Дача. Сад. Город. Висаджуємо малину весною | ОГО\nНасправді, садити малину можна у будь-яку пору року, крім зими звісно, однак у кожному випадку варто враховувати свої особливості. Цього разу поговоримо про посадку малини саме у весняний період.\nТак, оптимальним періодом для посадки малини весною вважається середина-кінець квітня, коли бруньки на саджанцях уже набрякнуть.\nДля початку вам доведеться підготувати землю до посадки. Місце для цього краще обрати сонячне - так пагони не будуть витягуватися і залишатимуться міцними. На обраній грядці зробіть траншею глибиною близько 40 см, на дно викладіть родючу ґрунтову суміш (подвійний сульфат, перегній і верхній родючий шар землі). Якщо земля на ділянці сама по собі родюча, то можна обійтися і без добрив. Відстань між траншеями має бути не менше півтора метрів.\nСаджанці варто обирати міцні з добре розвиненою кореневою системою. Два-три пагони для куща повністю вистачить, всі інші можна обрізати. Коріння саджанців не повинно бути пересушене, у протилежному випадку його краще зволожити водою.\nВисаджують кущі малини в траншею на відстані 60 см і бажано по два разом. Можна садити і по одному кущу через 30 см. Кущі встановлюються на дно ями або траншеї, присипаються підготовленою сумішшю і ущільнюються. Потім саджанці треба рясно полити, присипати зверху пухким родючим ґрунтом.\nЧас від часу можна удобрювати малину деревною золою, але тут варто не переборщити, аби ґрунт не окислився. Крім цього, якщо саджанці малини посаджені в родючий ґрунт, то в перший рік посадки їх можна не підгодовувати мінеральними добривами. У наступні роки один раз навесні або восени вносять по 5 кілограм гною на кожен м2. На початку червня поливають малину настоєм коров'яку в співвідношенні 5:1 або курячого посліду 12:1.\nКоли кущі розростуться, для простоти догляду краще натягнути дріт вздовж траншеї і підв'язати кущі.\nЧим краще підгодовувати полуниці у березні\nАвтор: OGO.uaПереглядів: 5252\nмалина, корисні поради городникам, Дача Сад Город


Ідейно-художні особливості образів-архетипів у творчості Петра Розвозчика\nзавідуючий кабінетом літературного краєзнавства\nЗОШ N11 ступенів № 15 Біла Церква\nАрхетипи, на думку швейцарського психолога і психіатра Карла Густава Юнга, закарбовуються в пам'яті та психіці людини острівцями закодованої інформації, емоційними переживаннями, залишками енергетичного етнокультурного піднесення і дають єдиний образ психічного життя нації . Ці символічні образи сформувалися в людині під впливом колись почутої розповіді, казки, пісні, побаченого яскравого національного обряду і таке інше [1, с 13]. Є такі загальнолюдські первообрази архетипи: Матері, Отця, Душі, Мудрості, Землі, Родини, Хати, Бога, Слова, Хлібороба й Воїна-кочівника тощо.\nВідтворюючи національний характер ліричного героя, митець начебто й не замислюється над якимись теоретичними літературознавчими чи філософсько-психологічними категоріями. Таїна творчості, здавалося б, вільна від усяких канонів. Є лише умовні межі жанрової специфіки, загальнолітературні норми, а щодо творення образу, його внутрішнього змісту і словесного втілення — то це волевиявлення творчого індивідуума. У процесі творчості психіка людини, очевидно, повертається до тієї закодованої інформації, до того „національного підсвідомого”, яке в літературі розкривається переважно через архетипи.\nНайяскравіше архетипи постають у міфах, фантазіях, снах, галюцинаціях, художній творчості тощо у вигляді спрадавна стійких мотивів та асоціацій, названих Юнгом „архетипічними ідеями” [4, с.65].\nПроаналізуємо ідейно-логічні зв'язки та особливості творення образів-архетипів у ліриці сучасного українського поета Петра Розвозчика, звернувшись до трьох його самобутніх збірок — „Коні волі” (1996), „На долонях подорожника” (1998) і „Земля Світовида” (2004). Ці книги члена Національної Спілки письменників України (1998), лауреата Білоцерківської міської літературно-мистецької премії імені Івана Нечуя-Левицького (2004) „внесли новий струмінь у літературне життя Київщини”, знайшли свого шанувальника і читача, значно збагативши духовний світ кожного, хто читав ці поезії” [5, 53].\nАрхетипи поезії Петра Розвозчика, позначені великою енергетикою любові до землі та людини, доступні широкому загалу читачів і сприймаються як підсвідомо, так і на рівні логіки. Деякі образи Петра Розвозчика мають лише архетипну основу чи окремі ознаки архетипів. Усіх їх варто розглядати в контексті дослідження образів-архетипів, оскільки вони легко ідентифікуються через художню виразність.\nВажливе місце у галереї образів поета посідає образ небесного світила...\nЗбірка П.Розвозчика „Коні волі”, що вийшла друком 1996 року, наскрізь помережана сонячними образами: „запручалося сонце від болю” („Балада про пам'ять роду”), „сонце стікає струмками” („В Чуфуткале”), „шибки всміхаються сонцево” („Пробудження”), „І сонце з ґанку зійшло, зігріло кожен сонях..” („Країна соняхів”) та ін...\nПоезію „Ластівчине гніздо” автор назвав казкою, в якій розповідається про те, як ластівка вилікувала своїх осліплих пташенят соком чистотілу. Немає гіршого лиха на землі, як живому сонця не бачити. Не бачити сонця правди, сонця людського щастя — це також трагедія. В алегоричному образі ластівки-матінки — нещасна Україна, котра „діткам-осліпкам зараду” шукає. Осліп народ, страх його „затис у чор-нющі лещата” мовчання й покори. Довго шукала Україна-ненька цілюще зілля для своїх діток. Світ прекрасний, стільки в ньому „цвіту-розквіту, як сонця”, а діти — сліпі!..\nУ цьому вірші зображено одвічні митарства синів і дочок України в пошуках Сонця волі!..\nБагатшу поезію на алегоричні образи годі й шукати: ластівка, лещата, кара, цвіт-розквіт, зілля, вітер, царство гладушника, мураха, полуда, сонце, закут, небо... Переважна більшість цих образів мають архетипні ознаки.\nУ збірці „На долонях подорожника” смисловий спектр образу-архетипу Сонця поглиблюється.\n„Діти молодого дощу” — третій розділ збірки „На долонях подорожника” — по вінця сповнений любові до рідного краю, до людини і знову ж таки освячений теплом і золотом сонця.\nКолоритний верлібр „Хата” передає одвічну тугу людського серця за батьківською оселею. Цю поезію слід було б розглядати в контексті однойменного об-разу-архетипу, але, як уже згадувалося раніше, кілька поетичних образів Петра Розвозчика часто зливаються в одне ціле, підсилюючи та доповнюючи один одного, що є одним із предметів нашого дослідження також. Уданому випадку спостерігаємо ідеальний варіант такого злиття праобразів. Але нас тут насамперед цікавить образ сонця://а сонце//сидячи на призьбі //згадує //хатині //молоді //співучі //русяві коси //.\nСонце на призьбі — мати, що згадує молодість, тужить за своїми найкращими літами, коли хата ще була молода й весела. Якою любов'ю до матері, якою неземною тугою сповнені останні рядки. Сонце і мати — злиті воєдино образи-архетипи любові й тепла, плинності й вічності земного буття. Бачимо один із типових для творчості П.Розвозчика засіб творення образів-архетипів — персоніфікацію (уособлення).\nПоезія у прозі „Живу на березі космічної ріки” — гімн Всесвіту. Ліричний герой черпає з космічної ріки „помаранчевий сік життя”, купається „у золоті хвиль”. Він розуміє життєдайну силу космічної енергії, епіцентром якої є сонце. Автор творить оригінальний метафоричний образ „сонцеспаду”: //Господи-Всесвіте, дякую тобі, //що поселив мене, людину, //біля рятівного сонцеспаду //.\nУ циклі „Різдвяні мотиви” центральний образ — зимове сонце: // Прокинувся //ранок Різдвяний, //сонця паляницю зав'язав //у снігову білу хустку //і несе вечерю //до бабусі Зими. //А бабуся онука чекає, //морозів із клуні не випускає, //віхолу при в 'язала до тину, // щоб не злякала дитину.\nНевеличка за обсягом поетична казка. Немає в ній, на перший погляд, чітко означеного образу-архетипу Сонця, але його прадавній дух, безперечно, присутній. І знову через маленьку образну деталь, порівнюючи сонце з хлібиною, поет підкреслює його життєстверджуючу силу. Автор творить персоніфіковані образи Різдвяного ранку й бабусі Зими, од яких віє живим фольклорним теплом. Читаючи таку поетичну казку малюкам, виховуємо любов не лише до поетичного слова, а й до родини, роду свого та народних традицій і звичаїв.\nНа наш погляд, саме з творів такого ґатунку, такого художнього рівня мають складатися шкільні читанки.\nУже сама назва першої поетичної книги Петра Розвозчика „Коні волі” складається з органічного поєднання двох поширених архетипів. І мало ймовірно, що під час пошуку назви збірки поет перебував у полоні якогось термінологічно-понятійного кола. Він просто творив образ під впливом отого „колективного несвідомого”, що визначає національний характер. Іноді це образи-символи, іноді — архетипи! Часто межі між цими двома видами образів встановити неможливо. Петро Розвозчик надає перевагу таким різновидам металогічного типу художнього образу, як символ, алегорія, підтекст. Якщо ж говорити про основні образи-архетипи збірки „Коні волі”, то варто виділити насамперед такі: Душа, Рід, Пам'ять, Джерело, Дерево, Мати, Тополя, Бог, Яничари-манкурти, Пращури, Мудрець, Серце, Вітер, Дорога, Кайдани, Воля, Хмари, Сніг, Коні, Зорі, Вікна, Хата, Криниця, Космос, Соняхи, Грім, Січ, Козак, Кобзар, Вогонь, Дощ, Скрипка, Ріка, Ніч...\nОбрази коней у творчості поета зустрічаються нечасто, але це образи вагомі, неодмінно пов'язані з історичним минулим краю. Наприклад, у циклі „Химерні пейзажі” є поезія „Хмарохан”: // Роз'ядрюють грозу ординські коні, //витоптуючи пасма виднокола... У цих рядках метафоричне відображення грозового неба. Здавалося б, звичайний образ, але додавання епітета „ординські” поет творить яскравий архетип історичної пам'яті. Звернімо увагу: лише один епітет — і вже образ-архетип.\nУ поезії „Коні волі” — справжній образ-архетип. І докір, і гнів, і заклик, і біль у серці поета; //А нащадки — коней волі, // необачні, розсідлали...//Де ж ті коні воронії, //що козацьку силу знали?.. // За Дніпром іржуть десь коні.//За Дніпром? Чи за віками? Цей архетип бере свій початок з фольклору, де образ буйногривого коня вороного завжди був символом волі і лицарства!\nВикористання фольклорних джерел — один із улюблених П. Розвозчиком засобів творення об-разів-архетипів.\nТаким чином, у творчості поета спостерігаємо образи-архетипи — епізодичні і глибинні, знакові. Одні творяться за допомогою вагомих художніх деталей, інші через яскраву метафору, що червоною ниткою пронизує весь твір, а то й книгу.\nГоловний мотив збірки „Коні волі” — це повернення до історичної пам'яті, до джерел національної самосвідомості народу. Зображуючи сучасний світ з усіма його проблемами, автор неодмінно заглиблюється в минуле, звертається до витоків праслов'янської духовності. Стрижнем національного поет вважає „пам'ять роду”.\nУкраїна сьогодні відірвалася від свого правічного коріння, і тільки духовне повернення до минулого, до вільного духу предків має дати співвітчизникам силу для розбудови та відродження нації.\nУ вірші „Балада про пам'ять роду” П. Розвозчик згадує окремі епізоди на шляху історичного митарства народу. Пам'ять роду складається з радощів та болю. Саме історична пам'ять про пережите лихоліття має об'єднати народ у монолітну силу. Автор вибудовує архетип Роду, використовуючи художні прийоми, притаманні романтичним баладам: // Тінь чорнобильська, атомнокрила //мого сина живцем спалила...//Відродись, мій любистку, //України зеленим вітрилом! //... Не вернувся з походу мій прадід, //бо татарська стріла його смерті запрагла. //А він став джерелом... //Пий із нього, мій роде, пам'ять//. У першій із наведених строф для творення образу Роду, що має відродитися з попелу, поет використовує контраст кольорів — темний, що є символом смерті, і зелений — колір життя.\n„Серед кольорової гами поезії сучасного українського поета Петра Розвозчика, — зазначає в літературному дослідженні „Образотворча функція кольорів у поезії Петра Розвозчика” Н. Мочалова, — важливе місце поряд із класичним чорним і білим посідає зелений — колір росту, цілительної енергії й перемін” [4, с 53].\nІ це справді так: колір у творенні образів-архетипів відіграє особливу роль і вартий окремого детального дослідження. Це ще один прийом зображення образу-архетипу в поезії П. Розвозчика.\nПоет скрізь шукає сліди минулого. Навіть на скелях кам'яних ліричний герой читає „далеких віків мемуари бліді”, прагне проникнути в глибінь віків, щоб осягнути найсвятішу для нього таїну: //Мій предку, гукни, //на якій глибині //шукати стежок до тебе.\nУсе підвладне часу: //Ріку мого роду (що в пам'ять тече) //знекровлює час, як вампір („Я весла згубив...”).\nПричину знекровлення „ріки пам’яті” автор радить шукати в „душах наших сліпих”.\nСвою неприкаяну душу ліричний герой вірша „Господи-Боже Ісусе Христе...”споряджає „у пращурів степ”, щоб знайти світлі дні минулого, запалити з них „велику свічу” і „при святому вогні роду потлумлену душу відчуть!”\nДуша митця не знаходить спокою, прагне спілкування з предками, уява вимальовує колісницю Часу, що здатна перенести ліричного героя в минулу епоху: //Пам'ять у відчаї кличе //згаслих віків обличчя: //— Проторохкоти, коліснице, //як ні, то хоча б наснися! („В Чуфут-Кале”).\nНадзвичайно широкий діапазон має образ Роду — від сімейних, кровних зв'язків до великого роду діаспори: //Земля моїх предків — живлюща земля — //дарує безсмертному родові силу. //Моя Україна, як мати до сина, //до мене вустами віків промовля... // І в буйно хрещатий, цупкий візерунок //діаспора роду мого розрослась („Вустами віків”).\nПам'ять Роду в Петра Розвозчика — це не лише символічно-узагальнений образ-архетип, не лише суспільно-філософське узагальнення, це ще й пам'ять про конкретних осіб, видатних людей, що уславили рід, захистили, зберегли його. Великого Кобзаря поет називає „Спасителем роду”: //Шляхами//лункими//зустрічала //свого Мудреця //Україна. //Спасителя //Роду... Поезія „22 травня” повертає читача до подій позаминулого століття — перезахоронения праху Пророка України Тараса Шевченка, що воскрес як Великомученик!\nУ вірші „Біля скелі Довбуша” розповідається ще про одну історичну постать, змальовану поетом у тому ж ідейному напрямку. Це Олекса Довбуш, народний месник, захисник покривдженого роду, що загинув „від кулі проклятої, ницо-підступної”.\nЧасто в поезії П. Розвозчика з'являються реальні образи Дніпра, Карпат, Хортиці, Великого Лугу... І це все обереги Роду.\nЗгадує автор і легендарний образ козака Мамая: //Вкраїна почула й прийшла, //хитаючись, мов ковила: //— Мій сину Мамаю, //я сили не маю, //та маю надію в журі: //віки порятують наш Рід...\nОтже, поет вибудовує архетип Роду через узагальнено-символічні образи й водночас на конкретному історичному матеріалі.\nОдним з найпривабливіших образів-архетипів у ліриці Петра Розвозчика, на нашу думку, є образ Хати. Він асоціюється з дитинством, теплом і затишком, радісною і печальною усмішкою матері, духом предків.\nЧому людину на схилі літ так невідворотно тягне до батьківської оселі?.. Одвічна загадка людського буття...\nБатьківська хата для П. Розвозчика — центр Всесвіту. Звідси починається життєва дорога, тут започатковується духовність...\nХата — жива істота. Вона має душу й тіло. Людина творила оселю за своєю подобою. Тут „шибки всміхаються сонцево”, „старечі очі сльозяться в зажурі” (метафора лежить на поверхні, але її привабливість і значимість від цього не зменшуються. Вона зрозуміла, вона близька, бо від неї віє теплом і любов'ю).\nЗбірка „Коні волі” завершується поезією „Мандрівка на острів дитинства”. Спочатку поет змальовує дорогу, що також є образом-архетипом, а далі повертає читача до образу рідної „хати”. Цим він підкреслює, що духовні сили людина черпає з глибин отчої оселі, землі предків. Повернення до отчого дому дає людині снаги, що вливається в її організм життєдайними соками.\nБатьківське обійстя, де вперше ступнула дитяча нога, — найсвятіше місце на землі, що пробуджує особливий трепет людської душі : //Підходжу до хати. //Подвір'я заснуло. //А хвіртка впізнала, //до рук приторкнулася смирно. //По хвилі озвалася й шибка.\nУособлення „подвір'я заснуло”, „хвіртка впізнала”, „озвалася шибка” — настільки природні, що забуваєш про переносне значення слів, бачиш перед собою лише живий образ — чуттєвий, слуховий, дотиковий.\nУ батьківській хаті людина переосмислює свої діяння, батьківська оселя дає спочинок од суєти мирської, повертає у далеке минуле, що ніколи не повернеться: /// батьківська хата гойдає //мене і нашіптує сни, //далекі, забуті, дитячі...\nНа перших сторінках збірки „На долонях подорожника” читач зустрінеться з художньо довершеним верлібром „Хата”. Це метафора од першого й до останнього слова.\nПоезія, сповнена смутку й трепетної тривоги, несе в собі знакові символи. Самотня селянська хата, забута синами, що „нестерпно довго вибираються з полону забуття”, — це гіркий символ України, національної трагедії.\nЗабули сини про рідну хату, що, оповита тугою, згадує „молоді співучі русяві коси”. Та десь у глибині душі поета бринить надія, що сини повернуться. А поки що хата сумує: //Підстеливши //під хворі коліна //споришеве рядно //запнута //темною хусткою //стріхи //молиться вікнами //хата...\nОбраз-архетип селянської Хати дуже вагомий і яскравий. Цей образ не може не чіпати людського серця, його патріотичних струн. Він пройнятий тривогою про повернення сучасників до власних витоків, без чого не має майбутнього жоден сущий на землі народ, бо саме ці витоки живлять парость духовності.\nУ цій поезії образи Хати і Матері — нероздільні: //а сонце //сидячи на призьбі //згадує //хатині //молоді //співучі //русяві коси.\nЗвернімо увагу на яскраві слухові та зорові деталі — „співучі” та „русяві”. За допомогою цих деталей творяться найсуттєвіші образи. А зорова деталь „русяві” є визначальною для поєднання двох образів — матері й хати.\nОбраз-архетип Хати постає і в циклі Україна”. Батьківську хату морено голодом, палено війнами, терзано репресіями, а вона вижила усім ворогам на зло: //3 вишиванок-хаток //стали висмикати //і нитки барвисті, //й душі норовисті...//Правнуче нащадку, //розпізнай катів. Зорова деталь „нитки барвисті” уособлює в собі безмежний світ українського фольклору, побуту та звичаїв. Через цю значиму й неповторну деталь поет передає всю трагедію українського роду — заборону мови, переслідування поетів і художників, голодомори та репресії. П. Розвозчик нагадує про віковічне винищення цвіту нації.\nДеталь настільки значима, що без неї образ-архетип Хати, а отже й України, взагалі в цій поезії не відбувся б.\nДитинство, криниця, батьківська хата до глибини проймають бентежну душу поета. З любов'ю і трепетом він ступає на священне батьківське обійстя: //Коліньми натискаю //на цямриння //і поквапцем зазираю //в люстерко джерельця //там хлюпочеться //моє далеке //безтурботне //дитинство //обережно зачерпую його //лопуховим кухликом//і несу//через притихлу долину //в батьківську хату („Коліньми натискаю на цямриння”).\nЗ маленької батьківської хатини виростає значимий образ-архетип Хати. Поет ніби наголошує, що велика Хата-Україна складається з безлічі батьківських осель. Непомітно, невимушено поет підводить читача саме до такого висновку.\nОбраз-архетип хати у збірці „На долонях подорожника” завершується акровіршем, у якому звучить гіркий докір онукам: //Хтось її збудував, заселив. // А тепер тут живуть онуки...//Той, забутий, тесав її, склив, //А онуки сидять, склавши руки...\nАрхетип ДушіОдним з найпоширеніших образів-архетипів у творчості П. Розвозчика є образ Душі. У збірці „Коні волі” цей образ багатоплановий і надзвичайно вагомий! Про цю збірку поет А. Королів відгукнувся так: „Це поезія великої туги за втраченим...! тривоги. Найперше — тривога за душу людини...” [З, с.4].\nВчитаймося в цикл поезій „Струни мого „я”. На вістрі „сьомої струни” звучить визначально: //Душа — це храм. А тіло — суєта? //Суєтний храме мій, страждань Христа //не опогань. Душа — це те святе й високе, що людину робить Людиною.\nУ поезії „Вічності душа недремна...” ліричний ге-рой стверджує: //Я нарешті звівся на весь зріст. /// душі //не личить // більше //спати!\nПоет згадує про одвічні Карпати, які є символом величі й нескоримості вкраїнського духу, оберегом Нації. Невипадково автор цих рядків зливає докупи два образи — Гір і Душі, використовуючи для цього не просто прийом оживлення, а вищу форму уособлення — одухотворення: //Я — в Карпатах, де і люди, й гори //Мають душі непідкупно-горді.\nДуша мусить бути гордою і працьовитою, наполегливою в пошуках істини: //Ідуша — століть важезну браму //відхиляє, //і, тремтячи, //зазирає: //що там?//О історіє святая!\nНе обминув П. Розвозчик і Душі козацької: //Десь за порогами часу //душі козацькі не сплять: //бачиться їм дуже часто //хортицька рідна земля, //та, неспоганена й дужа, //і неприступна й свята, //та, що всі лицарські душі //кликала в бій! Лицарі України недремним оком і досі пильнують рідну землю, вболіваючи за долю нащадків. Заходить мова про душі козацькі — з'являється архетип Хортиці, що є історичною душею козацтва. Недаремно полювали на неї царські воєводи. Нищачи Хортицю, прагнули знищити дух козацький і душу.\nКозаки, Хортиця, Душа — ось іще один смисловий зв'язок між архетипами.\nВикористовує П. Розвозчик і такий рідкісний у ліриці прийом творення архетипних образів, як іронію. Легкою іронією пройнята вишукана метафора: //схопивши душу, наче капелюха, //мандрую в нетрі самозабуття...(„Коли мене осмикують щоразу...”). А далі поет порушує актуальну проблему „роздвоєності душі”: //Блукаю. Спотикаюсь... І торкаюсь//гілок душі, тернової, чужої... //Ба, ні, своєї! Але що це?//Моя душа мене не впізнає...\nНайважливіше в цій драматичній ситуації — віднайти своє „я”, відродитися. А порятує людину в цьому випадку — віра: //Душе, вогонь і спокута — //то твій рятунок, згорай //в полум'ї віри!\nТак митець вільно входить у площину ще одного праобразу — Віри. Бо яка ж то душа без Віри, без Бога.\nЗберегти душу, не зрадити їй — то святий обов'язок людський! А душу має все на землі: і Людина, і Всесвіт, і маленький журавлик, що відлітає у вирій. Не мав би той журавлик душі, не повертався б у рідні пенати: //Ой матусю, глянь: у вирій //відлітають журавлі, //увібравши в душу щиру //казку рідної землі („Ой матусю, глянь: у вирій”).\nЛіричний герой цієї поезії Петра Розвозчика глибоко вірить у народні легенди, повір'я, у те, що душі переселяються в зорі і живуть вічно: //Предки долю рятувати //від принижень, глуму й зрад. //На небеснім п'єдесталі //душі їх тепер зорять.\nОднак образ-архетип душі в ліриці П. Розвозчика не містичний, а реально-історичний. Душа — це першооснова життя, ядро духовного існування. її таємниці заховані в далекому минулому, яке ще належить повернути нащадкам.\nЩоб збагнути себе, мусимо полинути до витоків, маємо осягнути, зрозуміти своє місце та призначення на Землі й у Всесвіті. І лише тоді станемо народом гордим, багатим духовно.\nЯк бачимо, переважна більшість образів-архетипів у поезії П. Розвозчика внутрішньо взаємозв'язані, переплітаються, трансформуються, доповнюють один одного.\nПоет намагається пробудити душу свого сучасника від сплячки, від байдужості й черствості, відродити в ній духовні цінності й традиції, без чого зростання національної самосвідомості неможливе.\nОбраз Матері — досить різноплановий. Це і образ неньки, що на світ благословила, і образ України-матері, і Хортиці-матері, і Матері-Берегині Роду.\nОбраз-архетип України-матері бере свій початок зі звичайного образу жінки-матері.\nПовернення до історичного минулого, до періоду славного козацтва є взагалі характерним для творчості автора, який завжди тісно пов'язує сучасне з майбутнім: //А гуркіт порогів //десь у козацькій добі //творить симфонію грому//на чорториях Дніпра. //Жде запорожців додому //Хортиця-мати стара („Хортиці серце німіє”).\nА ось іще один приклад тісного переплетіння образів — Роду, Берегині і Матері: //А крислатий мій рід з далини: //— Схаменись! //І Оранта — у вічі! І мати — у сни... („Задихаюсь в утомі бетонного літа”).\nЗаслуговує на увагу образ „крислатий мій рід”. Через цей-яскравий метафоричний епітет автор передає свою шану й повагу до великого Роду українців, до Роду, що був недолею розпорошений по всіх земних світах. Ці рядки, сповнені внутрішньої сили, несуть у собі тривогу за майбутнє.\nПоет стверджує, що мірилом усіх людських чеснот є Мати. Внутрішня динаміка, психологічне навантаження творяться за допомогою синтаксичних засобів: спонукальних і неповних речень.\nОтже, спостерігаємо тісне переплетіння, органічний зв'язок між образами-архетипами, які доповнюють один одного, трансформуються тощо.\nОдна з особливостей творчості Петра Розвозчика полягає в тому, що його образи (в тому числі й архетипні) часто простежуються пильним читачем поміж рядків, що дає широкий простір для польоту філософської думки.\nУ вірші „Дорога” однойменний образ-архетип персоніфікується. Він сповнений динаміки, руху: дорога — „міркувала”, „зраділа”, „бігла-бігла”, „спинилася”, „ускубнула трави”, „помандрувала”...\nВражає неабияка фантазія митця: дорога на овиді стає продовженням сонцетворної веселки, від якої вся поезія райдужно повниться теплом, світлом і якоюсь казково-дитячою щирістю: //Ой зраділа ж дорога, //мов коза круторога, //ускубнула трави, //обминула рови, //біля овиду //стежкою //стала //і //на райдугу //помандрувала.\nУ звичайних речах автор бачить незвичайне, казкове. Це покликання справжнього поета — бачити світ по-особливому, через призму образів. Але за тією начебто легкістю форми і змісту стоїть філософське осмислення буття, зображується кінець життєвого шляху, що переростає у стежечку, а далі відходить у небо. І ніякої трагедії, ніякого розпачу.\nЧому нас обминає доля? Чому так багато негараздів? Бо згасла любов: до ближнього, до роду свого й коріння, до Всевишнього...Чому зміліла ріка любові? Бо пересохли джерела, замулились витоки духовності...Але наш народ, як і все людство, не загине — його врятує незглибимість краси і мудрості, духовна одержимість і справжня віра у найвищі, найсвятіші ідеали.\nТакі основні мотиви збірки П. Розвозчика „Земля Світовида”. Книга сповнена шевченківською тривогою за долю України й тютюнниківською любов'ю до людини. У збірці багато самобутніх образів, наповнених глибокою мистецькою філософією, живописною виразністю і пластикою. Автор дає новий імпульсі улюбленим образам-архетипам Дороги, Степу, Коня, Неба, Сонця, Часу, Матері, Бога, Душі, Долі та ін.\nСеред творів нової книги є чимало притч, які свідчать про високі художньо-естетичні смаки майстра і його життєву мудрість.\nПоет прагне прихилити душу сучасника до первозданного, одвічного, що має стати джерелом відродження духовності нашого народу [2, с 13].\nЛауреат Національної премії імені Тараса Шевченка Дмитро Кремінь так відгукнувся на нову збірку автора: „Петрові Розвозчику в книзі „Земля Світовида” дивним чином пощастило уникнути традиційної баркароли, кобзи чи бандури з гітарою на-впереміш, і книга вийшла цільною, образно монолітною, хоча тут є навіть поезії дочорнобильських часів (1983), не кажучи про вісімдесяті та дев'яності — як протоукраїнські за календарем і поетичним відчуттям. Тонко відчуваючи всесвіт і маленьку билину, поет не зрікається поетичної школи, віртуозної алітерації та ламаного ритму, тягне його й до зорової, графічної моделі, як-от у поезії „Сини Світовида”.\nМудро вибудовано „храм книги”: „Речитатив дороги”, „Ватра на овиді”, „У сітях часу”, „Незглибимість”.\nМені дуже радісно, що в історичній Білій Церкві, театральній і літературній оазі над Россю (звідси Ю. Ковалів, тут — В. Міняйло та ін.) живе і творить обдарований, витончений поет П. Розвозчик”\nУ збірці „Земля Світовида” з-поміж інших вирізняється образ-архетип Дороги.\nДорога — це доля людська... Дорога та буває довгою і короткою, важкою й легкою, буває дорогою, а часом — вузенькою стежиною. І людина мусить іти тією дорогою життя — то простувати твердим гостинцем, то продиратися глухими нетрями. Поет вірить у долю, від якої не відректися і не втекти: //Нерозлучна //зі мною //примхлива //стежка: //то бабусею //втомлено //горбиться, //то нагору //дівчам //поспіша...\nТак, мінлива доля людська. Для відображення тієї примхливості автор використовує метафоричні образи бабусі й дівчинки.\nАле сам поет на долю не нарікає. Хай уже буде така, яку Бог послав. Пестливі форми іменників надають образам щирості й теплоти, правдивості.\nЦікаво, що жодної згадки про дорогу. Але це не що інше як образ-архетип Дороги — Долі людської. Поет не розтлумачує свої образи. Він залишає читачеві вибір, право на власну думку.\nНіби мимохідь виринає образ дороги і в іншій мініатюрі, рядки якої, безперечно, мають глибокий філософський підтекст, як, власне, і вся збірка: //Зачерпну //повну //пригорщу //літа //і неначе //коня //вороного//серце //скупаю //перед //дорогою //може //встигну //тоді //наздогнати //себе. Поет стверджує, що людина знаходиться весь час у дорозі і, буває, втрачає сама себе в шаленому русі життя. Вона мчить, летить, поспішає... То відстає від життя, то переганяє час. І лише в кінці дороги, як зазвичай, „наздоганяє себе”. І чим швидше людина себе наздожене, тим швидше настане час прозріння, мудрості...\nОбраз дороги проходить через усю творчість П. Розвозчика, творячи в результаті багатогранний образ-архетип.\nЧасто у своїй творчості автор повертається до первозданного, одвічного. Розумом він сприймає цивілізацію, але в причаєній душі відчувається ностальгічна любов до всього незайманого, дарованого щедрістю Творця://Звільнилась//дорога//з тісної,//старезної//шкіри //гудрону //і легко, //в'юнисто //помчала //кудись //у привілля степів. //А шини, //що досі //гриміли//по ній//мегатонно, //тепер забобонно//притихли, //зніяковіли — //слухають //речитатив //над //золотим //материнством //нив... („Речитатив дороги”).\nЦе вже дещо інший тип образу-архетипу Дороги. Польова сільська дорога близька й рідна поетові. Його серце хоче чути не гул „шкіри гудрону” , а золотий „речитатив” материнства нив. Автор кличе сучасника не просто в „дорогу”, а до осягнення людиною глибин і значимості первинного. Тут „дорога” — це шлях до самого себе, до очищення, до свободи...\nП. Розвозчик належить до когорти романтиків, що мріють змінити світ, зберегти його первісну красу для майбутніх поколінь...\nОбразний світ лірики цього митця — явище оригінальне й неповторне. Це не просто майстер римованого вірша чи верлібру, а творець своєрідної високохудожньої поезії, яка піднімається, як пишна українська паляниця, „на дріжджах” образів-архетипів.\nНайхарактернішою ознакою образотворчого стилю П. Розвозчика є метафора, де особливу роль відіграє художня деталь.\nТворчість Петра Розвозчика — це глибокі роздуми над життям та його одвічними проблемами. Особливо багато філософських міркувань — в образах-архетипах, сама природа яких змушує мислити, зіставляти, робити висновки.\nУ кожному образі лірики П. Розвозчика слід шукати глибини, кожен його образ-архетип — символічний, знаковий.\nАвтор постійно перебуває у пошуку нових цікавих паралелей, з яких виростають оригінальні метафори, а далі й образи-архетипи, які не завжди лежать на поверхні. І добре, що є така поезія, котра не дає душі й розуму дрімати.\n1. Бійчук Г. Актуалізація архетипів національного підсвідомого засобами художнього слова. На матеріалі творчості Тараса Шевченка// Дивослово.— 2005. — №10. —С 12—18.\n2. Дідківський В. З любов'ю до людини // Майдан-брок. — 28 жовтня 2004. — С12—13\n3. Королів А. Поезія ніжності, тривоги і надії// Радосинь. — 1997.— №3.— С.4\n4. Літературний словник-довідник / За ред. Гром'яка Р., Коваліва Ю. — К.: Академія, 1997.— 752 с.\n5. Мочалова Н. Образотворча функція кольорів у поезії Петра Розвозчика // Рідна школа. — 2005. — № 910. — С 53-57.\n6. Юнг К. Г. Аналитическая психология и психотерапия. — Санкт-Петербург: Питер. — 2001. — 512 с.


Лава, що розплавлює Ford Mustang. Як вулкан на Гаваях нищить все на своєму шляху - новини Еспресо TV | Україна\nEspreso.tvСвітЛава, що розплавляє Ford Mustang. Як вулкан на Гаваях нищить все на своєму шляху\nЛава, що розплавляє Ford Mustang. Як вулкан на Гаваях нищить все на своєму шляху\n8 травня, 2018, 12:53\nЛава з вулкана Кілауеа тече по вулицях великого острова Гавайського архіпелагу, знищуючи все на своєму шляху\nПро це пише TVNZ.\nВисока активність виверження триває вже кілька днів. Вулкан спалив 26 будинків, торкнувся так чи інакше життя близько 2000 жителів острова і розплавив як мінімум один Ford Mustang.\nЛава тече дуже повільно. Її швидкість зараз - близько 1,6 км / год, але на острові зафіксовано вже 10 тріщин, з яких б'ють фонтани лави, що іноді досягають семидесятиметрової висоти. Хоча лава рухалася до машини вкрай неспішно, ніхто не ризикнув прибрати її з траєкторії розпеченого потоку, і Ford був приречений.\nУ регіоні оголошено евакуацію, свої житла покинули 1,7 тисячі осіб. Біля вулкана утворилися не менше дев'яти тріщин. Раніше повідомлялося про викиди вулканічного попелу і землетрус магнітудою 6,9.\nЗ XIX століття Кілауеа популярний у художників всього світу, через нього виникла так звана "Вулканічна школа" живопису. Наразі очевидці публікують в Мережі вражаючі відео з виверженням Кілауеа.\nНазва вулкана Кілауеа перекладається як "вивергається, вихлюпується". Висота гіганта - 1247 метрів над рівнем моря, однак якщо рахувати від основи, що знаходиться на дні Тихого океану, висота Кілауеа складає близько 6800 метрів.\nВулкан за історію спостережень вивергався безліч разів. Перше задокументоване велике виверження відбулося у 1790 році, остання активність почалася ще 3 січня 1983 року, і триває по теперішній час. У фазу нової інтенсивності вулкан вступив 6 березня 2011 року.\nТурнір пам'яті росіян, які воювали за кордоном: мер Глухова звернеться до СБУ через виступ місцевих волейболістів в Росії\nДвом російським шпигунам повідомили про підозру через вербовку громадянина України\n"Нафтогаз" знизив ціни на газ для промисловості у березні на 12-15%\nСиноптик Наталка Діденко попередила, коли чекати на опади в Україні\nВ Ірані стрімко зросла кількість інфікованих на коронавірус, двоє померли\n"Ювентус" прагне купити зіркового форварда "Ман Сіті"\n"Це не Хілтон", - Геращенко розповів про умови утримання евакуйованих з Китаю\nVictoria’s Secret продають: $1,1 млрд від продажу скерують на погашення боргів\nСутички в Нових Санжарах: поліція відкрила п'ять кримінальних проваджень , - Геращенко\n"Шпіцберген - територія Норвегії": в Осло відповіли на закиди російського МЗС\nВ єдину школу у Нових Санжарах батьки масово не пустили дітей після евакуації українців з Китаю\nПенсія 83% українців нижча за фактичний прожитковий мінімум, - Мінсоцполітики\nДубілет закликав бізнес не зберігати два типи паперів\nУ світі від коронавірусу померли вже 2247 людей, понад 76 тис. - інфіковано


У Литві розпочалися спільні з військовими США навчання — 5 канал\nУ Литві розпочалися спільні з військовими США навчання\nНа полігоні "Пабраде" в Литві розпочалися бойові стрільби із застосуванням американських танків "Абрамс".\nНа тренування до країни прибули нові підрозділи зі США. Їхні навчання відбуваються за планом ротації військ альянсу НАТО в країнах Балтії. 150 американських військових спільно з литовцями відпрацьовують навички маневрування та швидкого розгортання мобільних груп військ.\nЗагальна програма тренувань розпланована до 2017 року. Вона передбачає створення системи оперативного захисту союзників НАТО на східному кордоні.\nНагадаємо, у березні розвідка Литви повідомляла, що РФ може зважитися на застосування "прихованих військових засобів" проти однієї з країн - членів НАТО, хоча вона і не в силах почати відкритий військовий конфлікт проти Альянсу. Такі дані були представлені в оприлюдненому звіті Другого департаменту оперативних служб при Міністерстві оборони Литви.\nКабмін хоче істотно знизити оренду житла у великих містах\nНідерланди збираються відновити пошуки останків жертв катастрофи літака на Донбасі\nСША НАТО Литва навчання\nЛитва призупинила розгляд заяв про надання притулку громадянам України\nЛитва відновила військовий призов через агресію Росії


Допомога у пошуку праці | Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю\nДопомога у пошуку праці\nОпубліковано 10 грудня 2008 року о 09:03\n2 грудня у приміщені Полтавського міського будинку культури міський центр зайнятості проводив ярмарок вакансій для осіб із інвалідністю. У заході брала участь заступник начальника відділу Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Прохорова Н.М., а також представники районних управлінь праці м. Полтави, центру медико-соціальної експертизи.\nІз числа роботодавців до участі були запрошені представники полтавських підприємств КП ”Полтаваелектроавтотранс”, ТОВ ”Юнсон”, ЗАТ ”ПОЕЗ-КернелГруп” , ТОВ фармакологічна компанія ”Юнсон” та інші.\nБагато людей зацікавилися цим заходом і відвідали його.\nЛюди із особливими потребами мали нагоду отримати консультації стосовно діючого законодавства по соціальному захисту інвалідів у представників органів державних установ.\nДля бажаючих знайти роботу теж було багато цікавої інформації. Крім спілкування з роботодавцями, присутні подивилися фільм про Всеукраїнський центр професійної реабілітації інвалідів м. Лютіж, пройшли тестування на комп’ютері по обраній професії, отримали буклети із різноманітних питань.\nБуло відмічено, щоразу ярмарок вакансій користується все більшим попитом серед осіб із обмеженими фізичними можливостями.\nВручення ключів від автомобілів на Волині\nДієві заходи на Рівненщині


До них також поставили й комплекти реактивів та контрольних матеріалів. Постачання реактивів планують й надалі, адже, відповідно до договору, реактиви поставлятимуть у медзаклади частинами ще п’ять разів з інтервалом у два місяці.Така особливість поставкипов’язана з тим, що реактиви мають обмежений термін придатності.\nУ квітні 2018 року Громадська організація «Київський економічний інститут» (Київська школа економіки) та управління охорони здоров’я Волинської ОДА підписали меморандум про співпрацю заради реалізації успішної реалізації проекту Світового банку в області.\nМама Показати IP 18 Липня 2018 09:25\nА діткам? В перш чергу таке обладнання дуже потрібно для дітей. В них хвороба розвивається миттєво і дає змогу вчасно діагностувати і надати допомогу. Проте, для інвалідів війни??? в госпіталь поставили. Цікаво, хто визначав пріорітети і чи можна змінити місце розташування?


Центрувати креслення - Visio\nПримітка.: Якщо креслення не відображається в центрі, коли друкується, сторінка креслення та папір принтера можуть відрізнятися від розміру та орієнтації. Зіставте розмір сторінки креслення з розміром паперу принтера, а також центр креслення на папері принтера. Щоб отримати докладні відомості про зіставлення розміру сторінки креслення зі своїм розміром сторінки принтера, перегляньте статтю змінити розмір сторінки креслення або принтер.\nУ програмі Visio можна Центрувати фігури на сторінці креслення.\nФігури центру на сторінці креслення\nУ кресленні виберіть фігури, які потрібно Вирівняти по центру. Для цього виконайте наведені нижче дії.\nПеретягніть рамка вибору навколо всіх фігур, які потрібно Вирівняти по центру.\nУтримуючи натиснутою клавішу SHIFT, клацніть усі фігури, які потрібно Вирівняти по центру.\nНа вкладці основне натисніть кнопку Вирівняти > Центрувати центр.\nЦентрувати сторінку креслення на папері принтера\nНа вкладці Конструктор клацніть запускач діалогових вікон поруч із пунктомПараметри сторінки.\nНа вкладці Настроювання друку в розділі масштаб друкунатисніть кнопку Автодобір, а потім введіть 1 у полях аркушів і аркуш (и) .\nНа цій же вкладці Параметри друку натисніть кнопку Настроювання.\nУ розділі маленькі кресленнявстановіть прапорець по горизонталі по центру , по центру по вертикалі або обидві, а потім двічі натисніть кнопку OK .\nЩоб попередньо прослухати креслення в надрукованій сторінці, у меню файл виберіть пункт Друк.\nУ кресленні виберіть фігуру або виберіть кілька фігур, виконайте наведені нижче дії.\nНа вкладці основне натисніть кнопку розташування > центру вирівнювання.\nЩоб попередньо прослухати креслення в надрукованій сторінці, у меню файл виберіть пункт Друк > попередній режим.\nУ Microsoft Office Visio 2007 можна Центрувати весь рисунок на сторінці креслення або лише вибрані фігури.\nЦентрувати креслення на сторінці креслення\nУ меню фігура виберіть пункт Центрувати креслення.\nНа сторінці креслення, що містить фігури, потрібно вирізати фігури, зменшити масштаб, а потім знову вставляти фігури на сторінку креслення.\nКлацніть інструмент " вказівник " , а потім виберіть фігури, які потрібно Вирівняти по центру, виконайте одну з наведених нижче дій.\nУ меню редагування натисніть кнопку вирізатиабо натисніть клавіші CTRL + X.\nНа панелі інструментів Стандартна клацніть стрілку поруч із полем панель інструментів масштабування а потім виберіть пункт сторінка.\nУ меню вигляд наведіть вказівник миші на пункт масштаб, а потім виберіть усю сторінку.\nПерейдіть на вкладку Параметри друку , а потім у розділі масштаб друкунатисніть кнопку Автодобір, а потім введіть 1 у полях аркушів і аркуш (и) .\nНа вкладці Настроювання друку в розділі папір для друкунатисніть кнопку Настроювання.\nУ розділі малі кресленнявстановіть прапорець Центрувати по горизонталі , по центру по вертикалі установіть прапорець\nx або обидва, а потім двічі натисніть кнопку OK .\nЩоб попередньо прослухати креслення в надрукованій сторінці, у меню файл виберіть пункт попередній режим.\nНевелике креслення в центрі по горизонталі, по вертикалі та обом.


Психологія карантину: як за обмеженнями побачити нові можливості – "ДЗВІН"\nДепутатська група “Черкащани” стала більшістю в Христинівській райраді\nРозповіли, які небезпечні хвороби “підхоплювали” черкащани з початку року\nПоліт фантазії: черкащанка створює українські традиційні воскові віночки (Фото, відео)\nДругий за тиждень автомобіль з перебитим номером кузова виявили на Черкащині\nСмертельна пожежа через цигарку сталася на Черкащині\nЧеркаські сапери знищили 2 гранати часів минулої війни\nПсихологія карантину: як за обмеженнями побачити нові можливості\n10.04.2020 | 09:05\nНудьга, гнів, роздратування, сум – це неповний перелік емоцій, які переживає людина, перебуваючи на карантині. Простір звужений до чотирьох стін, призупинена діяльність, невизначеність в очікуванні небезпеки викликають негативні почуття від шоку і заперечення, до тривоги та безсилля, розповів Суспільному кризовий психолог, психотерапевт Ігор Озерянський.\n– Постійно сидіти вдома в чотирьох стінах морально тяжко. Роботи немає і я за нею дуже сумую, не знаєш чим себе зайняти. Новини з інтернету ще більше нагнітають ситуацію. Не вистачає свіжого повітря і якогось різноманіття. Коли навіть виходиш на вулицю, все закрито, немає куди піти, – скаржиться на стрес через карантинні обмеження жителька Черкас Мар’яна.\nКоли закриваються одні двері, десь відкриються інші, каже Ігор Озерянський. Якщо ми будемо зосереджуватися на тому, що “не можна”, ми не побачимо інших можливостей. Треба розуміти, що в тих місцях, куди ми зараз не можемо потрапити, ми шукаємо певний стан. Приміром, ми ідемо в парк за станом спокійного міркування та фокусування на чомусь красивому тут і зараз. Насправді такий стан можна тренувати в інших умовах. Стежити за своїм помешканням, щоб воно було чистим і красивим. Можна приготувати щось смачненьке, привести речі до ладу. Головне, фокусуватись на процесі і отримати позитивні емоції від результату. Навіть звичайне миття посуду може принести задоволення. Або пошиття масок – це приємне відчуття від того, що ти робиш щось корисне.\nДля того, щоб побачити інші відкриті двері, дуже важливо дозволяти відбуватися тому, що ми не можемо змінити. Іноді корисно позлитися, посумувати, але зрештою відпустити і прийняти ті обставини, які є. І вже виходячи з більш вузького спектра відшукати ресурси. Під час карантину можна спрямувати свої думки на планування майбутнього. Уявити, що цінне і важливе для себе ви хотіли б реалізувати. Як би ви хотіли б провести час після карантину або побудувати бізнес чи змінити фах. Якщо тримати цю мету, цей смисл в полі зору, це надасть наснаги, впевненості та енергії.\nЗі слів Ігоря Озерянського, коли сім’я довго знаходиться в чотирьох стінах нерідко виникають сварки. Наші емоції шукають вихід і це провокує конфлікти. У таких випадках він радить скористатись методом відомого норвезького мандрівника Тура Хейердала. Той, під час довгих морських подорожей у замкненому просторі човна, коли людині було емоційно зле, пропонував їй маленький пліт, прив’язаний до судна. Таким чином людина могла побути на самоті серед океану. Це можливість особистого відновлення. Так само можна зробити в родині. Домовитись надати кожному члену сім’ї час і місце побути наодинці.\nНа питання – як уникнути конфліктів у родині під час тривалого перебування разом на одній території, – психолог відповідає, що цього не варто робити. Бо конфлікти самі по собі нічого поганого не несуть. Їх треба усвідомити і навчитися про них спокійно говорити. Важливо вчитися чути і доносити думки, не осуджувати і з повагою ставитися до потреб іншої людини. Серед членів сім’ї в конфлікті можна дозволити собі бути слабким. Нічого не відвойовувати, а навпаки попросити про емоційну підтримку. Потім помінятися ролями і підтримати інших. Важливо дозволити близьким проявити сильні емоції. Приміром, сказати: “Ти зараз злишся/нудьгуєш/сумуєш, я розумію, тобі складно! І це нормально, бо зараз ситуація не зовсім нормальна”.\nКарантин – це потужний виклик для суспільства. Стосунки – це потужний ресурс. Якщо над ними працювати, з карантину ми можемо вийти іншими – сильнішими. Навіть дистанційно ми можемо серцем бути ближчими один до одного. В цій ситуації важлива солідарність.\nЗараз тиражуються кадри оплесків лікарям або флешмоб, коли люди співали на балконах – це символи солідарності. Нам теж потрібен свій символ, свій флешмоб на знак того, що ми разом. Коли людина залишається сама, їй складно. Але вона може спиратися на стосунки. Їх можна організовувати. Зараз над цим працюють волонтери. Можна підключатись та підтримувати інших. Солідарність і стосунки – це певний ресурс і зараз, як ніколи, є сенс працювати над навичками з їхнього покращення та розвитку, впевнений Ігор Озерянський.\nЩодо браку живого спілкування через карантинні обмеження, він радить також подивитися на це, як на можливість зустрітися з собою. Ми шукаємо стосунків з іншими людьми і кажемо, що їх не вистачає – пояснює психолог. А чи вистачає нам стосунків із самим собою? Як давно ми зустрічались зі своїми почуттями, цінностями, вели чесну розмову з собою? Засновник Віденської школи психоаналізу Віктор Франкл казав: “Всі питають, що я хочу від ситуації, а ви запитайте що ця ситуація потребує від мене. І яку я їй можу дати відповідь”. Переверніть питання на 180 °, радить Ігор Озерянський, тому що ми знаходимось в певному діалозі з собою і з цим світом.


1. Пірат - Походеньки видатного авантюриста Ярослава Тергузка\nАнглійці не нагородили мене щастям висіти в клітці над озером з крокодилами. Ця розвага була доступна тільки справжнім шахам та раджам. Без довгих тирад мене відправили до Бомбею, посадили на корабель, де було ще п'ятдесят схожих на мене джентльменів, котрі прийшли з Європи шукати удачі у східних набобів. Їхнім найбільшим гріхом було те, що вони були німцями, голландцями, іспанцями. Ост-Індійська компанія без зайвих слів забирала всіх (боягузливі набоби, котрі легко видавали) і відправляла в Нову Каледонію.\nВельмишановне панство, я хочу вас спитати про наступне: поки я, прикутий разом з одним гідним іспанським ідальго до лави, помирав від спеки і обливався потом, підіймаючи важке весло, капітан Мурдер розпорядився змінити курс і направив судно замість Нової Каледонії до набагато небезпечніших берегів Нової Зеландії. Ост-Індійська компанія заплатила капітану Мурдеру кругленьку суму за забезпечення депортованих сухарями, копченим і в'яленим м'ясом та бренді, однак нам діставалась тільки суха риба та протухла вода. То кого ж із нас варто називати піратом? Його чи мене? Хто грабував свого ближнього у морі? Хто порушив морський закон? Я чи він?\n(— Клятий чорте! — заричав великий князь, вдаривши палицею по столу. — Капітан Мурдер був піратом!\n— Я лиш хотів це констатувати. Бо по всіх законах дозволено самозахист. Коли ми, нещасні депортовані, по зірках визначили, що судно різко повернуло на південь, і, крім того, помітили, що через погану їжу поширюється цинга, ми спробували поскаржитися, отримавши нагороду — удари батогом. Тоді ми поклялися якоїсь ночі звільнитися від ланцюгів і захопити корабель. У нас на це було повне право. Ми були заявниками, а судновласник порушником.\nМій товариш, ідальго, мав добру практику у цьому ділі. Він навчив нас, як зняти кайдани так само легко, як знімають чоботи чи рукавиці. Це і справді прекрасна наука. Та задарма я нею не ділитимусь.\n— Нам воно не треба ані за гроші, ані здарма, — сказав солтис.)\nТож однієї ночі, звільнившись від ланцюгів, ми піднялися на палубу, зв'язали мотузками сп'янілу команду, зробивши це без жодної краплі крові, та проголосили себе господарями «Алкйона». Хочу вас запитати, панове, чи можна це назвати бунтом? Ми не були рабами Ост-Індійської компанії, і не були в'язнями та поганцями. В нього не було жодного права закувати нас у ланцюги та депортувати. А от поведінка капітана Мурдера викликає осуд. Він поводився з нами, вільними людьми, як з негритянськими рабами, цілий тиждень годував рибою, хоча не всі з нас були папістами, а копчене м'ясо давав у п'ятницю, хоча майже всі ми були папістами.\n(— Він заслужив, аби ви повісили його на найвищій щоглі! — обурився великий князь.)\nМоже й так, але ми цього не зробили! Правда, не зробили ми це тільки тому, що не змогли його впіймати. Поки ми боролися за свої законні права, зловмисний капітан, відчуваючи увесь тягар провини, рятувався, зачинившись у пороховій каюті, і став погрожувати, що як ми хочемо його спіймати, то разом з кораблем усі злетимо у повітря. Ми почали з ним торгуватись. Ми сказали йому, що не чіпатимемо його, однак ті з нас, кого депортували, всі до єдиного, покинемо корабель. Його відповіддю стало: «Нехай вас чорт забере». Ми уклали перемир'я на двадцять чотири години.\nПершим ділом ми…\n(— Нажерлись… — випередив його солтис.)\nТак точно, ми наїлись досхочу і напились так само. Ми заслужили. Потім спустили на воду великий бот, встановили щоглу, навантажили бочками з сухарями та флягами зі спиртним, взяли зброю та одяг, а також одну суднову гармату. Всі інші гармати скинули в море, пошматували вітрила та канати, аби за нами не було погоні. Взяли карту, компас, підзорну трубу і, не прощаючись, покинули корабель та відчалили в зоряну ніч. Яким чином дістався, і чи дістався до рідної гавані капітан Мурдер та його «Алкйон» я так і забув поцікавитися.\nПівсотні втікачів на одному боту, п'ять європейських національностей. Позаяк я був єдиний, хто розмовляв усіма п'ятьма мовами, мене обрали квартирмейстором корабля, який відрізняється від капітана тим, що поки перший усім наказує що робити, другий — робить тільки те, що вирішать товариші.\n(— Зрозуміло для чого така subtilis distinctio, — сказав солтис. — Аби було на кого перекинути провину.)\nВгадали, ваша милість, дивуюся вашій проникливості. Однак, в мене не було потреби в подібних махінаціях, оскільки наше товариство не робило нічого такого, за що б нас могли повісити на щоглі. Нашою метою було висадитись десь у Флориді чи на Філіппінах і створити вільне товариство.\nТа нашому плану завадила неочікувана перепона. «Алкйон» ледве зник з горизонту, як нас застав штиль: вітрила повисли, наче суха риба, і ми рухались тільки завдяки веслуванню. Штиль тривав багато днів, жодних хвиль на морській поверхні, і наші запаси почали закінчуватись.\n(— Але ж ти тільки що розповідав, що ви забрали усі запаси «Алкйона», — сказав солтис.\n— «Усе» — це рівно половина від «багато» і десята частина від «достатньо». Провізії було «багато», а голодних ротів було «більше», а більше від меншого ніяк не віднімеш.\n— Святу істину кажеш, — мовив великий князь, — від семи вісім не віднімеш, треба запозичити…, тож від кого ви позичили?)\nНам зустрілось риболовне судно. В таку пору вони ловлять великих крабів. Ми закричали: «Йо-хо!» Варто знати, вельмишановне панство, що серед усіх живих істот на планеті краби найбільш боязкі. Варто крабові почути гуркіт грому або гарматний постріл, він одразу розмикає клешні для швидкого порятунку. Тому існує угода між ловцями крабів і капітанами військових кораблів: якщо останні помітять судно ловців, то в жодному разі не роблять гарматного пострілу. Для опізнавання у них на парусі намальований великий червоний краб. А на знак подяки ловці діляться виловом.\n— Йо-хо! — закричали ми та попросили частину вилову, оскільки риба в нас скінчилась та залишилась тільки половина сухарів.\n— Йо-хо! — відповіли вони. — За яким правом просите ви половину вилову, якщо у вас не військовий корабель.\n— Ми голодні, і в нас є гармата. Як вистрілимо, то всі ваші краби розімкнуть клешні! Тож маємо двійко гарних причин.\nЛовці зважили наші причини і, за морським звичаєм, поділилися з нами здобиччю.\n(— Так це ж тоді навіть і не було піратством, а просто морським звичаєм, — м'яко промовив великий князь.\n— Добре, добре. Припустимо, це було дитячими пустощами, а не грабунком. Однак подивимось, що півсотні чоловіків з однією гарматою робили далі на морських просторах? Давайте я відкрию карту! Я хочу знати ваш маршрут, тому що саме так ми побачимо чи ви були чесними моряками, чи брудними піратами! Бо повір, що мені вистачить клепок це зрозуміти!)\nОбвинувачений театрально поморщив око і продовжив зізнання.\nКоло Маркізьких островів ми пересіклися з іспанським торговим судном, капітан якого, відповівши на наші принизливі благання, дав нам кави, шоколаду і меду. Ми попливли далі в Алеутів, де капітан російського торгового судна обдарував нас бочками горілки та солоної тріски. На широті Юкатана, коли провіант наш скінчився, ми попросили одного італійського торговця позичити нам муки із сагової пальми та декілька бочок білого кишмишу.\n(— Що ще за кишмиш?\n— Кишмиш — це виноград, але сушений. Родзинки в бочках.\n— Покидьки! Родзинки їм подавай!\n— Що ж, в скрутні часи людина з'їсть усе. Коло Барбадоських островів ми зустріли турецьке торгове судно, моряки котрого лиш за «благословить вас Господь» подарували нам копченої свинини та сала. Біля Канарських островів китайське судно та його моряки щедро поділились з нами вином. Біля островів Зеленого мису грек з Мадагаскару закидав наш бот рахат-лукумом так, що він мало не пішов на дно. Далі, біля Вогняної землі…\n— Зачекай-но! Зачекай! — гаркнув солтис, поклавши обидві долоні на карту. — Аби простежити ваш маршрут, треба прив'язати нитку за ногу сарани і пустити її стрибати по карті туди-сюди. За тобою конем не вженешся!\n— Що ж, це була трохи закручена подорож; ми не тямили в мореплавстві, в нас була погана карта та примхливий компас.\n— Компас із примхами! Можливо, це був компас жіночої статі?\n— Та, правду кажучи, я навіть не можу достовірно сказати, чи правильні назви островів я вам називаю, адже там ніде не було табличок з їх назвами. Єдине, в чому можу я вас запевнити, так це в тому, що ми дійсно зустрічались з усіма тими панами, поки блукали та жебракували по морських просторах.\n— Нічогенько так жебракували, скажу я! Півсотні озброєних хлопаків та з однією гарматою, швидкий бот з півсотнею весел та вітрилом. Ви напевно ганялися за кожним з тих кораблів!\n— Можу тільки сказати, що всі вони щедро нам допомагали та давали все те, чого ми найбільше потребували.\n— А чи пригадуєш ти бременського купця?\n— Як не пам'ятати! Великодушний чоловік! Ми зустрілись біля мису Доброї Надії. Не дарма його так називають. Ми були знесилені: довгий шлях та шторми перетворили наш одяг на суцільне лахміття. Тоді той благородний — благослови його пам'ять — чоловік, побачивши нашу убогість, вдягнув нас віддавши навіть власного плаща. Нехай Господь його благословить у всіх його ділах!\n— Що ж, а він зовсім інакше розповідає цю історію. По поверненню він одразу написав скаргу до Ганзейського сенату про те, що піратський корабель — ваш безсумнівно — грабує моряків та морські судна, не жаліючи нікого; ви напали на його корабель, роздягли догола його самого і команду. Цілком вірогідно, бо в жодній нормальній реальності не виникне думки настільки абсурдної, що бременський купець знімає власного плаща і добровільно віддає першому зустрічному. Добре, що Бремен поруч: можемо покликати свідка, котрого, як не помиляюсь, звуть Шульце.\n— Тоді попрошу викликати і моїх свідків: іспанського купця дона Родрігеса де Салдапенна з Бадахоса, росіянина Звойниміра Белобратанова — чиновника з Камчатки, італійського сеньйора Одоардо Спарафучиле з Палермо, турка Алі Бабу бен Дедімі з Брусса, китайця Чин-Чан-Тойпінг-Вана — шанхайського мандарина, грека Леонідаса Херос Караїскакіс з Трикали…\n— Досить!!! — загарчав солтис, затуливши долонями вуха. — Ні слова більше! Краще я повірю усьому, що ти сказав. Тож ви були морськими жебраками? А не морськими грабіжниками. Дозвольте, ваша милість, викреслити піратство з реєстру злочинів. Втім, залишається канібалізм. Як бути з пожиранням людського м'яса?\n— Дозвольте одразу підмітити, що не у всі часи, не у всіх країнах, і не за всіх обставин канібалізм вважається злочином. Жителі островів Фіджі впевнені, що з'їсти переможеного ворога — вчинок героїчний. У мексиканців людожерство зведено в релігійний культ. Під час великої монголо-татарської навали позбавлені провіанту угорці поїдали один одного — про це свідчить Рогеріус. Таке стається і в морі. Після жахливого шторму в Тихому океані нам довелося, щоб не потонути, викинути всі запаси продовольства.\n— Знову брехня! — несамовито горланив солтис. — Ти сам стверджував, що Тихий океан саме тому і тихий, що на ньому не буває шторму. Зараз ми затягнемо тебе на дибу і почнемо катувати доти, доки ти не визнаєш, що на Тихому океані не буває шторму.\n— Ваша правда, ваша милість. Пам'ять зрадила мені. На Тихому океані не буває штормів. Але водяться акули. Вони цілою зграєю напали на нас. Аби врятуватися, ми були змушені викинути за борт усі запаси провіанту. Ми сподівалися, що невдовзі знову зустрінемо співчутливих моряків, які поділяться з нами своїми запасами. Однак ми більше не зустріли жодних вітрил. Два тижні ми не їли нічого, окрім підошов власних чобіт. Наостанок і вони скінчилися. Ми більше не могли боротися з голодом. Тож ми вирішили влаштувати «морський бенкет». Ми тягнутимемо жереб: чиє ім'я випаде — того і з'їмо. З капелюха витягли моє ім'я. Я мав принести себе в жертву заради порятунку інших. Та коли я почав роздягатись, вперед вийшов мій бойовий товариш, іспанський ідальго, з котрим ми довгий час були прикуті до однієї лави. Благородний іспанець сказав: «Не ти помреш, славний раджо! В тебе є дружина, навіть дві. Твоє життя дорожче. Я твій брат, і вважатиму за честь, як римлянин Курцій, кинутись в голодні горлянки своїх товаришів і врятувати їх!» З цими словами він відрізав собі голову поклавши її до наших ніг. Далі справа була за іншими.\n— А ти теж куштував його м'ясо? — спитав солтис.\n— Я був дуже голодним.\n— Тож вина твоя констатована. За поїдання вмістилища душі людської, а саме тіла, винний карається спаленням на вогнищі.\n— Зачекайте-но! — втрутився великий князь. — Яку частину іспанця ти їв?\n— Питання в тому, чи є в ступні людська душа?\n— Та як би не була? — обурився солтис. — Скільки разів ви чули вираз «душа втекла в п'ятки» чи «накивав п'ятами»? Де є страх — там повинна бути душа: одне без іншого не існує. Хіба не кажуть: «Чесний з голови до п'ят»? Отже, п'ята має честь, а отже і душу.\n— Це всього лише приказки, — відповів великий князь. — Якби в ногах таїлась душа, то якщо кому-небудь відріжуть ногу, приблизно чверть душі пропадає. Виходить: три чверті душі прямо в небеса, чверть в пекло і vice versa; це абсурд. Це важливе питання, яке може вирішити тільки теологічний факультет. Поки не буде винесено рішення, процес над реусом потрібно припинити.)\nЦілий тиждень без турбот та печалі провів обвинувачений в камері смертників. Саме стільки часу знадобилось теологічному факультету, аби дати відповідь на питання: чи все тіло людини пронизує душа?\nВисновок був наступним:\n«Людська душа доходить до колінних чашечок. Саме тому в церкві люди моляться навколішках. Все що нижче коліна — бездушний апендицит.»\n(— Таким чином звинувачення в канібалізмі прошу перемістити до інших irrelevabilis, — мовив великий князь.)\n3. Маймуна і Данеш | Походеньки видатного авантюриста Ярослава Тергузка | 1. Secundogenitura


На Рівненщині штрафують нелегальні заправки — NEWS RIVNE\nГОЛОВНА → ГАРЯЧІ НОВИНИ → На Рівненщині штрафують нелегальні заправки\nНа Рівненщині штрафують нелегальні заправки\nДві автозаправки у Рівному та Березному оштрафували по 17 тисяч гривень кожну за безліцензійну діяльність.\nРішення про стягнення прийняв суд. На сьогодні вже скеровано 22 адміністративних протоколів відносно інших правопорушників.\nПро це йшлося під час засідання центру ліквідації нелегальної торгівлі нафтопродуктами в області.\n«Президент України закликав «тіньові» АЗС припинити свою незаконну діяльність. За три тижні роботи центру вдалося закрити 136 нелегальних АЗС. Продовжуємо працювати у цьому напрямку», - відзначив заступник голови Рівненської ОДА Ігор Тимошенко.\nОкрім того, припинили нелегальну торгівлю нафтопродуктами 17 місць скупки паливно-мастильних матеріалів вздовж автомобільних доріг області. Водночас 57 підприємців виявили намір легалізувати свій бізнес.\nТакий результат спільної роботи мобільних груп, які працюють у населених пунктах, аби виявити факти незаконного продажу палива. Для підсилення роботи, до складу груп включили представників податкової поліції, територіальних підрозділів архітектурно-будівельної інспекції та Держгеокадастру.\nФахівці обстежуватимуть об’єкти незаконного розливу нафтопродуктами, встановлюватимуть власників земельних ділянок, де розміщені нелегальні АЗС тощо. Усі відомості вони надсилатимуть до правоохоронних органів області.\nПросимо громадян долучитися до цього процесу!\nТеги: штраф, рівненська ода, заправка, азс


Угода користувача - Rating.cafe\nЦя угода користувача (далі – «Угода») регулює порядок роботи сайту https://rating.cafe (далі – «Сайт»), визначає умови використання матеріалів та сервісів Сайту. Адміністратор Сайту вказує контактні дані для зворотного зв'язку на Сайті. Ця Угода є публічною офертою відповідно до чинного законодавства України. Вчинення конклюдентних дій фізичними, або юридичними особами (далі - «Користувач»), спрямованих на використання Сайту вважається безумовним прийняттям (акцептом) цієї Угоди. Користувач цим визнає, що акцепт Угоди рівносильний підписанню та укладенню Угоди на умовах, викладених в цій Угоді.\nАдміністратор Сайту запрошує до співпраці чітко визначений профіль закладів ресторанного господарства, а саме: ресторани, бари, кафе - місця для відпочинку цілою сім'єю. Ми не співпрацюємо з нічними клубами, стриптиз-клубами та кальян-барами.\nАдміністратор Сайту має право в односторонньому порядку обмежувати доступ Користувача на Сайт, якщо буде обґрунтовано вважати, що Користувач веде неправомірну діяльність або порушує умови використання Сайту. Крім того, Адміністратор має право видаляти матеріали користувачів на вимогу уповноважених органів державної влади або зацікавлених осіб, якщо дані матеріали порушують чинне законодавство або права третіх осіб.\nАдміністратор Сайту залишає за собою право модерації усієї інформації наданої Користувачем і прийняття рішень щодо її публікації на сторінках Сайту.\nАдміністратор Сайту зобов'язаний дотримуватись чинного законодавства щодо захисту особистої інформації. Щоб дізнатись більше, будь ласка, дивіться Політику конфіденційності.\nАдміністратор Cайту не несе відповідальності за точність, повноту та доречність матеріалів, розміщених Користувачем Сайту.\nАдміністратор Сайту не несе відповідальності за відвідування і використання Користувачем зовнішніх ресурсів, посилання на які можуть міститися на Сайті, Користувач переходить за такими посиланнями на свій розсуд та на свій страх і ризик.\nКористувач погоджується використовувати Сайт, не порушуючи майнових і/або немайнових прав третіх осіб.\nПри наявності технічної можливості Користувач має право залишати коментарі та інші записи на Сайті. Користувач гарантує, що коментарі чи інші записи не порушують чинного законодавства, не містять матеріалів незаконного, непристойного, наклепницького, дискредитуючого, загрозливого, порнографічного, ворожого характеру, а також не містять домагання і ознаки расової або етнічної дискримінації, які закликають до вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як кримінальні злочини, так само як і вважатися неприпустимими з інших причин, матеріалів, що пропагують культ насильства і жорстокості, матеріалів, що містять нецензурну лайку. Адміністрація Сайту не зобов'язується проводити попередню модерацію матеріалів і записів на Сайті, доданих Користувачами. За коментарі та записи залишені на Сайті Користувачем, Користувач несе відповідальність самостійно і в повному обсязі.\nКористувач згоден з тим, що Адміністрація Сайту не несе відповідальності перед Користувачем у зв'язку з будь-якими можливими втратами або збитками, пов'язаними з будь-яким змістом Сайту, товарами або послугами, доступними на Сайті або отриманими через зовнішні сайти або ресурси, а також інші контакти користувача, в які він вступив, використовуючи розміщену на Сайті інформацію або посилання на зовнішні ресурси.\nАдміністратор Сайту і Користувач несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань відповідно до Угоди та чинного законодавства України. Адміністратор Сайту не несе відповідальність за технічні перебої в роботі сайту, разом з тим Адміністратор Сайту зобов'язується приймати всі розумні заходи для запобігання таких перебоїв.\nАдміністратор Сайту має право в будь-який час в односторонньому порядку, без будь-яких повідомлень Користувача, змінювати вміст Сайту, а також змінювати умови цієї Угоди. Такі зміни набувають чинності з моменту розміщення нової версії Угоди на даній сторінці. Актуальна версія Угоди завжди розташована на даній сторінці. Для уникнення суперечок з приводу зміни Угоди Адміністратор Сайту рекомендує періодично ознайомлюватися з вмістом Угоди розташованої на даній сторінці. При незгоді Користувача з внесеними змінами він зобов'язаний відмовитися від користування Сайтом.\nУсі можливі суперечки, що випливають з цієї Угоди або пов'язані з нею, підлягають вирішенню відповідно до чинного законодавства України.


Модник на ПАРЄ: Ляшко помітили у Франції в піджаку за 90 тис. (фото) | Стайлер\nМодник на ПАРЄ: Ляшко помітили у Франції в піджаку за 90 тис. (фото)\nSTYLER › Життя 12.10.2017 - 17:21 Новость на русском\n"Головний радикал" країни любить дорогі речі, хоча в Раду одягається скромно\nЛідер "Радикальної партії" Олег Ляшко, незважаючи на свої вислови про любов до простих речей, любить побути модним. Так, наприклад на сесію ПАРЄ в Страсбурзі політик вирішив "засвітити" новий піджак у клітинку модного італійського бренду.\nПолітик опублікував на своїй сторінці в Facebook фотографію з дружиною, на ній вони в Страсбурзі. На знімку можна побачити стильного Ляшко.\n"Добрий вечір, друзі", - підписав фото він.\nЯк виявилося, носить політик модний блейзер (однобортний або двобортний піджак з накладними кишенями без клапана) італійського бренду Billionaire. Бутік цього одягу знаходиться на Софійській площі в Києві, де і знайшли піджак, як у Ляшка. Про це повідомляє "Страна".\nЯк виявилося складу виробу - 96% кашеміру і 4% шовку. Коштує піджак 90 720 грн. Зараз в магазині сезонний розпродаж і його можна купити за 45 360 грн, через те, що він з минулої колекції.\nЧитайте також мати Олега Ляшка з розмахом успішного бізнесмена скуповує дорогу нерухомість.\nМати Олега Ляшка з розмахом успішного бізнесмена скуповує дорогу нерухомість У Ляшка знайшли особняк за 15 млн грн і пару елітних авто


Масові отруєння на Буковині: кількість постраждалих на весіллях перевищила півсотні » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nМолодий буковинець » Новини Чернівців » Масові отруєння на Буковині: кількість постраждалих на весіллях перевищила півсотні\nМасові отруєння на Буковині: кількість постраждалих на весіллях перевищила півсотні\nКількість осіб, які отруїлись на весіллях на Буковині, зросла до 56.\nПро це повідомили у відділі комунікації Нацполіції області. За фактом масового отруєння поліцейські розпочали розслідування, опитали лікарів та постраждалих.\nНагадаємо, інформація про госпіталізацію осіб із харчовим отруєнням надійшла до поліції із Путильського та Сторожинецького районів. Загалом, до медиків по допомогу звернулися 46 дорослих і 10 дітей.\nСьогодні, 1 жовтня, приблизно о 3-й годині ночі до чергової частини Путильського відділення поліції надійшло повідомлення з районної лікарні, про те, що до приймального відділення поступили 11 місцевих жителів з гострим гастроентероколітом невстановленої етіології. Станом на 15:30 кількість хворих склала 50 осіб. Серед них – 9 неповнолітніх, віком від 5 до 15 років. Усі потерпілі 30-го вересня гостювали на весіллі в одному з ресторанів у селищі міського типу Путила.\nЗа обома фактами слідчі внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками частини 1 статті 325 (Порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням) Кримінального кодексу України. Для з’ясування причин і обставин масових отруєнь призначено низку експертиз. Проводяться досудові розслідування.\nТеги - масове отруєння, весілля, ресторани, лікарня


Міста США з найбільшою кількістю хмарочосів - 2021\nМіста США з найбільшою кількістю хмарочосів\nЯкщо будівля має понад 40 або 50 поверхів, або становить понад 328 футів, це вважається хмарочосом. Більшість хмарочосів мають сталевий каркас з неструктурними зовнішніми стінами. Нижче наведені американські міста з найбільшою кількістю хмарочосів. Ці цифри відносяться до кількості хмарочосів, що стоять на висоті 490 футів і вище.\nЯке місто в США має найбільше хмарочосів?\nНью-Йорк - 257 хмарочосів\nУ Нью-Йорку найбільша кількість хмарочосів у США з 257 будівлями, що піднімаються вище 490 футів. У 2016 році в місті проживало 8353767 жителів, що стало найвищим населенням у США. Один Всесвітній торговий центр, побудований у 2013 році, є найвищою будівлею в Нью-Йорку з 104 поверхами і висотою 1776 футів. Емпайр-Стейт-Білдінг займає друге місце на висоті 1250 футів з 102 історіями. Будівля була побудована в 1931 році і розташована на П'ятій авеню, в центрі Манхеттена. Башта Банку Америки є третьою найвищою будівлею в Нью-Йорку на відстані 1200 футів. Будівля була завершена в 2009 році і має 55 поверхів.\nЧикаго - 119 хмарочосів\nЧикаго має 1315 високих будівель. 44 з цих будівель мають висоту понад 600 футів, а 119 - понад 490 метрів. Willis Tower, раніше названа Sears Tower, є найвищою будівлею в місті, висотою 1451 фута. Башта має 110 поверхів і була побудована в 1974 році; це було найвищою будівлею в США до травня 2013 року, коли взяв на себе один Всесвітній торговий центр. Трамп Міжнародний готель і вежа є другим найвищим будівлею в місті на 1171 футів заввишки з 98 поверхів. Вежа готелю розташована на проспекті Вабаш, Чикаго і була завершена і відкрита в 2009 році. Будівля є четвертою за висотою в США. Центр Аон є третім найвищим будівлею в Чикаго; Завершено в 1974 році будівля висотою 1136 футів і має 83 поверхи. Чикаго є домом для чотирьох з найвищих десяти будівель у США. Місто Чикаго вважається батьківщиною хмарочоса, оскільки в місті був побудований перший у світі хмарочос.\nМайамі - 45 хмарочосів\nМайамі має більш ніж 300 висотних будівель з 45 з них піднімається вище 490 футів. Панорама вежа є найвищою будівлею в Майамі, що стоїть на висоті 868 метрів, і вона має бути завершена в 2018 році. Універмаг був завершений у 1912 році. Федеральне управління авіації в Майамі встановило межу висоти близько 1 010 футів для висотних будівель у місті. Межа висоти на будівлях у центрі Майамі була встановлена, оскільки місто знаходиться недалеко від Міжнародного аеропорту Майамі. Four Seasons Hotel Miami є другим найвищим будівлею на висоті 789 футів. Готель був 70 поверхів і був завершений в 2003 році. Південний фінансовий центр на третьому місці на 764 футах. Будівля була завершена в 1984 році і має 764 поверхи.\nЯке місто у світі має найбільше хмарочосів?\nУ Гонконзі найбільша кількість хмарочосів у світі, за нею йдуть Нью-Йорк і Дубай. П'ять із 10 кращих міст з найвищими будівлями у світі знаходяться в Китаї.\n1 Нью-Йорк 257\n2 Чикаго 119\n3 Майамі 45\n4 Х'юстон 36\n6 Сан Франциско 24\n7 Даллас 20\n8 Сіетл 19\n9 Бостон 19\n10 Атланта 16\n11 Лас-Вегас 14\n12 Філадельфія 12\n13 Джерсі-Сіті 10\n14 Міннеаполіс 10\n15 Піттсбург 10


У Тернополі п`яний винуватець ДТП кричав копам: «Мене за кермом не було!..» | Тернопільська Липа\nУ Тернополі п`яний винуватець ДТП кричав копам: «Мене за кермом не було!..»\nБлизько 20-ї години, 4 вересня, нa плaншет пaтрульним прийшло орієнтувaння нa трaнспортний зaсіб мaрки Opel Astra, який причетний до ДТП. Пaтрулюючи свій квaдрaт, інспектори помітили вкaзaний aвтомобіль нa вулиці Чумaцькій.\n«Під чaс спілкувaння громaдянин стверджувaв, що зa кермом був його товaриш, a не він, – розповідaє інспектор пaтрульної поліції Михaйло, – хочa в нaс було підтвердження нa aвтомобільному відеореєстрaторі».\nВодій був з явними ознaкaми aлкогольного сп’яніння, aле від освідувaння відмовився в кaтегоричній формі.\nНa 39-річного чоловікa пaтрульні скaли три протоколи – зa вчинення ДТП, з’їзд з місця ДТП, керувaння нaпідпитку, a ще винесли постaнову зa керувaння без посвідчення водія.\nБлизько 20-ї години, 4 вересня, нa плaншет пaтрульним прийшло орієнтувaння нa трaнспортний зaсіб мaрки Opel Astra, який причетний до ДТП.\nПaтрулюючи свій квaдрaт, інспектори помітили вкaзaний aвтомобіль нa вулиці Чумaцькій.


Продукти компанії Wacom дозволяють викладачам та учням спілкуватися візуально, обмінюватися новими ідеями та концепціями в режимі реального часу та виконувати колективну роботу. Кращі продукти Wacom з цифровим перовим уводом підвищують ефективність спілкування та обміну ідеями між викладачами та учнями за допомогою рукописних малюнків, схем, приміток і нотаток, навіть при використанні комп'ютерів і мобільних пристроїв. Продукти Wacom можна використовувати в різних освітніх моделях: для презентації в традиційному класі, при використанні моделі «перевернутого» класу, при проведенні сеансу дистанційного навчання або консультування або для роботи учнів над груповим проектом. Наші інтерактивні перові дисплеї, планшети та стилуси допоможуть перетворити сьогоднішнє цифрове навчальне середовище та підвищити його ефективність.\nНавчальні заклади, від початкової школи до університету, реалізують різні стилі викладання та навчальні середовища відповідно до потреб учнів. І основним пріоритетом для них є більш активне залучення учнів до навчального процесу. Продукти Wacom підтримують активне навчання, дозволяючи викладачам і учням спілкуватися візуально, обмінюватися новими ідеями і концепціями в режимі реального часу і виконувати колективну роботу.\nВикористовуючи інтерактивні перові дисплеї Wacom, ви можете писати прямо на екрані поверх будь-якого наявного цифрового контенту, в точності як ручкою на папері. Немає нічого простішого і інтуїтивнішого. Наші планшети та дисплеї надають можливість миттєвого рукописного введення на будь-якому ПК або Mac. А наше сімейство продуктів Bamboo Stylus забезпечує вам комфорт і зручне управління при писанні на планшетах iPad або пристроях на базі Windows і Android.


Без "кошельків" і "вертольотів". 13 сервісів для покращення української грамотності | Coffee with Milk\nYou are at:Home»Цікаве»Мова»Без “кошельків” і “вертольотів”. 13 сервісів для покращення української грамотності\nБез “кошельків” і “вертольотів”. 13 сервісів для покращення української грамотності\n“Українська правда. Життя” зібрала 13 корисних онлайн-сервісів, котрі допоможуть нам стати грамотнішими і допускати менше помилок.\nТут можна безкоштовно перевірити себе на орфографічні, граматичні і лексичні помилки.\nЩоправда, сервіс працює не зовсім досконало і показує не усі помилки.\nНаприклад, ви не знаєте, як перекласти “вертолёт”. Словник пояснює:


В школі було заплановано та проведено дуже багато заходів, присвячених темі вічного кохання, яке зустрічається не тільки в молодому віці, але є такі пари, які вірні своєму коханню все життя--- тому й називають його вічним. Майже всі учні школи чекали на святкову пошту до Дня святого Валентина, яка була організована учнями Шкільного Містечка, тому усі валентинки в цей день потрапили до рук адресата. Також було проведено конкурс на кращу виготовлену власноруч валентинку: учні малювали серця на плакатах, вирізали із паперу, виготовляли сердечка із бісеру. Всі роботи були виготовлені із фантазією та любов’ю.\nА 15 лютого у актовій залі школи відбулося свято закоханих, яке підготували учні 10Б класу. Глядач міг поринути у атмосферу 19 століття , у роки Пушкіна…. На сцені відбувалося феєричне дійство… бал… танці… почуття…\nНаталя Гончарова, Олександр Пушкін , Петро Йогель – постали перед глядачем. Кожен міг відчути силу кохання та емоцій. Напевно, після концерту кожен зробив висновок щодо свого вибору, адже учні 10Б провели тонку паралель між поглядами сучасної молоді та людей 19 ст. Хочеться висловити подяку Бокій Ларисі Миколаївні за ії допомогу щодо створення концерту!\nПереглянути фоторепортаж можна у фотоальбомі.


Чому світу загрожує голод - Путін, посуха і шалені ціни\n21 травня 13:13\nРозпочавши війну в Україні, Путін може знищити життя людей, які знаходяться далеко за межами поля бою. Ця катастрофа буде такого масштабу, що навіть він може про це пошкодувати. Війна продовжує завдавати ударів по світовій продовольчій системі, яку ослабили пандемія COVID-19, кліматичні зміни та потрясіння на енергетичному ринку. Видання Economist у своєму матеріалі проаналізувало, як світ може помʼякшити продовольчу катастрофу. Forbes переклав і вибрав головні думки з тексту\nСніжний ком продовольчої катастрофи\nУкраїнський експорт зерна і олійного насіння майже зупинився, а російський під загрозою. Разом дві країни постачають 12% експорту продовольства. Ціни на пшеницю, які виросли на 53% від початку року, 6 травня підскочили ще на 6%. На останнє зростання вплинуло те, що Індія повідомила про зупинку експорту через тривожний рівень спеки в країні.\nГенсек ООН Антоніу Гутерреш заявив, що в наступні місяці брак продовольства в світі стане ще гострішою проблемою, і ця нестача може затягнутися на роки. Високі ціни на базові продукти харчування вже призвели до збільшення кількості людей, які не їдять достатньо, на 440 мільйонів – до 1,6 мільярдів людей. Близько 250 мільйонів людей знаходяться на межі голоду.\nЯкщо війна затягнеться й експорт з Росії й України буде обмежено, сотні мільйонів людей можуть опинитися за межею бідності. У дітей буде затримка росту, люди почнуть голодувати.\nСвітові лідери повинні сприймати голод як світову проблему, для якої терміново треба знайти рішення на міжнародному рівні. Росія й Україна постачають на світовий ринок 28% пшениці, 29% ячменю, 15% кукурудзи і 75% соняшникової олії. Походження половини імпортованого Ліваном і Тунісом зерна – з України й Росії; у Лівії та Єгипту ця цифра складає дві третини. Український експорт продовольства дає їжу 400 мільйонам людей. Війна зупинила ці поставки, бо Україна замінувала води, щоб зупинити наступ, а Росія блокує порт Одеси.\nНавіть до вторгнення Світова продовольча програма попереджала, що 2022-й буде жахливим роком. Китай, найбільший виробник пшениці, повідомив, що через те що минулого року дощі відтягнули посівну, цьогорічний врожай може бути найгіршим за всі часи.\nОкрім екстремальних температур в Індії, яка є другим найбільшим виробником пшениці, відсутність достатньої кількості опадів також становить загрозу для урожаїв інших житниць світу – від Америки до Франції. Африканський Ріг (Еритрея, Ефіопія, Кенія, Сомалі, Судан, Уганда, Південний Судан і Джибуті) потерпає від найбільшої посухи за останні 40 років.\nНайбільше це вплине на бідний прошарок населення. Домогосподарства в економіках, що розвиваються, витрачають 25% свого бюджету на їжу, а в Субсахарському регіоні Африки – аж 40%. В Єгипті хліб у раціоні громадян складає 30% спожитих калорій. Уряди багатьох країн-імпортерів просто не мають змоги виділити гроші на підтримку бідних, особливо якщо держава імпортує енергоресурси.\nВ українських зерносховищах, які ще не постраждали через військові дії, повно кукурудзи і ячменю. Фермерам немає де зберігати наступний, цьогорічний урожай, який почнуть збирати наприкінці червня, а отже, він може зіпсуватися. А ще їм бракує пального і робочих рук для наступного посіву. Росії ж може забракнути насіння й пестицидів, які вона зазвичай закуповує в Європейського Союзу.\nСитуація ідеальна для того, щоб всі сторони конфлікту шукали винного. Захід каже, що все це внаслідок вторгнення Путіна, а Росія звинувачує Захід через санкції. Правда в тому, що поточні проблеми стали результатом війни Путіна, а деякі санкції їх поглибили.\nНатомість, країнам потрібно діяти спільно й почати з того, що не обмежувати експорт. Індонезія, постачальник 60% світової пальмової олії, зняла тимчасову заборону на експорт. Європа допомагає Україні доставити її зерно автодорогами й залізничними шляхами в порти Румунії або країн Балтії. Хоча навіть за найоптимістичнішими прогнозами лише 20% українського зерна можна буде експортувати в такий спосіб.\nКраїнам-імпортерам потрібна підтримка, щоб вони не впали під тягарем приголомшливих рахунків. Запаси зерна для надзвичайних ситуацій треба віддавати найбіднішим. Для інших вводити фінансування імпорту на поблажливих умовах – це може робити, приміром, МВФ. А якщо списати хоча б частину боргу таким країнам, це допоможе їм вивільнити важливі грошові ресурси й спрямувати їх на продовольчі проблеми.\nБлизько 10% усього зерна йде на виготовлення біопалива; а 18% рослинних олій перетворюють на біодизель. Фінляндія й Хорватія послабили постанови, які вимагають, щоб бензин містив пальне із сільськогосподарських культур.\nВеличезна кількість зерна йде на харчування тваринам. Згідно з нормами Продовольчої та сільськогосподарської організації ООН, сухий корм для худоби містить 13% зерна. У 2021-му Китай імпортував 28 мільйонів тонн кукурудзи для корму свиням – це більше, ніж Україна експортує за рік.\nМиттєве послаблення продовольчої кризи наступить після деблокади Чорного моря. Близько 25 мільйонів тонн кукурудзи та пшениці, які є еквівалентом річного споживання усіх найменш розвинутих економік світу, застрягли в Україні.\nДля вирішення цієї проблеми потрібна готовність трьох країн: Росії, яка має дозволити Україні судноплавство; України, якій треба розмінувати підхід до Одеси; і Туреччини, які потрібно дозволити воєнно-морський супровід через Босфор.\nЦе буде непросто. Росія через невдачі на полі бою намагається задушити українську економіку. Україна вагається з розмінуванням. Переконати їх можуть країни, у тому числі Індія та Китай, які зберігають нейтралітет у війні. Для супроводу вантажів морем потрібні будуть озброєні кораблі від широкої коаліції держав.


Ринок нерухомості пішов у економ-клас – експерт - Олександр Попов - Київ - Роман Романюк - Новини АТО | РБК Украина\nНа загальному досить сумному тлі ринку нерухомості виділяється сегмент економ-класу.У Києві та області це зараз найпоширеніше і затребуване житло, нехай і з низкою застережень, пише Олена Романюк у №45 журналу Корреспондент від 14 листопада 2014 року.\nНа загальному досить сумному тлі ринку нерухомості виділяється сегмент економ-класу.\nУ Києві та області це зараз найпоширеніше і затребуване житло, нехай і з низкою застережень, пише Олена Романюк у №45 журналу Корреспондент від 14 листопада 2014 року.\nЯкщо судити з реклами та її інтенсивності, можна зробити висновок, що столиця і передмістя буквально охоплені будівельним бумом. Ефір і рекламні площі рясніють оголошеннями про зведення нового житла та пропозиціями квартир за небувало низькими, правда, лише в доларовому еквіваленті, цінами.\nЯкоюсь мірою це відповідає дійсності: за даними гравців ринку нерухомості, столичні забудовники пропонують квартири у 180-250 об'єктах. Ще 385 новобудов чекають своїх покупців в передмістях Києва, зазначає Віктор Коваленко, директор консалтингової компанії " Реалекспо.\n«За підсумками першого півріччя на ринок Києва вийшло 16 нових проектів із загальним обсягом пропозиції більш 5.000 квартир. В липні-жовтні стартував продаж ще в 11 комплексах, загальний обсяг пропозиції додатково збільшився на 3.000 квартир», - розповідає Кореспонденту Ярослава Чапко, директор консалтингової компанії City Development Solutions.\nЗа словами Чапко, найбільш активно забудовуються Голосіївський і Дніпровський райони Києва, на які сумарно припадає 35% всього пропозиції на ринку житла. Найменше будівництв у Подільському та Деснянському районах - по 3%. В області зводять 31 об'єкт у 15 районах.\nБлизько 70-80% пропонованих до продажу квартир в новобудовах відносяться до категорії економ\nЗгідно з оцінками експертів, близько 70-80% пропонованих до продажу квартир в новобудовах відносяться до категорії економ.\n«Якщо говорити про пропозиції, що є в продажу (побудованих нових будинках, а також в будинках на різній стадії готовності), экономжилье займає близько 60%. У той же час серед нових проектів, які вийшли на ринок з початку року, економклас становить 80%», - говорить Олександр Попов, директор проектної групи Архиматика.\n«Забудовники намагаються запропонувати ринку мінімально необхідні площі. Часи однокімнатних квартир площею 50-70 кв. м закінчилися п'ять років тому», - зазначає Олег Приходько, генеральний директор девелоперської компанії Greenol.\nПереорієнтація забудовників на менший метраж пояснюється просто: доходи українців непорівнянні з цінами на нерухомість, тому вартість квартири була і залишається ключовим параметром вибору житла. Тими ж міркуваннями зі зрозумілих причин керуються і переселенці із зони АТО - експерти зазначають, що саме завдяки їм ринок влітку наблизився до показників продажів минулого року.\n«Переселенці із зони АТО, якщо говорити про первинці, купували квартири в добудованих нових будинках. Це в основному представники бізнесу, які перенесли свою діяльність до столиці», - зазначає Попов.\nГоловна причина падіння попиту - непередбачувана девальвація гривні\nВтім, деякий сплеск попиту на первинне житло тривав недовго. Вже у жовтні, за даними консалтингової компанії SV Development, у Києві було продано 1.165 квартир (з них на первинному ринку - 644), що майже на 10% менше, ніж у вересні. Головна причина падіння попиту - непередбачувана девальвація гривні. Навіть ті покупці, які готові були придбати квартиру «прямо зараз», побачивши курс 14-15 грн за $ 1, зменшили свій запал.\n«Буквально місяць тому я цікавилася купівлею квартири в ЖК Комфорт Таун. Передбачала взяти житло в розстрочку років на п'ять-сім. Але оскільки ціни на квартири в цьому об'єкті в доларах і курс ніхто не фіксує, довелося відмовитися від своїх планів. Пошукаю новобудови, в яких ціна прив'язана до гривні або курс долара фіксований», - каже піар-менеджер Тетяна.\nАле навіть в тих об'єктах, де курс фіксований, ніхто не дає гарантії, що з його зростанням ціна не буде переглянута пізніше.\n«Я розглядала можливість придбання квартири в комплексі Нова Ходосівка в передмісті Києва. У жовтні курс долара, до якого вони прив'язувалися, становив 10,6 грн, але вже в березні 2015 року вона має зрости до 13 грн за $ 1. Плюс у випадку покупки квартири в розстрочку на десять місяців ціна 1 кв. м підвищується на $ 5 щомісяця (і це без урахування зростання курсу долара)», - розповідає дизайнер Юлія.\nТі покупці, які все-таки зважилися придбати квартири в новобудовах, воліють оплачувати відразу всю їх вартість. Так і від ризику девальвації є страховка, і на додаткову знижку можна розраховувати\nТаким чином, покупці, які все-таки зважилися придбати квартири в новобудовах, воліють оплачувати відразу всю їх вартість. Так і від ризику девальвації є страховка, і на додаткову знижку можна розраховувати - у деяких об'єктах вона доходить до 25%.\n«Купуючи квартиру, покупці намагаються отримати максимально можливі знижки. Більше половини угод відбувається зі 100% оплатою вартості житла», - говорить Чапко.\nТакі клієнти віддають перевагу найменш ризикованим вкладенням - житлових комплексів, зданих в експлуатацію або перебувають на завершальній стадії робіт. І справа тут не тільки в бажанні скоріше заселитися або здати квартиру в оренду. Люди як і раніше не довіряють забудовникам, які залучають гроші на початковій стадії робіт, тобто на етапі котловану або фундаменту. І, як визнають самі забудовники, підстави для цього є.\n«В умовах фінансової кризи і стагнації ринку нерухомості надання довгострокових програм розстрочки і великих знижок забудовником може свідчити про його фінансові проблеми і нести ризики недобудови подібних об'єктів», - попереджає Дмитро Шостя, керівник відділу продажів ЖК ParkStone.\nНовини України Online Олександр Попов Київ Роман Романюк Новини АТО


Янукович проти євроінтеграції за надто високу ціну - Новини\nЯнукович проти євроінтеграції за надто високу ціну\nЄС готовий допомогти Україні ліквідувати африканську чуму\nНа ремонт рідної школи Януковича виділили ще 29 мільйонів\nЯнукович знову побачив зростання зарплат. Тепер уже на 15%\nУкраїна не сприймає європейської інтеграції за будь-яку ціну.\nПро це заявив президент Віктор Янукович, виступаючи в п’ятницю на урочистостях з нагоди Дня незалежності, повідомляє "Українська правда".\n"У зовнішньополітичній площині ми залишаємося вірними європейському вибору, ми впевнено торуємо шлях розбудови сучасної європейської держави", - відзначив він.\nПрезидент, однак, підкреслив, що євроінтеграція не повинна досягатися надто високою ціною.\n"Проте інтеграція за будь-яку ціну: за рахунок втрати незалежності, економічних чи територіальних поступок, за рахунок дозволу втручатися у внутрішні справи - такий шлях ми ніколи не сприймали і не сприймемо. Свобода і незалежність - це найголовніша умова успіху і процвітання ", - заявив Янукович.\nВін т зазначив, що останнім часом Україна здійснила серйозні кроки в напрямі входження до європейської спільноти - парафовано угоду про асоціацію та зону вільної торгівлі з ЄС.\n"Тепер ми очікуємо на порозуміння з боку наших європейських партнерів, оскільки сприймаємо цей процес як дорогу з двостороннім рухом", - сказав президент.\nВодночас він закликав пам'ятати, наскільки важливими для України є відносини з країнами СНД, зокрема з Росією.\n"Нам необхідно всебічно розвивати співробітництво з нашими партнерами по СНД, адже саме там знаходиться найбільший ринок для українських товаровиробників. Тож ми не повинні залишати поза увагою інтеграційні процеси, що там відбуваються", - сказав Янукович.\nГОЛОВНЕ на 01 жовтня 2020, 10:58


Ти мені раніше не могла сказати … – почав чоловік.– Тон поміняй! – знову наказала жінка – ЦЕ EASY\nТи мені раніше не могла сказати … – почав чоловік.– Тон поміняй! – знову наказала жінка\n13.09.202113.09.2021 DariaDaria 08:39\nНа вулиці лив проливний дощ, але Віра це не помічала. Вона повільно брела по асфальту в легкому платті і босоніжках. Перехожі здивовано дивилися на цю дивну жінку, але жоден чоловік так і не наважився до неї підійти. Навпаки, додавали крок і поспішали у своїх справах, відводячи очі.\nВіра не помічала цього. Вона була одна в усьому світі. Принаймні, їй так здавалося. Сьогодні її чоловік Василь в черговий раз пpuнuзuв її при 10-річній дочці Оксані.\nКоли Віра познайомилася з майбутнім чоловіком, то літала на крилах любові.\nПеребуваючи у своїй закоханості, дівчина просто не помічала егоїстичних витівок нареченого, а потім чоловіка. Він міг розбудити дружину посеред ночі і сказати, що хоче млинців. Віра вставала і йшла виконувати забаганку Василя. Або терміново перед виходом на роботу чоловікові раптом потрібно підшити штани. І неважливо, що Віра спізнювалася на свою роботу. Василя це хвилювало найменше, адже йому здавалося, що він – центр Всесвіту.\nЧоловік все і завжди знав краще за всіх, і при цьому не приховував цього, даючи свої «цінні» поради направо і наліво.\nВіра, на його думку, завжди все робила не так, як треба, тому що була тynа, як пробка. Так, у неї була вища освіта, але інститут вона закінчила по великому везінню, а не завдяки своєму розуму.\nВасиль постійно нагадував дружині про це. Віра мовчала, і рожеві окуляри, в яких вона перебувала, стали бліднути. І життя поступово проявилася в натуральних фарбах. Всередині у Віри з кожним днем все більше і більше розгорявся вулкан злості і роздратування.\nЖінка привчила себе не звертати уваги на зауваження чоловіка. Їй простіше було зробити те, що він просить, ніж вислуховувати його годинні нотації.\nАле сьогодні посудина терпіння лопнув. Вона зробила те, що повинна була зробити дуже давно – дати відсіч своєму чоловікові.\nВасиль прийшов після роботи і пройшов в брудних черевиках на кухню, де вечеряли Віра з дочкою Оксаною. – Ти чому на кухні в брудному взутті? Я тільки що підлогу помила, – тихим, але твердим голосом запитала Віра. Посудина терпіння дала першу тріщину.\n– Так, хто господар в хаті: ти чи я? – почав сердитися Василь.– Ти не зрозумів питання? – не зменшуючи обороту твердості, знову поцікавилася жінка.\n– Та як ти смієш? – вийшов з себе чоловік.– Ти звичайний економіст, а я …І тут це сталося, емоції з вулкана багаторічного роздратування полилися рікою.– Саме так, що я – економіст з вищою освітою, а ти звичайний сантехнік, який тричі вступав до інституту на інженера. Але твоїх мізків не вистачило навіть на вступні іспити.\n– Тихо! – наказала Віра. – Я ще не закінчила. Наступний пункт. Тепер, якщо тобі щось треба, ти кажеш заздалегідь, а не перед виходом на роботу..– Я винен, якщо забуваю вчасно тобі сказати? – Твої проблеми, – огризнулася Віра. – Далі. Якщо ти хочеш їсти, то ти їси те, що приготовлено. Окремо для тебе більше готуватися нічого не буде. Ти зрозумів?\n– Ніяких “” але! – сталевий голос жінки не здригнувся. – Я теж працюю і теж втомлююся, тому виконувати більше твої примхи не збираюся. Тому сьогодні зварила макарони з сосисками, а не фаршировані кабачки.– Ти ж знаєш, що я давно хотів кабачків …\n– Хотів? Візьми і зроби, – усміхнулася Віра. – Оксано, ти поїла? У відповідь дівчинка лише кивнула головою. Вона ніколи не бачила мати в такому стані, тому перебувала в шоці. Чудово. Жінка дістала пакет сміттєвий пакет, вправними рухами вивалила в нього макарони з сосисками і швидким кроком вийшла з квартири.\nВона чула, як слідом щось кричав Василь. Їй було все одно. Вперше за багато років Віра відчувала почуття свободи і легкості. Вона викинула пакет в сміттєвий бак і вийшла з під’їзду подихати свіжим повітрям, щоб заспокоїтися …\nЧерез дві години Віра повернулася додому, мокра і замерзла. Чоловік дбайливо переодягнув дружину в сухий одяг, посадив за стіл і налив гарячий чай. – Ти мені раніше не могла сказати … – почав чоловік.– Тон поміняй! – знову наказала жінка. – Якщо ти ще не зрозумів, то по-твоєму більше не буде.– Віра, зрозумій, я завжди був таким, – Ні, Вася, це ти зрозумій.\nЯ більше твої закидони терпіти не збираюся. Або ти змінюєшся, або йдеш. Третього не дано.Так, мабуть він дійсно дістав дружину своїми причіпками. Доведеться змінюватися заради сім’ї, адже він любив своїх дівчаток. І почати вже краще сьогодні.\nPREVIOUS Попередній запис: Класні поради для шашличного маринаду, гранатовий сік та мінералка\nNEXT Наступний запис: Навіщо йому пралка і смажені яйця якщо в нього є ти, а ти для чого?\nОдружилися коли їй було 16, бо тоді вона носила під серцем дитинку, та не судилосяОдружилися коли їй було 16, бо тоді вона носила під серцем дитинку, та не судилося\nЛіка відчувала себе спустошеною. Вона прожила в шлюбі з чоловіком 14 років, немало ж так? Одружилися коли їй було 16, бо тоді вона носила під серцем дитинку, та не судилося,


У Львові пожежники врятували шестирічного хлопчика | Новини Львова\nУ Львові пожежники врятували шестирічного хлопчика\n19:36 16 жовтня 2014 р.\nЯк повідомили в четвер у прес-службі обласного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій, наляканий малюк ледь не вчадів від токсичної дії продуктів горіння пластмасових конструкцій балкону, та чекав свого порятунку на кухні.\nУ прес-службі обласного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій повідомили в четвер, що пожежники врятували сьогодні шестирічного хлопчика У повідомленні також конкретизують:\n«16 жовтня о 15:07 до рятувальників надійшло повідомлення про пожежу на балконі квартири, розташованої на 2-му поверсі 9-поверхового житлового будинку у м. Львові на пр. Червоної Калини, 85. За лічені хвилини на місце події прибуло 8 рятувальників та 2 пожежно-рятувальні автомобілі.\nСусіди повідомили вогнеборців, що у квартирі знаходиться 6-річний хлопчик. Вогнеборці, не гаючи жодної хвилини, через балкон потрапили до житла та розпочали пошуки дитини.\nНаляканий хлопчина ледь не вчадів від токсичної дії продуктів горіння пластмасових конструкцій балкону, та чекав свого порятунку на кухні. Рятувальники винесли дитину із задимленого приміщення та передали медикам для надання подальшої допомоги.\nСкладність рятувальної операції полягала у доїзді спецтехніки до місця події. Припарковані біля під’їзду автомобілі мешканців, не дозволили рятувальникам вільно доїхати до місця пожежі.\nПоки мешканці будинку звільнили місце для проїзду, вогнеборці втрачали дорогоцінні хвилини для порятунку. Ще одна небезпека чаїлася у пластмасових конструкціях балкону, де виникла пожежа. Такий матеріал має високу горючу здатність, а продукти горіння є токсичними для організму людини й можуть призвести до отруєння, а згодом і до загибелі.\nО 15:28 пожежу повністю ліквідували. Вогонь понищив речі домашнього вжитку, розміщені на балконі. Врятованого хлопчика госпіталізовано у Львівську міську дитячу клінічну лікарню».


У центрі Луцька валиться міст (ФОТО) | Новини\nУ центрі Луцька валиться міст (ФОТО)\n15:02, 7 листопада 2013 р.\nНа вулиці Шопена на мосту біля Луцької дитячої залізниці збоку відпав бетонний блок утворилася дірка довжиною близько півтора метри.\nПерехожі, які щодня змушені переходити по мосту через річку Сапалаївка, всерйоз побоюються, що міст будь-якої миті може звалитися. На лівому боці моста асфальт раптово закінчується, тому, якщо дірку не помітити, можна запросто провалитися.\nЯкщо на зруйновану частину мосту подивитися зі сторони річки, то стає очевидним, що в аварійному стані ця ділянка перебувала не перший день. Частина конструкції біля обваленого мосту густо заросла травою.\nПід мостом розкидані великі шматки бетону. Тим часом сама дірка перетворилася на суцільний смітник, до якого, вочевидь, нікому немає діла.\nКореспонденти інтернет-видання «Під Прицілом» звернулись до департаменту житлово-комунального господарства, однак директора установи не вдалося застати на робочому – за інформацією, яку нам надали у приймальні, чиновник уже другий день перебуває у відрядженні. Заступник головного комунальника Луцька теж не змогла нічого сказати. Пославшись на зайнятсть, вона вімовилась, вона відмовилася надати журналістам інфомацію.