«Обізнаний — значить озброєний»: все про Partners School - Юридична Газета\n19 червня 2020, 18:45\nНещодавно АПУ розпочала новий проєкт, покликаний сприяти циркуляції досвіду на юридичному ринку. Так, упродовж місяця правники матимуть змогу особисто поспілкуватися з ТОП-овими колегами, отримати відповіді на власні запитання з перших вуст і поповнити «кеш» безцінними знайомствами. Тож, про що цей проєкт, чим особливий та чому такий шанс не можна проґавити? Ми поспілкувалися з його організаторами та учасниками і зібрали всю, найголовнішу інформацію в одному матеріалі.\n«Альфа» проєкту та його передісторія з перших вуст\nІніціатива була запущена разом із початком літа – 2 червня розпочався набір до першого курсу занять. Про мету проєкту його менеджерка та ідейна натхненниця Катерина Пищик розповідає – курс створений для тих, хто готовий до перезавантаження та руху вперед, за новим вектором саморозвитку. Далі — пряма мова.\n«Обізнаний — значить озброєний» — відклалося в пам'яті ще зі шкільної лави. У світі, де інформація надходить до нашої свідомості щомиті, важливо не тільки бути впевненим у власній обізнаності, а й віднайти момент для паузи та переосмислення, щоб точно переконатися — ти на вірному шляху.\n«Куди ми рухаємося? Чи мій це шлях? Або ж я вкотре несвідомо керуюся чиїмось прикладом?»\nДля тих, хто знайшов час для паузи, ми з колегами й ініціювали проєкт Partners School. Це серія онлайн-зустрічей із представниками провідних юридичних компаній. Задум полягав у створенні умов для безпосередньої комунікації і передачі практичного досвіду від лідерів юридичного бізнесу колегам, які тільки планують розпочати власний бізнес, або ж вирішили внести корективи до вже наявного. І дуже приємно, що наші спікери з радістю відгукнулись на ініціативу.\nДалі почався підготовчий етап (залаштунки, так би мовити). Безліч переговорів і найприємніше, зворотний зв'язок на етапі підготовки та вже після першої зустрічі щодо користі такого роду проєкту.\nВ першому сезоні Partners School на учасників чекає ще 4 зустрічі. Та вже зараз ми роздумуємо над продовженням і новими «родзинками».\nПроєкт, однозначно, буде корисний тим, хто готовий рухатися вперед. Все, що ми обговорюємо - не для преси /посміїається/. І головне, важлива не тільки інформація, якою діляться досвідчені колеги, але й емоційний фактор — саме він мотивує підкорювати нові вершини.\nПро «теперішнє» проєкту з перших вуст\nМи переконані, що найкраще розповісти про найголовніше щодо такої ініціативи можуть саме її (спів)учасники. Тому наступним ми розпитали першого сенсея проєкту, Володимира Саєнко, керуючого партнера ЮФ Sayenko Kharenko. Крім того, користуючись нагодою, ми дізналися про головні success-поради для молодих юристів і не тільки.\nПро важливість таких заходів та в чому вона полягає\nВ умовах, коли можливості для неформального спілкування обмежені через карантин і небажання людей брати участь у масових заходах, обраний Асоціацією правників України формат Partners School дозволяє заповнити цю прогалину, дати можливість не просто поставити запитання, а і вступити у дискусію із запрошеним гостем. З цих міркувань обмеження аудиторії десятьма учасниками дійсно гарантує, що кожен охочий матиме час поставити питання і почути повну і відверту відповідь.\nТОП «порад-успіху» для молодого юриста\nЮристу, який прагне стати партнером я завжди раджу якомога раніше почати поводити себе як партнер, точніше навіть як співвласник бізнесу. Тобто, потрібно докладати максимум зусиль не тільки до виконання своїх прямих обов’язків, а і загалом для поліпшення роботи фірми як у відносинах з клієнтами, так і у внутрішніх процесах. Наприклад, якщо у своїй фірмі ви не допустили б ненадійного функціонування IT інфраструктури або марного витрачання коштів на непотрібні маркетингові заходи, то зробіть все, щоб ці проблеми були ліквідовані. Лише повідомити про проблему директора чи партнера не достатньо, треба запропонувати рішення і, за умови одержання дозволу, виправити проблему самому або скоординувати відповідних фахівців. Розумний керівник чи інші власники самі будуть зацікавлені у тому, щоб такий проактивний юрист швидко просувався кар’єрними сходами і одержував найскладнішу і найцікавішу роботу.\nТОП «порад-успіху» для партнера невеликої компанії\nНевелика компанія може бути фінансово більш успішна, ніж велика. І партнерам таких невеликих успішних компаній мені немає чого порадити, окрім як частіше ділитися своїм досвідом з колегами. Тим же партнерам, які вважають, що вони ще не досягли вершини свого успіху, бажаю продовжувати шукати свій шлях, проявляти гнучкість і винахідливість, менше копіювати визнаних авторитетів і швидше вчитися на своїх і чужих помилках.\nЗапрошую всіх колег брати участь у подальших вебінарах Partners School. Поспішайте! За законами конкуренції, коли попит перевищить пропозицію, то вартість заходу точно не буде нижчою погодинної ставки партнера /посміхається/\nЯ справді щиро вдячний АПУ за честь бути першим гостем Partners School. Цей новий формат зустрічей з лідерами юридичного ринку цікавий не тільки гостям, а і спікерам.\nМені сподобалась якість аудиторії, живе спілкування з колегами, які задавали дуже актуальні і навіть болючі запитання. Сподіваюсь, що відверті відповіді у форматі Chatham House Rules стануть в нагоді учасникам, а наступні зустрічі будуть користуватися ще більшою популярністю.\nПо той бік поля навчального бою\nВрешті, яким є ідеальне завершення рецепту дослідження проєкту? Вишенькою нашого торту-презентації став фідбек від безпосередніх учасників першої серії. До вашої уваги — пряма мова піонерів Partners School.\nРоман Чумак, член Ради Відділення АПУ в Харківській області, керуючий партнер АО «ЮК «Арес».\nЮридичний бізнес доволі консервативний, тому, плануючи вектор і навігацію подальшого розвиту власної компанії сенсу шукати незвідані стежки просто немає. Недарма існує думка, що краще вчитися на чужих помилках та переймати найкращі практики від колег. Безумовно, ніхто не «запрограмує» тебе на успіх, але досвід — це ключові навички для партнера будь-якої юридичної компанії.\nВдячний АПУ за можливість долучитись до крутої ініціативи Partners School, де я можу особисто поспілкуватися з партнерами ТОП-юркомпаній, перейняти їх (успішний!) досвід та сформувати власні пріоритети на найближчий час.\nДмитро Гладкий, Голова Відділення АПУ в Запорізькій області, партнер АО «Гладкий, Яценко та партнери»\nPartners School — це реальна можливість поспілкуватися з найкращими представниками юридичної професії. Живе та відверте спілкування дає не тільки розуміння, але й відчуття того, як бути успішним партнером успішної юридичної фірми. Таке не можна прочитати у фаховому виданні чи просто передивитися запис відео.\nЯ впевнений, що Partners School стане драйвером українського юрринку, підсилить регіони та сприятиме створенню єдиної правничої культури. Це програма для всіх, хто в юриспруденції бачить більше, ніж покликання. Програма для тих, хто будує успішний юридичний бізнес.\nТепер, коли ми разом розглянули проєкт очима кожного з його учасників, пропонуємо сформувати власний погляд, долучившись до однієї з наступних серій. На вас чекають: Президент АПУ, партнер VB Partners — Денис Бугай, керуючий партнер AVELLUM — Микола Стеценко, керуючий партнер АО «ЮФ «Василь Кісіль і Партнери» — Андрій Стельмащук і старший партнер Asters — Армен Хачатурян. Закликаємо не втрачати часу та нагоди — реєструйтеся, заздалегідь готуйте власні питання та пам’ятайте — кількість місць обмежена!\nТеги: юрист, компанія, АПУ, курс, Юридична Газета, проєкт, Катерина Пищик, Partners School, Роман Чумак, Дмитро Гладкий


Приревнував та забив до смерті: черкащанин жорстоко розправився зі своїм товаришем | Про Головне\nНа Черкащині чоловік вбив свого знайомого, бо приревнував до співмешканки. Його було затримано та взято під варту. Про це повідомляє прес-служба ГУ НП Черкаської області.\nЗловмисника поліцейські знайшли в Києві. Чоловік зізнався у вчиненому та розповів, що того дня посварився із товаришем, бо приревнував до своєї співмешканки. Словесний конфлікт переріс у бійку. Молодик бив чоловіка, поки той без свідомості не впав на підлогу. Після цього він зі своєю співмешканкою лягли спати. На ранок зловмисник виявив що товариш не подає ознак життя. Зрозумівши, що накоїв, разом зі своєю співмешканкою зібралися і поїхали до Києва.


Піжмурки зі собою (част.1) | Художні твори | Гоголівська академія\nПіжмурки зі собою (част.1)\nЩиро кажучи, на виставках,зокрема у рідному місті, я не частий гість. Мені здається у нинішні часи ґатунок картин відчутно губиться у глибинах абстракції разом із їх змістом. Мимоволі відчуваю разючий контраст із довершеністю ліній Далі чи босхівською філософією фаталізму. От і цього разу показ не справив на мене особливого враження.\nХоча, шила в мішку не сховаєш, талант автора беззаперечно світиться на кожному полотні свіжою гамою барв та образів. Ось тобі і дивні краєвиди небачених земель, і чудернацькі створіння, схожі на демонів із Нотр-Дам-ля-Гранд, і воїни в обладунках, і діви нетутешньої краси…Напевно, не дарма цю виставку очікували з таким нетерпінням і місцеві поціновувачі живопису, і критики.\nСам винуватець події, огорнений шумною увагою газетярів та цінителів пензля, чарує присутніх білозубою посмішкою та безліччю вдалих - як я бачу з реакції його товариства - коментарів та жартів. Невимушено закачані рукави, свіжий рум’янець і скуйовджений по-модному чуб – юні дівчатка одностайно у дикому захваті. Та й справді, порівняно з більшістю хворобливого вигляду молодиків-митців із трагічним виразом облич, він виглядає досить вигідно. А от картини? Як на мене, нічого унікального. Нехай і вдалі, але це лише чергові ілюстрації до книг фентезі.\nЯк навмисне, не знаходжу жодного знайомого обличчя. Хоча он стоїть Ярема, з яким я ледве не побився в минулу суботу на вечірці з приводу його 50-ліття. Старий цап перебрав на радощах горілки з перцем і приревнував мене до своєї нової молоденької пасії. Ох ці кляті шнурівки!..\nКоли піднімаю голову, раптом розумію, що знайшов собі об’єкт для спостережень. За гігантською псевдо античною амфорою стоїть, прихилившись до стіни, темноволоса жінка. Здається, якраз вислуховує промову однієї із співбесідниць у кумедних високих чоботях, що доходять їй мало не до лисячого підборіддя. Та, імовірно, зараз почне підстрибувати від надміру емоцій, на що незнайомка розуміюче киває головою і розглядає вміст свого майже повного келиха. Нарешті монолог завершено, і вона, посміхнувшись екзальтованій дамі, спішить назустріч сивоголовому чоловіку, на вигляд - професору університету. Старий намагається пробратися через натовп, простягши уперед тремтячі руки. Обличчя жінки одразу оживає, і вона узявши під руку професора, починає щось жваво із них обговорювати.\nСвітло падає на неї вже з іншого боку, що дає мені змогу краще її роздивитися. Не збагну, чому звернув увагу саме на неї. Ані вродою, ні особливою вишуканістю вона не відрізняється. Натомість із недбало спадаючим на плечі волоссям, з не підмальованими губами та без прикрас, виглядає наче одна із багатьох дівчат богемних тусовок, на кшталт студенток академії мистецтв, тільки дещо старша. А, може, вона теж малярка?\nРозмовляючи зі старим, жінка по-хуліганськи заклала руки в кишені широких штанів. Вчений дідусь, розмовляючи з нею, схоже отримує непомірне задоволення, бо час від часу регоче, щоразу знімаючи окуляри та протираючи їх великим картатим носовичком.\nЯ наважуюся підійти ближче і вдаю, що розглядаю портрет бороданя в помаранчево-жовтих тонах. Підслуховувати якось негарно, але від цікавості мене аж розпирає.\n-Але ж кажу Вам, люба моя, новий Борис Вальєхо…\n-Невже вони так і напишуть?\n-Та хіба ж я знаю? Певно, тицьнули пальцем в енциклопедію сучасного малярства – і…\n-Варто комусь намалювати драконів, і вже кажуть – Вальєхо …Він з горя нап’ється, нині всю ніч не спав від хвилювання.\nТак ось воно що. Авжеж, я починаю страждати на старечий склероз, а ще ранувато якось…\nПодруга майстра. Я ж бачив її не раз на фото поряд із білявим генієм. Хоча тепер навіть імені її не пам’ятаю. Імовірно, вона нічого особливого собою не представляла – не була дочкою бізнес-магната чи когось із верхів влади, актрисою чи співачкою – отож преса її ігнорувала.\nАле ж вона справді приваблива, коли ближче придивитися…Великі очі, повні вуста. Сам художник, здається, не приділяє їй належної уваги, приголомшений неочікуваним успіхом.\nХоча й почувається досить природно в атмосфері поклоніння: посмішка сяє просто таки картинно. Але погляд хлопця ні на мить не подорожує у напрямку, де його темноволоса подруга скромно розважається розмовою з веселим дідуганом.\n-Матка Бозка, і ти тут, Влодку?! – чую за спиною хрипкий жіночий голос. Дуже знайомий голос. Марта, моя подруга студентських часів.\nПокійна мати наполягала, щоб освіту я отримав у Києві, там ми і познайомилися. Марта повернулася до рідного міста нещодавно разом із дочкою та чоловіком, який минулого року, на жаль, помер. Офіційна версія - серцевий напад, а інші пліткують, що то хтось із ділових конкурентів постарався. Марта воліла оминати цю тему. Вона поринула з головою у богемне життя, бавиться у меценатство, полюючи на нові таланти. Не те, що я був на радий її бачити, але прикро було переривати свої спостереження за незнайомкою, якими так захопився. На щастя, Марта мого легкого незадоволення не помітила, і розчулено поплескала мене по щоці.\n-А ти зовсім не змінився. Хіба що ця борода – з нею ти схожий на старого пірата.\n-І ти не міняєшся, люба моя. Вічно юна Віра Холодна! – Марта обожнює компліменти.\n-Ах ти ж улесливий сучий сину! – це її типовий вияв прихильності. Ми ніжно обіймаємося, і вона тулиться щокою до мого піджака.\n-А ти встиг забути мій номер телефону? – трохи ображено запитує вона згодом. Я винувато опускаю очі.\n-Знаю. Винний. Мушу запросити тебе на вечерю. О до речі! – додаю вкрадливо. – Мені за це не перепаде від когось на горіхи?\n-Але ж вигадуєш…то я мала б спитати, чи не з’явилася яка спідниця у твоєму холостяцькому лігві.\nЧомусь Марта знітилася від мого жартівливого запитання, і її яскрава посмішка дещо зблякла. Помітно, що вона справді дуже за себе дбає і підтримує бездоганну форму. Але навіть важкий грим не в змозі приховати густу сітку зморшок у кутах очей та губ. І взагалі, не зважаючи на природну енергію та життєлюбність, стара знайома видалася мені трохи змученою.\nЗненацька знову почувся сміх із кутка, де стояла подруга митця, і я по інерції поглянув туди. Сміялася вона неголосно, але її сміх був пронизливим і лунав у моїх вухах ще довго-довго.\n-Що, сподобалася тобі маленька Анна? – з тінню недоброзичливості у голосі спитала Марта, помітивши мій неприхований інтерес. – Цьому дівчиську не вистачає шику. Може, з часом наш юний Пікасо підшукає собі щось пристойніше. У нього велике майбутнє, і Львів скоро стане йому затісним.\n-Чому ж, у неї своя специфічна привабливість. А чим займається ця Анна?\n-Колишня натурниця в академії мистецтв. Та нічим не займається. Вона - ніхто, але незле прилаштувалася коло Данила… - якби зараз із тонких Мартиних ніздрів пішов дим, я б не здивувався. Дівчина попала до її «чорного списку», і крапка.\nЯ помітив, як Анна підняла руку, аби прибрати з чола волосся, і мені впала в очі томна грація її рухів. Усе тіло ніби було огорнене солодкою втомою, що огортає коханців після шаленого ритму. Тендітні плечі, низька талія та широкі стегна – ніякої тобі худорлявої підтягнутості, яку чомусь вважають тепер за стандарт вроди.\nОце негарно так розглядати жінку, як на ринку, - подумав я собі. Хоча як фотографу, мені її типаж дуже цікавий. А чи згодиться вона мені позувати? Я ще раз глянув на її ледь усміхнене обличчя, і тут відчув дивовижне тепло, яке розливалося поволі по всьому тілу. Аж дихання перехопило.\n-Прокинься, Влодку! – прикликав мене до реальності голос Марти: вона перелякалася не на жарт. – Досить вже витріщатися на цю вискочку, люди ж дивляться.\nАле мені просто хотілося підійти до Анни і покласти їй руки на плечі, відчути тепло її шкіри. А потім її руки обплетуть мене, як стовбур дерева, і вона притиснеться до мене міцно-міцно, ніби шукаючи захисту. Або чогось іншого, незвіданого, що так їй бракувало раніше.\nЗненацька Анна повертається і перехоплює мій погляд. Важко сказати, хто із нас більше здивований.\nМаленькі вертляві рибки гуппі, як навісні, доганяють одне одного на денному полюванні. Я таки помічаю, що їх кількість раз у раз меншає, але навідріз відмовляюся вірити, що вони їдять своїх родичів. Таке збочення при систематичному харчуванні. Стукаю пальцем по склі, і зграя рибок із цікавістю притуляється писками до стінки акваріуму. Які ж вони кумедні! Хоча великої різниці між цими рибами та людьми не спостерігається. Кожен готовий проковтнути іншого представника свого виду – із всіма нутрощами – коли він перешкоджає йому в гонці за виживання.\nПолудневе сонце пробивається через прикриті жалюзі, вислизає з-поміж листя карликової пальми в яскравому горщику і лоскоче мені живіт. Данко лежить поряд і активно борознить всесвітню мережу на предмет власної особи. Відчуваю, як живлять його еґо коментарі критиків про недавню виставку. Першу персональну виставки його робіт. Хоча, думаю, більшість цінительок мистецтва могли зацікавитися не казковими персонажами його картин, а яскравими блакитними очима і сонцесяйною посмішкою їх автора. Учора цілий батальйон розцяцькованих пані вперемішку із юними прихильницями в джинсах атакував його цілий вечір. Хіба їм насправді є діло до Данкового малювання? А він сам просто розквітає від такого шуму навколо власної персони. Часом він мене так втомлює..Розчаровано повертаюся спиною і натягую на себе простирадло.\n-Еге-гей, що за хмара насувається? – Ноутбук підправляється на підлогу, а за ним і простирадло.\n-Що ти робиш? – питаюся вкрай ображено, втративши будь-який настрій. Далі б лазив у нетрях Інтернету і дав мені спокій. Але Данко за мить опиняється на мені і починає дмухати мені у вухо.\n-А ну припини, - намагаюся я відбиватися, та мені завжди приємно відчувати вагу його тіла на собі. Опір виходить надто пасивним. Данко захоплює обидві мої руки у свою і впирається мені коліном межи ноги.\n-Хочеш? – його очі блищать, наче у хижака. Далі робити вигляд, що я опираюся його блискучому погляду і теплому гладенькому тілу, просто не виходить. А може винні Мадді Воттерс і палкі зазивні звуки блюзу із динаміків?..\nКохалися ми жадібно і багато, але цього ніколи не було вдосталь. Залишалося враження, ніби от-от знову прокинеться бажання накинутися одне на одного. З цієї причини доводилося не раз усамітнюватися раптово посеред веселих гулянок, де після вжитого спиртного було неможливо протистояти потягу; залишати, заледве почавши, сніданок чи вечерю…Коли я нишком прокрадалася до Данка в майстерню та обіймала його ззаду, притискаючись до широкої спини, він злостився. Знав-бо: ризикує на кілька годин забути про роботу, яка була в розпалі. Одного разу навіть перекинули мольберт…\nМені здавалося, що саме в такі години він належить мені цілковито і повністю. Залишається надто мало місця поруч із його роботою, вічною цікавістю до нових людей та речей, нестримною жагою до пригод. Це вже принизливо, коли починаєш ненавидіти новий часопис, або чергового співрозмовника, який його захоплює. Тому мусиш звикнути до такого стану речей. Але мені іноді хочеться мати його лише для себе.\nДивно, що зараз, коли Данко мирно дрімає в моїх обіймах, перед моїми очима несподівано з’являється інше обличчя. Трохи суворий чоловік зі срібними пасмами у волоссі, який так настирливо розглядав мене на виставці. Дивився так, наче хотів розгледіти те, що заховано так глибоко всередині, усі мої таємниці, думки та емоції. Відчуття якесь хворобливе, наче хтось втручається у твій особистий простір.\nМені стало не по собі і захотілося за будь-яку ціну позбавитися цих думок. Начебто пристойна людина, з вигляду аж ніяк не схожий на маніяка. Кажуть, серйозний фотограф, майстер своєї справи. Чому ж мене так настрашила його пропозиція позувати для фото?\nРаніше я часто заробляла цим на хліб, при тому строго відсікаючи непристойні пропозиції, які, на щастя, поступали вкрай рідко. Адже можу в будь-який момент відмовитися, якби щось мене насторожило в його поведінці при зйомці. Може при зустрічі так і спитатися: «Пане, а чому мені здається, що крім мого мужчини у моєму ліжку, ще й ви?» Кров приливає до щік, і я підводжуся, аби відчинити вікно.\n-Ти куди? – по-власницьки протестує Данко і силоміць вкладає мене назад.\n-Їй-Богу, тут душно, як в лазні… - Він встає, вмикає кондиціонер і потягується. Данило ніколи не переймався тренуваннями, але від природи мав хорошу статуру. Усе тіло так і пашить здоров’ям, широкі плечі, міцний торс та мускуляста спина. Особливо мені подобалися його руки, на які звернула увагу ще при першій зустрічі. Невеликі, але сильні, з рухливим вправними пальцями, іноді педантично вправні, іноді сміливі до безсоромності. Руки, що не знають перед собою меж.\n-Думаю, тепер в тебе з’явиться маса вільного часу. І ми зможемо кудись поїхати. – виводжу я несміливу гіпотезу.-Після такого успіху можеш трохи спочити на лаврах.\n-На лаврах? Це такий жарт? Щоб усі встигли про мене забути? Нізащо. Тільки не зараз, коли мене помітили. Я мушу працювати далі, більше, ніж будь-коли. В мене купа нових задумів.\nДанко гепнувся назад на зім’яту постіль і почав зосереджено розглядати стелю. Не люблю, коли він так зі мною розмовляє, наче я дурненьке дівча. Раптом він різко повертається до мене обличчям і починає уважно розглядати.\n-Треба якось тебе намалювати. Можливо, зробити цілу серію портретів: Анна зимова, Анна літня, Анна морська і Анна пустельна…\nІ ще Анна в космосі. Чула я багато таких розмов раніше від цього мрійника – розмовами вони й залишалися. Ні, моя роль зовсім інша. Я лише мовчазна супутниця, готова завжди прийти на поміч – але не муза.\nДо виставки Данко більшу частину доби проводив у студії і майже не спав. Я мусила миритися з його вибухами роздратування, коли тло видавалося йому надто темним, кольори – блідими, а сюжет – цілковитим безглуздям. Данко змивав намальоване десятки разів, нервував і тікав на терасу з гітарою. Тоді пляшка віскі порожніла дуже швидко, а я десь о третій ночі викидала білий прапор і вкладалася спати сама. Не хотілося лишати його на самоті, але, можливо, саме цього він і потребував. Невтомний Данко міг не спати кілька ночей поспіль і вважав, що сон – це пуста трата часу, який можна використовувати з більшою користю.\n-Мене запросили на фотозйомку. – намагаюся, аби репліка прозвучала якомога недбаліше.\n-Та ти що? – на його обличчя з’явилася тінь інтересу, але він не відвів погляду від ескізника, в якому щось зарисовував. – Для реклами?\n-Ні, це художня фотографія. – відказую ображено. Данко зневажав рекламу, то ж своїм коментарем явно видавав свою невисоку думку про мої можливості. – У мене чималий досвід з часів академії.\n-Ніхто й не сперечається. Спробуй, буде цікаво, що вийде.\nМені теж цікаво. Але не так те, що вийде, а зустрітися із цим дивним чоловіком, і можливо дістати відповіді хоча б на деякі з моїх запитань.\n-Зробиш мені кави? – питаю, зображаючи примхливість.\n-А що мені за це буде? – одразу цікавиться Данко.\nУсе, що захочеш, увесь світ – і мене на додачу.\nСподобалось ведення оповіді від двох осіб:\nДва чоловіки у ліжку.\nВІчні історії Бермудського трикутника...\n© Уляна Галич (Консуело), 15-07-2009\n© Камаєв Юрій Статус: *Історик*, 14-07-2009\nЗгенеровано за 2.7264688014984 сек.


ALEX :: Sapigas Газові автомобільні системи. Газове обладнання для авто, продаж гбо Львів, комплект ГБО 2 покоління ціна\nГоловна / ALEX /\nІсторія виникнення компанії ALEX яка розмістилась в Польському місті Білосток починалося в 1994 році. За весь час діяльності ми намагаємось безперервно йти в ногу з часом, розширюючи можливості для наших клієнтів і пропонуємо їм тільки найякісніші, надійні і затребувані продукти. Ми пишаємося нашою історією поступового переходу з установочного пункту газового обладнання до одного з провідних виробників на ринку ГБО.\nНа сьогоднішній день ми йдемо до того, щоб наша компанія включала в себе якомога більше продуктів власного виробництва. До них можна віднести форсунки BARRACUDA, редуктор SHARK, форсунки ALEX RAIL - 001, термопластива трубка, система вприску OPTIMA і фільтр з відстійником Ultra 360 °. Також ми тісно співпрацюємо з авторитетними компаніями, які працюють на ринку багато років. Наприклад це блоки А.Е.В - ALEX, в основі яких електроніка фірми АЕВ, що є постачальником наступних виробників ГБО: Land Renzo, Zavoli, Lovato, OMVL і інші.\nЗараз компанія щомісяця виробляє близько 3000 редукторів, 15000 форсунок, 2000 блоків управління і 5000 фільтрів ALEX Ultra 360 °.\nТакож хотілося б відзначити, що завод отримав сертифікат ISO 9001, який підтверджує правильність процесів виробництва. Контроль якості починається з перевірки матеріалів, що надійшли (прокату кольорового і чорного металу і т.д), наступний крок це перевірка якості виготовлення після кожного етапу і останній крок це тестування готової продукції (перевірка на герметичність форсунок при підвищеному тиску, робота електромагнітного клапана) Завдяки якісному обладнанню та новітнім технологіям, за словами офіційного представника компанії Alex в Україні директора компанії «Мотор-Газ» Романа Матвєєва, терміном за 5 років показник рекламацій становить 0,03%. За словами директора компанії Alex Тадеуша Ожаровского, з 300 тисяч випущених форсунок на брак припадає всього 30 штук (0,01%)\nВисокий стандарт якості наших комплектуючих підтверджує співпрацю з провідними виробниками автомобілів. Наприклад Opel зараз проводить тестування газових форсунок, які планує встановлювати на автомобілі з заводським газовим обладнанням.


24.11.201109:44 Від 23 листопада 2011 року Сокальсько-Жовківська єпархія вводить у застосування новий герб. Попередній герб буде представляти єпископа Михаїла Колтуна, а новий буде використовуватися як символ цілої єпархії. Рішення створити герб єпархії випливає із постанови 38 сесії Синоду Єпископів від 3-4 березня 2008 р., «про опрацювання і застосування геральдики єпархій УГКЦ».\nЗвернення до священиків, всіх членів монаших згромаджень та вірних\nпро встановлення герба Сокальсько-Жовківської єпархії\nСокальсько-Жовківська єпархія обіймає 7 адміністративних одиниць Львівської області: Сокальський р-н; м. Червоноград з окремим адміністративним статусом; Жовківський р-н; Кам'янко-Бузький р-н; Радехівський р-н; Бродівський р-н; Бузький р-н, і розміщена на території розточчя рік, які розтікаються на південь і північ України. Визначаючи це, в нижній частині герба зображено 7 витікаючих рік, які означають біблійну повноту життя. При цьому зображення розтоків рік, які вливаються у життя Сокальсько-Жовківської єпархії виражені у формі букви «М». Цей символ несе Марійний зміст, оскільки в Катедральному храмі є копія Чудотворної ікони Матері Божої Сокальської, в Червонограді є Чудотворна ікона Матері Божої Кристинопільської, а на Жовківщині у Крехові є Чудотворна ікона Матері Божої Верхратської. Їхня присутність і, витікаюча з цього, духовність у вигляді букви «М» входить у духовне життя єпархії. Вище на гербі зображено 7 колосків і 7 виноградин, що означає 7 адміністративних одиниць єпархії, і підкреслює повноту Євхаристійного життя єпархії.\nТим затверджую і проголошую герб\nТеги: герб, рішення, єпархія, геральдика\nРейтинг: - Переглядів: 1181\nВаша оцінка: 5907\nГолова Патріаршої комісії у справах молоді УГКЦ відвідав Дрогобич\nЄпархіальне духовенство вивчало стратегію розвитку УГКЦ


Косів, Косівщина, Гуцульщина та Карпати - Телефонна гарнітура\nВи тут: Головна Огляди Телефонна гарнітура\nПри виборі bluetooth-гарнітури, так само як і мобільного телефону, важливим чинником є зовнішній вигляд цього пристрою. Якщо вас в першу чергу турбує стильний вигляд вашого завушного пристрою, то ринок мобільних телефонів надає досить великий вибір іміждевих bluetooth-гарнітур.\nІ все ж таки, окрім стильного вигляду, гарнітура повинна бути зручною у використанні, мати розумну вагу, зручно і міцно фіксуватися на вусі і виглядати при цьому досить стильно.\nОсобливу увагу при виборі гарнітури необхідно приділити дужці. Головне, щоб її форма зручно підходила до вашого вуха, не спадала, а матеріал з якого вона виготовлена був би міцним і функціональним.\nБільшість завушних кріплень мають гнучку структуру, яку легко зігнути так, щоб було зручно носити. Є також bluetooth-гарнітура, яка кріпляться в вусі за рахунок динаміка, у неї немає завушньої дужки, а кріплення можливе завдяки м'ягкій гелевії вкладці, за рахунок неї гарнітура і фіксується всередині вуха.\nОсновною характеристикою bluetooth-гарнітури є дальність її дії, тобто відстань від мобільного телефону, в межах якого можливий чіткий і стійкий прийом. Притому, що виробники гарніри вказують дальність її дії, рівної 10 м, на ділі цей показник виявляється трохи менше заявленого.\nКористь від використання bluetooth-гарнітури явна: це зручний пристрій, який, якщо вам доводиться часто і багато говорити по мобільному, звільнить вам руки. Саме це вкрай важливо тоді, коли ви до того ж перебуваєте за кермом автомобіля. При виборі пристрою попередньо зберіть максимум відгуків про функціонування тієї чи іншої гарнітури, а також не нехтуйте можливістю протестувати її в магазині і розпитати про особливості її роботи у продавця.


«Чи була дитина?»: експертиза з'ясує, чи взагалі народжувала викрадачка немовляти у Києві - Інформаційне агентство «Вголос»\n«Чи була дитина?»: експертиза з'ясує, чи взагалі народжувала викрадачка немовляти у Києві\n23.10.2017 | 08:58 | Вголос\nПошук викраденої дитини важливий у перші години: що більше часу витрачається на її віднайдення – то складніше розраховувати на позитивний результат, оскільки злочинці можуть переміщуватися, наголосив уповноважений президента з прав дитини Микола Кулеба в ефірі «Сніданку з 1+1».\nВін зауважив, що підозрювані у викраденні 1,5-місячної Вікторії – сімейна пара – вже планували виїхати подалі від місця злочину – від Києва.\nКулеба також зазначив, що поки що рано говорити про мотиви викрадення, оскільки затримані дають суперечливі свідчення.\n«Дівчина, викрадачка, дуже збивалася в своїх показаннях. Сьогодні буде засідання суду. Я думаю, що буде визначено тримання під вартою. І далі судово-медична експертиза взагалі покаже, чи народжувала вона власну дитину [...] Треба взагалі довести цей факт: чи було дійсно це народження, чи була ця дитина і де ця дитина ділася. Тому що, можливо, це буде ще один злочин і буде ще одна стаття», – сказав він.\nНагадаємо, біля дитячого садочку в Києві 20 жовтня вкрали маленьку дівчинку. Півторамісячну крихітку тато привіз у 606-й дитсадок, коли прийшов забирати старшу дитину. Візочок із меншенькою він залишив під сходами і піднявся нагору, а коли зійшов униз – дитини вже не було.\nВикрадачами двомісячної дівчиники виявилася сімейна пара з Вишгорода. Кілька тижнів тому вони втратили свою новонароджену дитину і прийняли фатальне для себе і для іншої сім'ї рішення – купити або викрасти чужу дитину. Тепер їм загрожує до 10 років позбавлення волі за статтею 146 Кримінального Кодексу України.\nЗгодом з'ясувалось, що викрадачка немовляти у Києві свою мертву дитину викинула на смітник.


В Volkswagen заявили про закінчення ери традиційних автовиробників - Твоя МАШИНА\nГоловна Сторінка » В Volkswagen заявили про закінчення ери традиційних автовиробників\nАвтор Kosar Denys опубліковано 17 Січ, 2020\nВиконавчий директор Volkswagen Герберт Дісс вважає, що час традиційних автомобільних виробників підійшов до кінця.\nПро це він заявив на зборах ради директорів німецького концерну, повідомляє Reuters.\nДісс озвучив завдання по збільшенню ринкової вартості Volkswagen з нинішніх 91 млрд доларів до 200 млрд доларів. На думку топ-менеджера, цього можна домогтися завдяки перегляду активів концерну, скорочення витрат, а також додаткових інвестицій в розвиток нових технологій.\n«Найголовніше питання полягає в тому, наскільки швидко ми розвиваємося в даний момент. Якщо ми далі будемо продовжувати з нинішньої швидкістю, то нам буде дуже важко. Ера класичних автовиробників закінчена», – зазначив Дісс.\nВін також підкреслив, що не хоче піти по стопах компанії Nokia, яка в середині 2000-х домінувала на ринку мобільних телефонів, проте згодом відмовилася від подальшого розвитку власної операційної системи і була змушена продати цей напрямок бізнесу.


Десять тез владики Богдана Дзюраха про справжню любов до життя | Матеріали | Синод Єпископів Української Греко-Католицької Церкви\nРозпочинаючи від 18 травня 2020 року, Секретар Синоду Єпископів УГКЦ владика Богдан Дзюрах очолює вже традиційний Молебен до Пресвятої Богородиці за відвернення пандемії коронавірусу перед копією Унівської чудотворної ікони Матері Божої у Патріаршому соборі Воскресіння Христового. Окрім того, владика Богдан ділиться своїми роздумами про життя Пречистої Діви Марії та приклад її любові для кожного із нас сьогодні.\nЛюбов відповідальна є завжди любов’ю життєдайною. Не може бути інакше, якщо Любов є власним іменем Бога, подібно як і Життя. Господь Ісус сказав про ціль свого приходу на цей світ: «Я прийшов, щоб мали життя — щоб достоту мали» (Йо. 10, 10);\nУсе, чого торкається Божий Дух, Дух Воскреслого Спасителя, оживає, відновлюється, воскресає. Диявол, супротивник і ненависник Бога і людини, навпаки, коли приходить, то приносить зі собою не благословення, а злослів’я, оману, пропаганду; він не дає життя, а загрожує життю і відбирає життя. Про нього каже наш Господь Ісус Христос «Він душогубець від початку, і правди він не тримався, бо правди нема в ньому. Коли говорить брехню, зо свого говорить, бо він брехун і батько лжі» (Йо. 8, 42.44);\nБо немає нічого кращого, як мати, що тримає на своїх руках новонароджене дитя. І не буває нічого сумнішого, як мати, яка огортає своїми руками домовину, в якій лежить бездиханне тіло вбитого на фронті сина…\nПоки що наша радість від життя перемішується з жалобою і смутком, бо, як підкреслює наприкінці своєї Енцикліки «Євангеліє життя» св. Іван Павло ІІ, тут, на цьому світі «життя є завжди в центрі великої боротьби між добром і злом, між світлом і темрявою» (EV 104). І ця боротьба триватиме аж до кінця світу;\nГріх Ірода, що напосідається на життя новонароджених. В наших часах цей гріх сягає у своїх смертоносних намірах щораз то дальше назад до самих початків людського життя. До цих початків, доступ має лише Господь, бо він є Джерелом життя і Життєдавцем. Проте, сьогодні вже людина узурпує собі Боже право і Божу владу над життям людини. І тоді починається велика і кривава війна проти людського життя — мільйони вбитих ненароджених щорічно (нехай сховається зі своєю вражаючою статистикою короновірусна епідемія), дитячі ембріони використовуються для косметичних цілей, або викидаються як непотріб, як відходи, як сміття — святе і недоторканне людське життя, безцінний Божий дар!\nМожна б подати для наших урядовців простий критерій визначення мінімальної пенсії для цих осіб похилого віку: вбачати в кожній з них свого батька або свою матір. Тоді буде дуже просто визначити, скільки їм потрібно дати, щоб вони могли мати спокійну і гідну старість доти, доки Боже Провидіння призначило їм жити…\nВсе ж, остаточно, найбільшу шкоду людському життю і найбільше людських жертв у сучасному світі спричинюють не безвідповідальні дії посадовців, не агресивні дії тиранів чи напади терористів. Найбільше жертв спричинює байдужість. Бо всі ці злочини, лише частину яких ми тут згадали, як правило, стаються за мовчазної і байдужої згоди ближчого чи дальшого оточення. Так, байдужість є найбільшою зброєю в руках диявола, а особливо — байдужість християн;\nБоротьба за життя триває. На чиєму боці є ми? Бо у цій боротьбі ніхто не зможе залишитися осторонь, пасивним чи байдужим спостерігачем. У ній неможливо зайняти вигідну і комфортну для багатьох «нейтральну позицію», у ній нема нейтралітету! Бо наш Господь нас попередив: «Хто не зі мною, той проти мене. І хто зі Мною не збирає, той розсипає» (Мт. 12, 30);\nБогородиця показує нам шлях, дорогу, якою маємо іти. Бо ось Вона, прийнявши в Благовіщенні божественне життя до свого серця і до свого лона, наповнившись творчою силою Святого Духа-Життєдавця, підноситься на ноги і вирушає у дорогу, щоб нести поміч і підтримку тим, хто є образом слабкого, немічного і незахищеного життя: старенькій тітці Єлизаветі і ненародженому ще Предтечі Йоанові — Христителеві Господньому. Вона є образом Церкви, для якої служіння життю і захист життя, за висловом Папи Франциска, не є ідеологією, а покликанням і місією. Марія — перша місіонерка цієї життєдайної любові, яку Церква покликана проповідувати і поширювати в світі. Вона нас кличе за собою;\nПросімо в Господа для себе духа сили і відваги бути благовісниками, свідками і захисниками життя, — за молитвами і під могутнім захистом Марії — Матері і Вчительки життєдайної любові.


Павільйон «Грот» опис і фото. Росія - Санкт-Петербург: Пушкін (Царське Село)\n«Грот» – павільйон, розташований на північному березі Великого ставу, у Катерининському парку міста Пушкін. Павільйон «Грот», також як і «Ермітаж», став даниною західній моді на подібні споруди в регулярних парках. Такі будівлі зазвичай зводилися на березі водойми, з вільним виходом до води.\n«Грот» був спроектований в середині XVIII сторіччя по велінню імператриці Єлизавети Петрівни архітектором Франческо Бартоломео Растреллі, а будівництво його було розпочато в 1755 році. На жаль, государиня не побачила зведений павільйон і не змогла відчалити від нього на човні по Великому ставку, як вона планувала. Будівництво було закінчено вже при імператриці Катерині II, тільки в 1760-ті роки.\nАрхітектура павільйон «Грот» створена в стилі бароко, характерною рисою якого є його своєрідність, аристократичність, барвистість і багатство форм. Растреллі зумів зробити невелику будівлю павільйону запам’ятовується і в той же час гармоніює з оточуючими його будівлями і садом. Фасади «Грота» виконані в блакитно-блакитному кольорі, як і всі твори Растреллі в Катерининському парку. Тільки колони поєднують у собі білий та блакитний відтінки, які так хитромудрі морські узори над вікнами акцентуються білим відтінком. Вікна, декоровані фігурками дельфінів, тритонів і суворим ликом Нептуна, підкреслюють близькість розташування будови з водою. У цьому ж зв’язку і купол «Грота» спочатку був завершений дерев’яним різьбленим фонтаном.\nЗвичайно в Європі павільйони, подібні пушкінському будовою, зсередини облицьовували раковинами, роблячи їх схожими на справжній прибережний грот в печері. Растреллі думав прикрасити «Грот» подібним чином, однак цей задум не втілився в життя.\nВнутрішні приміщення «Грота» були оброблені за планом Антоніо Рінальді в 1771 році. Ця облицювання і збереглася до наших днів. Через десятиліття, на вікнах і дверях павільйону були встановлені ажурні грати, зроблені з заліза, з позолоченим орнаментом.\nКатериною Великою було дане розпорядження розмістити в павільйоні «Грот» античні статуї, бюсти і стародавні вази з кольорових каменів. Тут, в затишній і романтичній обстановці, в оточенні одних тільки кам’яних статуй, государиня воліла займатися державними справами і літературою. Катерина ІІ називала павільйон «Грот» Ранковим залом.\nУ XIX столітті архітектор Олександр Хомич Видів на Великому ставку перед Гротом» звів пристань, яка з плином часу практично повністю була зруйнована в роки Великої Вітчизняної війни. У 1971-1972 роки пристань була побудована знову, тепер уже з граніту.\nВ даний час царськосельський павільйон «Грот» відкритий для екскурсантів, в його залах експонуються тимчасові виставки.\nБорщовские печери опис і фото. Росія Ленінградська обл.: Лужский р-н\nЛукояновский музей ерзянської культури опис і фото. Росія — Приволжжя: Nizhegorodskaya область\nДмитрівська церква в Аксеново опис і фото. Росія — Підмосков’ї: Клинський р-н\nЦерква Воскресіння Христового опис і фото. Росія — Урал: Ханти-Мансійськ


Всі лазні та сауни відрізняються не тільки географією походження, а й відмінностями у способах парки. Крім того кожен тип крізь століття вібрав свої традиції та ритуали паріння, але мета у всіх одна - позбавити тіло від втоми і оздоровити його, а душі принести таке бажане заспокоєння.\nАле головне питання, яким задаються люди, які тільки починають пізнавати всі принади ширяння, в тому, які ж основні відмінності фінської сауни і російської лазні. У цій статті ми коротко роз'яснимо головні відмінні характеристики.\n- В російській лазні пар дуже вологий, до 70%, а температура повітря відносно низька - 60-70 градусів Цельсія. Таким чином, в лазні ефект прогрівання досягається при порівняно більш м'якому впливі повітря, через його високу вологость, а як відомо, теплопровідність вологого повітря набагато вища, ніж сухого;\n- В російській лазні є набір певних дій, які потрібно виконувати, стоячи чи сидячи. Навіть якщо при цьому присутній баньщик, Вам все одно потрібно перевертатися, міняти полиці або при різних способах паріння - стояти. Такі активності сприяють підвищеному потовиділенню, що робить процес паріння ефективніше;\n- Вентиляція в російській лазні існує для підтримки контрасту тисків між парною і зовнішнім середовищем. Пар випаровується в замкнутій печі. Далі, відбувається щось подібне до вибуху - і пара під тиском спрямовується з печі в парну, проходячи через трошки звужений отвір відчинених дверцят.;\n- Головна відмінність російської лазні від фінської сауни - це культура паріння! Тут всі ритуали випробовані століттями: вінички, які танцюють по тілу, очищаючи і бадьорячи його, молитви, які баньщик читає перед початком паріння, очищаючи душу; ну і звичайно, в зимову пору, - сніжний сугроб або ополонку!\n- У фінській сауні пар сухий, вологість навіть не досягає 15%, а температура в основному від 90 до 150 градусів Цельсія;\n- Сауна дуже проста у використанні. Там не потрібно ходити і поливати воду на камені, парити один одного віниками. У сауні потрібно просто лежати на полиці та релаксувати;\n- Тиск повітря всередині сауни підтримується однаковим з тиском повітря зовні - в цьому головна відмінність російської лазні від сауни;\n- У фінській сауні особливого культу паріння немає. Прийнято вважати, що в сауну більше ходять люди зайняті, тому що це швидше і зручніше. Віниками в сауні не користуються, тому що при настільки високій температурі вони обсипаються.\nОсь і всі головні відмінності саун і лазень, автентичні. Але на сьогодні саунами часто користуються неправильно: поливають камені водою і не розігрівають до 120-150 градусів, і тому є можливість користуватися віниками. Через це для не цінителів відрізнити паріння в сауні і лазні майже неможливо, але ми сподіваємося що прояснили для Вас цю ситуацію ;)


Абоненти штурмують "Чернівцігаз" » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nЧернівчани вже кілька днів штурмують абонентський відділ ПАТ “Чернівцігаз”. Це ті, хто платив за газ наперед колишньому постачальнику газу в області — ДК “Газ України”. “Газу України” в області не стало. А разом із ним не стало й людських грошей. Точніше, вони поїхали до Києва. І свої 250-300 гривень, чернівчани, які мають час і натхнення, мусять вибивати звідти. А хто не хоче чи не може цим займатись — дарує гроші компанії.\n- Я переплатила 280 гривень, ще коли платили на проспекті Незалежності,- розповідає molbuk.ua чернівчанка Ірина Павлівна, - але це, виявляється, не ця організація, а інша (колишня чернівецька філія ДК “Газ України”, - ред.). Платила наперед влітку, щоби зимою менше платити. Виходить, що майже триста гривень у мене вкрали. Я кажу, що я можу з цим піти в суд. А мені кажуть ідіть, але подавайти на ту фірму - “Газ України”. Але воно того не варе. Ото не треба платити наперед. Є 50 гривень боргу — платитиму 50 гривень.\n- Проблема з авансовими платежами населення полягає в тому, що платежі відбувались ще тоді, коли ДК “Газ Україна”, дочірня компанія “Нафтогазу”, мала ліцензію на реалізацію газу в Чернівецькій області, - розповідає прес-секретар ПАТ “Чернівцігаз” Андрій СЕМЕНОВИЧ. - Вони отримували проплати за газ від населення. Із серпня 2011 року закінчилась ліцензія. Деякі люди проплачували авансом наперед, щоби, наприклад, взимку менші суми платити. Вийшло так, що ДК “Газ України” гроші отримала наперед, а газ продати вже не могла. Оскільки це дочірня компанія державного “Нафтогазу”, було вирішено, що гроші має компенсувати держава. Ситуація ускладнювалася тим, що представництво в Чернівецькій області зникло і тепер знаходиться в Києві. Всі питання, пов'язані з поверненням грошей, мають вирішуватися з ДК “Газ України”. В них є сайт, координати, адреси, номери телефонів. Лише таким чином. Це питання гостро постало протягом останнього тижня, бо ми надіслали споживачам газу лист, де повідомляється про їхню суму заборгованості та рекомендовану суму сплати. Люди асоціюють рекомендації з авансовими проплатами. Це — рекомендована проплата. Вона не є обов'язковою. Це робиться для того, щоби людина знала, скільки вона має заплатити. Не секрет, що багато у кого є заборгованість. Наприклад, по минулому місяцю це 36 млн.грн. Цей газ не є нашою власністю, нам його на кордон з областю постачає НАК “Нафтогаз України”, а ми його розподіляємо і маємо зібрати гроші за той газ, який використали люди і передати їх “Нафтогазу”.\nЩодо нас, то ми не маємо зв'язку з компанією ДК “Газ України”. Ми не є їхнім правонаступником. Платежі, які люди їм проводили, на наші рахунки не надходили. А до нас люди приходять, бо тепер ми є єдиним ліцензіатом в області, обслуговуємо мережі і реалізовуємо газ. Фактично, є єдиним газовим господарством в області на даний момент і люди за інерцією йдуть до нас. Хоча це питання стовідсотково до ДК “Газ України”. Є координати, за якими варто звертатися до ДК “Газ України”. Думаю, що я би в такій ситуації звертався з листом і проханням повернути кошти.\nЗа вказаним на сайті номером телефону прес-служби ДК “Газ України” слухавку підняла жінка, що назвалась Оленою. Пані Олена каже, що офіційного коментаря вона надати не може, бо у зв'язку з реорганізацією, у ДК “Газ України” більше немає прес-служби. Але сказала, що надходять звернення і ті, в кого є договори, отримують виплати. Хто у ДК “Газ України” може надати офіційний коментар пані Олена не знає, але радить звернутися у прес-службу НАК “Нафтогазу” як керуючої ними компанії.\nУ прес-службі “Нафтогазу” сказали, що борги ДК “Газ України” перейшли до них і порадили звернутися до відділу боргових зобов'язань Департаменту реалізації газу.\n- А хто вам порадив сюди звертатись, - запитали у відділі боргових зобов'язань, - ми не займаємося роботою з населенням. Цим займаються ті, хто продавав газ. НАК цими питаннями не займається. Якщо йдеться про Чернівецьку область, то “Чернівцігаз” не є правонаступником ДК “Газ України”. Ніхто не є правонаступником “Газу України”. “Газ України” як був, так і є. Всі питання по їхніх боргах — це до них. Можу сказати, що “Газ України” у вільному плаванні. Він підпорядковується нам тільки формально. Ми на нього раніше ніяк не могли впливати, так і зараз не можемо. Ми свої борги з них вибити ніяк не можемо. Вони нам вісімнадцять із хвостиком мільярдів винні. Якщо є договір із “Газом України”, то треба до них і звертатися. Але я сумніваюсь, що Петя, Коля чи Маня укладали договір безпосередньо з “Газом України”.\nТеги - новини Чернівців, Газ України, Чернівцігаз, Нафтогаз


Ніжин збільшується на 720 га | Ніжин сіті - сайт новин / Нежин сити - сайт новостей / Нежин Новости\n23 січня обласна рада погодила на сесії проект землеустрою, яким передбачено включити в адміністративні межі Ніжина території 75,0238 га Вертіївської, 230,5951 га Григоро-Іванівської та 419,5056 га Кунашівської сільських рад (загальна площа — 725,1245 га). А також передати 4,7421 га території Ніжина до земель Вертіївської сільської ради.\nПро встановлення та зміни адміністративної межі міста клопоталася Ніжинська міська рада. Таким чином, площа міста становитиме 5025,3824 га.\n- У зв’язку з чим, для чого ці землі передають Ніжину?\n– По-перше, це пов’язано з тим, що частина цих земель уже заселена людьми, і вони фактично живуть у межах міста, але рахуються за оцими трьома сільрадами, — відповів заступник ніжинського міського голови Олег Баранков. — Тобто треба легалізувати і передати ці будівлі, мешканців, які там проживають, у межі міста. Люди отримають документи, яку містян, ніжинців. їм не треба буде їздити у Вертіївку, щоб вирішувати якісь справи, голосуватимуть у Ніжині. А то зараз живуть у межах міста, а справи всі, документи і прописка — по району.\nПо-друге, у нас зараз стоїть питання про розширення, щоб надати землю людям. Вона потрібна, зокрема, і АТОвцям. Але видати у нас (у Ніжині. — Авт.) вже можливості немає, не вистачає. Черга велика. Майже дві тисячі людей. 700 гектарів — це достатньо велика кількість землі, щоб частково задовольнити потреби громади.\nПотреби є як у землі під індивідуальне будівництво, так і для сільгоспробіт, і для підприємництва.\nЗемлі, що передаються, прилягають до Ніжина в районі Кручі, Космонавтів. Взагалі, частково по всьому периметру міста.\nЩодо 4,7 гектара, що передаються до Вертіївської сільради. Такі умови договору. Щось вони передають, щось ми їм. Для особистих потреб. їм щось не вистачало, по розпаюванню. Це землі біля молокозаводу. Там поля.\nАліна Сіренко, тижневик «Вісник Ч» №5 (1499), gorod.cn.ua\nTags: вертіївка землі ніжина ніжинський район\nНовини Ніжина\tКоментарів: 9 Переглядів: 3043 Нежин Это\nЗустріч з учасниками АТО у Вертіївці\n9 thoughts on “Ніжин збільшується на 720 га”\nДобре, що "лёд тронулся". Але це вже на пртязі 21-го року робиться (особисто в нас). На скільки ще затягнеться - ніхто не знає. Ще до того, як добавляться ці землі, потрібно зробити оцінку земель, документи зробити нові, передати все це на ВР. а тоді тільки (якщо ВР затвердить) можна про щось говорити. А поки що ми (наприклад) не можемо навіть світло провести без документів на право власноті...\nО, хорошая новость! Моя многодетная семья наконец-то дождется своего кусочка земли!!! хоть и не скоро,но надежда появилась!!!\nна цвинтарі усім землі хватить,у Вас, що бабло є будуватись-тоді не нийте що бідно живете.\nФУ, як некрасиво !!! Не всі ж палаци будують. Де-кому і окремої кімнати вистачить.\nТакими темпами скоро район космонавтів та міськлікарні теж стане Вертіївкою!\nШановний знаючий, ви просто не зрозуміли. Ще за радянських часів у місті Ніжині були клапті районної землі, які ще в 90-тих роздали людям під забудову. Люди вже збудували будинки і живуть в них не один десяток років (дехто вже й помер недобудувавши свою мрію). Такі клапті землі на вул. Космонавтів (вертіівська с.р.) , на Бабичівці - Григоро-Іванівська с.р., в р-ні вул. Комунарів - Кунашівська с.р. Ось про яку землю йдеться. Та й район віддав Ніжину 720 га, а Ніжин - 4,7 га.\nпро це, звісно, що знаю. А також знаю і про те, що межа міста за останні декілька років змінила своє місцерозташування. Так наприклад цегельний завод виявився вже за межами міста, скоро там буде і молокозавод (поля довкола нього вже районні). Для чого Вертіївка розширює свої володіння і підбирається до міста і ласих заводів покищо не розумію... оскільки зареєстровані заводи в інших містах а отже і податки йтимуть туди.\nГладко стелять, та жорстко спати... Вже говорять, що інститут у Києві запросив дуже багато грошей на документацію...\n9 Лютий, 2015\nНу от. Попіарились і все. На цьому все закінчилось !!! Віддали документи знову на Чернігів. Так будуть за носа водити людей ще 20 років. Мабуть, потрібно викликати телебачення з Києва і пікетувати міську Раду. Іншого виходу я просто не бачу !!!


Моравський письменник, учений і колекціонер. Франтішеку Таборському виповнюється 160 років / Буквоїд\n16.01.18 18:10 / Іван Лучук\nЧеський письменник Франтішек Таборський (по-чеськи: František Táborský) народився 16 січня 1858 року в місті Бистриця під Гостином у східній Моравії в родині незаможного шевця Франтішека Таборського та його жінки Розалідни, дитинство провів у Каменці. Після місцевої дворічної школи навчався у Слов’янській гімназії в Оломоуці (1870–1878).\nНа філософському факультеті Карлового університету в Празі студіював чеську та німецьку філологію. Потім викладав у празьких середніх школах, у 1884 році став професором у Вищій дівочій школі в Празі, де в 1921 році закінчив свою викладацьку кар’єру на посаді директора школи (став ним у 1911 році) і вийшов на пенсію. До Каменця радо навідувався в час літніх канікул. У Празі мешкав спершу в Новому Місті, у 1898 р. переселився в район Уєзд, де мешкав у будинку з видом на сад Кінського. Із молодості зосередився на літературі про образотворче мистецтво слов’янських народів. Ще гімназистом почав писати вірші. Під псевдонімом Франтішек Гостівіт належав до чільних авторів альманаху моравської молоді «Зоря» («Zora»). Тяжів до кола т. зв. Молодої Моравії, співпрацював головно із Гінеком Бабічкою. Писав і прозу, розмаїті статті до часописів. Займався перекладом різних слов’янських, переважно російських, авторів. Був редактором етнографічного часопису «Наша Італія» («Naše Valašsko»), став співзасновником Товариства Бедржіха Сметани. Франтішек Таборський двічі відвідав Росію (1896, 1909–1910) з метою збору матеріалів, які він використовував у своїй прозі та газетних статтях. Спочатку став звичайним членом, а пізніше членом-кореспондентом Товариства російських архітекторів. У Москві організував виставку чеського мистецтва. У Празі й одночасно в рідній Моравії залучився до діяльності Матиці середньої школи (Ústřední matice školská), був членом товариств «Радгошть» (Radhošť), «Святобор» (Svatobor), «Чеський бібліофіл» (Český bibliofil), а також членом-засновником Матиці моравської. У 1908 році як член спільноти Музею мистецтв і промислів у Празі Франтішек Таборський став першим головою Асоціації чеських бібліофілів (Spolek českých bibliofilů; організація існує й досьогочас). За свій життєвий доробок у 1938 році був удостоєний звання доктора honoris causa Масарикового університету у Брно. Помер Франтішек Таборський у 82-річному віці 21 червня 1940 року в Празі (тоді Протекторат Чехія та Моравія), але похований був у рідному місті, у родинному гробівці. Зі студентських років Франтішек Таборський почав збирати пам’ятки чеського, моравського та слов’янського мистецтва, а після виходу на пенсію значно розширив свою колекцію. Він зібрав понад 5000 предметів, передовсім збирав мальовані мініатюрні портрети, порцеляну, скло, коштовності та вироби інших ремесел. Франтішек Таборський заповів свою колекцію Національному музеєві (Národní muzeum) у Празі. Вийшли такі поетичні книжки Франтішека Таборського: «Вірші» («Básně», 1884), «Стара комедія» («Staré komedie», 1882; образок із життя сучасного празького суспільства), «Мелодія» («Melodie», 1883), «Героїчні жадання» («Hrdinné touhy», 1903), «Алілуя» («Alleluja», 1919; хроніка перемог Яна Гуса), «Старонова легенда» («Legenda staronová», 1927; переможна боротьба за виникнення Чехословаччини), «Із баладного» («Z baladických», 1933), «Сонати» («Sonáty», 1933; доповнення ліричних книг). Франтішек Таборський написав також (у 1913 році) віршовану автобіографічну оповідку «Мандрівець» («Poutník»), яка була видана окремою книжкою щойно по його смерті (1943). Франтішек Таборський є автором прозових книжок «Нашим дітям» («Našim dětem», 1889) і «Зимові казки у нашій веселій республіці» («Zimní pohádky v naší veselé republice», 1920), спогадів про родину, земляків і друзів «За товариським столом» («U kamarádského stolu», 1933). У доробку Франтішека Таборського є також літературознавчі розвідки «Доктор Фауст» («Doktor Faust», 1921; фаустівська легенда за зразком німецького письменника Ґустава Шваба), «Пушкін, співець свободи» («Puškin, pěvec svobody», 1937) і «Карел Гінек Маха через сто років» («Karel Hynek Mácha po sto letech», 1936), мистецтвознавчі розвідки та монографії «Гануш Швайґер» («Hanuš Schwaiger», 1904; про чеського художника), «Російське мистецтво» («Ruské umění», 1921), «Болгарське мистецтво» («Bulharské umění», 1921), «Русава» («Rusava», 1928; монографія про італійську художню спадщину з ілюстраціями А. Кашпара; Русава – назва селища, в якому знаходилась Кашпарова вілла), «Артур Ґроттґер, його любов і творчість» («Arthur Grottger, jeho láska a dílo», 1933; про польського художника, який народився в селі Отиневичі в Галичині (тепер Жидачівського р-ну Львівської обл.), життя та творчість якого нерозривно пов’язані зі Львовом), «Про російський театр» («O ruském divadle», 1933), «Адольф Кашпар, ілюстратор, маляр і графік» («Adolf Kašpar, ilustrátor, malíř a grafik», 1933) й «Іван Мештрович» («Ivan Meštrovič», 1933; про хорватського скульптора). У перекладі Франтішека Таборського з російської вийшло три видання віршів Михайла Лермонтова («Básně», 1891, 1895, 1918), а також збірник творів Олександра Пушкіна, Федора Тютчева й Олександра Грибоєдова під каламбурною назвою «Гора з розуму» («Hora z rozumu», 1932). Бачимо, що Франтішек Таборський був і поетом, і прозаїком, і мемуаристом, і літературознавцем, і мистецтвознавцем, і педагогом, і бібліографом, громадським та освітнім діячем, колекціонером… А ще ж він був дотепним каламбуристом, що випливає із назв деяких, підготованих ним книжок.\nПостійна адреса матеріалу: http://bukvoid.com.ua/events/culture/2018/01/16/181056.html


Про що говорили на брифінгу РОДА за 15 квітня?. Рівненщина. Новини - Новини Рівного. Відео on-line. Все про телекомпанію - Телеканал «Рівне 1»\nПро що говорили на брифінгу РОДА за 15 квітня?\nНаразі лабораторних потужностей для діагностики Covid-19 вистачає. Якщо темпи поширення захворювання не змінюватимуться, кількості тестів вистачить на один місяць.\nПерші гуманітарні вантажі із засобами захисту для лікарів направлялися на медзаклади першої та другої хвилі для лікування пацієнтів із Covid-19. На амбулаторії первинної ланки медицини на днях будуть направлені засоби захисту.\nМережа заправок БРСМ надає допомогу рівненським швидким. Щотижня це 50 літрів безкоштовного пального. Мережа планує таку допомогу надавати під час усього періоду карантину.\nПосівна на Рівненщині проходить за прогнозом. Карантин та погодні умови особливо не вплинули на її темпи. Завершено посів ранніх ярих культур (пшениці, ячменю, вівса) та цукрових буряків. Проводиться посів пізніх культур зокрема, кукурудзи на зерно, сої, соняшнику. Ці культури посіяли на 60 % від прогнозу. Частина підприємств до 25 квітня повністю завершить посівну.\nНа даний час підстав припиняти карантин немає. У разі зниження порогу захворювання, питання продовження чи припинення карантину буде розглядатися на засіданні обласної комісії з питань ТЕБ і НС.\nОкрім того, установлено, що орган соціального захисту населення протягом одного місяця після відміни карантину проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги та державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю на підставі поданої особою або її законним представником заяви та необхідних документів. 25 березня 2020 року Урядом прийнято постанову № 247 «Про особливості надання житлових субсидій», якою передбачено спрощення порядку надання житлової субсидії в умовах встановлення карантину, спрямованого на запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та запроваджено додаткову компенсацію витрат на оплату комунальних послуг.\nЧитайте також: У голови РДА вивлено коронавірус\nТеги: Рівненщина брифінг


ТОВ «А-МУССОН» - чисте місто! - 0542.ua\nТОВ «А-МУССОН» - чисте місто!\nЗ травня 2009 року ТОВ "А-МУССОН" надає послуги зі збирання, вивезення твердих побутових відходів у місті Суми. На проведеному у березні цього року конкурсу з визначення надавачів названих послуг підприємство заявило про себе як дієздатне з оновленим автомобільним парком у 13 одиниць з установленою супутниковою системою спостереження, достатньою кількістю контейнерів для збирання ТПВ, досвідченим колективом спеціалістів, а, головне, з найнижчим тарифом у місті на послуги. В результаті цього ТОВ "А-МУСОН" визначене переможцем по трьом лотам та територія обслуговування склала 3/4 міста Суми.\nНа конкурс підприємство вийшло з близько 50 збудованими за власні кошти контейнерними майданчиками та придбало комплекс - базу для подальшого розвитку діяльності у сфері поводження з побутовими відходами.\nНе дивлячись на складні умови сьогоднішнього часу, кожен день робітники підприємства наполегливо виконують свої зобов'язання по комунальному замовленню перед громадою м. Суми. Головна мета нашої діяльності: чисте місто.\nМи дякуємо всім сумчанам, які проявили громадську свідомість, уклали договори з ТОВ "А-МУССОН" та сплачують кошти за вивіз сміття. Але значна кількість споживачів, користуючись послугами ТОВ "А-МУССОН" не платить товариству за це. При досить низькому тарифі на послуги, боржники не бажають виділити незначну суму. При такій ситуації підприємство вимушене звернутися до суду з заявою про безспірне стягнення боргу з урахуванням судового збору та пені. В подальшому стягнення законно буде накладене на доходи та майно боржників. Просимо боржників заплатити ТОВ "А-МУССОН" за надані послуги не доводячи взаємовідносин до судових та виконавчих органів.\nТОВ "А-МУССОН" хоче та буде працювати на ринку збирання, вивезення відходів! Ми постійно підвищуємо якість надання послуг, оновлюємо основні фонди підприємства, будуємо нові майданчики, робимо все можливе для чистоти та бездоганності рідного міста!


У Тернополі СБУ пoпередилa прoтипрaвне відчуження істoричнoгo будинку – ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ ІНФОРМАЦІЙНЕ БЮРО\nadmin-tib 14.01.2020 НОВИНИ ОБЛАСТІ, НОВИНИ ТЕРНОПОЛЯ, Тернопільщина\nСлужбa безпеки Укрaїни пoпередилa прoтипрaвне відчуження у грoмaди істoричнoгo будинку в центрі Тернoпoля вaртістю пoнaд 15 мільйoнів гривень.\nОперaтивники спецслужби встaнoвили, щo істoричну будівлю кoлишньoї зaлізничнoї лікaрні пoсaдoвці Тернoпільськoї міськoї рaди плaнувaли привaтизувaти зa суттєвo зaниженoю цінoю в інтересaх діючoгo oрендaря.\nДля зниження вaртoсті oб’єкту злoвмисники підрoбили дoкументaцію, якa свідчилa прo нібитo викoнaні oрендaрем рoбoти з віднoвлення oкремих приміщень будинку. Це, зoкремa, дoзвoлялo ділкaм штучнo знизити йoгo ціну і мінімізувaти видaтки нa купівлю будинку.\nПрaвooхoрoнці зaдoкументувaли, щo у вересні 2017 рoку викoнaвчий кoмітет міськрaди дoзвoлив привaтній структурі, aфілійoвaній із місцевим екс-висoкoпoсaдoвцем, здійснити рекoнструкцію oрендoвaнoгo мaйнa. Після фіктивнoгo зaвершення будівельних рoбіт підряднa oргaнізaція нaдaлa дoкументи, які нібитo зaсвідчувaли «інвестиції» у віднoвлення будівлі нa мaйже 4 мільйoни гривень.\nСпіврoбітники СБ Укрaїни встaнoвили, щo жoдних рoбіт з рекoнструкції oрендoвaних приміщень фaктичнo не прoвoдилoся. Нaрaзі рішенням суду нa кoмунaльне мaйнo нaклaденo aрешт.\nЗa мaтеріaлaми #СБУ дії пoсaдoвців міськoї рaди, причетних дo прoтипрaвнoї oбoрудки, перевіряються Тернoпільськoю місцевoю прoкурaтурoю у межaх кримінaльнoгo прoвaдження, відкритoгo зa ст. 364 (злoвживaння влaдoю aбo службoвим стaнoвищем) Кримінaльнoгo кoдексу Укрaїни.\nТривaє дoсудoве слідствo.


Ахметов просуває «Шахтар» на найважливіший матч в історії людства - ПіК\nПричому якщо перші програють, то наша планета буде знищена. Матч має відбутися вже 15 листопада. Одразу після цього ФІФА зібрала закриту нараду, де спортивні функціонери обговорювали, який саме клуб візьме на себе сміливість зійтися у двобої…\nЯк стало відомо виданню «ПіК», на нараді був присутній не тільки голова Міжнародної федерації футболу Зепп Блаттер і провідні клуби світу, але й представники Агентства національної безпеки Сполучених Штатів Америки, космічного агентства НАСА та низка науковців. Тривалий час присутні не могли дійти порозуміння, і нарада мало не зірвалася. Причина цьому проста – учасники ніяк не могли домовитися щодо стратегії формування команди.\n– Ще перед зібранням ми визначили для себе, що виступити проти інопланетної команди повинна світова збірна, – розповідає тренер «Челсі» Жозе Мауріньйо. – Це десь закономірна ситуація, бо є багато клубів, які мають сильні та слабкі сторони. І визначити, який із них зійдеться у двобої, надзвичайно тяжко. Ми ж усі слідкуємо за чемпіонатами та самі бачимо, що справді є чимало гідних претендентів. Таку позицію підтримував і сам Зепп… У той час «силовики» з Нацагентства почали відстоювати іншу позицію: у матчі має бути представлена якась окрема команда. Це аргументували тим, що зіграти до 15 грудня футболісти просто не встигнуть. Так виникла сварка, і на першому зібранні нічого конкретного не узгодили. Наскільки мені відомо, зараз взагалі вирішується питання, хто головуватиме у цьому процесі: військові чи спортсмени…\n– Ситуація справді парадоксальна, – продовжує розповідь колеги тренер «Шахтаря» Мірча Луческу, – з одного боку, справа навіть не державної ваги і, звичайно, що своє слово повинні сказати і військові, і навіть політики, але з іншого – грати і брати на себе всю відповідальність будуть футболісти… То, очевидно, що мали б прислуховуватися до них і до тренерського складу…\nСхоже на те, що конфлікт виник не тільки між військовими та ФІФА, але і між самими власниками клубів і тренерами. У той час як у Міжнародній федерації розпочали формувати світову збірну, своє слово сказали «сірі кардинали» футболу. Зокрема, стало відомо, що відразу після провальної наради президент футбольного клубу «Шахтар» та один із найбагатших людей Європи Рінат Ахметов вилетів до США. За чутками, він один із тих небагатьох, хто підтримує саме позицію Америки та силовиків, а не спортивні кола. У цьому бізнесмен має щонайменше кілька причин до зацікавлення. По-перше, це відновлення популярності футбольної команди, що останнім часом показує не найкращі результати. По-друге, меркантильні інтереси. Ще влітку компанія System Capital Management оголосила про зміну маркетингової стратегії. Йдеться про розвиток її фінансової складової на європейському та американському ринках. Зокрема, розвиток мережі Першого Українського Міжнародного Банку та «Ренесанс-Капіталу».\nСхоже на те, якщо інтереси Ахметова й адміністрації Білого дому зійдуться, то проти інопланетної команди будуть виступати не найсильніші гравці Землі, а команда «Шахтар».\nОчевидно, що так і станеться, бо назустріч із американськими політиками завбачливий олігарх полетів із ще одним козирем. Він готовий інвестувати гроші та вчасно спорудити спеціальний майданчик для гри, що має бути обладнаний спеціальним гравітаційним полем і так званим вакуумним накриттям. Це обійдеться українцеві у 480 мільйонів доларів. Наразі сама ФІФА таких грошей виділити не готова. Як і не готові спортивні функціонери інвестувати у спорудження інфраструктури та проживання інопланетних гостей. Подейкують, що їхній райдер відлякує найзаможніших бізнесменів, адже кліматичні умови Землі взагалі не відповідають запитам прибульців…\n03.11.2013 о 15:46\nКроти тільки умовно живуть на Землі, а реально – під землею, тобто вони “внутріпланетяни” !\n01.11.2013 о 11:52\nЗ одного боку, землянам дуже нерозумно погоджуватися на такі умови: а раптом інопланетяни сформують команду з негуманоїдів?! А раптом суперниками землян стануть якісь сороканіжки?! Уявляю, які фінти вони з футбольним м’ячем робитимуть… Бекенбауер лажанувся, не очікував від нього такого. 🙁\nЗ іншого боку, розумію прихований мотив Ахметова. “Причому якщо перші [себто, інопланетяни] програють, то наша планета буде знищена”. Це як знаменитий “матч смерті” у нашому славетному Києві!\nЯкщо “Шахтар” програє – Землю буде врятовано. Якщо “Шахтар” виграє, й ці інопланетні падлюки нищитимуть Землю, де людям ховатися?! Природно, у шахтах Донбасу!!! Отже, цінність цієї землиці миттєво злетить до небес… А ви як думали?! Тож Ахметов – молодчинка, второпав, що й до чого! Для нього особисто ситуація є безпрограшною.\n01.11.2013 о 11:08\n01.11.2013 о 11:06\nБільше того, Ахметов запропонував аби хлопчиками для подачи м’ячів виступили гравці львівських “Карпат”, адже це вони можуть робити професійно.


Тюнінг своїми руками. коробка передач - тюнінг - Авто тюнінг - Авто статьи - Автомобіль-автомобілі в Україні,ціни,відгуки,нові авто\nТюнінг своїми руками. коробка передач\nДо 1976 року ВАЗ випускав єдину модель коробки передач-2101, яку ставив на всe "жигулі". Потім з'явилася КП 2121 з "підвищеним" поруч, призначена для "Ниви" і ВАЗ-2106. У 1979 році завод освоїв КП 2105 для нового сімейства. Сьогодні вона проводиться у двох варіантах (чотирьох-і п'ятиступінчаста) і йде на все "жигулі" і "Ниву. А колишні агрегати зняли з виробництва ще в 1987 році. Однак запчастини до них робили дуже довго. Тому у продажу до цих пір зустрічаються деталі різних поколінь. У чому їх відмінність? Почнемо з первинного валу. 2101 має 17 зубів на провідній шестірні, 2121 - 19 зубів. А варіант, що нині ставлять на конвеєрі, налічує 18 зубців. Середня роздрібна ціна - 550 рублів.\nКожному первинному валу відповідає свій проміжний. У 2101 на вінці постійного зачеплення нарізано 29 зубів, а на шестерні першої передачі - 15. У 2121 - 28 і 15 відповідно. На вінці проміжного валу 2105 все ті ж 28 зубів, але з іншим модулем (!). Щоб не заплутатися, порахуйте зуби на шестерні першої передачі: тут їх 14. Вал 2107 призначено п'ятиступінчастою коробки передач. Всі його шестерні такі ж, як у 2105. Єдина відмінність - різьбовий отвір для кріплення блоку шестерень п'ятої передачі і заднього ходу. Разом з болтом його можна купити за 520 руб.\nВторинні вали в зборі у всіх "четирехступок" взаємозамінні. Різниця лише в веденої шестірні першої передачі. Їх дві - універсальна для 2101 і 2121 і унікальна - для 2105. Зовні вони схожі, адже у кожній по 33 зуба. Правда, з різним кутом нахилу. Відмінність в діаметрі: 2101 - 96,8 мм, 2105 - 98,8 мм.\nУ "пятіступка" вторинний вал свій. Стоїть він у середньому 550 руб.\nВи вирішили додати своїй "старенькій" п'яту передачу? Якщо коробка передач древня, типу 2101 або 2121, - простіше, мабуть, змінити агрегат в зборі. А у випадку з 2105 варто спробувати. Отже, до чотириступеневою коробці передач 2105 докуповуємо проміжний і вторинний вали. До останнього також - блок шестерень п'ятої передачі. Набір складається з маточини (80 руб.), Муфти (250 руб.), Шестерні п'ятої передачі з синхронізатором (330 руб.), Блоку шестерень п'ятої передачі і заднього ходу (400 руб.) І маслоотражательних шайби (20 руб.).\nПроміжну шестерню заднього ходу залишаємо колишню, а от її вісь доведеться замінити. Стара має дві опори - в картері КП і задній кришці. У "пятіступка" опора в кришці відсутній. Модернізована вісь (45 руб.) Закріплена в картері гайкою, а не виступом стопорной пластини. Якщо витрачатися на нову пластину не хочеться (50 руб.), Можна залишити стару, видаливши виступ.\nЗмінився і привід перемикання передач. Комплект штоків і вилка включення п'ятої передачі і заднього ходу обійдуться в 420 руб. Плюс механізм вибору передач - ще 400 руб.\nУ старій кришці п'ята передача не поміститься - потрібна нова - 550 руб. . Якщо у вас "Нива", пошукайте ту кришку, що з заглушкою під привід спідометра (місце вказано стрілкою). Але і це не все. Знадобляться новий датчик включення ліхтарів заднього ходу - 30 руб. , Модернізована опора силового агрегату - 40 руб. з поперечиною 2107-1001100 - 40 руб. і підшипник блоку шестерень - 70 руб.\nНова п'ятиступінчаста коробка передач коштує близько 8000 рублів. Витрати на самостійну переробку - 3900. Плюс не піддається оцінці моральне задоволення - сам робив ...


Існує справедлива думка: чим менше років в своїй історії посадковий матеріал часнику був у землі, тим він краще і надійніше.\nЗубок може був уже в землі кілька років поспіль, однозубка — тільки один рік, а воздушки — жодного разу. Звичайно більшість городників воліють не морочитися з воздушкою, а розділяти головку на зубки, використовуючи гасло «З урожаю мені і одного відра часнику на зиму вистачить». Так то воно так, а що якщо розглядати часникову тему як бізнес, де головну роль завжди грає економія, собівартість продукції, її товарність і врожайність?\nАдже бездумно запихаючи в землю зубок часнику, ми часто навіть не замислюємося, яких величезних грошей це коштує, а ще варто розділити його на зубки, відкалібрувати, замочити у спецрозчині, просушити до сипучості, посадити обов’язково кореневим донцем вниз (так як неправильна орієнтація зубка при механічній посадці може вам коштувати втрати до 30% врожайності).\nА ще не дай Бог зловити великий відсоток зараженості зубка нематодою, від якої не існує ніяких ефективних хімічних препаратів і яка розмножується на зубках з арифметичною прогресією.\nА агрономічний досвід і знання у часниковій темі дуже важливі, це стосується багатьох насінницьких правил по дозріванню, калібруванню, методів і термінів посіву. А по великому рахунку найкращий продавець посадкового матеріалу часнику цей той, хто прагне не продати і забути, а бере участь у всьому подальшому технологічному процесі зберігання-доопрацювання, а ще допомагає інформаційно у збуті готової часникової продукції. Ви скажете, що таких не буває.\nПотрібно просто набратися терпіння і знайти, адже це ваш майбутній бізнес і, до речі, дуже прибутковий!


Інвестори цікавляться ігровою зоною в Сочі | Клуб любителів покеру\nЮрій Красовський, один із власників компанії «Оскар ярд кепітал», дав інтерв’ю журналу Betting Business Russia. Він заявив, що вже є бажаючі інвестувати в проект сочинської гральної зони. Як відомо, місце розташування майбутніх гральних закладів владою ще не вибрано. Красовський каже, що зараз як основний варіант розглядається спортивний об’єкт «Гірська карусель», побудований в околицях Сочі до Олімпіади.\nЗа словами бізнесмена, прибуток від вкладених коштів буде прямо залежати від наявності конкурентів. Тому важливо обмежити кількість ліцензій, інакше у інвесторів може пропасти інтерес до проекту. А «Гірська карусель» — дорогий об’єкт, і ті, хто витратив на нього гроші, хочуть отримувати якийсь дохід.\n«Будь-який інший проект, який відкриється в Сочі, відтягне відвідувачів з «Гірської каруселі». Тому дуже важливо видати лише одну ліцензію», — зазначив Красовський.\nАгентство «Інтерфакс» повідомило, що влітку в Сочі приїхали на 22% більше туристів, ніж за аналогічний період 2013 року. А з початку поточного року головний російський курорт відвідали близько 5 000 000 відпочиваючих. Прес-служба міської адміністрації запевняє, що за підсумками 2014 року зростання потоку туристів складе не менше 30%.\nПро гральну зону в Сочі — відеосюжет телеканалу «Росія 24″\nОднак у мерії вважають, що і цього недостатньо, адже загальна місткість готелів і санаторіїв в місті зросла вдвічі. Тому зараз чиновники ламають голову над тим, як залучити в наступному році ще більше туристів.\nВлада Сочі збираються провести масштабну рекламну кампанію, яка у вигідному світлі представить можливості цього курорту. Це буде презентація сорока санаторних, гірськолижних і готельних комплексів, і вона повинна відбутися в усіх російських мегаполісах, а також у Мінську, Баку та в Китаї.\n← Даррену Вудсу, який колись спонсорував профі 888, пред’явлені звинувачення Хансен і Блом залишають Full Tilt? →


(Олександр Вікторович Панов)\nАрхімандрит Анастасій (Олександр Вікторович Панов), народився 8 січня 1982 року в Харкові. Навчався в школах № 94, №178 і № 112 м.Харкова.\nПісля закінчення школи 2 роки ніс послух псаломщика і паламаря в Покровському храмі с. Пожня (Велико-Писаревський р-н, Сумська обл.).\nУ 2004 році закінчив Сумське пастирсько-богословське духовне училище, в 2005 р - Київську духочную семінарію (заочно).\nЗ 2003 р по 2008 р ніс послух читця та уставщика Спасо-Преображенського кафедрального собору м Суми, а також старшого іподиякона архієпископа Сумського і Охтирського Марка (Петровцій). З 2005 р - викладач Сумського пастирсько-богословського духовного училища (церковне право, загальноцерковна історія, історія Помісних церков, гомилетика, історія Православ'я на Русі в XX столітті), а також помічник інспектора Духовного училища.\nПід час перебування на Сумщині кафедрі Високопреосвященнішого архієпископа Марка (Петровцій) виконував послух відповідального за зв'язок з пресою, був творцем і редактором офіційного сайту Прес-служби Сумської єпархії, був членом редакційної колегії єпархіального видання «Православна Сумщина».\nУ липні 2008 року перевівся до Хустської єпархію. 19 грудня 2008 року, в свято святителя Миколая Чудотворця, архієпископом Хустським і Виноградівським Марком висвячений в сан диякона. Служив кліриком в Миколаївському монастирі с. Іза-Карпутлаш, поєднуючи служіння з обов'язками старшого іподиякона Правлячого архієрея.\n7 квітня 2011 року, в свято Благовіщення Пресвятої Богородиці, архієпископом Марком (Петровцій) висвячений в сан священика.\nУ 2011-2013 рр. здійснював священиче служіння в м.Херсоні, в Свято-Духівському кафедральному соборі, виконував різні адміністративні послуху в канцелярії Херсонської єпархії.\n10 липня 2011 р архієпископом Херсонським і Таврійським Іоанном (Сіопко) пострижений у чернецтво з ім'ям Анастасій, в честь преподобномученика Анастасія Печерського.\nC 2013 року - клірик Сумської єпархії УПЦ. З 24.04.2013 по 07.08.2013 - настоятель лікарняного храму св. блж. Ксенії Петербурзької при 1-й Сумської міської клінічної лікарні. В даний час - клірик Спасо-Преображенського кафедрального собору м Суми, завідувач канцелярією Сумського єпархіального управління, керівник єпархіального видавничого відділу.\nВикладає дисципліни «Загальна церковна історія» (1 курс) і «Літургіка» на 3 курсі СДС.


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Розвінчання ідеалів та демонів: реалії репресій в Україні та світі | Korrespondent.net\nРозвінчання ідеалів та демонів: реалії репресій в Україні та світі\n18 июля 2012, 07:17\nЦентр дослідження суспільства, соціолог\nНаскільки краще бути рядовим учасником акцій протесту у "демократичних" країнах, ніж в Україні?\nПанівні політичні теорії сходяться на твердженні, що політична монополія призводить до зловживання. Але логіка мейнстріму не часто доходить до думки, що концентрація права на застосування фізичної сили і примусу теж призводить до зловживання. А ця монополія належить правоохоронним органам кожної держави.\nІ тут, здавалося б, логічно писати про зловживання правоохоронних органів Росії, Ірану, КНДР. Про зловживання монополією на насильство цими державами прийнято говорити – це санкціонована критика статусу-кво. Але монополія призводить до зловживання як така – не зважаючи на тип правління. Допустимі лише певні варіації. Напади поліції на мирні демонстрації по всьому світу – звична картина, яку побачать всі, хто хоч трохи поцікавиться темою. Постійні сутички з поліцією в бунтівній Греції, масові арешти учасників студентських протестів у Канаді, нещодавні сутички шахтарів з поліцією в Іспанії – це лише те, що приходить на думку в першу чергу. Як влучно сказано в афоризмі, який останнім часом блукає Інтернетом, «Митинг — это конституционное право, являющееся административным нарушением и карающееся, как уголовное преступление».\nЗ цим твердженням не може не погодитися наша опозиція. Адже останнім часом вона на власній шкурі відчуває монополію влади на насильство та примус. За даними нашого моніторингу, лише за минулий тиждень у зв’язку з протестами довкола мовного питання на її представників було заведено кримінальні справи за протистояння з Беркутом у Києві та за блокування роботи обласної держадміністрації у Львові, затримано міліцією в Миколаєві, їх офіс намагалися обшукати в Черкасах, учасника голодування під Українським Домом викликали на допит, учасницю – намагались допитати прямо в лікарні.\nАле, незважаючи на враження, яке намагаються створити опозиційні партії, останнім часом влада не стала більше зловживати своєю монополією. Навпаки – середня кількість негативних реакцій, у порівнянні з попереднім роком, зменшилася. Якщо у 2011 році на кожну сотню протестів припадало 19 негативних реакцій, то за перше півріччя 2012 року – тільки 17. А кількість негативних реакцій на протести довкола мовного питання ще менша – 16 на сотню. Я не хочу сказати, що це мало чи нормально, але тенденція явно не така, якою її хоче показати опозиція.\nТа й не опозиції критикувати владу за зловживання монополією на насильство та примус. Адже вона так само хоче прибрати цю монополію до своїх рук, прийшовши до влади, і так само зловживатиме нею. Хтось може сказати, що опозиція орієнтується на Захід, а влада на Росію – і це створює фундаментальну різницю у їхніх підходах до мирного протесту. Так, створює. І ця різниця може бути суттєвою – на Заході протестуючих зазвичай «пресують» лише на вулицях безпосередньо під час протестів, а в Росії мова іде про систематичне переслідування інакомислячих.Та й з точки зору репресій наш режим залишається бляклою копією північного сусіда – хоча затримання, арешти та складання адмінпротоколів і є найпоширенішим типом негативних реакцій на протести (з початку року – більше чверті всіх реакцій), більшість затриманих відпускають без будь-яких реальних наслідків.Безпосереднє фізичне протистояння під час протестів йде на другому місці разом з судовими заборонами – і ті, і інші становлять по 14% від негативних реакцій.\nІншими словами, якби у нас було «як на Заході», то можливо Юля і Юра не сиділи б в тюрмі. Але також можливо, що звичайним громадянам протестувати під Українським Домом було б набагато небезпечніше і безпосереднє фізичне протистояння стало б основною негативною реакцією на протести.\nНе вірите? Все ще ідеалізуєте Захід і його підхід до «прав людини»? Мене від ідеалізації колись врятувала одна цитата. «Жоден уряд світу не мирився б із тим, що головна площа його столиці вісім тижнів окупована десятками тисяч демонстрантів», – заявив знаменитий держсекретар США, лауреат Нобелівської премії миру Генрі Кіссинджер, коментуючи події на китайській площі Тяньаньмень у 1989 році. Тоді під час розгону мирного протесту загинули сотні людей. І, виправдовуючи дії уряду, один із найвідоміших політичних речників Заходу, протиставив право уряду на площу столиці і право тисяч громадян на протест. Дуже промовисте протиставлення.\nПлачучи за правими ідеалами державників, такими як Тетчер і Піночета, наша радикально права та центристська опозиція забуває про війну, яку «залізна леді» оголосила шахтарським протестам у своїй країні та про тисячі тих, хто загинув і пропав безвісти за часів режиму чилійського диктатора. Незважаючи на те, що велика частка репресивних дій правоохоронних органів в Україні спрямована на опозицію, у порівнянні з тими режимами, вони насолоджуються нечуваною свободою.\nХоча я можу припустити, що однобокого сприйняття тут немає і опозиція не відмовилася б від усіх атрибутів правління «залізної леді» та чилійського диктатора. Зрештою, чи не мріють радикальні праві про те, щоб очистити країну від «комуняк», а центристи – про «сильну руку»?\nТЕГИ: опозиція,демократія,протести,репресії,мовне питання,свобода зборів\n1 травня актуальне як ніколи: протести найманих працівників ідуть на рекорд\n30 апреля 2013, 09:19\n29 мая 2012, 22:40\nМовні баталії, праві політики та ліві вулиці\n5 июня 2012, 10:00\nЄвро-2012 і присмак 90-х\n12 июня 2012, 08:19\nУкраїнські дороги і мрія про небо\n26 июня 2012, 01:04


Даніель Майсторович — Вікіпедія\n5 квітня 1977(1977-04-05) (43 роки)\n1995–1997 «Броммапойкарна» 34 (1)\n1997–1998 «Фортуна» К 24 (2)\n1998–2000 «Вестерос» 44 (9)\n2000–2004 «Мальме» 86 (9)\n2004–2006 «Твенте» 49 (4)\n2006–2008 «Базель» 86 (23)\n2008–2010 АЕК 56 (4)\n2010–2012 «Селтік» 49 (1)\n2012–2013 АІК 12 (1)\n2003–2013 Швеція 50 (2)\nДаніель Майсторович у Вікісховищі\nДаніе́ль Ма́йсторович (швед. Daniel Majstorović, нар. 5 квітня 1977, Стокгольм) — колишній шведський футболіст, який грав на позиції захисника.\nНародився в Швеції, в родині югославських іммігрантів. У дорослому футболі дебютував 1995 року виступами за команду шведського клубу «Броммапойкарна», в якій провів два сезони, взявши участь у 34 матчах чемпіонату.\nЗгодом з 1997 по 2000 рік грав у складі команд клубів «Фортуна» (Кельн) та «Вестерос».\nСвоєю грою за останню команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Мальме», до складу якого приєднався 2000 року. Відіграв за команду з Мальме наступні чотири сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Мальме», був основним гравцем захисту команди. Виступами за цю команду звернув на себе увагу тренерів національної команди Швеції.\n2004 року переїхав до Нідерландів, уклавши контракт з місцевим клубом «Твенте», кольори якого захищав протягом 1,5 сезонів.\nУ 2006—2008 роках виступав у чемпіонаті Швейцарії у складі «Базеля». Став співавтором «дубля» базельської команди в сезоні 2007–08, в якому «Базель» виграв і чемпіонат, і кубок країни.\nЗ 2008 по 2010 рік захищав кольори клубу Грецької Суперліги АЕК з Афін.\nДо складу шотландського клубу «Селтік» досвідчений захисник приєднався 2010 року. Відіграв за команду з Глазго 49 матчів в національному чемпіонаті.\nУ 2012 році Майсторович повернувся на батьківщину, де уклав контракт з клубом АІК.\n2003 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Швеції. У формі головної команди країни провів 50 матчів, забивши 2 голи.\nВікісховище має мультимедійні дані за темою: Даніель Майсторович\nПрофіль гравця на офіційному сайті «Селтіка» (англ.)\nПрофіль гравця на Svenska Fotbollförbundet (швед.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Даніель_Майсторович&oldid=29899245


Татко дивитися онлайн безкоштовно на Kinorage.ru\nОпис:Ауро - 13 холодний хлопчина, хворий з смертельної хвороби прогеріі. Прагнучи ззовні хтось виглядає 80 літнім дідом, згідно своїм матеріальним формуванню хтось ніяк не відстає з особистих сверстніков. Хлопчина займається забавою в спорт і мріє знайти папи. Один раз, в середній навчальний заклад прибуває обранець парламенту Амол Арте, щоб піднести Ауро приз через вікторію в соревнованіі...\nУ ліжку з Мадонною\nВажливу частка творчості ієрей-зірочка і артистка віддала Ексклюзивна еротичного ученію. Ряд стійких бешкетів, сопутствовавшая висновок відеофільму «аморальна Жінка», фотоальбому «Секіс», сідюшка-диска «Постільні сцени», дісталася аж до солідного...\nВони - абсолютна контрастність приятель товаріща. 1 з їхнього - орієнтовний сім'янин і не має капіталом, інший поживний та використовує абсолютно всіма благами холостяцького существованія. Крім дружби їх пов'язує діяльність у працівників поліціі.\nКолишній боєць елементів особливого напрямки, Настил одержимий прагненням уберегти «Держава незалежності» і здійснити сприяння в вихідної в даний момент «боротьбі з терором» . Його поранили в битві присутність Лонг-Тхане, якщо йому існувало 18, і в...\nШон МакАртур прибуває в Нью-Місто з периферії у відсутності гроша через душой. Хтось тільки-но отримує в життєдіяльність реалізацією недорогих фальшівок. Йому усміхається успіх, якщо хтось приймає старанного авантюризм Харві Бордена. Харві робиться...\nЗаново опинившись в уявному суспільстві, похмурий командир Лоб Воробейчик раптово з'ясує, то що вважається боржником знаменитого капітана «Нестійкі Голландця »Дейві Джонса. Птах зобов'язаний у найкоротші терміни вирішити дану задачу, по-іншому йому...


Експерти расскали, коли потрібно прибирати новорічну ялинку | Стайлер\nКоли прибирати ялинку: про що говорять прикмети, фен-шуй і народні повір'я\nНеділя 10 січня 2021 10:15 Новость на русском\nЯлинку після свят треба прибирати якомога раніше (Фото: freepik.com)\nКоли прибирати ялинку після новорічних свят люди вирішують самі. Якщо мова йде про живе дерево, то його прибирають після того, як починають сипатися голки. Штучні ялинки зазвичай тримають до кінця різдвяних свят – до 20 січня.\nКоли рекомендується знімати іграшки з новорічної ялинки згідно з канонами, фен-шуєм і прикметами, розповіли у матеріалі видання "Головред".\nЗа прикметами ялинку треба прибирати якомога раніше, оскільки вважається, що вона вбирає в себе негатив року, який пішов і варто позбутися від неї швидше. Деякі люди знімають іграшки відразу після 1 січня або 8 січня. Але є і народні прикмети, які говорять про те, що ялинкові іграшки пора знімати.\nЯкщо з ялинки самі по собі падають іграшки – домовик натякає на те, що від ялинки пора позбавлятися.\nГілки або кінчики стали буро-коричневого відтінку – в дереві накопичилося дуже багато негативної енергії.\nСтовбур дерева почав розшаровуватися – значить дерево стало нестійким і небезпечним для оточення, його пора прибирати.\nУ православ'ї вважається, що святкову ялинку потрібно прибирати з 14 січня (Старий Новий рік та свято Василя) і до Хрещення (19 січня). Хрещення заведено святкувати вже в чистому будинку, без різдвяної атрибутики.\nКрім того, священники нагадують, що ялинка – це світський святковий атрибут, а релігійною прикрасою на Різдво є вертеп.\nА ось по фен-шую новорічну ялинку потрібно прибирати не раніше, ніж настане китайський Новий рік, а у 2021 році це відбудеться 12 лютого. Жива ялинка з кінця грудня не витримає, а ось штучна – запросто. Фахівці рекомендують до 12 лютого поставити в якості прикраси невелику ікебану з ялинових гілок.\nВ будинку, де є маленькі діти або алергіки, ялинку варто прибрати не пізніше, ніж через тиждень після закінчення свят. На ялинці збирається пил і небезпечні алергени, тому чим швидше її прибрати – тим краще.\nНагадаємо, раніше ми писали про те, які країни не святкують Новий рік і чому.\nА також розповідали про те, як не переїдати під час святкових застіль.\nНовини України Життя елкасоветыприметы


Головні історії тижня: Квартал і пісня про Гонтареву, смог в Україні, «детектор» для «слуг народу» і, звичайно, Трамп | Громадське телебачення\nГоловні історії тижня: Квартал і пісня про Гонтареву, смог в Україні, «детектор» для «слуг народу» і, звичайно, Трамп\n27 жовтня, 2019 10:47\nТиждень почався зі скандалу довкола пісні «Кварталу» про ексглаву Нацбанку Гонтареву, ми побачили нові свідчення щодо імовірного тиску Трампа на Україну, стали свідками онлайн-допиту на «детекторі» депутатів від «Слуги народу». А завершився новинний тиждень маршем за легалізацію медичної марихуани. Та це не всі історії.\n«Горіла хата», Гонтарева, Квартал, Коломойський і хор Верьовки\nПісня студії «Квартал 95» поставила під загрозу державне фінансування Національного хору імені Верьовки. Разом із хором кварталівці заспівали про пожежу в будинку екс-глави Національного банку України Валерії Гонтаревої, яка має відкритий конфлікт з олігархом Ігорем Коломойським. Ми поговорили з директором хору про те, чи жалкує він, що не відмовився від виступу та скільки Квартал заплатив співакам за участь у шоу.\nЧому депутатів «Слуги народу» відправили на перевірку детектором брехні?\n11 депутатів від фракції «Слуги народу» не підтримали законопроєт про знищення так званих «схем Яценка» під час засідання комітету з питань фінансів. За словами глави комітету, цей проект мав би знищити корупцію під час продажу нерухомості. З’явилася інформація, що окремі обранці отримали по 30 тисяч доларів хабарів за те, що не голосуватимуть за це проект, тож президент Зеленський зажадав допиту депутатів на поліграфі. Що це за законопроект, хто такий Яценко і що відбувається з найбільшою фракцією парламенту – читайте в матеріалі Анастасії Блаватнік.\n15 років в'язниці за журналістську діяльність\nВ окупованому Донецьку за абсурдними звинуваченнями до 15 років в’язниці засудили українського журналіста Станіслава Асєєва (Васіна) . Він писав для українських ЗМІ і був одним з небагатьох, хто залишився працювати на територіях, підконтрольних самоназваним «республікам». Редактори Стаса, його знайомі, пригадували, що будь-який з текстів Асєєва в умовах окупації перетворювався в текст вироку і він це розумів. Детальніше про нього читайте в матеріалі Вікторії Рощиної.\nУ Києві відбувся черговий марш за легалізацію медичної марихуани. Всесвітня організація охорони здоров'я (ВООЗ) нещодавно запропонувала змінити статус канабісу, оскільки є чимало доказів ефективного використання його в лікувальних цілях. Наші журналісти поговорили з українцями, які приймають медичний канабіс в лікувальних цілях на свій страх і ризик.\nСтаном на 26 жовтня значних перевищень рівнів забруднення атмосферного повітря в Україні немає. Це дані ДСНС. Утім незначні перевищення гранично допустимих концентрацій виявили в Дніпрі, Одесі, Кривому Розі, Львові та Кам’янському. Чому ми вже тиждень живемо в тумані та чи варто панікувати – в поясненні Аліни Шеремети.\nВибухове свідчення за зачиненими дверима, яке викликало зітхання й здивовані вигуки — так американські ЗМІ відреагували на виступ повіреного у справах США в Україні Вільяма Тейлора у справі про імпічмент Дональда Трампа. Свідчення посла вказують, що тиск на Україну з боку оточення Трампа був, і потужніший, ніж вважалося досі. Головне читайте тут.\nУ скандалі із Трампом та тиском на Україну фігурує український олігарх Дмитро Фірташ. Яким чином він пов’язаний із адквокатом Трампа розповідає Франклін Фоер — журналіст видання The Atlantic, який розслідував так звану чорну бухгалтерію Партії регіонів і виплати американському політтехнологу Полу Манафорту.\nВ історії з імпічментом Трампа стає дедалі більше дійових осіб і аби розібратися, хто до кого і яке має відношення — слухайте перший випуск нового подкасту hromadske «what the факт»: Ангеліна Карякіна та Наталя Гуменюк про те, чи намагався Трамп чинити тиск на Зеленського, аби потопити власних конкурентів на наступних виборах президента США; Яку роль у цій історії відіграє колишній генпрокурор Шокін та ексміністр екології Злочевський і хто такий Гантер Байден — окрім того, що син батька-політика?\nЩо ще сталося у світі?\nУ Канаді партія прем’єра Джастіна Трюдо перемогла на парламентських виборах, але менш впевнено, аніж 2015-го року. Олена Куренкова розповідає, чому змінилася підтримка Трюдо та що результати цих виборів означають для України.\nУ Каталонії неспокійно. Люди вийшли на масштабні демонстрації через вирок місцевим політикам-сепаратистам. Після тижня демонстрацій та протистояння із поліцією страйки припинилися, але влада країни та місцевий уряд так і не домовилися про майбутнє регіону. Про що говорять самі учасники протестів – читайте в репортажі з Барселони.\nЧилі – одна з найбільш політично стабільних та економічно успішних країн у регіоні. Але зараз там – найбурхливіші від часів диктатури Піночета заворушення. Усе почалось з рішення підняти вартість проїзду у метро в Сантьяго, столиці Чилі, на 4 центи. Та це виявилось тільки вершиною айсбергу. Більше в матеріалі.\n«О, дівчинка приїхала!» — як це бути жінкою на війні, ветеранкою в цивільному житті та ЛГБТ-активісткою в українському суспільстві? Про це Тетяна Огаркова поспілкувалися з аеророзвідницею Настею Конфедерат. Вона розповіла, чи існує дискримінація жінок на фронті, як ставляться до військового минулого її партнерки та якої підтримки потребують ветерани.\nРинок землі — у відповідях Міністерства економіки\nДедалі більше питань про те, яким буде майбутній ринок землі: Чи будуть банки кредитувати фермерів, Чи не скуплять великі орендарі всі паї, чи будуть безкоштовно надавати землю? Ми запросили заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства Тараса Висоцького, аби він відповів на ці питання. Головні тези про майбутні земельні зміни читайте тут.\nЗ Генпрокуратури звільнили Сергія Горбатюка. Він займався розслідуваннями злочинів на Майдані\nЗ ГПУ звільнили Сергія Горбатюка, який займався розслідуваннями злочинів під час Революції Гідності. Офіційна причина – реорганізація. Чи вплине це на розслідування вбивств на Майдані? Таня Безрук поговорила з Горбатюком в його останній робочий день.\n«Луганщина зараз нагадує Припʼять», — новий глава обладміністрації\nНовим очільником Луганської обласної адміністрації призначили Сергія Гайдая. До цього він керував Мукачівською районною адміністрацією та працював у Київраді. Чи знає він, де в регіоні крадуть державні гроші, про плани щодо будови обладміністрації в стилі магазину Metro та про отримання вищої освіти в 38 років запитав Іван Бухтіяров.\nУ дні анексії Криму і боїв за Дебальцеве в командуванні сил НАТО в Європі добре знали, що на українській території воюють російські війська. Та деякі країни-члени Альянсу відмовлялися сприймати дані розвідки. Про це в новому випуску «Дуже важливої передачі» розповів Філіп Брідлав – Верховний головнокомандувач Об’єднаних збройних сил НАТО в Європі з 2013 по 2016 роки. У цій розмові Наталка Гуменюк запитує, як Україна може поновити присутність в Азовському морі, а українські військові можуть пройти через Керченську протоку, яке обладнання, насамперед, потрібно для флоту, а також що найголовніше в реформі армії за стандартами НАТО.\nЯк ми ставимось до історії? Спецпроект hromadske та London School of Economics\nЯк українці ставляться до власної та світової історії? hromadske та London School of Economics запустили спільний проект «Поза сходом і заходом», мета якого – знайти шляхи для подолання поляризації суспільства і повернути медіа роль майданчика для конструктивної дискусії. Щотижня ми публікуємо дві історії, які стосуються окремих періодів історії України та світу, LSE – аналізує реакцію українців на конкретні події в історії країни та світу за участі українських та британських соціологів, працюючи з фокус-групами, досліджуючи соцмережі.\nПерші випуски вже на сайті hromadske.


Скільки земляків задекларували доходи - Вільне життя\nСкільки земляків задекларували доходи\n24.12.202024.12.2020Автор Богдан Дікальчук\nУпродовж січня-листопада 2020 року 11715 жителів Тернопільщини задекларували свої статки. Про отримані торік неоподатковані доходи заявили 6882 особи.\nПравом же на податкову знижку за цей період скористалися 4833 громадян. Вони заявили про отримання торік 638,7 мільйона гривень доходів, що на 196,8 мільйона більше, ніж у 2019 році.\nЗагальна сума самостійно нарахованих податкових зобов’язань становить 23,8 мільйона гривень податку на доходи фізичних осіб та 4,3 мільйона військового збору.\nНайчастіше декларанти заявляли про отримання спадщини, дарування. Вони подали 1572 декларації, де зазначили 177,2 мільйона гривень доходу. Статки від продажу рухомого чи нерухомого майна та здачі в найм майна задекларували 792 та 347 краян. Вони задекларували відповідно 83,1 та 12,7 мільйона гривень доходу. Від незалежної професійної діяльності збагатилися 315 осіб на суму 31 мільйон гривень. Про отримання інвестиційного прибутку на суму 41,5 мільйона гривень заявили 56 громадян.\nНайбільші суми податку на доходи фізичних осіб (9,7 та 5,6 мільйона гривень) визначили жителям області, які отримували торік подарунки та спадщину та збагатилися за рахунок незалежної професійної діяльності.