Потрапляючи у водойми, водотоки, СПАР впливають на їх фізико-біологічний стан, погіршуючи кисневий р | Нова Екологія\nХімічний склад річкових вод\nПотрапляючи у водойми, водотоки, СПАР впливають на їх фізико-біологічний стан, погіршуючи кисневий режим і органолептичні властивості - смак, запах тощо, і зберігаються там протягом тривалого часу, оскільки розкладаються повільно. Головними факторами зниження їх концентрації є процеси біохімічного окислення, сорбція завислими речовинами і донними відкладами.\nГранично допустима концентрація СПАР у воді питного водопостачання та культурно-побутового водокористування становить 0,5 мг/л, у воді водойм рибогосподарського використання - 0,1 мг/л.\nФеноли. У природних умовах феноли утворюються в процесах метаболізму водних організмів, при біохімічному окисленні та трансформації органічних речовин. Вони є однією з найпоширеніших забруднюючих речовин, що надходять у природні води зі стічними водами нафтопереробних, лісохімічних, коксохімічних, лакофарбових, фармацевтичних та інших виробництв. Концентрація фенолів у стічних водах може перевищувати 10-20 г/л. У незабруднених або слабозабруднених річкових водах концентрації фенолів звичайно не перевищують 20 мкг/л. У забруднених водах вміст фенолів досягає десятків і навіть сотень мікрограм на літр.\nВміст фенолів обмежується в природних водах, які використовуються для водопостачання, риборозведення. Хлорування природних вод, в яких містяться феноли, при водоочищенні призводить до утворення хлорфенолів, які навіть при концентрації 1 мкг/л надають воді неприємного запаху і смаку. ГДК фенолів становлять 0,001 мг/л.\nНафтопродукти - суміші газоподібних, рідких і твердих вуглеводнів різних класів, які видобуваються з нафти і нафтових супутніх газів. Нафтопродукти належать до найпоширеніших і небезпечних речовин, які забруднюють природні води.\nВ момент потрапляння у воду основна маса нафтопродуктів зосереджена у плівці. З віддаленням від джерела забруднення проходить перерозподіл між основними формами міграції, направлений у бік підвищення частки розчинних, емульгованих, сорбованих сполук і відповідного зменшення їх вмісту в плівці.\nВміст нафтопродуктів у річкових, озерних, морських, підземних водах і атмосферних опадах, звичайно, становить соті або десяті частки міліграма в 1 літрі. У незабруднених нафтопродуктами водних об'єктах концентрація природних вуглеводнів коливається у річкових й озерних водах - від. 0,01 до 0,20 мг/л, іноді досягаючи 1,0-1,5 мг/л. Характер розподілу нафтопродуктів і природних вуглеводнів по акваторії водного об'єкту непостійний. Найчастіше забруднюються прибережні зони. Підвищені концентрації спостерігаються у поверхневому і придонному шарах, іноді на окремих ділянках всередині водної товщі [18, 97].\nОрганічні сполуки неприродного походження забруднювачі природних вод. Cинтетичні органічні хімічні речовини у багатьох випадках стають причиною токсичності сполук природного походження. На жаль, речовини природного походження не часто перевіряються на токсичність за тими ж критеріями, що і синтетичні сполуки. Під час перевірки на канцерогенність невеликої кількості природних органічних сполук біля половини їх проявили себе як речовини з генно-мутаційною дією, тобто потенційними канцерогенами.\nДіоксини складаються із двох груп речовин, які виникають при синтезі деяких хлорорганічних сполук, якщо вони спалюються при відносно низьких температурах (<1000°С). У загальних випадках під діоксинами розуміють перш за все поліхлоровані дибензо-діоксини (ПХДБ) та поліхлоровані дибензофурани, (ПХДФ).\nРізні види діоксинів мають різну токсичність. Для розрізнення діоксинів використовується еквівалент токсичності (ЕТ). Кожен із діоксинів має свій фактор токсичності (ФТ). Найбільше значення ФТ надано найтоксичнішій речовині 2,3,7,8-тетрахлордібензо-(р)-діоксину (2,3,7,8-ТХБД). Воно дорівнює 1. Значення ФТ для інших сполук коливається від 0 до 1 (для моно-, ді- та трихлоровмісних сполук).\nПестициди - це хімічні препарати, синтезовані сполуки, які використовуються у сільському господарстві для захисту рослин від хвороб і шкідників з метою збереження урожаю сільськогосподарських культур.\nУкраїнське Полісся, яке простягається із заходу на схід на 750 км і займає близько 20% території України, складає значну частину Поліської низовини - важливого регіону Європи в межах Україн ...


Дешеві авіаквитки з Сіань в - купити квиток по низькій ціні на aviakiosk.com.ua\nНайдешевші авіаквитки з Сіань в\nСервіс aviakiosk.com.ua показує, скільки вартує квиток на переліт Сіань — . Ми допоможем вам вибрати і купити дешеві авіаквитки з Сіань в . Ми порівнюєм ціни на білети на рейси між містами Сіань — по всім авіакомпаніям і найпопулярнішим сервісам бронювання. Сервіс знаходить найдешевші квитки на літак з Сіань в без націнок і комісій.\nЗворотні рейси з в Сіання\nКалендар низьких цін на авіаквитки з Сіань в\nНаш сервіс регулярно моніторить ціни на авіаквитки из Сіань в в різних системах бронювання, і показує вам найвигідніші та найзруніші варіанти як прямих рейсів, так і рейсів з пересадкою. Наш лагоритм формує розклад найдешевших рейсів, який допоможе вам вибрати найдешевший переліт як в одну сторону, так і найти зворотній квиток.


Особистості – Справжні новини\nдля справжніх українців\nІсторія і традиції свята Старого Нового року\nАвтор запису Від Admin\nДата запису 14 Січня, 2021\nНовий рік за старим стилем виник через зміну календарів на початку XX століття і зібрав безліч цікавих народних традицій. Старий Новий рік відзначають з 13 на 14 січня. У цьому році він випадає на четвер і не є вихідним днем. Свято виникло через розбіжності юліанського літочислення (старого стилю) та григоріанського, за яким зараз живе весь […]\nІсторія Культура Особистості Події\nСильнi поради Блаженнішого Любомира перед Різдвом. Перечитувати щодня!\nДата запису 5 Січня, 2021\nЙого золоті поради залишаються з нами. Ісус Христос народився як людина, народився таким, як ми. Він свідомо і цілеспрямовано став таким, якими є ми, щоб нам показати, якими ми повинні бути. Господь Бог не хоче, щоб ми терпіли, щоб ми несли невиправдані тягарі, щоб ми жили пригноблені. Ні, Він прийшов, щоби ми були собою, щоб […]\nВражаючі фрази Ремарка про життя та кохання\nДата запису 31 Грудня, 2020\nЕріх Марія Ремарк – один із найвідоміших німецьких письменників XX століття. Напрочуд делікатна людина з чуйною душею і тонким талантом, в якому завжди сумнівався. До речі, мало хто знає, що Ремарк так соромився першої своєї виданої повісті, що згодом скупив весь тираж. Як і багато однолітків, будучи зовсім ще юнаком вирушив на фронт, був важко […]\nСтепан Бандера: приватні сторінки\nВисвітлення приватних сторінок життя Степана Бандери допоможуть збагнути його погляди, вчинки у контексті складних життєвих реалій та викликів. На початку 1940 р. після переїзду до Кракова Степан Бандера мешкав майже півроку на вулиці Страшевського з братом Василем. Тоді він був дуже худий, волосся в нього злегка відросло після тюремного ув’язнення, але ще не настільки, щоб […]\nКожна жінка повинна прочитати ці мудрі цитати Коко Шанель\nЗа 87 років життя велика Коко Шанель дала своє ім’я цілому стилю одягу, костюму, Будинку моди, парфумам. Постійна винахідниця, Шанель створила масу новинок, але перш за все…образ жінки, який до неї ніхто і уявити не міг. Вона щодня починала життя спочатку. Ретельно позбувалася від вантажу минулого. Кожного дня вона видаляла з пам’яті всю важкість вчорашнього […]\nЗаповіді Матері Терези\nДата запису 30 Грудня, 2020\nМати Терезу називають найвпливовішою жінкою світу, а її життя — найбільшою подією ХХ століття. Досягнення маленької тендітної черниці справді вражають, а її особистість виняткова за значенням для всього людства. Добірки з її висловлювань давно ходять інтернетом. Цю добірку названо її «заповідями»: Що ви можете зробити для змінення миру в усьому світі? Йдіть додому і любіть свою сім’ю. […]\nІсторія Особистості Події\nГетьман України, замучений у Петропавлівській фортеці за часів Петра I – Павло Полуботок\nНаказний гетьман України Павло Полуботок (народився у 1660 р. на хуторі Стара Полуботовка, що на Чернігівщині, помер 29 грудня 1724 р. в Петропавлівській фортеці Санкт-Петербурга) правив країною недовго – всього півтора роки (1722-1724 рр.), проте і цього часу йому цілком вистачило, щоб стати легендою. Полуботка, який загинув в Петропавлівській фортеці за часів Петра I, вважають […]\nНове відкриття української історії: Самійло Величко\nДата запису 29 Грудня, 2020\n“Ми матимемо кілька тижнів, коли в Росії відбуватимуться неймовірні події – повстання, революція, коли вона почне розпадатися. І от за ці кілька тижнів безвладдя ми маємо повернути з РФ дуже багато речей, пов’язаних із нашою історією. Зокрема й оригінал Літопису Самійла Величка. А їм можна залишити копію”, – із посмішкою говорить у коментарі “Новинарні” історик […]\nПоради Блаженнішого Любомира перед Різдвом\nДата запису 26 Грудня, 2020\nІсус Христос народився як людина, народився таким, як ми. Він свідомо і цілеспрямовано став таким, якими є ми, щоб нам показати, якими ми повинні бути. Господь Бог не хоче, щоб ми терпіли, щоб ми несли неоправдані тягарі, щоб ми жили пригноблені. Ні, Він прийшов, щоби ми були собою, щоб ми були вповні такими, якими Він нас до […]\nХочемо, щоб нація наша чужих чобіт не чистила. Вільними стати пора, – Микола Куліш\nМикола Гурович Куліш – один із найоригінальніших та найяскравіших драматургів минулого століття. Злет його творчості припав на період відродження та трагедії України й літератури. Адже саме тоді, в 1920-1930-х роках, воскресало духовно-культурне та літературно-мистецьке покоління. Цей період подарував цілу когорту митців, філософів, музикантів, театралів, та найяскравіших із них було знищено сталінським режимом. Куліш не став […]\n← Новіші Записи1 2 … 9 Старіші Записи →\n© 2021\tСправжні новини


В Україні пом’якшили карантинні обмеження – Львівська обласна організація\nКабінет міністрів України ухвалив постанову про пом’якшення карантинних обмежень. Зокрема, тепер ресторанам дозволено працювати цілодобово.\nПро це УНН повідомляє з посиланням на постанову уряду №583 від 2 червня 2021 року.\n• Приймання відвідувачів у кінотеатрах, інших закладах культури та приймання відвідувачів іншими суб’єктами діяльності у сфері культури з наповненістю кінозалів або залів понад дві третини місць у кожному окремому кінозалі або залі\n• Проводити масові заходи із заповненою двох третин місць (за умови, що всі учасники матимуть негативні ПЛР-тести, тести на антиген або сертифікати вакцинації, немає жодних обмежень).\n• Проводити спортивні заходи із заповненістю двох третин місць\n• Проводити святкові заходи в кафе та ресторанах, робота дискотек та нічних клубів також дозволена\n• Кафе та ресторанам працювати цілодобово\n• Розміщувати столики в кафе та ресторанах на відстані 1,5 м замість 2\n• Роботу готелів, кемпінгів і хостелів теж дозволено.\nОкрім того, уряд дозволив іноземцям при в’їзді до України надавати не лише ПЛР-тест, а й тест на антиген або документ, що підтверджує повну імунізацію від COVID-19 вакцинами, які схвалені ВООЗ.\nВ Україні зафіксовано вже 2,215 млн випадків коронавірусної хвороби COVID-19, приріст за добу, 6 червня, – лише пів тисячі, що є традиційним зменшенням кількості випадків на вихідних і найнижчою цифрою з початку року.\nУ межах адаптивного карантину регіони позначаються кольорами – зеленим, жовтим, помаранчевим або червоним рівнем небезпеки поширення COVID-19, залежно від епідемічної ситуації. Зважаючи на “колір” регіону різняться й обмежувальні заходи. Так, зелений рівень передбачає мінімальні обмеження.\nЖовтий рівень – за замовчуванням діяв на території всієї країни з моменту введення адаптивного карантину. Помаранчевий рівень – встановлюється після жовтого і свідчить про ускладнення епідемічної ситуації. Червоний рівень – передбачає більш жорсткі обмеження, як це було під час січневого “локдауну”.\nУсі області наразі перебувають у “жовтій” зоні. Як зазначив Прем’єр-міністр Денис Шмигаль, на сьогодні всі епідемічні показники фактично досягли рівня вересня 2020 року – як за кількістю зайнятих ліжок, так і за кількістю активних хворих.\nОчільник МОЗ Віктор Ляшко припускає можливість послаблення карантину влітку в разі стабілізації ситуації з COVID-19. За його словами, в Україні вже є карантинна, пандемічна втома: “Тому коли у нас стабілізація епідситуації, можна трохи-трохи відкрити, зробити певні послаблення”.\n« Баварський Червоний Хрест – медикам Львова\nНа теми психокорекції: Як побороти погані звички »


Зоряна брама: Атлантида 5 сезон дивитися онлайн безкоштовно в хорошій якості\nЗоряна брама: Атлантида 5 сезон дивитися онлайн\nАктори: Роберт Пікардо, Джо Фланіган, Джуел Стейт, Рейчел Латтрелл, Пол МакДжілліон, Джейсон Момоа, Торрі Хиггинсон, Аманда Таппінг, Девід Хьюлетт, Міст Френкс\nОпис серіалу Зоряна брама: Атлантида 5 сезон українською мовою\nЗагублене місто Древніх - мета міжнародної експедиції, очолюваної доктором Елізабет Вейр. Лише недавно стало відомо про його місцезнаходження - над цією проблемою тривалий час працював доктор Деніел Джексон. І результат його не обрадував - Загублене місто Древніх - Атлантіс - розташоване в далекій галактиці Пегаса. Справа в тому, що перекинути людей і вантажі на іншу планету - не проблема, на Землі є джерела енергії, здатні створювати червоточини на невеликі відстані. Але галактика Пегаса ... Червоточина до неї зажадає енергії, яку зможе дати лише одне джерело на Землі, і джерело цей - МНТ. Але існувала проблема іншого роду - а що, якщо в Аілантісе просто-напросто немає подібних джерел енергії, які створили б червоточину до Землі?\nЦе - подорож в один кінець, експедиція зі смертельними наслідками. Але експедиція в Атлантіс було відправлено, і те, з чим зіткнулися дослідники, виявилося ще страшніше. У Місті були МНТ, але вони вже не давали тієї енергії, яка була б здатна відправити землян на рідну планету. Але цього мало - Атлантіс знаходився під водою, МНТ ледь забезпечували життєдіяльність міста і майже перестали утримувати стабільний силове поле. Місту погрожував потоп. Але експедиція не виявилася марною, давши нові факти з втраченої історії Стародавніх, і вона була невтішною. Древні були змушені покинути Чумацький Шлях - чума гнала їх у глибини космосу, змушуючи забути про все заради виживання. Галактика Пегаса стала для них новим будинком. Древні були великими експериментаторами і не любили жити на самоті, тому вони стали поширювати в галактиці життя у всіх її можливих і неможливих формах і проявах. Вони були впевнені в своїх силах і можливостях, це їх і погубило ...\nНа одній з планет Древніми була запущена еволюція розумної людиноподібної форми життя. На цій же планеті мешкали жуки, на яких Стародавні не звернули уваги. Жуки харчувалися життєвою енергією інших мешканців планети, їх симбіоз з новою формою життя привів до несподіваного результату - появи войовничої і практично безсмертною раси Рейфа, зовнішній вигляд представників яких був близький до людського. Розум, здатність до регенерації тканин і органів, можливість впадати в сплячку при несприятливих умовах, підживлення життєвою енергією від інших істот ... Небувалі можливості робили Рейфа безсмертними. Усвідомивши своє безсмертя і силу, Рейфи відчули свободу, свободу від простору і часу, свободу від моралі, свободу від покарання. Війна стала неминучою, Стародавні не могли протистояти творінь своїх рук. Рейфи завойовували життєвий простір галактики Пегаса, планета здавалася за планетою, гинули розумні і нерозумні істоти, гинули Стародавні. Лише Атлантіс встояв, залишаючись під захистом океанських вод і силових полів ...\nДивитися онлайн серіал Зоряні ворота: Атлантида 5 сезон всі серії підряд безплатно\nДивитися нові серії Зоряна брама: Атлантида 5 сезон українською онлайн безкоштовно на телефоні і планшеті


У Миколаєві водій за добу скоїв 18 ДТП - чоловік тікав від поліції - фото | Сьогодні\n14 червня 2021 21:40\n36-річний водій, житель сусідньої області, не зміг пояснити патрульним свої дії – що накоїв чоловік\nУ Миколаєві правоохоронці затримали водія, який за добу скоїв 18 ДТП. Він не зміг пояснити патрульним свої дії, а також відмовився від перевірки на наявність наркотиків в організмі.\nПро це повідомляє пресслужба патрульної поліції Миколаївській області.\nІнформація про неадекватні дії на дорозі водія білого автомобіля Ford почала надходити патрульним приблизно о 13:00 14 червня. Заявники пояснювали, що водій на великій швидкості їде по вулицях міста і створює зіткнення з іншими авто.\nЗупинити правопорушника вдалося лише шляхом блокування в селі Галицинове. Після зупинки водій вискочив з авто та почав тікати. Але спроба не вдалася — втікача затримали.\nЧитайте також: У Львові водій Tesla під кайфом врізалася у Porsche і втекла з місця ДТП\nПатрульні склали на водія 18 протоколів за статтею "порушення правил дорожнього руху, що спричинило ДТП", 18 протоколів за статтею "залишення місця ДТП", протокол за статтею "відмова від проходження огляду на стан сп'яніння".\nТакож йому виписали протокол за статтею "невиконання вимоги про зупинку" та постанова за статтею "керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії". Його подальшу долю вирішуватиме суд.\nРаніше ми повідомляли, що у Львові водій збив дітей на переході і втік.\nТакож нагадаємо, у Києві винуватець ДТП скоїв наїзд і намагався сховатися.\nДТП Миколаїв поліція переслідування


Cloudnus RDTA – китайський бюджетник | VAPEWEEK\nCloudnus RDTA – китайський бюджетник\nПро компанію Vapeston у світі вейпінгу мало хто чув. Китайських виробників є достатньо, щоб з легкістю загубитися між ними. Але саме новинка під назвою Cloudnus від Vapeston гідна вашої уваги.\nАтомайзер насамперед кортить похвалити за чудово підігнані деталі, які цілком обнадіюють. Такого від Китаю не очікуєш. Жодних дефектів або слідів виробництва - все просто ідеально. Але слід відзначити, що бачок вийшов дещо нудним - виробник не заморочувався з дизайном, тому Cloudnus не назвеш симпатичним або цікавим.\nЄдине, чим він відрізняється, це тим, що має всередині. Йдеться про базу, виконану в стилі «Goon». Завдяки цьому будь-який новачок легко навчиться обслуговувати атомайзер. Лише слід вірно розміщувати спіралі понад повітроводами., аби девайс видавав максимальний смак і серйозно навалював. Заправляється атомайзер через верхню кришку чи відкрутивши повністю бак.\nЄдина деталь, що розчарувала в пристрої, - це дріптип. На жаль, він занадто нагрівається, через що паріння стає дискомфортним. На щастя, рятує 510-й конектор, завдяки якому на бакомайзер встановлюється дріптип, який вам до вподоби. А враховуючи ціну в 20 доларів, такі дрібниці не повинні хвилювати потенційного власника.


lulu, Author at Ремонт побутової техніки Івано-Франківськ Сервіс - Page 112 of 140\nРемонт кавоварок Nivona (Нівона) в Івано-Франківську / Іф Сервіс\nДе і як відремонтувати кавоварку Nivona? Чи не зрушуючи з місця і нікуди не відвозячи. Як вам така відповідь? Майстер компанії ” Іф Сервіс ” приїде до вас і полагодить, просто на тому місці, де вона встановлена. Виникає резонне питання, чи не дорожче чи буде викликати фахівця, може відвезти кавоварку в сервіс? Ремонт в хорошому…\nУ компанії Neff дуже маленький модельний ряд кавоварок, що трохи спрощує нам завдання обслуговування. Уже не перший рік ми проводимо ремонт кавоварок Neff. І не з чуток знаємо, що у них криється під кришкою. Напевно вам знайома ситуація коли кава замість того, щоб налитися в стакан виливається в піддон. Або є звук помелу зерен, але…\nРемонт кавоварок Miele за лічені години / Іф Сервіс\nДля того щоб виконати ремонт кавомашини Miele вам не буде потрібно багато часу на пошуки компанії. Ми виконуємо професійний ремонт кавоварок Miele по всій Івано-Франківській області. Наші майстри багато років працюють з вбудованими кавомашинами і не тільки. Всього один дзвінок в наш сервісний центр “Іф Сервіс “, і ви отримаєте кваліфіковану консультацію, а в подальшому…\nРемонт кавоварок Melitta Caffeo будь-якої моделі сервісному центрі Івано-Франківська / Іф Сервіс\nЩоб здійснити ремонт кавомашини Melitta не потрібно мати технічних знань взагалі. Вам буде потрібна лише телефонна трубка і наш номер телефону :(068) 189 94 96; (050) 246 2416. Можливо, Ваша кавоварка не зламалася, а просто не розуміє, що ви від неї хочете. В компанії ” Іф Сервіс ” надається безкоштовна консультація по телефону, ввічливо і…


Голубці з фаршем і рисом в каструлі рецепт з фото покроково | Кулінарія\nГоловна › Кулінарія › Голубці з фаршем і рисом в каструлі рецепт з фото покроково\nГолубці з фаршем і рисом в каструлі\nСмачні голубці в каструлі\nДуже ліниві голубці з фаршем і рисом в каструлі\nСмачні голубці з м’ясним фаршем і рисом\nЛіниві голубці з м’ясного фаршу з рисом, приготовані в каструлі\nПриготування голубців – дуже клопітка і трудомістка справа. Але зате який результат виходить після чималих годин кулінарної роботи! Ніжне й ароматне м’ясо, загорнуте в капустяний лист разом з рисом, не залишить нікого байдужим, а Ваші домочадці не раз будуть вимагати добавки. Голубці можуть готуватися з різних інгредієнтів: гречаної крупи, грибів, риби, вівсянки або пшона, курки та інших продуктів. Різняться і способи приготування. Одні господині вважають за краще готувати такий обід в мультиварці, інші в сковороді, треті в духовці, а четверті в утятнице. Сьогодні ми зупинимося на класичному варіанті голубців з фаршу і рису, які готуються в звичайній каструлі.\nКласичний варіант голубців з фаршем і рисом допоможе Вам приготувати смачний і дуже ситний обід на всю родину. Щоб приготувати цю страву, Вам не знадобляться особливо складні інгредієнти, а ось варто запастися терпінням, так як сам кулінарний процес досить довгий і трохи клопіткий. Але, повірте, ароматний і дуже смачний результат того вартий!\nПорада: за бажанням, з морквою можна обсмажити і ріпчасту цибулю.\nНа самому початку кулінарного процесу готуємо всі інгредієнти. Відміряємо потрібну кількість фаршу, інших сухих, рідких і сипучих інгредієнтів. Промиваємо капусту, помідори і кріп під проточною водою, а моркву чистимо і також обполіскуємо.\nКапусту ділимо на листя, залишаючи лише м’яку частину. Потім перекладаємо листя в каструлю, заливаємо водою, солимо і варимо приблизно 5 хвилин, поки капуста трохи не розм’якшиться.\nПоки варяться листя, пропускаємо моркву через середню терку.\nРозігріваємо сковороду, наливаємо в неї трохи рослинної олії і викладаємо на нього моркву. Готуємо, поки овоч не стане м’яким.\nДобре промиваємо рис під проточною водою до тих пір, поки рідина не стане прозорою. Потім пересипаємо крупу в невелику каструлю, заливаємо невеликою кількістю води і ставимо на вогонь. Варимо рис у підсоленій воді до напівготовності.\nПід час варіння рису, очищаємо зубчики часнику і пропускаємо їх через прес.\nПомідори пропускаємо через дрібну тертку, щоб на виході вийшла однорідна кашка.\nВ окремій глибокої посуді з’єднуємо підготовлений фарш, подрібнений часник, помідори, оброблену моркву, наполовину зварений рис, нашатковану кріп, перець і сіль.\nРетельно перемішуємо вищевказані інгредієнти, поки у нас не вийде однорідна маса.\nБеремо підготовлений капустяний листочок і викладаємо на нього 1-1,5 ст. л. приготовленої з фаршу начинки.\nСкладаємо лист конвертиком так, щоб з нього не випадала начинка. Повторюємо дії з усіма капустяними листками.\nРозігріваємо сковороду, наливаємо в неї трохи рослинного масла й обсмажуємо на ньому голубці, поки вони не покриються рум’яною скоринкою.\nПереходимо до приготування соусу. В окремому посуді змішуємо кетчуп, сметану і бульйон.\nІнтенсивно перемішуємо інгредієнти до однорідного стану.\nУ велику каструлю перекладаємо голубці і заливаємо їх соусом так, щоб він повністю закрив голубці. Поміщаємо посуд на вогонь і тушкуємо блюдо близько 40-60 хвилин, накривши його кришкою.\nСмачні голубці з фаршем і рисом готові! Подаємо на стіл в гарячому вигляді разом зі сметаною або кетчупом. Приємного апетиту і ситної трапези!\nЯкщо Ви не знаєте, що приготувати до обіду або вечері, то спробуйте зробити дуже смачні голубці з рисом і фаршем за цим рецептом. Подавши їх зі сметаною в гарячому вигляді, Ви обрадуете свою сім’ю такою апетитною трапезою. М’ясо, загорнуте у капустяні листи, виходить дуже ніжним і м’яким, а соус, приготований з томатної пасти, сметани, різноманітить Ваше блюдо.\nРіпчаста цибуля – 325 р.\nМорква – 535 р.\nРис – 450 р.\nТоматна паста – 220 р.\nДобре промиваємо рис 7-8 разів, поки вода не стане прозорою. Пересипаємо крупу в каструлю невеликого розміру, заливаємо гарячою водою так, щоб зерна рису плавали в рідині. Відправляємо рис на середній вогонь і варимо 5-6 хвилин після закипання, після чого знімаємо і закриваємо кришкою. Даємо крупі постояти 5 хвилин.\nЧерез зазначений час опрокидываем рис на друшляк і знову промиваємо його в теплій воді. Потім залишаємо крупу, давши всій зайвої рідини стекти.\nЧистимо моркву і ріпчасту цибулю, обполіскуємо овочі у воді. Останній нарізаємо дрібними кубиками, а перший пропускаємо через середню терку.\nРозігріваємо сковороду, наливаємо на неї трохи рослинного масла й обсмажуємо в ньому цибулю і моркву 5-6 хвилин, час від часу перемішуючи засмажку дерев’яною лопаткою.\nПісля закінчення часу додаємо необхідну кількість томатної пасти і ретельно перешиваємо масу в сковороді. Тримаємо на вогні ще 2-3 хвилини, після чого перекладаємо менше половини засмажки в миску.\nУ сковороду з овочами наливаємо воду, добре перемішуємо і чекаємо, коли рідина закипить. Додаємо лавровий лист, а також перець та сіль за смаком. Готуємо ще 3-5 хвилин, трохи зменшивши вогонь.\nПідготовлений рис пересипаємо в окрему миску і додаємо до нього фарш, після чого добре перемішуємо ці два інгредієнти між собою.\nДо попередньої суміші додаємо відкладену заздалегідь засмажку з моркви і цибулі, знову заважаємо, а потім солимо і перчимо за смаком.\nПереходимо до підготовки капустяних листів. Для цього наливаємо воду у велику каструлю, доводимо її до кипіння, а потім опускаємо в неї промитий качан капусти, який ми протикаємо виделкою. Міцно тримаємо капусту однією рукою, а інший відокремлюємо від неї листя. Коли все листя будуть відірвані, варимо їх 3-5 хвилин, а потім перекладаємо на друшляк, трохи просушуємо і даємо їм охолонути.\nПриступаємо до формування голубців. Обрізаємо ущільнену частина у капустяного листя, а в них викладаємо трохи підготовленої м’ясної начинки, розміщуючи її біля самого краю. Щільно загортаємо голубці конвертиком і відразу укладаємо їх у каструлю, щільно утрамбовувавши. Заливаємо блюдо підготовленим томатним соусом і, якщо треба, додаємо трохи гарячої води, якщо заливка не буде повністю покривати голуцы.\nПорада: за бажанням, можна застелити дно каструлі капустяними листами.\nСтавимо каструлю з голубцями на вогонь і доводимо рідину до кипіння, після чого зменшуємо потужність до мінімальної і тушкуємо півтори години, поки блюдо не стане м’яким.\nПорада: щоб перевірити, що голубці готові, проткніть капусту шпажкою. Якщо вона легко входить – страва готова.\nПодаємо гарячі голубці до столу, прикрасивши їх свіжою зеленню. Їжте на здоров’я!\nЛіниві голубці – паличка-виручалочка для господинь, чиї домочадці люблять це апетитне і ситне блюдо, а часу на готування катастрофічно не вистачає. Існує безліч варіантів «ледачих» рецептів такого обіду з капустяного листя. Цей спосіб пропонує зробити голубці з фаршем і рисом, які за смаком зовсім не відрізняються від класичних.\nНа самому початку готуємо всі інгредієнти. Капусту промиваємо, чистимо і обполіскуємо морква, звільняємо цибуля від лушпиння і моєму кріп. Перший овоч тонко нарізаємо за допомогою спеціальної овочечистки або звичайного ножа, цибулю перетворюємо в дрібний кубик, а морква пропускаємо через тертку.\nДобре промиваємо рис, потім заливаємо його холодною водою так, щоб її рівень був вище крупи на 3 див. Ставимо каструлю на вогонь і доводимо рідину до кипіння, після чого солимо і варимо до напівготовності. По закінченні приготування зливаємо воду і даємо рису охолонути.\nПідготовлений фарш перекладаємо в глибоку миску. Якщо у приготуванні використовується м’ясо, то добре промиваємо, обсушуємо з допомогою паперових рушників і подрібнюємо через м’ясорубку або блендер.\nБеремо каструлю з товстим дном і стінами, щоб голубці не пригоріли, і наливаємо в неї трохи рослинного масла. Ставимо посуд на вогонь, нагріваємо рідкий інгредієнт, а потім викладаємо на нього цибулю і обсмажуємо, помішуючи, поки той не стане м’яким.\nСлідом додаємо подрібнену моркву.\nПісля того, як ми обсмажили попередніх два інгредієнта, додаємо в каструлю фарш і тушкуємо на слабкому вогні, іноді помішуючи.\nКоли фарш і овочі трохи підсмажаться, наливаємо потрібну кількість томатного соку.\nПорада: по можливості, використовуйте натуральний томатний сік. Якщо його немає, то можна замінити інгредієнт на терті помідори, які заздалегідь слід очистити від шкірочки.\nНакриваємо каструлю кришкою і тушкуємо м’ясо з овочами.\nПоки готується м’ясо, тонко шаткуємо капусту, а після додаємо її в каструлю разом з сіллю, чорним перцем, паприкою і сушеними травами.\nТрохи загасивши, наливаємо трохи води, ретельно перемішуємо і залишаємо, поки блюдо не буде готове.\nУ самому кінці додаємо рис і нашатковану кріп, знову перемішуємо і готуємо ще 5 хвилин на слабкому вогні.\nГотову страву подаємо в гарячому вигляді, прикрасивши свіжою зеленню. За бажанням, можна заправити готові ліниві голубці сметаною, кетчупом або аджикою. Їжте з насолодою і задоволенням!\nХоч приготування голубців і трудомістке, зробити улюблене блюдо не так вже складно. Щоб обід завжди виходив смачним, дуже важливо вибирати гарний і міцний качан капусти без всяких пошкоджень. Для приготування голубців потрібно використовувати круглозернистий рис, так як в ньому міститься багато клейковини і страва не буде розвалюватися. При чіткому дотриманні цих правил та етапів запропонованого рецепта, Ваше блюдо вийде не тільки смачним, але і красивим.\nСвинячий фарш – 250 р.\nЯловичий фарш – 250 р.\nКруглий рис – 250 р.\nПочнемо з приготування рису. Крупу промиваємо в холодній воді кілька разів, а потім пересипаємо рис у сковороду або невелику каструлю і заливаємо невеликою кількістю води, щоб вона трохи покривала зерна. Переносимо посуд на плиту і варимо рис до напівготовності, після чого пересипаємо на ситці, щоб стекла вся зайва рідина.\nКачан капусти перевертаємо круглої стороною вниз і підрізаємо качан довгим ножем так, щоб вийшла фігура з п’ятьма кутами. Потім прорізаємо качан вглиб і виймаємо качан. Знімаємо всі листочки.\nНаливаємо воду в каструлю і ставимо її на вогонь. Коли рідина закипить, опускаємо в неї підготовлені капустяні листи, закрити ємність кришкою і варимо приблизно 10 хвилин. Коли основа для голубців стане прозорою, її можна зняти з вогню.\nЗливаємо воду з каструлі і перекладаємо капустяне листя в миску, яку прикриваємо кришкою. Таким чином, листки досягнуть потрібної консистенції.\nЗвільняємо від лушпиння ріпчасту цибулю, а потім дрібно шаткуємо овоч.\nЧистимо і обполіскуємо морква, після чого пропускаємо її через крупну тертку.\nРозігріваємо сковороду, наливаємо на неї олію і на слабкому вогні обсмажуємо перець, цибулю і моркву під закритою кришкою.\nГотовий фарш перекладаємо в глибоку миску, додаємо до нього мускатний горіх, перець, паприку, сіль і подрібнений ріпчаста цибуля, після чого ретельно перемішуємо інгредієнти.\nПорада: у справжніх голубцях рису повинно бути в два рази менше, ніж м’яса.\nРозрізаємо лист капусти по прожилке і знімаємо всі потовщення з допомогою ножа.\nПорада: якщо попався жорсткий лист, то можна розкачати його качалкою, а потім прибрати зайву вологу паперовою серветкою.\nЩоб приготувати соус, подрібнюємо вимиті помідори через тертку або блендер і додаємо до них сметану, перець, сіль і лавровий лист. Інтенсивно перемішуємо інгредієнти до однорідної маси.\nПорада: помідори можна замінити на томатний сік або пасту, яку заздалегідь потрібно розвести у воді.\nЩільно розкладаємо приготовані голубці у важку каструлю або казан, дно якого ми застеляємо 1/3 частини подушки із смажених овочів. Чергуємо кожен шар страви з засмажкою, після чого заливаємо їх соусом і викладаємо нагору шматочок вершкового масла.\nЇжте на здоров’я і з задоволенням!\nПриготування голубців за цим способом не зовсім «ледаче», так як часу на них йде стільки ж, як і на класичний варіант. Плюс цього рецепту в тому, що він звільняє Вас від зняття гарячих листочків з капусти і від бурхливого процесу формування самих голубців. Більше того, таке блюдо виходить набагато ніжніше і м’якше, так як дрібна нарізка овоча гаситься краще, ніж його листи.\nБілокачанна капуста – 800 р.\nБолгарський перець – 100 р.\nРослинне масло – 80 р.\nСуміш перців – 1 щіпка.\nРетельно рисову крупу промиваємо під проточною водою, перемішуючи її руками. Моєму до тих пір, поки не доб’ємося прозорості води, після чого пересипаємо рис в каструлю і заливаємо водою. Ставимо посуд на середній вогонь, доводимо рідину до кипіння, потім накриваємо кришкою каструлю і варимо рис 12-15 хвилин, поки не випарується вся вода.\nПоки готується рис, капусту промиваємо і дрібно її нашинковываем з допомогою терки або звичайного ножа.\nЧистимо та миємо моркву, а потім пропускаємо її через крупну тертку.\nЗвільняємо ріпчаста цибуля від лушпиння і нарізаємо його великим кубиком.\nВідкладаємо половину цибулі та моркви в окрему миску. Ця частина нам знадобиться для приготування соусу. Решту частини овочів у великій мисці перемішуємо, куди після додаємо приготований і остиглий рис.\nЩоб голубці вийшли більш ніжними, пропускаємо фарш через м’ясорубку, а потім через дрібне сито. Підготовлене м’ясо кладемо в миску до овочів і рису.\nПорада: щоб голубці були соковитими, використовуйте свинину з яловичиною, індичку або курку, так як в такому м’ясі міститься не так багато жиру.\nПромиваємо і підсушуємо кріп з петрушкою, а потім дрібно шаткуємо зелень. Часник очищаємо від лушпиння і пропускаємо через прес. Горошини перцю подрібнюємо в ступці. Перекладаємо всі інгредієнти подрібнені до основної маси, яку добре перемішуємо з допомогою столової ложки, а після руками. В результаті у нас повинна вийти густа суміш.\nМокрими руками ліпимо довгасті голубці. Кожну котлету» обвалюємо в борошні, трохи стряхиваем і відправляємо на заздалегідь розігріту сковороду, яку ми змазали рослинним маслом.\nОбсмажуємо голубці на сильному вогні по 2-3 хвилини, поки на них не з’явиться рум’яна кірочка.\nНа товсте дно каструлі викладаємо кілька капустяних листків, а на них самі голубці.\nВідстрочені моркву і цибулю обсмажуємо на сковороді, де готувалися голубці, поки овочі не стануть м’якими. При необхідності додаємо ще трохи рослинного масла. Додаємо до засмажки томатну пасту, сметану і 1 ст. л. борошна для густоти. Ретельно перемішуємо і наливаємо один стакан гарячої води, додаємо сіль, перець, улюблені спеції за смаком і знову заважаємо. Коли рідина закипить, знімаємо соус з плити.\nПорада: якщо соус вийшов трохи кислуватим, то додайте трохи цукрового піску.\nЗаливаємо голубці приготованим соусом так, щоб він доходив до рівня страви. Якщо його не вистачило, то можна додати трохи кип’яченої води.\nСтавимо каструлю на плиту і чекаємо, поки соус закипить, після чого зменшуємо вогонь до самого слабкого. Трохи накриваємо посуд кришкою, щоб звідти міг виходити пар, і тушкуємо голубці 40-60 хвилин.\nСитного Вам обіду!\n← Гаспачо в домашніх умовах — класичний рецепт з фото покроково Бараняча нога, запечена в рукаві в духовці →


«Українське суспільство: перед новим президентом» «Круглий стіл» 20–21 березня 1999 року :: 11–12 (121–122), 2003 :: Універсум :: Universum\n«Українське суспільство: перед новим президентом» «Круглий стіл» 20–21 березня 1999 року\nОсип МОРОЗ, доктор економiки (США):\n— Основними для держави є двi речi: забезпечення безпеки i добробуту для населення. Всi держави треба нацiлювати на виконання цієї програми. Я вiдчуваю, що багато чого дiється ніби збоку, поза державою, поза рамками держави. Для української ментальностi такі дії дуже пiдходять, бо вони є “проти”. Проти когось чи чогось. Ми в собi маємо багато такого елементу, який дає нам пiдстави часто-густо бути “проти”. Якщо потрiбно “за”, то такий порiг ми вже не в змозi переступити. Тобто, я думаю, що мусили б запрацювати сильнiше й ефективнiше науковi iнституцiї. Гадаю, що такi науки, як соцiологiя, економiка, психологiя мали б дiстати пiдтримку вiд суспiльства, бо тільки завдяки їм (пришвидшено і меншим коштом) можна збудувати нацiю. Нацiю в тому розумiннi, щоб я знав: чого я є частиною?\nЩо є моя цiль? Бо є проблема: існує 50 мiльйонiв людей, але важко сказати, “хто вони є.” Українця одразу видно. Якщо його запитати: “Хто Ви є, пан чи хлоп?”, то вiн чомусь обов’язково вiдповiсть: “Хлоп”.\nЯ думаю, що є багато речей, якi ми не обговорюємо. Ми не знаємо, де енергiя людей, що з нею можна зробити. Ми займаємося тавтологiєю дуже часто, вона нiчого не дає. Не дає молодi нiчого, i не може за собою молодь потягнути. Задумайтеся над тим, що слід зробити, аби з Америки в Україну приїжджали 20-ти, 30-ти, 40-річні люди. Щоб мiй син приїжджав, а не я. Гадаю, що система структур та органiзацiй, якi ми маємо, себе пережила. Ми вмiємо все будувати за пiрамiдною моделлю. Пора перейти на горизонтальну модель. На професiйні, функцiйні стосунки пора перейти. Я маю бути частиною чогось, але я не маю бути анi зверхником, анi пiдлеглим комусь. Так свiт розвивається тепер. Ми всi стаємо частиною чогось. А в цiй частинi є важливим: яке мiсце собi оберемо?\nМiй колега i Президент Української вiльної Академiї наук, що в Америцi, Олекса Бiланюк написав листа, в якому звертається до вас i просить вас вiдповiсти на запитання: “Як осягнути такий чи iнший стан, а не як утвердити його?” Не слід питати: що ми зробили за сiм рокiв? Треба думати: що робити в наступнi сiм рокiв. Українську ментальнiсть треба наставити на майбутнє, а не повторювати iсторiю, яку б мусили всi знати. Це, звичайно, також важливо, але важливiшим є завтра. Вчорашній день ви вже не змiните.\nЄвген СВЕРСТЮК, письменник, президент Українського Пен-клубу:\n— Я хочу заперечити одну тезу, побiжно висловлену, хоч загалом менi дуже подобається напрям думок пана Осипа Мороза. Але почну iз заперечення: не говорити про сiм рокiв, що минули, а тiльки про тi сiм рокiв, що перед нами. Я думаю, що нам треба говорити i про тi сiм рокiв, що минули, i про тi сiмдесят рокiв, якi були перед тим, але говорити недовго, концептуально. Я думаю, що перед кожним суспiльством щодня i щоранку стоїть проблема самоусвiдомлення: “Хто ми є, де ми є, що ми зробили i що ми не зробили?” I перед нашим суспiльством теж стоять цi питання: що власне є це посткомунiстичне суспiльство, в якому ми живемо, чи воно справдi посткомунiстичне, чи воно справдi суспiльство? Чи то є справдi держава творення, а якщо нi, то що це є? Ми повиннi вернутися до тверезих i ясних понять. Чи нашi лiдери, якi граються в елiту — це елiта? А що таке елiта? Ми зовсiм не подбали про визначення цього поняття. У нас пiна, прищi, якi вискакують на обличчi держави, не скажу народу, бо вони поза народом, оголошують себе елiтою, влаштовують якiсь конкурси, як жiнки, якi виставляють себе на продаж i визначають собi цiну. Свого часу перед судовим процесом Василь Стус відмовився від послуг адвоката Віктора Медведчука, нинішнього заступника голови Верховної Ради України ...\nМи повиннi повернутися до якихось елементарних здорових понять. Щоби свiт не дивився на нас, як на папуасiв. Менi думається, що головна проблема в нас тепер, на всiх рiвнях: на державному, на соцiологiчному, на культурному — це катастрофiчне зниження рiвня культури. При цьому я хотiв би сказати, що є рiвень культури, який залишив нам совєтський режим, це був чисто полiцiйний рiвень культури, цензурований, абсолютно низький рiвень здеградованої культури, яка мала обслуговувати номенклатуру, i не бiльше. А зараз ми навіть втрачаємо тi структури, якi пiдтримували хоча б цей рiвень, отож маємо зараз дуже багато проблем, якi не розв’язуються, бо на цьому рiвнi культури не можна ставити навiть питання.\nУ світі влада боїться справедливої критики преси. Подивiться, що робиться у нас у тих жалюгiдних газетах, що видаються. Добре, що вони не перекладаються iноземними мовами! Люди добрi, уявляєте собi: до нашої “блискучої вiдсутностi” на мiжнароднiй аренi, коли б ще додати те, що у нас пишеться. Адже у нас якась самодiяльнiсть, i невизначенiсть людей видається за релiгiю, i з серйозним виглядом це подається у пресi пiд виглядом “Рун-вiри”...\nIснує Спiлка письменникiв. Iснує, але абсолютно нiякої реакцiї вiд них, наче вони не розумiють, що діється. I, мабуть, не зрозумiють.\nНапередоднi виборiв Президента нам треба усвiдомити поняття “лiдера нацiї”. Наша бiда в тому, i то не є наша нацiональна хиба, але бiда, що iншi, якi щось завойовували, починали з Четвертого Унiверсалу, а не закiнчували. I лiдер держави повинен, передовсiм, мати якусь вiзiю i мати лице, а не протягом шести, п’яти, чотирьох рокiв розбиратися в самому собi. Ми повиннi мати людину з лицем, i тiльки тодi вона зможе щось формувати у собi самій i навколо себе.\nЯкщо звести це до чогось конкретного i яснiше сформульованого, то я думаю, що перед нами стоїть питання самоусвiдомлення, яке було запрограмоване, i яке не є самоусвiдомленням, а просто рiзновидом розумового i морального конформiзму. Нам потрiбне ясне самоусвiдомлення, з ясним називанням речей своїми iменами. I з ясним називанням того стану, в якому ми опинилися — це не будування Української держави, а дальша деградацiя совєтської держави, дальша деградацiя усiх структур цiєї держави. З рiзними формами переiменувань, змiни вивiсок та iмiтацiї.\nМенi пригадується, була така маленька група вiд Бi-Бi-Сi, яка знiмала кiнофiльм “Сталiн”. I якось вона вийшла на мене у 1987 роцi. Тодi кадебiсти не ловили вже усiх глобально, i була вказiвка — ставитись до тих, хто з Лондона запобiгливо, створювати перед ними якiсь “потьомкiнськi” села. В традицiї росiйськiй, вiковiчнiй, і в традиції совєцькiй. Я пригадую, як ми їздили слiдами Голодомору... Приходить на гадку група людей iз Полтавщини... Я був посередником: я розмовляв, а англiйцi записували. I там з’явилися одразу представники малого пiдприємства. Думаю: де вони взялися? Ну, Боже, країна-чудо. Виявляється, для окозамилювання ми вже у 1987 роцi мали мале приватизоване пiдприємство. Добре натренованi мужички починають розказувати... (А це — колгоспнi бригадири, парторги i т.д.). Починають розказувати, як вони органiзували мале підприємство. Ще у них немає технiки, щось вигадують. Англiйцi це записують. А я потiм їм кажу: “Це ви бачили прекрасний взiрець совєтської бутафорiї”. З цими людьми нiчого не зробиш, тому що вони, як в’юни. В даний момент вам вмить зiмiтують те, що треба. Вони не збираються змiнюватися. Це — колгосп замшiлий, який нiколи i не вилiзе з того, бо вiн не розумiє: куди вилазити i навiщо це робити. Це — лiнивi люди, якi хочуть виконати свiй трудодень найдешевшим способом, а потiм запити горiлкою. Ми маємо цю саму iмiтацiю i досi, на рiзних рiвнях. Нам бракує, нашiй пресi бракує цiєї виразної людської мови, яка є хоча б, вiзьмiть, в тiй паршивiй “Комсомольской правде” чи “Известиях”. Там, принаймнi, коли була вiйна проти Чеченiї, малювали карикатури на Єльцина. Там були дуже серйознi карикатури на уряд. Хоч якась, але опозицiя там є. У нас навiть такої опозицiї нема, у нас одразу провiнцiйне холуйство з’являється. Який би маленький чоловiчок не з’явився на чолi держави, одразу навколо нього є зграя холуїв, одразу з’являється вiдповiдна преса, i одразу ми починаємо iмiтувати щось.\nОтже, я хочу ще рiзко кинути погляд на те, щоб ми ясно навчилися називати речi своїми iменами. Хай тут буде i помилка, може, це не дуже точно ми називатимемо, але нам треба прагнути називати речi своїми iменами. На тому рiвнi здеградованої абсолютно культури, на якому ми перебуваємо, не можна нiчого робити, i не можна навiть визначити: що це навколо нас? — ота росiйська мова, росiйська мода i мода на iноземнi вивiски? Це — примiтивнi люди з кримiнальною психологiєю, якi хочуть вживати iноземнi слова. Тому, що в “лагерi” (зонi) є приказка: “Люблю непонятное”. I вони хочуть “ето непонятноє” вивiсити на вивiсках, на собi (на плечах i на грудях), вони хочуть вживати цi незрозумiлi слова.\nНаша iнтелiгенцiя чи напiвiнтелiгенцiя заражається цими напiвзрозумiлими словами. У нас обов’язково українське слово буде замiнене на англiйське слово. Ще немає нiякої вiзiї на те, що вiн вiдкриває тут, але вже вiн знає, що це буде офiс. От i так далi, без кiнця.\nОлександр СКІПАЛЬСЬКИЙ, заступник мiнiстра МНС, генерал-лейтенант :\n— Ті питання, яких маємо намiр тут торкнутися, охоплюють, на мiй погляд, весь спектр сьогодніших проблем. Ми мусимо на нашому зiбраннi дати оцiнку становища, в якому перебуваємо, визначитися, як iти далi. Безумовно, що роки, якi минули, свiдчать, що багато можливостей було втрачено. Про це можна написати багато дисертацiй, знайти винних. На жаль, в Українi не знайшла достатньої реалiзацiї нацiональна, а головне державницька iдея, державницька iдеологiя в широкому спектрi наших реалiй. I тут можна запитати: “Де наш Мойсей?”\nЛюдина і природа пов’язанi. Там треба шукати рецепти. Природа показує всьому людству, що треба вирощувати своїх Мойсеїв. Скажiть, будь ласка, якiй партiї (це стосується і дiаспори) вдалося виростити i захистити або хоча б втримати при владi в Українi талановиту людину, вiддану державницькiй iдеологiї? Ми за сiм рокiв не утворили команди, яка б називалася урядовою командою. Справжньою, патріотично налаштованою. Тому, обговоривши винесені на “круглий стіл” питання, гадаю, ми все ж зможемо визначитись: “Хто ми є i куди йдемо, i по якiй дорозi нам треба йти далi”.\nМикола ЖУЛИНСЬКИЙ, академiк НАН України:\n— У нас поставлено тему круглого столу: “Українське суспiльство: перед новим Президентом”. Я хотiв би висловити кiлька своїх вражень з надiєю на якесь продовження цiєї розмови. Мусимо аналiзувати: в якому станi ми сьогоднi перебуваємо i що нас чекає? Ми бачимо сьогоднi, що вiдчуження суспiльства вiд влади наростає. Воно набуває катастрофiчних форм. I в цьому винна, передовсiм, влада. Останнi вибори до Верховної Ради показали — який механiзм гри був задiяний владою. Механiзм гри передбачав за всяку цiну потрапити у вищi ешелони влади для того, щоб забезпечити собi той капiтал, який був здобутий упереваж нечесним шляхом i дуже чiтко вiдкрив просту формулу: “Маєш грошi — будеш мати владу. А матимеш владу — матимеш грошi”. На жаль, на цей механiзм гри i клюнули люди, але це ще не означає, що вони сприйняли цi правила гри. Ми бачимо також дуже чiтко, що соцiальна база пiдтримки демократiв дуже невиразна. А тi процеси, якi зараз вiдбуваються, тобто нестримний подiл партiй нацiонал-демократичного, демократичного спрямування говорить про те, що соцiальна база i далi звужуватиметься, як та “шагренева шкiра”. Ми бачимо також, на мою думку, що нiчого, по сутi, не було зроблено для утвердження демократiї. Начебто формальнi iнститути демократiї створювались, але вони все-таки створилися з прицiлом на те, що влада їх контролюватиме. Так це i вiдбувається сьогоднi, хоч є iлюзiя так званої незалежностi. З прицiлом на контроль владою. Приклади: Конституцiйний суд, Верховний суд. Влада зробить усе, щоб зберегти владу. Олiгархiв влаштовує нинiшнiй Президент. I вони зроблять усе, щоб зберегти його. Чому Конституцiя не працює навiть упiвсили? Начебто ми будуємо ринкову економiку, але нашим монополiстам не потрiбно вiльної конкуренцiї. Створюється iлюзiя ринкової економiки. Прикупили декого з демократичного крила. Лiвi: “Чим гiрше, тим краще”. А олiгархи не хочуть мiняти полiтику, щоб не втратити впливу. Економiка компрометує полiтику й навпаки. Двох коней норовистих (економiку й полiтику) впрягли у воза. Змiни на краще чекати важко.\nВiдбувається соцiально-полiтична мiмiкрiя. Iмiтувати любов до Шевченка, Гiмну, Герба, аби тiльки себе зберегти при владi. Залишимось тим же ж суспiльством, тiльки з iншими номерними знаками. Свiт вирiшує проблему: хто має бути гарантом прав людства. Вiльний ринок не задовольняє усiх цiлiсних потреб людства.\nМихайло СИРОТА, народний депутат України :\n— Україна досягла того, чого нiколи не мала. Песимiсти-критики проголошують садомазохiзм, нiчого не роблячи. Це — люди з комплексом меншовартостi. Я сам збитий з нiг ситуацiєю. Ми маємо високу освiту. Чому не розвинута мова, культура? Лiвi сьогоднi не здатнi взяти владу. У них страшенний розкол. А правi центристи вже давно розколотi. Iншi не пройшли у серйозну полiтику. Розколотий Рух посприяв комунiстам. Все керiвництво Верховної Ради — лiве. Мусить домiнувати лiнiя на консолiдацiю державних сил.\nВарто згадати прогресивнi позитиви: Перша Верховна Рада, “Народна Рада”.\nТепер гiрше. Не можна заплющувати очi на сформування кланiв. Вони вибудовують подальшi механiзми розвитку. Що сьогоднi можуть зробити нацiонально-демократичнi партiї? У 2004 роцi в кого є найбiльше перспективи брати вiдповiдальнiсть за те, що дiється? Україна розвиватиметься, незважаючи нi на що. Парламентськi вибори проводитимуться в 2002 роцi, президентськi — у 2004 роцi. I це тi вiхи, якi не слiд пасивно пережити.\nЯрослав ЯЦКIВ, академік НАН України:\n— Я вступив би у дискусiю з деякими попереднiми доповiдачами, але почну з iншого: журнал “Унiверсум” знайшов своє мiсце на елiтарнiй поличцi українських журналiв. Адже пiднятi ним проблеми футурологiї — проблеми вищого рiвня. Це — виникнення i розвиток Всесвiту. Як виникло життя? Що це таке? Чи чекає нас глобальна катастрофа? Бог, людина i Всесвiт. Матерiалiстичний пiдхiд майже повнiстю витравив iдеалiстичний.\nНашi молодi талановитi люди нині можуть працювати у свiтi. Вiдбувається iнтеграцiя української науки у свiтову науку. Якщо людина не цурається свого походження, то це є позитивним. Чи є майбутнє в української науки? Довгi розмови не дають очiкуваних результатiв. Президент у Києвi, а проблеми на мiсцях... Серед позитивiв сучасностi те, що недавно вiдкрито Український дiм поблизу Вiдня. Крим залучено до Київського часу через Конституцiйний суд. Щоб Крим жив за київським часом. Багато шкоди консолiдацiї демократiв завдав В’ячеслав Чорновiл. Сумновiдомий лист вiд Симоненка до Зюганова ходить по руках. Повага до України в свiтi зростає, навiть незважаючи на весь iснуючий негатив. Вiдбулись мiжнароднi астрономiчнi з’їзди у Гаазi, Кiото (Японiя) за участю науковцiв України. Слід наполегливо шукати можливостей гiдно представити державу на свiтовiй аренi. Молодь нинішня прагматична, космополiтична. Я особисто втратив уже 4-х чоловiк зi своєї наукової установи. Молодi треба допомогати.\nЮрiй САЄНКО, доктор економіки, соціолог :\n— Слід повернутися обличчям до майбутнього. Якими потенцiалами ми можемо послуговуватися? Iнтелектуальний потенцiал. Духовний потенцiал. Iнтегративний потенцiал: воля до життя. Власне результати. Нам бракує єднання, спрямування. Звернiть увагу на безперервний процес програмування. Ще одна важлива особливiсть: не звернена увага на суспiльну свiдомiсть. Соцiальний спротив будь-яким новацiям. Психологiчний спротив буде найсильнiшим. Суспiльство дуже консервативне. Треба передбачати соцiальнi тромби. Долати їх силою, чи як? Звернiть увагу на силу науки, вiри, релiгiї. Треба шукати об’єднання зусиль науки, мистецтва, релiгiї.\nЮрко ПОКАЛЬЧУК, голова Асоцiацiї українських письменникiв:\n— Ситуацiя загальна в Українi є погана. Але ситуацiя в культурi — катастрофiчна. Ми перетворюємося на резервацiю, де українська мова стає не те що на другому, а й на третьому мiсцi. Серед присутніх є люди, якi наближені до уряду. На мою думку, в тому, що нинi дiється з мовою, культурою, позицiя уряду є просто злочинною. Я бачу, що наш Президент продовжує ту ж лiнiю на двомовнiсть, яку вiн декларував перед виборами. На порозi закриття журнал “Дзвiн” у Львові. На порозi закриття журнал “Березiль” у Харковi. Уже документи поданi. На порозi закриття “Вiтчизна” у Києвi. Журнали не витримують, нема жодної державної дотацiї. Книжки не виходять, бо надрукувати українську книжку українською мовою в Українi видавцевi не вигiдно. Книжки в Росiї друкуються набагато дешевше. Чому наш уряд неспроможний зняти з української книжки непомiрний податок? Був же в 1992 роцi закон, який надавав пiльги книговидавництвам на україномовну друковану продукцiю. А в 1994 роцi цей закон був скасований. Через позицiю уряду Україна переживає момент, коли самоiдентичнiсть (нацiональна i державна), яка щойно з’явилася, починає знову розмиватися. Люди купують росiйськомовнi перекладнi та оригiнальнi твори. Паралiзована, дистрибутована система преси в Українi. Нагорi саботують українське слово: “Ето нє ідьот, ето нє пользуєца спросом”. Улюблена теза нашого спiкера О.Ткаченка про об’єднання слов’янських держав. Але чекайте. Росiя — це не слов’янська держава. Там є 150 мiльйонiв удмуртiв, татарiв, марiйцiв i т.д. Чи є сенс об’єднуватися з такою “слов’янською” державою? У Бiлорусi на протести проти офiцiйної позицiї уряду з’являється цiлий пласт культури. У нас же забагато лукавлять, толерують уряд. Треба питання ставити категорично. Бо якщо будемо керуватися принципом: “А може?”, то нiчого не доб’ємось. Вже минуло 4 роки президентства Л.Кучми, а прогресу в розвитку культури нема. Завершуючи, хочу сказати таку рiч: потуги української iнтелiгенцiї великi, але вони розмитi. Культура — обличчя держави. Наша держава цього не розумiє.\nНаприклад. Є культура Францiї: лiтература, мистецтво тощо. Париж — богемне мiсто, центр європейської та свiтової культури. За цим i успiхи в економiцi, мiжнародний престиж. Культура є передумовою економiки.\nОлег БОРИСЕНКО, доцент університету “Львівська політехніка ”:\n— Українське суспільство — хворе суспiльство. Є причина i наслiдок. У нас лiкують наслiдки. Одна з причин — комплекс меншовартостi. Всi страждають: вiд полiтика, адмiнiстратора до студента. Номiнацiя “Людина року”. Чому велася росiйською, а не англiйською, наприклад? Треба впливати на середовище. Дуже багато вчених виїжджають за кордон. Якщо молода людина їде з метою вдосконалення професiйного рiвня, то це, звичайно, треба пiдтримувати. Виховувати у вчених, у молодих людях краще. Спостерiгати за свiтоглядом студентiв.\nЗа совєтських часів була чiтка система виховання. Зараз нема навiть концепцiї. Є можливiсть виховання пiдростаючого поколiння гордим за свiй народ. Є мовна проблема. Що робити? Чому б не відкрити у Луганську українську елiтарну школу? Туди пiде маса дiтей. Всi тягнуться до знань. Слід робити бодай маленькi кроки до соціального одужання, як кажуть американцi: “Step by step” (крок за кроком!). У Львовi є чудова гiмназiя, бо дiти там дiстають чудовi знання.\nБогдан ЯКИМОВИЧ, директор наукової бібліотеки Львівського державного університету ім. І. Франка:\n— Нашi проблеми вiд того, що ми самi їх породжуємо. “Розхристанi павуки” парубочать на нашому владному олiмпi. Сiрятина породжує сiрятину. Крик душi закарпатських українцiв: що роблять угорцi в Закарпаттi? За останнi 7 рокiв ними встановлено в 10 разiв бiльше пам’ятних знакiв, нiж у себе в Угорщинi. Держкомнац сам винен у закарпатських неподобствах. Як і в грудні 1991 року жовтень 1999-го має стати концентрацією вольового потенцiалу народу.\nЯку книжку написати i хто її має написати, щоб всi прочитали? Андрiй Чайковський у своїх “Чорних рядках” пiсля падiння ЗУНР ставить у заключнiй частинi проблему виховання через вiйськову справу. Нам нав’язали тимчасовi військові статути. Зруйнована українська термiносистема. Мова фактично не створена пiсля так званого Емського або Валуєвського указу. Має проводитись полiтика, яка б не руйнувала українську лiтературу, журналiстику. У Краковi, приміром, книжка, яка має ISBN, звiльнена вiд податкiв.\nТарас ВОЗНЯК, головний редактор журналу “Ї”:\n— Референдум передбачав, що все стане нашим. Але так не стало. Держава — це i мова, і суспiльнi стосунки, вираженi в структурi соцiуму. Те, що є нинi, дискредитує саму iдею державностi.\nЩо таке українська нацiональна iдея? Їздити на “Таврiї”, ходити в шароварах? Нi. Є спроби вiдновити форми старих iдей i запустити їх сьогоднi. Є рiзнi форми самоiдентифiкацiї. Ми повиннi знайти форму для об’єднання. Росiйський аналiтик Чернов бачить Росiю як корпорацiю. Великобританiя, наприклад, також корпорацiя. Росiя є також корпорацiєю. I в Українi, i на Брайтон-Бiч вибудовується самоiдентифiкацiя. Процес тривалий. Змушувати до самої iдентифiкацiї: щоб людина, яка поїде з Донецька аж до Португалiї, з гордiстю говорила — “Так, я українець”.\nФедiр МЕДВIДЬ, кандидат філософських наук:\n— Йдеться про консолiдацiю української модерної нацiї, про проблему безпеки. Процес консолiдацiї — стягнення докупи українського органiзму, удосконалення конституцiйної полiтики, витворення цивiлiзованої партiйної системи. Економiка має бути не базарна, а ринкова, сучасна. Елементи громадянського суспiльства вже є, але треба завершити процес консолiдацiї: вiд концепцiї балансу сил до концепцiї балансу iнтересiв. Про це є вiдома робота Тараса Кузя.\nБагато ще не прийнято важливих законiв. Прiоритетнi нацiональнi iнтереси українцiв чітко не визначені, не вiдшлiфована нацiональна доктрина. Ментальнiсть швидко не мiняється. Сукупнiсть цiннiсних орiєнтирiв стійка. Нацiональна iдея прагне до iдеального самовлаштування. Як об’єднуюча, вона не може не бути iнтегративною. Елементом її має бути екологiчний аспект. Досягнення пана Смолiя — “80-рiччя ЗУНР”. Ідея соборностi i державностi має бути нарiжною. Її необхідно впроваджувати у систему освiти, виховання.\nНині панують два компоненти: влада i грошi. Третiй компонент — громадяни. Українська iдея, основи держави чiтко викладенi в Конституцiї. Об’єднуюча сила: Євген Марчук.\nОлександр ФЕДОРУК, голова Нацiональної комiсiї з питань повернення в Україну культурних цiнностей:\n— Ми знаємо, якою загрозою є експансiя Росiйського iмперiалiзму. Нас роздiляють на “западникiв”, “москалiв”, “кацапiв”. Ми не маємо єдностi. Народжується безмiрна кiлькiсть релiгiй. Але навiть релiгiя нас не об’єднує. З цього приводу є добра книжка професора Янiва.\nНа кожному рiвнi бачимо безвiдповiдальнiсть. Коли людина провалює роботу на одному мiсцi, її ставлять на iнше. Давайте зiнтегруємось на нацiональнiй iдеї, як колись робив Миколайчук. Спостерiгається неприхована мадяризацiя на Закарпаттi, румунiзацiя Чернiвеччини. Поляки, на вiдмiну вiд нас, цiнують все своє нацiональне. Сили, якi є лiвими, — об’єднані. Нинішній “круглий стіл” — перша серйозна спроба “Унiверсуму” об’єднати правi сили. Ми сьогоднi тут, щоб об’єднати сили правих.\nЯрослав ДАШКЕВИЧ, член-кореспондент НАН України:\n— Я не помiтив, щоб Україну поважали бiльше у часи її незалежностi. До 91-го року боялися i поважали. Невже на Заходi наївнi люди? Повага падає, вона практично зведена до нуля. Почуття неповновартостi панує. Воно пов’язується з атавiстичним страхом. Вiдсутнiсть державного становлення. Доки ми витискатимемо з себе рабiв? Не треба нинішню ситуацію порiвнювати з 1913 роком, коли не було жодного телевiзора, а тепер мiльйони. Справа не лише у виборах, а що буде пiсля. Вибiр тоталiтарного диктатора чи демократичний вибiр. Народ хоче сильного президента.\nПри системi розвалу економiки лише пропагандою порядку не наведемо. Хiба це не пiдкуплений народ, коли на Закарпаттi в березні минулого року під час виборів до Верховної Ради за 1 гривню голос виборця купували? Народ хоче розумного, сильного, чесного президента. Частина електорату прагне нацiоналiстичного диктатора. Але одна людина нiчого зробити не може. Непроста справа вибирати мiж авторитаризмом i демократiєю.\nДжефрi Сакс сказав про радникiв України iз закордоння: “Зробили все, щоб розвалити її”. Якою має бути та демократiя? Фантом-держава зi справжнiм громадянським суспiльством? Яка держава є еталоном справжньої демократiї? Чому в нас досi не можна злiквiдувати “телефонного права”. Вибiр мiж диктатурою або демократiєю за нами.\nБорис ГРИВАЧЕВСЬКИЙ, журналіст (Українська національна телекомпанія):\n— Державностi i соборностi у нашiй державi оголошено вiйну в теле- i радiоефірі. В iнформацiйному просторi “п’ята колона” дiє зухвало, знищується нацiонально орiєнтована журналiстика. Жоден не виступив на захист репресованих програм. У 1991 роцi пiсля радіопрограми “Незалежнiсть” працює радiо Рабiновича. В архiвах УТН сльози народного депутата Михайла Сироти пiсля прийняття Конституцiї вже не знайдеш! Вiце-президенти телекомпанії — колишні кадебешники. Один з них, Васильєв, казав, що все, що стосується нацiонального вiдродження, буде знищено. Колосально деструктивна позицiя електронних ЗМI. Засилля примiтиву, моя передача “Щасливий дзвiнок” два роки не могла пробитися в ефiр. Не дають виступати як полiтичному оглядачу. Головна iнформацiйна служба УТН держави платить за сюжет 50 коп. Термiново показують лише сюжет, як Людмила Кучма вручає ляльку Барбi дiтям. Спiлка журналiстiв має виробляти нацiональну iдею, а не як минулого разу — всi напiвп’янi на кораблi “Ватутiн”. Має прозвучати наша позицiя щодо бiди в нацiональному iнформацiйному просторi.\nПавло ШУНЬКО, головний редактор газети “Флот України”, капiтан 2-го рангу:\n— Газета “Флот України” — єдина україномовна газета у Севастополi. 7 рокiв виповнилося газетi “Кримська свiтлиця”, що видається українською мовою в Сімферополі. Всього ж у Криму зареєстровано 200 російськомовних видань. Мер Москви Лужков поводить себе в Криму провокацiйно: “Ми вiдкриваємо росiйську школу, щоб Севастополь залишався росiйським мiстом”. Лютують з приводу виходу української преси i Севастопольське ТБ, i газета Росiйського флоту. У мiськiй радi Севастополя засідають українофоби. Головує там онук вiдомого революцiонера Пархоменка. Одна лише українська школа у Севастополi. За сiм рокiв жодної копiйки не видiлила держава на нашу газету. Друкарня “Флоту України” розташована у казармi. А “Флаг родины” — в центрi мiста. Севастополь як база Чорноморського флоту — дестабiлiзуючий фактор. “Союз совєтських офiцерiв” проводить провокацiйнi зiбрання. “Севастопольская правда” знущається над державними символами України.\n— Хто в Українi голосуватиме в жовтні? Хто робитиме аналiз: чого хоче виборець? Має бути якась програма. Хто має її розробити? Можна про це говорити, а можна робити. В Українi творять структури без змiсту. Так i державу створили, а змiстом не наповнили. Україна має проблему ставлення людини до часу i простору. Негри в США досягли багато чого важкою, наполегливою працею. В українцiв нема довготермiнового плану, сама Конституцiя резолютивного плану. Ми не здатнi творити, а тiльки реагувати на проблеми, i то не завжди конструктивно.\n— Дванадцять поставлених перед нами питань дають багато пiдстав для роздумiв. Кому належить iнформацiйний простiр? 30 відсотків Росiї, Рабiновичу, решта — Кулику, Волкову. Полiтичнi партiї... Якi вони у нас? Тема для письменникiв на прикладi порiвняння полякiв i українцiв. Я ще не бачив поляка, який би сказав: “Я не знаю, чи буде Польща незалежною”. За iнформацiйний простiр потрiбно боротися! Я мав службове вiдрядження у Донецьку область. Не було спротиву з приводу того, що доповiдь я робив українською мовою. Народ хоче роботи i заробiтної платні. На обiцянках цього виграє i Симоненко. Ейзенхауер, де Голль — прототипи майбутнього лiдера України. Я вважаю, що гiдний претендент на цей найвищий пост — Євген Марчук. Я нiчого не маю проти Удовенка, але вiн не прохiдний. Вимогам часу вiдповiдає Марчук. Він здатний зробити те, чого чекаємо: зробити економiчне зрушення, побороти органiзовану злочиннiсть, проводити полiтику державного примирення.\n— Полiтики жонглюють iдеями, як декорацiями. Викладення позицiй на сторiнках преси — це частина такого жонглювання. Полiтичнi холдинги у нас створенi. Пройшовши школу полiтичного цинiзму, ми йдемо до полiтичного прагматизму. Треба знайти союзникiв у фiнансових колах для пiдтримки демократичних рухiв. Розробляючи програму дiй, треба враховувати християнськi цiнностi, соцiально-демократичнi цiнностi, екологiчнi цiнностi, прiоритетнiсть освiти i науки, розвиток газет, радiо, телебачення, вирiшення мовного питання на користь державної мови. Погано тепер, але буде ще гiрше, якщо не зрозумiємо, що дiється. Якщо ми занепадемо духом, хто дасть людям надiю? Я не хочу бути марiонеткою, i вiдмовився вiд усiх виконавчих посад. Ми Президента ще нi разу не вибрали по-справжньому. Претендент на владу Вiтренко на феноменi Жириновського набере 10 відсотків голосiв. У нас із 50 мiльйонiв 20 мiльйонiв хочуть бути президентами. До президентських виборiв уже, образно кажучи, “вiдра з помиями пiдготовленi”. Ера полiтичного романтизму переходить у еру полiтичного прагматизму. Ми не матимемо iдеального президента. Треба обрати компромiсного кандидата.\n— Примiтивна позицiя — голосувати за Вiтренко, бо вона криє i одних, i других. Нема постатi, яка б привабила всiх. Тотальна критика приваблює людей. Згасає вольовий iмпульс. Засiдання “Злагоди” — новина дня. Люди хочуть авторитарного керiвника. Тiльки нацiонально-патрiотичнi сили пiдтримують Євгена Марчука. Правоцентристськi партiї ще не визначилися. НДП розкололася. Проблема виборів нового Президента: два лiдери лiвого крила або Кучми i ще когось. Невходження у структури влади — не на користь демократiв. Щоденно треба щось робити. Неактивне українство в Українi, зате активнi росiяни. Як створити активну солiдарну силу? Кучма не є сильним лiдером. Кравчук — лiдер хитрий. Рiшучого, сильного потрiбно.\nПриєднання до Києва, як до чистого вiзантiйського тiла плекається в Росiї. Синдром троянського коня: Сорос дає 800000 доларів на банки Росiї, 1 млн. доларiв — на Севастополь. Нема спроби протистояти цiй експансiї. Мирослав Попович якось сказав про двомовнiсть. Пiсля того всi заговорили про двомовнiсть. Чому зволiкають з “Законом про мови”? Немає шансiв у правоцентристiв. Треба думати, як не передати владу лiвим силам. МПА не є невинною забавою Верховної Ради. З допомогою яких сил зберегти Україну? Як це зробити?\n— Що нас може врятувати? Об’єднуюча суспiльна iдея. Багаторiвневiсть iдей. Як це розумiє наука? Третій рiвень: повсякденна свiдомiсть. Наростання ностальгiї за СССР — 60 відсотків населення. Справа в тому, що людська свiдомiсть не витримає невизначеностi. Добробут i безпека громадян на повсякденному рiвнi занедбанi. Хто запропонує нову модель стабiльностi? Всi претенденти дають гарантiї нестабiльностi. Залишається обирати той чи iнший вид невизначеностi. Вiд нацiонально-патрiотичних сил має бути тiльки один кандидат. Як говорив Едгар Морен: “Треба сiяти, щось проросте”. Податкова полiтика душить всiх, хто сповiдує нацiональну iдею.\nЗараз надзвичайно невизначена ситуацiя. Чи вибори проходитимуть за правилами гри? Треба буде визначатися по ходу. “Дойче банк” у своїх прогнозах припустився 1990 року помилки. На першому мiсцi була Україна за цим прогнозом. Оцiнювали iнтелектуал i матерiальне. А не врахували соборну волю. Людина має стати господарем i не надiятися нi на кого.\nКорній ТОВСТЮК, член-кореспондент НАН України:\n— Комунiсти залишилися при владi. I ось при такiй ситуацiї, коли влада у лівих, вони лише 24 відсотки голосiв спромоглися набрати — факт більш ніж промовистий. Слід заборонити тим, хто займав за часів СССР високi номенклатурні пости, займати їх тепер. Ми залишили владу в руках людей, які вперто шукають вчорашнього дня. Чого нам боятися на своїй землi? Давайте будемо творити українську нацiональну полiтику! Треба вставати з колiн. У нас є чудовi технологiї. Росiяни пiднiмають питання про належнiсть їм багатьох українських ноу-хау. Слід передавати ці новітні технологiї за кордон. Це — грошi. Ми в своїй державi.\nКучма i його команда будують адмiнiстративну Україну. Виборчі технології і фіскальна система готові до придушення думки. Голосують у нас люди, як хочуть, а результати пiдраховують так, як потрiбно владі. Телерадiоканал “Ера” діє за методом: “Мнє так хочєтся”. У спектрi правих немає сили, яка б поставила потужну перепону свавiллю президентських васалiв.\nБогдан ГАВРИЛИШИН, доктор економіки, член Римського клубу (Швейцарія )\n— Зроблені деякі реформи, хоча більше було імітації, а ще більше — різних програм, конференцій, робочих зустрічей, статей і президентських указів. Трансформація адміністративно-командної системи на вільну ринкову економічну систему вимагає по можливості паралельних дій в трьох напрямах: монетарна стабілізація; лібералізація ринків; приватизація засобів виробництва.\nМонетарну стабілізацію було фактично здійснено влітку 1996 року коли було поборено інфляцію і до певної міри закінчено з впровадженням гривні у вересні того ж року. Якби не сталася світова фінансова криза, а опісля криза в Росії, гривня дотепер зберегала б свою вартість і зменшувала б бартерізацію.\nЛібералізація цін і ринків почалася скромно в 1992 році. Більш серйозний прогрес в цій ділянці був зроблений після подання президентом Кучмою в основному доброго плану економічних реформ з б пунктів 11 жовтня 1994 року.\nПриватизація проходить заповільно, особливо через політичну опозицію до неї у Верховній Раді та неефективно, бо замало прибутку іде до державного бюджету і замало іноземних інвестицій з контрольними пакетами акцій в ключових підприємствах.\nЗагалом для успіху трансформації економічної системи потрібно доброї законодавчої бази, якої в нас ще немає, компетентної і нескорумпованої адміністрації (чого ще в нас теж немає), незалежної і сильної судової гілки і десятків тисяч менеджерів з сучасним знанням методів управління і з щирим бажанням сприяти цій трансформації, а не тільки шукати способів особистого збагачення навіть через обкрадання підприємств, в яких вони працюють. На все це нам ще треба буде добрих кілька років почекати.\nНа мою думку, нам обов’язково треба налагоджувати добрі взаємини з нашими прямими західними сусідами, особливо з Польщею, з країнам Західної Європи, зокрема з Європейським Союзом, до якого Україні треба якнайбільше зближатись, щоби колись інтегруватись в нього. Добрі взаємини потрібні також із США, які бодай ще якийсь час залишатимуться найбільшою економічною, політичною та військовою потугою і матимуть великий вплив на світову політику і економіку і тому можуть бути певним гарантом для безпеки України, з Канадою, яка через велику питому вагу української діаспори залишається природним політичним партнером.\nЗакордонна політика України осягнула досить помітні успіхи в розвитку західного вектора. Це є бажанням і потребою. Наше приречення — це встановити і зберегти нормальні відносини в сенсі відносин між незалежними рівними державами з Російською Федерацією. Причини очевидні: мільйони українських громадян російського походження і багато мільйонів російськомовних ураїнців, кілька мільйонів українців, розпорошених по території Російської Федерації. Незважаючи на гірке минуле, контакти між Україною і Росією повинні бути багатогранні і близькі. Друга причина — це залежність від Росії як джерела імпорту енергоносіїв і для експорту великої частини наших виробів. Цю економічну співзалежність треба зменшувати якнайшвидше. Росія має величезні природні багатства, особливо нафти і газу. Вона може їх експлуатувати без зайвого тиску на свої підприємства, щоб вони виробляли товари високої якості і низької собівартості для експорту. Україна в іншій ситуації. Ми мусимо все більше і більше входити в світові ринки, наша промисловість мусить досягти рівня найкращих у світі, тому що ми не маємо зайвого природного багатства. Чим довше ми залишатимемося в економічній взаємозалежності з Росією, тим важче нам буде підвищити якість наших промислових товарів і зменшити їх собівартість. Через потребу пошуків експорту Україна мусить встановлювати добрі торговельні взаємини з іншими країнами, і в цьому не зашкодять добрі політичні стосунки з країнами на всіх континентах, зокрема в Східній і Південно-Східній Азії, яка невздовзі вийде з кризи і матиме велику питому вагу в світовій економіці.\nРеанімації СССР в Україні бажають багато пенсіонерів, деякі безробітні, профспілки, частина російськомовного населення і компартія України. Найбільше цього бажають російськомовні пенсіонери чи безробітні, члени компартії України. Немає, одначе, зорганізованої політичної структури, яка б змобілізувала всю ностальгію і потягла за собою більшість населення України.\nВ Росії, мабуть, більшість населення думає не так про реанімацію СССР, як про відновлення в який-небудь спосіб Російської імперії, в крайньому разі в звуженому варіанті, себто як слов’янського союзу. Домінуючими в цьому бажанні є не аналіз або логіка, а радше почуття, базовані на спотвореному знанні історії і навіть сучасної реальності та на ідеї “місії великого російського народу”. Сентименти ці мають глибокі історичні корені. Російська держава створювалась не як держава-нація, а як держава-імперія. Тяжко цьому народові знайти себе тепер у рамках держави-нації, якою, фактично, Російська Федерація ще навіть не є. На цих почуттях грає більшість російських політиків, бо в такий спосіб легко бути популярним. Якщо б до такої реанімації якось дійшло, то була б справжня катастрофа для України, але теж для Росії і Бєларусі як з економічного, так і з політичного погляду.\nЯсно, що відтворити централізовану, планову командно-адміністративну систему вже неможливо, бо це вимагає абсолютного автократичного ладу. Політично ясно, що відтворення такої великої держави з географічним розпорошенням і з культурним, мовним різноманіттям вимагає надто складного управління, а це, в свою чергу, надмірно великих людських і фінансових ресурсів. На додаток, добровільно така реанімація не може відбутись. З іншого боку, Росія надто ослаблена, щоби зробити це через військову агресію, що до того ж небезпечно, позаяк західний світ проти цього б зреагував. Думаю тому, що, незважаючи на політичні настрої в Росії, того величезного кроку назад зроблено не буде.\nВважаю, що найближчим часом від української культурної та політичної еліти не можна багато чекати. Наша культурна еліта дуже зубожена, і це обмежує її можливості. Не можна забувати, що наша культурна еліта не така вже й численна, бо її за останні півстоліття кілька разів нищили. Політичної еліти у нас ще фактично немає. В моєму розумінні політична еліта — це люди, які щиро хочуть служити інтересам свого народу, які тягнуть на себе велику відповідальність, а не шукають великих привілеїв. Щоби стати нормальним суспільством, Україна потребує доброї законодавчої, виконавчої та судової влади. Не можна сподіватись на успішний процес законотворення, коли в країні є забагато партій, багато їх голів, але небагато справжніх політичних лідерів. Багато передвиборних обіцянок, а замало солідно опрацьованих програм. Без реструктуризації політичного її життя ми не можемо мати ефективної Верховної Ради. Це вимагає гострого зменшення кількості політичних партій, збільшення кількості їх членів, солідних і логічних програмних баз.\nВиконавча влада повинна бути і компетентна і нескорумпована. У нас виконавча влада і державна адміністрація — це в основному залишки з совєтського періоду. Деякі люди тоді багато чого вже навчились, але, як кажуть, чим гарнець накипів, тим смердіти буде. Діставати накази згори і передавати їх вниз, а потім інформацію знизу вгору, спотворюючи і в одному напрямку, і в другому — це одне. Робити аналіз проблем, творити альтернативні розв’язки, формувати незалежну політику і знаходити добрі методи її реалізації — це щось зовсім інше. Судова влада в нас мусить стати ще більш незалежною і компетентною, а найважніше — мати інструменти для того, щоби забезпечити виконання рішень судів на різних рівнях.\nНа мій погляд, нам треба почекати приблизно десять років, щоби люди, яким тепер 25-35 років, мали змогу політично активізуватись, перебрати владу і створити справжню політичну еліту. Я вважаю, що навіть тепер можна було б передати всі гілки влади людям цього віку. Вони надзвичайно багато навчились, вони сучасні. На жаль, це фізично неможливо, доведеться почекати.\nВолодимир ВОЙТЕНКО, доктор медичних наук, лауреат Державної премії України\nНайбільших успіхів у XX ст. досягли країни, суспільство в яких спиралося на чотири засадничі позиції: християнську філософію, соціал-демократичну ідеологію, природоохоронну (“зелену”) етику і комп’ютеризацію виробництва та освіти. Дещо відмінні реалізації цих чинників маємо, скажімо, у ФРН і США, але це не підважує загальної схеми.\nУкраїна у XXI ст. змушена тягти за собою вантажі іншого ґатунку. Це, по-перше, деморалізований народ, схильний водночас і до анархії, і до безмежного конформізму (“зсученості” на тюремному жаргоні). Це, по-друге, інтелігенцію, яка значною мірою втратила роль духовного стрижня нації, перетворившись на посередника між народом і номенклатурою. Це, по-третє, сама номенклатура, більша частина якої у радянські роки не мала розуму й совісті, а нині позбулася ще й страху.\nЧетвертим, найнебезпечнішим тягарем є найвищі державні посадовці, які народу не бачать, інтелігенцію зневажають, а номенклатури бояться.\nЗнаємо народні пісні про Байду Вишневецького, Дорошенка й Сагайдачного, але ніхто й ніколи не оспівував Богдана Хмельницького. Історична ціна його державницьких здобутків була завеликою для України ще за життя гетьмана, а Руїна після смерті Богдана остаточно “стерла його образ з емоційної пам’яті народу. Сьогодні історичну ціну нашої незалежності засвідчують жебраки, безпритульні діти, безпритульні собаки і вщерть заповнені тюрми. А також ненароджені діти — це демографічна рана, яка не загоїться ніколи, бо ненароджені вже не народяться. Хто годуватиме пенсіонерів через п’ять п’ятирічок? Стратегічні плани розвитку на 10 чи 17 років є фарсом у країні, бюрократична верхівка якої зубами тримається за Ради (які ефективні лише за умов партійної диктатури) і колгоспи (які не можуть бути ефективними за будь-яких умов).\nДержава і народ потребують термінової соціальної реабілітації. Вона можлива за умов зустрічного руху народу до влади і влади до народу. Саме такий рух відрізняє ефективний державний менеджмент від безплідного адміністрування. Чуємо, одначе, багато розмов про два народи — “правобережний” і “лівобережний”. Маючи однакову душу, послуговуються різними мовами і слухають різних пророків. Розкол України по Дніпру має історичні витоки, але не має історичної перспективи. Об’єднання є не лише бажаним, але й можливим. Проте — так сталося — ні гасло, ні ідеологія, ні партія не можуть його спричинити. Народ чекає особистості — інтегратора (президента), світогляд якого органічно поєднує християнську філософію, соціал-демократичну ідеологію, природоохоронну етику й розуміння сучасної інформатики. Маючи такого лідера, знаючи, що він не продається і не боїться, можемо йти в XXI ст.\nШаровари й булава заслуговують на почесні місця в українських музеях. Але етнографічне малоросійство не є і не буде чинником історичного поступу. Принципово іншою є ситуація, коли йдеться про українську мову. В ній наша сила — потенційно необмежена і незалежна від політичної кон’юнктури. Чекаємо на президента, який триматиме видання рідною мовою часописів, підручників і віршів під особистим контролем. І не будемо забувати, що для розвитку українських культурних інституцій генерал — гетьман П. Скоропадський зробив більше, ніж гуманітарії, які очолювали УНР.


Найпрекрасніша пора року - весна - до нас нарешті прийшла. І не дивно, що саме на початку цієї прекрасної пори, коли все пробуджується та набирає сили, жінок всього світу вітають з чудовим Міжнародним Жіночим днем. Саме у цей день наші любі бабусі та матусі приймають привітання від дорогих серцю людей та відчувають їх турботу й ніжність.\nУ Новотроїцькій дитячій музичній школі відбувся святковий концерт присвячений для найчарівнішої половини людства - любим жінкам, нашим мамам, бабусям, подругам, всім дівчатам з нагоди першого весняного свята. З 8 Березня матусь та бабусь привітали учні - дипломант ІІ премії міжнародного конкурсу та лауреати І-ІІ ступенів обласних конкурсів. Вони співали, грали на музичних інструментах та висловлювали найщиріші слова подяки усім жінкам. Теплі, сонячні привітання пролунали і на адресу жінок-викладачів. ?\nУ залі зібралося багато людей і усі їх обличчя світилися радісними посмішками. Концерт-привітання пройшов у доброзичливій атмосфері, а гучні оплески для всіх учасників стали нагородою за їхні старання.


Бліц-інфо. Новини Івано-Франківська | На Прикарпатті стартують “Коломийські Представлення”\nНа Прикарпатті стартують “Коломийські Представлення”\nЮвілейний 165-ий театральний сезон Коломийський театр розпочне нетрадиційно. Замість вистави «Гуцульський рік» на День міста, 19 серпня, озарківчани розпочинають сезон на місяць пізніше великим театральним фестивалем «Коломийські представлення». Про особливості проведення V театрального фестивалю розповіли організатори мистецького форуму.\nДмитро Чиборак, художній керівник Коломийського драматичного театру під час прес-конференції поділився новинками цьогорічного театрального свята. «Коломийські представлення». Розпочнеться фестиваль 14 вересня і триватиме театральний марафон до 22 вересня. Це – перша особливість цьогорічного фестивалю. Він у порівнянні з минулими довготривалий. Якщо розпочиналося все з 5 днів, то зараз дійство охоплює 9 днів, наповнених цікавими подіями, зустрічами, виставами.\nУчасть у фестивалі братимуть 14 театральних колективів з міст Києва, Львова, Харкова, Кривого Рогу, Луцька, Чернівців, Чернігова, Ніжина, Коломиї, Івано-Франківська, Ужгорода, які познайомлять глядачів з 16 своїми роботами. Найбільше чекають на приїзд Омського державного північного драматичного театру імені М. О. Ульянова. Росіяни покажуть виставу “Кошмар” за оповіданнями А. П. Чехова.\nПриємно, що не оминають увагою «Коломийські представлення» імениті театральні колективи України. В фестивальній програмі два Національних театри – Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької (м. Львів) та Національний академічний драматичний театр імені Івана Франка (м. Київ). Заньківчани покажуть дві свої роботи: комедію “Гамлет у гострому соусі” А. Ніколаї і драму “Блакитна троянда” Л. Українки, а столичні гості – моновиставу за участю лауреата Національної премії ім. Т.Г. Шевченка, народної артистки України Лариси Кадирової “Марія (Коли розлучаються двоє)” З. Хшановського, Л. Кадирової та комедію “Сентиментальний круїз” Т. Кандали (з народним артистом України, лауреатом Національної премії імені Т. Г. Шевченка Богданом Бенюком в головній ролі).\nІгор Юзюк, керівник літературно-драматургічної частини, зауважив, що афіша фестивалю вражає жанровим різномаїттям. Комедії, драми, трагедії, притчі, лялькові вистави, пластичні вистави, казки, музичні вистави, які демонструватимуться як на великій сцені, так і на малій. Всі театральні жанри будуть представлені на коломийській сцені і для всіх категорій глядачів.\nОрганізатори фестивалю притримуються концепції театральних першопрочитань при відборі вистав. Саме тому, цього року на глядачів чекають 16 ексклюзивних вистави, які є в репертуарі лише одного театру.\nАвторами драматургічних творів, за якими здійснено постановки фестивальних вистав є італієць Альдо Ніколаї, турецький драматург Тунджер Джудженоглу, японець Куніо Сімідзу, поляк Збігнєв Хшановський, білорус Володимир Рудов, росіянка Тамара Кандала, українці Олександр Бєльський, Дмитро Мельничук, Дмитро Кешеля, Ярослав Стельмах, Анатолій Шиян, класики світової літератури Леся Українка, Антон Чехов, Редьярд Кіплінг. Таке різноманіття авторів, які представляють різні країни, різні ментальності та різні драматургічні стилі, забезпечить шанувальників театру завжди свіжими емоціями та новими враженнями.\nРодзинкою фестивалю буде концерт лауреата Національної премії імені Тараса Шевченка, народного артиста України Тараса Петриненка “Останній з могікан”, який відбудеться 21 вересня.\nЯк завше, до Коломиї з’їдуться провідні спеціалісти у галузі театрального мистецтва. Очікуються відомі і знакові особистості української культури: Іваничук Роман Іванович – Герой України, Павличко Дмитро Васильович – Герой України, Пушик Степан Григорович – український письменник, літературознавець, кандидат філологічних наук, професор Прикарпатського університету ім. В.Стефаника, Биструшкін Олександр Павлович – народний артист України. Присутність цих людей обіцяє творчі зустрічі, презентації нових творів.\nПриємно, що «Коломийські представлення» самі по собі стануть суцільною театральною феєрією завдяки Сергію Кузику, який є режисером фестивалю. Крім того, трупа Коломийського театру поповнився трьома новими акторами.\nТож початок 165-ого театрального сезону обіцяє багато нового і цікавого. Дирекція Коломийського театру щиро запрошує колон та гостей міста долучитися до театрального свята, яке полонить місто понад Прутом на 9 днів.\nОксана Рижук, "Дзеркало Коломиї"\nОпубліковано: 12.09.2013 15:58


Джуліанна Мур розповіла про секс з Робертом Паттінсоном\n53-річна американська актриса Джуліанна Мур не раз брала участь у відвертих сценах.\nНайчастіше партнерами голлівудської зірки ставали молодші хлопці, а часом їй зовсім доводилося зображати пристрасть з дівчатами. Рудоволоса красуня вважає себе достатньо досвідченою дамою і вирішила поділитися з шанувальниками своїми роздумами на цю тему.\nДжуліанна вирішила обговорити пікантне питання після виходу на екрани картини "Зоряна карта", в якій вона грає з 28-річним Робертом Паттінсоном. Одна зі сцен носить інтимний характер - актори займаються любов'ю в автомобілі. Зараз Мур не соромиться говорити про цей епізод, проте на знімальному майданчику переживала через відверту сцену.\n«Ні у кого не буває такого сексу, яким він буває в кіно», - запевнила Джуліанна. Під час зйомок актрисі доводилося приймати різні пікантні пози, на які навряд чи хтось погодився в реальному житті: «У житті ви навряд чи станете займатися цим на підлозі, і ви точно ніколи не станете займатися цим, стоячи в повний зріст».


PHP Поради щодо поліпшення навичок програмування |\nPHP Поради щодо поліпшення навичок програмування\nPHP є однією з мов програмування, які були розроблені з вбудованими можливостями веб-розробки. Нові мовні функції, включені в PHP 7, також полегшують програмістам значно підвищити швидкість їх веб-додатки, які не розгортаючи додаткові ресурси. Вони можуть переключитися на найостаннішу версію широко використовуваного мови сценаріїв на стороні сервера, щоб підвищити швидкість завантаження веб-сайтів без додаткового часу і зусиль. Але розробникам веб-додатків як і раніше необхідно зосередитися на читання і багаторазовому використанні коду PHP для швидкого і швидкого оновлення веб-додатків в майбутньому.\n12 порад з написання чистого, піддається ремонту і багаторазового коду PHP\n1) Використовувати власні функції\nПри написанні PHP-коду у програмістів є можливість досягти тієї ж мети, використовуючи або власні функції, або призначені для користувача функції. Але розробники повинні використовувати вбудовані функції, що надаються PHP, для виконання безлічі завдань без написання додаткового коду або настроюються функцій. Власні функції ще більше допоможуть розробникам зберегти код додатка чистим і читаним. Вони можуть легко збирати інформацію про власні функції та їх використанні, посилаючись на керівництво користувача PHP.\n2) Порівняти аналогічні функції\nРозробники можуть використовувати власні функції, щоб код PHP читався і чистий. Але вони повинні пам'ятати, що швидкість виконання окремих функцій PHP відрізняється. Крім того, деякі функції PHP споживають додаткові ресурси, ніж інші. Отже, розробники повинні порівнювати аналогічні функції PHP і вибирати той, який негативно впливає на продуктивність веб-додатки і споживає додаткові ресурси. Наприклад, вони повинні визначити довжину рядка, використовуючи isset () замість strlen (). На додаток до того, щоб бути швидше, ніж strlen (), isset () також залишається в силі незалежно від існування змінних.\n3) Кеш Більшість скриптів PHP\nPHP-програмісти повинні пам'ятати, що час виконання скрипта відрізняється від одного веб-сервера іншим. Наприклад, веб-сервер Apache обслуговує HTML-сторінку набагато швидше, ніж PHP-скрипти. Крім того, він повинен перекомпіліровать скрипт PHP кожен раз, коли запитується сторінка. Програмісти можуть легко усунути процес перекомпіляції скриптів, кешіруя більшість скриптів. У них також є можливість значно скоротити час компіляції скриптів, використовуючи різні інструменти кешування PHP. Наприклад, програмісти можуть використовувати memcache для ефективного кешування великої кількості скриптів, а також для зменшення взаємодії з базами даних.\n4) Виконати умовний код за допомогою тернарних операторів\n. Зазвичай розробники PHP виконують умовний код з операторами If / Else. Але розробникам доводиться писати додатковий код для виконання умовного коду за допомогою інструкцій If / Else. Вони можуть легко уникнути написання додаткового коду, виконавши умовний код через тернарний оператор замість операторів If / Else. Потрійний оператор допомагає програмістам зберегти код в чистоті і безлад, написавши умовний код в одному рядку.\n5) Зберігайте код, якого читають і підтримуваний\nЧасто програмістам складно зрозуміти і змінити код, написаний іншими. Отже, їм необхідний додатковий час для ефективного і ефективного оновлення додатків PHP. При написанні PHP-коду програмісти можуть легко спростити підтримку і оновлення додатка, чітко описавши використання і значення окремих фрагментів коду. Вони можуть легко зробити код читабельним, додавши коментарі до кожного фрагменту коду. Коментарі полегшать іншим розробникам вносити зміни в існуючий код в майбутньому, не додаючи додаткового часу і зусиль.\n6) Використовуйте JSON замість XML\nПід час роботи з веб-службами, програмісти PHP мають можливість використовувати як XML, так і JSON. Але вони завжди можуть використовувати власні функції PHP, такі як json_encode () і json_decode (), для більш ефективної та ефективної роботи з веб-службами. У них все ще є можливість працювати з XML-формою даних. Програмісти можуть більш ефективно аналізувати дані XML, використовуючи регулярний вираз замість маніпуляцій з DOM.\n7) Передати посилання замість значення в функції\nДосвідчені PHP-програмісти ніколи не оголошують нові класи і методи тільки тоді, коли вони стають важливими. Вони також вивчають способи повторного використання класів і методів у всьому коді. Однак вони також розуміють той факт, що функцію можна швидко маніпулювати шляхом передачі посилань замість значень. Вони можуть додатково уникати додавання додаткових накладних витрат, передаючи посилання на функцію замість значень. Проте, їм як і раніше необхідно забезпечити, щоб логіка залишалася незмінною при передачі посилання на функції.\n8) Поверніть повідомлення про помилки в режимі розробки\nРозробники повинні ідентифікувати і усунути всі помилки або недоліки коду PHP під час процесу розробки. Вони також повинні додати додатковий час і зусилля для виправлення помилок кодування і проблем, виявлених в процесі тестування. Програмісти просто встановлюють повідомлення про помилку в E_ALL для ідентифікації як незначних, так і серйозних помилок в PHP-коді в процесі розробки. Тим не менш, вони повинні відключити параметр повідомлення про помилки, коли додаток переходить з режиму розробки в режим виробництва.\n9) Замініть подвійні лапки одиночними лапками\nПри написанні коду PHP програмісти мають можливість використовувати або одинарні лапки (& # 39;), або подвійні лапки ( «). Але розробники можуть легко підвищити продуктивність програми PHP, використовуючи одинарні лапки замість подвійних лапок. Значно збільшить швидкість виконання ціклов.Кроме того, одинарна лапка також дозволить програмістам більш ефективно друкувати довші рядки інформації. Однак розробникам доводиться вносити зміни в код PHP при використанні одинарних лапок замість подвійних лапок.\n10) Уникайте використання символів узагальнення в SQL-запитах\nPHP-програмісти часто використовують символи узагальнення або *, щоб SQL-запити були компактними і простими. Але використання символів узагальнення може безпосередньо впливати на продуктивність веб-додатки, якщо база даних має більшу кількість стовпців.\n11) Уникайте виконання запитів бази даних в циклі\nPHP-програмісти можуть легко підвищити продуктивність веб-додатки, не виконуючи запити до бази даних в циклі. Вони також мають ряд варіантів для досягнення тих же результатів без виконання запитів до бази даних в циклі. Наприклад, розробники можуть використовувати надійний плагін WordPress, такий як Query Monitor, для перегляду запитів до бази даних разом з порушеними ними рядками. Вони можуть навіть використовувати модуль для налагодження, щоб ідентифікувати повільні, що повторюються і помилкові запити до бази даних.\n12) Ніколи не довіряйте призначеному для користувача введення\nРозумні PHP-програмісти захищають веб-додаток, не довіряючи вхідними даними, представленим користувачами. Вони завжди перевіряють, фільтрують і дезінфікують всю інформацію користувача, щоб захистити додаток від різних загроз безпеці. Вони можуть додатково перешкоджати користувачам відправляти недоречні або недійсні дані за допомогою вбудованих функцій, таких як filter_var (). Функція буде перевіряти відповідні значення під час прийому або обробки введення користувача.\nТим не менш, важливо, щоб веб-розробники вибрали правильну фреймворк PHP і засіб розробки. В даний час кожен програміст має можливість вибирати з широкого спектру фреймворків з відкритим вихідним кодом, включаючи Laravel, Symfony, CakePHP, Yii, CodeIgniter і Zend. Отже, програмістам дуже важливо вибирати PHP, який доповнює всі потреби проекту. Їм також необхідно об'єднати кілька інструментів розробки PHP, щоб значно скоротити час розробки і зробити веб-додаток зручним.\n6 июня, 2017 admin Статті PHP, навичок, поліпшення, Поради, програмування, щодо\n«біткойнов проти Голдкойна\nВідкрийте для себе найкраще з Карибського моря в Національному морському парку острова Росаріо, Картахена, Колумбія»


УГКЦ і церква Святої Софії: відповідаємо на виклик\nПатріарх УГКЦ Святослав Шевчук проголосив прощу до собору Святої Софії, але почесний патріарх ПЦУ Філарет Денисенко звернувся з проханням не служити Літургію в соборі, який православні вважають своїм. Як вчинити греко-католикам? Кілька думок від редактора порталу.\nПоспілкувавшися з [конфесійно] православними друзями, я почув, що служіння Божественної Літургії греко-католиками в храмі святої Софії Київської буде ними сприйматися як "осквернення храму". Незважаючи на те, що де-юре храм не належіть жодній з православній церков, а також не те, що греко-католики історично мають таке саме право на нього, як і дочірні гілки Київської Церкви — РПЦ та ПЦУ, все ж вважаю правильним не спокушати брата свого (Рим 14:13) і відмовитися від наміру літургісати під час прощі на день Благовіщення 7 квітня.\nХоча храм був побудований у часи ще нерозділеної Церкви і рівно належить як православним, так і греко-католикам і після Берестейської Унії належав УГКЦ, сучасні православні українці і росіяни вважають його своєю святинею та символом православної України-Русі. У дусі богословської спадщини митрополита Андрея Шептицького, патріархів Йосифа Сліпого та Любомира Гузара, пропоную вірним Київської Церкви Римського сопричастя зробити щирий та дружній жест у бік співбратів Київської Церкви Константинопольського сопричастя — провести прощу, але без Літургії, або відслужити її просто неба, як це робиться під час щорічних паломництв до Зарваниці.\nЯкщо не нашому поколінню українських християн, то наступним доведеться примиритися між собою і служити Христову Тайну Вечерю разом, виконуючи тим самим заповідь Вчителя та накази святих Київських предстоятелей.\nПатріарх Йосиф заповів поховати його в стінах святої Софії Київської «якщо такою буде воля Божа і бажання Українського Божого люду», але це можливе не раніше, ніж між основними гілками Київської Церкви буде відновлено повноцінне сопричастя і єдність. До того часу будемо служити Богу і народу України таким чином, щоби поменшувати розбрат, а не побільшувати його.\nМи не можемо взагалі відмовитися від служіння Богові — він нас покликав до життя і обдарував привілеєм причащатися свого Тіла і Крові. Але ми можемо служити в тих місцях і в такий спосіб, щоби це не згіршувало тих, для кого ми поставлені бути добрим прикладом та іконою Нерозділеної Православно-Католицької Церкви першого тисячоліття.\nЛітургія — знак і кульмінація єдності. А також кенозіс, самоприсмирення Бога Воплоченого. Не можемо вживати її всупереч такому розумінню.\nредактор порталу «Православні Католики Одеси»