого сказати про її характер. Погляд може бути сильним, впевненим, звабливим. Якщо красиві очі доповнює щира добра посмішка, на мій погляд, дівчина завжди буде в центрі уваги».\n«Не знаю, як всі чоловіки, а я звертаю увагу на манери, зачіску, взуття та сумку дівчини. Мені подобається, коли вона виглядає загадково і не показує своїх емоцій під час знайомства. Дівчина має бути ребусом, який хочеться розгадати».