Чері Тіго лямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал] ≡ MD339640-original-INA -《Купити в Україні》- Ціна 825 грн - ID72510\n❹ Лямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал]\nЧері Тіго лямбда зонд / датчик кисню китай [оригінал] MD339640-original-INA - ID72510\nЛямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал]. Артикул: MD339640-original-INA\n☝ Лямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал] MD339640-original як правильно замінити на Чері Тіго?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як поміняти запчастину Лямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал]:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ MD339640-original на предмет його працездатності;\nЛямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал] не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на MD339640-original і професійна консультація по запчастинах Chery Tiggo\nДля Chery Tiggo Лямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал] - застосовується для ремонту таких систем як ➜ електрика.\nЦіна на каталожний номер деталі MD339640-original - 825 грн.\nВідгуки про товар Лямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал] (MD339640-original-INA) - 825 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Лямбда зонд / датчик кисню Китай [оригінал]


Новини Києва: затримано чоловіка, який погрожував вибухом під час параду на Хрещатику — Київ — tsn.ua\nЗброї чи вибухових пристроїв у затриманого не виявили.\nУ Києві затримано чоловіка, який погрожував вибухом під час параду на Хрещатику.\nЧоловіку вже повідомили про підозру.\nПід час досудового розслідування встановлено, що зранку 22 серпня під час вживання алкогольних напоїв зловмисник з хуліганських мотивів здійснив дзвінок на гарячу лінію "1551". Під час розмови з оператором чоловік повідомив про наявність у нього зброї та вибухових речовин, а також про підготовку ним вибуху під час проведення святкового параду з нагоди Дня Незалежності України.\nЧоловіка, який здійснив дзвінок, вдалося оперативно встановити та затримати. Зброї чи вибухових пристроїв у нього не виявили.\n"Чоловіку повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 259 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За вчинене йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років", - повідомила пресслужба Київської міської прокуратури.


Літня школа малої Академії наук\n23 червня завідувачка кафедри освіти дорослих Дікова-Фаворська О.М. взяла участь у літній школі малої Академії наук Київської області. Обдарованим учням була запропонована тема для обговорення "Європейські цінності в українському контексті". Дискусія викликала жвавий інтерес, обговорення тривали ще довго після завершення лекційної частини. На завершення зустрічі всі учасники отримали сувеніри від Представництва Європейського Союзу в Україні.\nВівторок, 26 січня 2021 kod.ino.npu.edu.ua


Принципи турботи. Як організовано сервіс побутової електроніки України №1 / Новое Время\nПринципи турботи. Як організовано сервіс побутової електроніки України №1\n08 грудня 2015, 18:40 0 коментувати\nРозв'язання проблем з побутовою технікою і мобільними пристроями не занадто часто викликає позитивні емоції. Вибір доступного сервісу, пошук контактів, поїздка до розташованого далеко від центру пункт прийому, спілкування з непривітним персоналом займає кілька годин і залишає неприємний осад. Створення сервісу для зручності покупця вимагає серйозних інвестицій і поваги до клієнта\nОпитування споживачів, експертів ринку електроніки і рекламістів Вибір року в 2015-му четвертий раз віддало перше місце «Samsung Electronics Україна» в номінації «Сервіс побутової техніки року». Успіх своєї мережі обслуговування домашньої електроніки компанія пояснює серед іншого мультиканальним центром зв'язку з клієнтами, швидкістю обслуговування і розв'язання проблем, а також широкою географією точок роботи майстрів — 122 центри обслуговування по всій Україні.\nДля налагодження різних форм спілкування з клієнтом «Samsung Electronics Україна» орієнтувалася на запити широкої аудиторії. Канали зв'язку враховують уподобання користувачів, обізнаних у технологіях і далеких від них, шанувальників соцмереж і незнайомих з інтернетом. Завдяки цьому користувач, незалежно від освітнього або професійного досвіду, вибирає той спосіб спілкування з сервісом, який йому найбільш зручний і приємний.\nЦентр обслуговування компанії працює за безкоштовним номером гарячої лінії 0 800 502 000. Крім телефонного спілкування з експертами зв'язуються в чаті на сайті компанії або ж відправляють їм email. На веб-сторінці компанії є архів з вказівками, інструкціями і велика кількість навчального відео — у розділі Підтримка користувач при бажанні самостійно знаходить спосіб розібратися з питанням, що виникло. На сайті компанії працює і особистий кабінет зі сторінкою підтримки.\nФахівці допомагають клієнтам і за межами веб-сторінки компанії. На форумах у профільних спільнотах користувачі пишуть сотні відгуків про гаджети, там же йде живий діалог про особливості продукції, її плюси і мінуси. У популярних інтернет-магазинах експерти компанії негайно відповідають на коментарі і прояснюють потрібні деталі. Так само і в соцмережах — офіційні сторінки виробника охоче допомагають клієнтам.\nВисоку якість обслуговування компанія пояснює і кращої доступністю на ринку. За ремонтом не доведеться добиратися далеко. Як мінімум один сервісний центр компанії знаходиться в кожному з міст країни з населенням понад 50 тисяч осіб. З менших населених пунктів, де живе від 20 тисяч осіб, до найближчого СЦ добираються максимум за годину. Більш того, при необхідності спеціаліст компанії виїжджає на сервісне обслуговування в будь-яку точку України.\nУ містах-мільйонниках країни працюють спеціальні СЦ, зазначені рівнем Плаза. Вони обслуговують лише техніку Samsung. В обладнаних інструментами найвищого класу центрах працюють найдосвідченіші майстри, які вирішують завдання будь-якої складності.\nКваліфікація фахівців СЦ постійно удосконалюється на регулярних тренінгах. У програмі тренінгів - як безпосередньо технології ремонту, так і стандарти обслуговування клієнтів. У підсумку після співпраці з експертами "Samsung Electronics Україна" покупці йдуть з гарним настроєм. Опитування клієнтів сервісних центрів компанії показало, що 90% користувачів поставили майстрам компанії найвищу оцінку за роботу. Середній "бал", отриманий експертами компанії в Україні, склав близький до ідеального показник, 96 із 100.\nЕфективна організація роботи та розподілу завдань дозволила скоротити терміни очікування ремонту після візиту в сервісний центр — в середньому вона триває 1,1 дня. При виїзді до покупця додому в будь-яку точку країни вирішення питання займає 3,4 дні — і це з урахуванням вихідних і святкових днів.\nСервісні центри компанії знаходяться у стані постійної готовності для вирішення будь-яких питань з пристроями. Завдяки цьому поломки усуваються в рази швидше. Приміром, у столиці цільовим терміном ремонту мобільного телефону є 1 година. Таких випадків, відзначають майстри Samsung, 70%. Компанія швидко справляється і з негарантійними випадками — наш кореспондент став свідком того, як розбитий екран смартфона Galaxy S5 фахівці СЦ на київській Петрівці замінили за 10 хвилин.\nТака модель управління сервісом довела ефективність - регулярність отримання Samsung нагород за якісний сервіс грунтується на увазі до споживачів і задоволенні їх потреб.


Путін forever and ever - ZAXID.NET\nЯк у Росії «творчо» вирішили проблему-2024\nСергій Шебеліст, 20:00, 11 березня 2020 3\nВолодимир Путін майже безперервно перебуває при владі з кінця 1999 року, відколи Борис Єльцин у новорічному зверненні сказав вікопомні слова: «Я втомився, я йду» і передав державне стерно своєму наступникові. Попрацювавши дві чотирирічні каденції на посаді президента, ВВП на певний час (2008–2012) дав «порулити» країною Дмитрові Медведєву, а сам пересів у крісло прем’єр-міністра. Хоча всі чудово розуміли, що в цій «тандемократії» Медведєв відіграє декоративну роль. Умовно кажучи, інфанта при регенті Путіну, якого возвели в статус національного лідера.\nПотім він знову зійшов на престол, бо президентську каденцію збільшили до шести років. Путін успішно переобирався і 2012-го, і 2018-го. Рейтинги його підтримки були стабільно високими, а на тлі «Русской весны» в Україні взагалі сягнули небачених 86%. Та попри це, перед ВВП неминуче поставала інша проблема – так звана проблема-2024. Що робити після того, як спливе його четверта, а де-факто – п’ята, каденція?\nПрацюючи на перспективу, російський лідер завчасно почав готувати для себе запасний аеродром й ініціював конституційні зміни. Вони мають на меті не так збалансувати владу, надавши більше повноважень парламенту, що за роки правління Путіна перестав бути «місцем для дискусії» та перетворився на «скажений принтер», як переформатувати політичну реальність під потреби господаря Кремля. Аби знайти йому нове місце в архітектурі влади й надійно зацементувати його в ній.\nСеред можливих сценаріїв розглядали чергову президентсько-прем’єрську рокіровку або ж перехід на роботу в Раду національної безпеки з розширеними повноваженнями – за такою схемою, як це нещодавно відбулося в Казахстані. Там беззмінний лідер Нурсултан Назарбаєв формально пішов із президентського кабінету, проте зберіг фактичний контроль за силовим блоком держави через головування у впливовому Радбезі.\nЩе одним варіантом працевлаштування Путіна після 2024 року була посада голови Державної Ради, що набуває неабиякої ваги у світлі (ре)інтеграційних процесів й імперських амбіцій на пострадянському просторі. Щонайменше – у форматі Союзної держави Росії та Білорусі, котра номінально існує, але на практиці є радше політичним фантомом, у котрий можна було би вдихнути нове життя.\nУ Москві ж натомість обрали третій шлях і вирішили без зайвих витівок «обнулити» попередні президентські терміни Путіна й дати йому змогу балотуватися необмежену кількість разів. Як це неодноразово робили його білоруський і казахстанський колеги. Із відповідною законодавчою ініціативою виступила депутатка Державної Думи Валентина Терешкова. Суть її пропозиції зводиться до простої тези: ВВП обов’язково має зостатися.\n«Треба, щоб Путін усе-таки був поряд, раптом щось піде не так, треба, щоб він міг підтримати і підказати. І навіщо тоді крутити й мудрувати, городити штучні конструкції?» – заявила легендарна космонавтка, людина-символ, якій була відведена своя роль у цьому політичному спектаклі.\nПриблизно у такій же тональності лунали сервільні звернення придворної російської інтелігенції, котра закликала «глибокошанованого Володимира Володимировича» залишитися на посаді й після 2008 року, коли добігала кінця його друга каденція. Фактично, митці делікатно просили ще чинного президента порушити Конституцію. Звісно, на благо Росії, котрій так потрібні талант державного діяча та політична мудрість Путіна. Пізніше ця віра трансформувалася в не менш улесливе гасло, сформульоване нинішнім спікером ДержДуми В’ячеславом Володіним: «Є Путін – є Росія, немає Путіна – немає Росії».\nЦього ж разу все було обставлено значно інтелігентніше. Так, був виступ Терешкової. Так, були слова Путіна про необхідність стабільності й керованості держави перед лицем численним зовнішніх і внутрішніх викликів, були посилання на американський досвід з необмеженою президентурою до 1951 року. Утім він наголосив, що будь-які вибори в РФ мають бути відкритими та конкурентними. Але під це була принаймні підведена законодавча база. Та й то не сам Путін був ініціатором новацій. Він нібито смиренно, як раб на галерах, погодився з волею депутатів. Щодо їхнього рішення ще має надати висновок Конституційний Суд РФ і висловитися народ на референдумі, призначеному на 22 квітня 2020 року.\nЦе стане лише формалізацією обраного шляху на консервацію путінської моделі держави як фортеці, зусібіч оточеної ворогами, котрі прагнуть її принизити і зазіхнути на її сфери впливу. За таких умов у жодному разі не можна змінювати коней на переправі. Останні події в Москві надсилають усім чіткий сигнал: Путін forever and ever. Він – не «кульгава качка». Із ним треба рахуватися. Його влада має хіба фізіологічні обмеження («тиран стареет но держится молодцевато и отставник у телика пьет и ругает НАТО», як влучно написав український поет Борис Херсонський). ВВП «пересидить» іще не одного світового лідера. Його реваншистські геополітичні амбіції залишаються незмінними.\nТому не варто мати щодо нього ілюзій, особливо – українському керівництву, і шукати в його очах мир, адже зведення зі східного фронту свідчать про цілком протилежне. «Примус силою до братніх відносин» і надалі є стратегічною метою Росії. Це, як висловився колишній помічник Путіна і куратор ОРДЛО Владислав Сурков, «єдиний метод, що історично довів ефективність на українському напрямку».


Чому варто обрати навчання на факультеті математики та цифрових технологій УжНУ? | Ужінформ\nФакультет математики та цифрових технологій має багато традицій та є одним із основоположників УжНУ. Як окремий підрозділ, готує спеціалістів із 1966 року. А колектив факультету є взірцем вдалого поєднання досвідчених професорів, докторів наук, засновників наукових шкіл із ентузіазмом молодих учених-викладачів.\nТож, чому варто вступати саме на цей підрозділ УжНУ — спілкуємося у «ТОП-темі» в студії Ужінформ із деканом факультету математики та цифрових технологій Михайлом Повідайчиком.\nUin, абітурієнт, вища освіта, Закарпаття, ЗІЦ, інформатика, математика, навчання, студенти, технології, ТОП-тема, Ужгород, УЖІНФОРМ, УжНУ


Quest Echuca - Ечука - Hotels.com\nГотель класу «люкс», що пропонує басейн на вулиці; поблизу – Порт Ечука\n25-29 Heygarth Street, Ечука, 3564, VIC, Австралія\n9,2.Чудово.641 перевірених відгуків гостей Hotels.comУсі наші відгуки залишили справжні гості, що зупинялись в одному з помешкань.\nПорт Ечука — 8 хв пішки\nСпа-салон «Endota Spa Echuca» — 3 хв пішки\nТуристичний центр Echuca Moama — 4 хв пішки\nМистецький простів «The Foundry» — 4 хв пішки\nНауковий музей Порту Ечука — 7 хв пішки\nІсторичний музей Ечука — 10 хв пішки\nНаціональний музей моторів Хольдена — 10 хв пішки\nПарк «Apex» в Ечуці — 20 хв пішки\nДержавний заповідник Banyule — 21 хв пішки\nМедичний центр «Regional Healt» в Ечуці — 25 хв пішки\nБудь ласка, зв'яжіться з готелем принаймні за 24 год до прибуття, , скориставшись контактною інформацією з підтвердження бронювання, щоб домовитися про свій приїзд. Плануючи приїзд поза звичайним часом реєстрації, відвідувачі повинні зв'язатися з помешканням заздалегідь і отримати додаткові вказівки щодо реєстрації та інформації про скриньку схову. Гостей зустрічатиме консьєрж або портьє. Щоб дізнатися більше, зв'яжіться з помешканням одним зі способів, вказаним у підтвердженні бронювання.\nПриміщення для проведення конференцій (фути) — 570\nКонтинентальний сніданок пропонується за додаткову плату в розмірі приблизно 10.95 AUD за особу.\nРозкладачки доступні за 55 AUD за добу.\nQuest Echuca пропонує безплатне скасування без штрафів?\nТак, Quest Echuca пропонує на нашому сайті номери, для яких передбачено повне відшкодування сплачених коштів. Якщо ви забронювали такий номер, ви можете скасувати це бронювання за кілька днів до прибуття (термін залежить від правил помешкання). Радимо ознайомитися з політикою скасування бронювань даного помешкання.\nQuest Echuca: які заходи чистоти і гігієни впроваджено в помешканні?\nQuest Echuca пропонує паркування на території?\nQuest Echuca має басейн?\nQuest Echuca дозволяє перебування з домашніми тваринами?\nО котрій годині Quest Echuca починає реєстрацію та виселення?\nПочаток реєстрації: 14:00; кінець реєстрації: 20:00. За ранню реєстрацію стягається плата (вартість може змінюватися; послуга надається за умови її наявності). Час виселення: 10:00. За пізнє виселення стягується плата (за наявності послуги). Доступні пришвидшений виїзд, безконтактна реєстрація і безконтактний виїзд.\nQuest Echuca пропонує ресторан? Чи є ресторани поблизу?\nТак. Поблизу є такі ресторани, як Fish Bite Seafood (3 хв. пішки), Roma (3 хв. пішки) та Sunago (3 хв. пішки).\nQuest Echuca: чим можна зайнятися в самому помешканні або неподалік?\nQuest Echuca пропонує відкритий басейн.


Дії нинішньої ГПУ ганьблять державу – Ю.Луценко\n14.04.16 14:44Я слава Богу, не є єдиним кандидатом в генпрокурори. Я дуже сподіваюся, що ця чаша мене мине. Але як громадянин хочу бачити генпрокурора, який прийде з-поза Генпрокуратури і зможе зламати цю модель карального і корумпованого органу.далі\nУ складі уряду з’явиться Міністерство з питань окупованих території та тимчасово переміщених осіб – Ю.Луценко\n13.04.16 16:39Ми наполягли на тому, щоб у структурі майбутнього уряду з’явилося нове міністерство – у будь-якій воюючій країні, яка має частину окупованої території і півтора мільйона тимчасово переміщених осіб (біженців), має бути Міністерство у справах окупованих.далі\nЮ.Луценко: Нинішня ГПУ є ганебною і руйнівною для держави інституцією\n11.04.16 13:17Я сказав, що я не хочу, але готовий. Я точно знаю, що це за робота, і дуже точно знаю, що вона нікому не принесе щастя. Водночас я розумію, що це та ділянка роботи, від якої залежить доля країни.далі\nЮ.Луценко: Коаліція двох відповідальна і крихка конструкція\n11.04.16 12:55Ми стали свідками, коли кілька партнерів висунули великі популістичні вимоги замість непублічно висунутих кадрових побажань. І ми розуміємо, що коаліція двох – це надто відповідальна і крихка конструкція.далі\nВирішення політичної кризи залежить від Яценюка – О.Третьяков\n06.04.16 12:36Усе залежить від Арсенія Петровича. Або ми зберігаємо стабільність у країні, і Яценюк йде. Або Арсеній Петрович тримається за крісло і не йде. Тоді неясно, до чого ця ситуація може призвестидалі\nМісячник бабака перейшов усі межі пристойності - Луценко\n31.03.16 14:57Дедлайн створення нової коаліції пролягає в голові кожного політика. Відповідальний політик розуміє, що не можна в умовах війни вести безглузді й безкінечні торги. Безвідповідальний вважає інакше.далі\nСмертельний вірус розбрату має бути подолано\n29.03.16 10:48Вважаю, що після внесення президентом конституційного подання про нового прем’єра і склад уряду, парламент має його розглянути невідкладно. Хвора країна не може більше чекати.далі\nПарламент має дати лад вертикалі влади - Луценко\n28.03.16 16:42Перше питання переговорів – це безпека України, припинення окупації України, а також продовження санкцій щодо агресора. Безумовно, під час переговорів буде і питання внутрішньої політики України. Зокрема, стимулювання американських інвестицій.далі\nЮрій Луценко: Ми не збираємося ховатися від відповідальності\n27.03.16 21:32Необхідність зміни уряду обумовлена тим, що нині люди живуть найгірше з часів незалежності. Не тільки в матеріальному плані, а й тому, що ніхто не показує перспективи.далі\nЛуценко: Питння товарного статусу землі належить до компетенції парламенту, а не уряду\n25.03.16 20:45Коаліційній угоді не вистачало конкретних термінів виконання завдань. У нас не було можливості визначити, хто – парламент чи уряд – вибився із графіка виконання угоди. Тому, на мою думку, коаліційну угоду можна доповнити конкретними термінами.далі


Види систем турбонаддува\nТип перший: VGТ і VNT\nЦі турбіни змінюють площу вхідного каналу. Їх ще називають турбінами зі змінною геометрією. Розберемо яка різниця між двома типами:\nVariable Geometry Turbocharger - турбокомпресор із змінною геометрією розроблений компанією BorgWarner.\nVariable Nozzle Turbin - турбокомпресор зі змінним соплом, розроблений компанією Garrett.\nПринцип дії турбін із змінною геометрією: за допомогою зміни площі вхідного каналу регулюється напрямок, сила і швидкість потоку відпрацьованих газів, які подаються на крильчатку. VGТ і VNT компресори застосовуються при складанні дизельних машин Volkswagen.\nТип другий: Twin Turbo (подвійне турбо)\nСпосіб наддуву із застосуванням двох турбокомпресорів називається твінтурбо, Бітурбо (Biturbo). Використання двох турбін дозволяє нівелювати інерцію і уникнути турбозатримки. Контроль за роботою турбін здійснюється за допомогою ЕСУД і датчиків. Схема розміщення турбін може бути різною.\nРозглянемо докладніше конструкції Twin Turbo:\nПаралельна. Одночасно в роботу включаються дві однакові турбіни. Відпрацьовані гази після стискання в компресорах надходять у впускний колектор. Звідти вони розподіляються по циліндрах. Така конструкція має підвищену ефективність, оскільки турбозатримка у двох маленьких турбін менша, ніж у однієї великої. Також тиск наддуву зростає швидше і турбояма скорочується до мінімуму. Найчастіше паралельну конструкцію застосовують на дизельних V-образних моторах.\nПослідовна. Два однакових компресора приєднуються до двигуна. Тільки один на постійну роботу, а другий налаштовується на певний режим роботи. Іноді вони можуть працювати одночасно. Така конструкція дозволяє уникнути турбозатримку і зробити вхідну потужність максимальною. Послідовна конструкція компресорів застосовується на бензинових і дизельних двигунах.\nСтупенева. Два компресори з різними параметрами монтуються послідовно в випускному і впускному каналах. Клапани регулюють вихлопні гази і нагнітається повітря. Сигналом до підключення того чи іншого компресора служить кількість обертів двигуна. Ступінчаста система вважається найдосконалішою системою наддуву. Її можна зустріти на дизельних двигунах від Opel і BMW. Існують також випадки, коли встановлюються послідовно навіть 3 і 4 турбіни.\nТип 3. Twincharger (комбінований наддув)\nКомбінований наддув отримують шляхом з'єднання механічного і турбо наддуву. На низьких оборотах двигуна стиснення повітря відбувається за допомогою механічного компресора. При збільшенні оборотів механічний двигун відключається, а турбонагнітач включається. Після включення турбокомпресор бере все навантаження на себе. Twincharger застосовується на двигунах TSI від Volkswagen.


Рівненщина: жінка встромила ножа у горло своєму чоловікові | ОГО\nРівненщина: жінка встромила ножа у горло своєму чоловікові\nТак завершилося життя 47-річного мешканця села Дубівка Володимирецького району.\nДо цього 33-річна жінка проживала в будинку разом зі своїм цивільним чоловіком у селі Дубівка Володимирецького району. Обоє родом із села Сопачів. Обидва любили заглянути у чарку. Сьомого травня господиня вирішила навідати свого знайомого у Вараші та на два дні пропала з дому. На пошуки вирушив співмешканець, де у квартирі 51-річного чоловіка і застав свою благовірну.\nЗустріч, як годиться, вирішили відмітити. Після обіду близько 16 години жінка взялася за вечерю, тож почала обирати картоплю. Чоловіки були поруч із нею. Коли ж співмешканець закурив, та зробила зауваження, і це стало приводом до сварки. Тривала вона недовго, бо жінка, не вагаючись, вдарила співмешканця кухонним ножем у шию.\nСпочатку всі перелякалися та хотіли викликати швидку. Однак поранений відмовився та запевнив, що з ним усе гаразд. Пішов до кімнати та приліг на диван. Жінка час від часу навідувалась до нього. Та, коли близько 19 години зайшла знову, зрозуміла, що він мертвий.\nРівненщина: на пожежі знайшли кількох загиблих\n- Жінку поліцейські затримали в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України, — повідомив начальник Варашського відділу поліції Руслан Грицай. — Вирішується питання про повідомлення їй про підозру у скоєнні злочину та обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.\nЗа вихідні патрульні Рівного виїжджали за викликом більше півтисячі разів (+ІНФОГРАФІКА)\nТепер їй загрожує від семи до 15 років позбавлення волі.\nАвтор: Ogo.uaПереглядів: 1497\nнадзвичайні події, вараш, зарізала, убивство


Дипломная: "Особливості дитячих телевізійних програм на українському телебаченні"\nГлавная - Гуманитарные - ЖурналистикаОсобливості дитячих телевізійних програм на українському телебаченніДобавить в закладки\nУзнать цену →Детальная информация о работеВыдержкаПохожие работыОригинальная работаВыдержка из работыПРИВАТНИЙ ВИЩИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАДДОНЕЦЬКИЙ ІНСТИТУТ СОЦІАЛЬНОЇ ОСВІТИФакультет філології та журналістикиКафедра журналістики№___ Допустити до захисту___________ Завідувач кафедрик. філол.н., доц. Каїка Н.Є.«___» ____________ 2009ДИПЛОМНА РОБОТА БАКАЛАВРАОСОБЛИВОСТІ ДИТЯЧИХ ТЕЛЕВІЗІЙНИХ ПРОГРАМ НА УКРАЇНСЬКОМУ ТЕЛЕБАЧЕННІСтудентки 4 курсуденної форми навчанняза спеціальністю 6. 30 200«Журналістика»Парсяк К.Науковий керівник:ст. викл. Овчаренко К. Ю.Оцінка ________________Донецьк 2009ПланВступРозділ 1. Специфіка дитячого телемовлення1.1 Особливості дитячої цільової аудиторії1. 2Види дитячих телепрограм1.3 Принципи функціонування сучасного дитячого контентуРозділ 2. Особливості дитячого телебачення: об'єм та структура дитячого віщання2.1 Сучасний етап розвитку телепрограм для дітей на українському телебаченні2.2 Проблеми та перспективи розвитку програм дитячого телебаченняВисновкиВСТУПТемою бакалаврської роботи стало дослідження особливостей дитячих телевізійних програм на українському телебаченні. Научна праця містить аналіз специфіки дитячого віщання, його структури, об'єму та принципу функціонування сучасного дитячого контенту.У даній роботі були розглянені проблеми й перспективи розвитку програм дитячого телебачення, проведені дослідження в області діяльності українських телемовників й продакшн-компаній, що займаються випуском дитячої телепродукції.Вибір даної теми пояснюється зацікавленістю до вивчення принципів керівництва в області медіа і телебізнесу на дитячому ринку телемовлення, в умовах відсутності правомірного законодавства та контролю державою над телевиробниками. А також блокування державою каналів здобутку коштів телевиробниками у дитячому телемовленні, що можуть бути отримані за рахунок відміни заборони на рекламу у дитячих телепрограмах.Актуальність дослідження зумовлена декількома факторами:По-перше, ризькі зміни, що сталися на вітчизняному телевізійному ринку за останні кілька років, свідчать про те, що багато питань пов’язаних з виготовленням та трансляцією в ефірі якісної дитячої телепродукції на українському телепросторі й досі лишаються недостатньо вивченими. Нестабільність дитячого віщання на телевізійних каналах, заминання справжнього стану речей на українському ринку дитячої телепродукції, лише посилює негативне явище цієї проблеми.По-друге, варто зазначати, що для дитячої аудиторії найбільш характерне масове споживання, тому вплив сучасного телебачення на підсвідомість дітей дуже вагомий, адже частіше спостерігається тенденція бездумного поглинання ними інформації, що приходить з екранів телевізорів. Тому питання відродження, стимулювання розвитку та створення якісного дитячого телепродукту в сітці мовлення телеканалів стає на перше місце. Оскільки відсутність дитячих якісних телепрограм на телебаченні сьогодні дуже помітна, тому попит на медіапродукцію в ефірі телеканалів, та бажання відродити дитяче телебачення поступово збільшується.По-третє, дослідження дитячої аудиторії сьогодні, вказує на гіперактивність медіаспоживання неповнолітніми телевізійних програм, а це у свою чергу визначає її як окремий сегмент серед потенційної цільової аудиторії українських телеканалів, яка відрізняється своїми перевагами у виборі тих або інших телепрограм. Тому власники телеканалів повинні сприймати сучасних дітей як потенційну аудиторію сітки мовлення телеефіру, та намагатися задовольняти їх потреби у споживані телепродукції, так само, як й дорослої аудиторії.Ступінь наукового дослідження та опрацьовування проблеми.Вивчити український телевізійний ринок ми змогли за допомогою досліджень та праць відомих авторів — дослідників в області сучасного телебачення. Особливу увагу проблемам телевізійного ринку приділили Єгоров. В.В., Шкопоров Н. Б., Москаленко А., Распопова В. С., КузнєцовГ.В., Щербіна В.М., Полуехтова.І., Лізанчук В. В, Шкопоров Н. Б. [22,73,42,59, 33,74,34,73].Перспективи телевізійної галузі оцінюють зарубіжні дослідники М., Бурдье П., Рашкофф Д., Харріс Р., Маклюен М. [9,60,65,37]. Не менш цікавою з цієї точки зору є статті Остапи С., Дунаєцької Н., Богуславська А., Пронькіна А. В. 49,20,7,58]Детальному аналізу піддають медіа ринок дитячої телепродукції у своїх роботах Челишева.І., Шаріков. А.В., Чудінова В.П., Ануфрієва О., Бондарчук О., Лозов’юк Л.С., Михалкович В., Когатько Г. Г., Гуляєва Е., Мацько. І. [67,70,69,3,8,35,41,28,17,40]Загальні принципи розвитку дитячого телебачення досліджені в роботах Мурюкіна Е. В, Пенчук І, Онкович Г., Коноваленко С. В., Допира А.І., Шаріков А. В. [43,56,47,30,21,71].Всі ці книги, наукові роботи, статті, дослідницькі праці були ретельно вивчені при написанні даного дослідження. Вагомим в наданні додаткової інформації, було також звернення до друкованих матеріалів та електронних ЗМІ, що тематично спрямованих до обраної бакалаврської роботи. Загалом саме тут були опубліковані різні точки зору співробітників телеотраслі, відображалися сучасні схеми існування дитячого ефіру, оцінювалися перспективи розвитку дитячого віщання, були надана інформація стосовно наповнення сітки мовлення телеканалів та загальні показники уподобання телеперегляду дитячої аудиторії. Матеріалом дослідження при цьому були офіційні сайти телеканалів: «Інтер», «Перший Національний телеканал», «ТЕТ», «К1», ТРК «України», офіційний сайт Національної Ради України з питань телебачення і радіомовлення та Інтернет ресурс сайту «Телекритика» [51,53,52,55,54,50,61], а також публікації у відомих газетах: «День», Київська муніципальна газета «Хрещатик», «Україна молода» [19,45,7]. Значна увага в процесі дослідження була приділена вивченню та аналізу дитячих телепередач на всеукраїнських телеканалах.Необхідно відзначити, що більшість авторів вивчених нами книг, присвячених функціонуванню сучасної дитячої телеіндустрії, обмежувалися лише теоретичним осмисленням досліджуваних проблем. Що ж до практичних питань діяльності ЗМІ, то тут вони в основному розглядали діяльність і досягнення кожного мовця або виробника програм окремо і досить рідко проводили якісь паралелі.Науково-практична значущість запропонованої бакалаврської роботи виражена у:— систематизації діяльності українських телекомпаній в сфері дитячого телемовлення;— виявленню тенденцій розвитку українського телевізійного ринку;— з'ясуванні причин відсутності дитячого телепродукту в ефірі українських телеканалів;— окресленні перспектив розвитку дитячого телебачення на сучасному етапі;Аналогічні дослідження на ці теми, а також конкретні данні відносно об'єму дитячого мовлення на українських телеканалах, аналізу дитячої цільової аудиторії, та рейтингу дитячих телепередач на всеукраїнських каналах, зараз мають фрагментарний характер — є лише окремі статті, що в той чи іншій мірі торкаються вивченого питання.Метою дослідження стало виявлення особливості дитячих телепрограм на українському телебаченні.Для досягнення поставленої мети були сформульовані наступні дослідницькі задачі:вивчення особливостей дитячої телевізійної аудиторії;розкриття особливостей дитячої психології медіаспоживання;вивчення сучасних тенденцій дитячого телемовлення на центральних українських телеканалах;систематизація програм, що орієнтовані на дитячу аудиторію;аналіз змісту дитячої телепродукції;виявлення позитивних та негативних рис дитячих телепрограм;Об'єктом дослідження виступають телепрограми для дитячої аудиторії, що наповнюють сітку мовлення українських каналів.Предметом дослідження дитячі програми на каналах «Інтер», «Перший Національний телеканал», «ТЕТ», «К1», ТРК «України».Структура бакалаврської роботи.В першому розділі бакалаврської роботи — «Специфіка дитячого телемовлення» розглядається дитяче телебачення, як самостійний компонент загальної системи ЗМІ, його структура за змістом жанрів телепередач та формам дитячого мовлення. Досліджується характеристика особливості дитячої аудиторії, як окремого сегменту серед потенційної цільової аудиторії українських телеканалів. Виділяється вікова періодизація на основі якої розробляється типологія дитячих телепрограм на телебаченні. У подальшій роботі розглядаються основні функції ЗМІ, які повинні виконувати дитячі телепрограми телевізійних каналів. Розділ складається з двох параграфів.В другому розділі - «Особливості дитячого телебачення: об'єм та структура дитячого віщання» — досліджується сучасний етап розвитку телепрограм для дітей на українському телебаченні. Детально аналізується сітка мовлення п’яти загальнонаціональних українських телеканалів, що пропонують дитячій телеаудиторії освітні, виховні, культурно-просвітницькі та розважальні дитячі телепередачі, як і зазначено у статті закону «Про телебачення і радіомовлення». У розділі розглядаються проблеми розвитку дитячого мовлення на українському телепросторі. По-перше це створення конкурентоспроможного українського телепродукту. По-друге урегулювання закону, що блокує в Україні ринок дитячої телепродукції, а саме заборона на розміщення в дитячих телепрограмах реклами. Досліджується перспектива розвитку дитячого контенту, збільшення кількості передач власного виробництва на українських каналах, а також створення спеціалізованого українського дитячого телеканалу. Розділ складається з двох параграфів.Апробація результатів дослідження. Попередні результати нашої роботи, були представлені в ході Першої міжвузівської науково-практичної конференції ДІСО «Масові комунікації: виміри, технології та конфігурації» 12 травня 2009 року.Публікації:1. Парсяк К., Овчаренко К. Ю. Особливості дитячих телевізійних телепередач на українському телебаченні. //Збірник матеріалів I Міжвузівської студентської науково-практичної конференції. — Донецьк: Вид-во ДІСО, 2009. — Випуск 1. — 100 с.Ключові слова: ДИТЯЧЕ ТЕЛЕМОВЛЕННЯ, ДИТЯЧА ЦІЛЬОВА АУДИТОРІЯ, ПРАЙМ-ТАЙМ, СІТКА ВІЩАННЯ, РЕЙТИНГ ПРОГРАМИ.РОЗДІЛ 1. СПЕЦИФІКА ДИТЯЧОГО ВІЩАННЯ1. 1 Особливості дитячої цільової аудиторіїСвіт сучасної дитини тісно пов’язаний із засобами масової комунікації (медіа), до яких традиційно відносять кінематограф, телебачення, пресу, відео, Інтернет, супутникове телебачення тощо. Їх популярність визначається такими факторами: використання терапевтичної, компенсаторної, рекреативної, естетичної, пізнавальної, інформаційної, комунікативної, моральної, соціальної, катарсичної чи інших функцій мистецтва; опора на видовищно-розважальні жанри, стандартизацію, серійність, сенсаційність, систему «емоційних перепадів», що дозволяє здійснювати розрядку нервової напруги глядачів; гіпнотизм, угадування бажань публіки, інтуїцію тощо.Розглянемо дані, отримані в ході дослідження, проведеного ЮНЕСКО ще в 1997—1998 роках. «Із 5000 дітей (мешканців 23-х країн), 91% мають можливість дивитись телевізор. Присутність інших ЗМІ має такі відсоткові показники: преса — 85%, магнітофон — 75%, комікси — 66%, відеомагнітофон — 67%, відеоігри — 60%, персональний комп’ютер — 63%, Інтернет — 29%» .Звісно, що з роками вплив цих засобів масової комунікації на населення багатьох країн світу та подані відсоткові показники набагато підвищилась. Щодня в середньому діти дивляться телевізор три години на день, що складає майже наполовину більше часу, ніж ними приділяється іншим видам діяльності. Для порівняння, «слухання радіо — 1,1 години, слухання аудіокасет (CD) — 0,9 години, комп’ютер — 0,64 години» .У дитячому світі спостерігається бездумне, поглинання інформації, що приходить з екранів телевізорів, комп’ютерних моніторів, із радіоприймачів. «Школярі віддають перевагу різного роду розважальним шоу, „мильним операм“, серіалам, жанровим комп’ютерним іграм тощо. Занурюючись в інформаційний, віртуальний світ, дитина дуже часто навіть й не замислюється над змістом того, що нею сприймається» . Таким чином, поступово притупляється потреба у придбанні знань, спілкуванні з прекрасним, у духовно-естетичному збагаченні. Але ж численні тиражі газет, журналів, програми радіо й телебачення, кінофільми та комп’ютерні мережі несуть людям усі види соціальної інформації - економічну, наукову, політичну, естетичну тощо. Для дитини, яка відноситься до типу глядачів і слухачів, що споживає будь-яку інформацію, медіамистецтва виконують лише розважальну функцію. «Серед дослідників, педагогів, психологів з’явився спеціальний термін — інформаційна криза, тобто неможливість переробити інформацію, знайти та відібрати з величезного потоку найбільш актуальну та задовольняючу потреби людини, що сприяє духовному збагаченню та всебічному розвитку» .Засоби масової комунікації та інформації можуть сприяти позитивному розвитку людини, але в той же час спустошенню, духовній, моральній, естетичній кризі особистості. Засилля низькопробної в художньому та змістовному відношенні дитячої теле — та кіно- продукції, де постійно присутні сцени насильства, вимагають від дитячих ЗМІ, підсилювати увагу до виховання дитини, розвивати високий рівень художнього сприйняття, пізнавальні інтереси та творчі можливості особистості.Дитячі засоби масової інформації, протягом двох століть, пройшли довгий історичний шлях, багато в чому відмінний від дорослої журналістики: від журналів, газет кінця XIX-початку XX століть, до розвитку дитячої радіо- і тележурналістики. Першою регулярною дитячою програмою журнального типу на ТВ (праобразом сучасних телепередач) був «Юній піонер», а однією з перших радіогазет був «Піонерський світанок». Вже тоді формується система ЗМІ, до якої входять газети, журнали, теле — і радіопередачі, призначені для юних глядачів, які створюються саме дітьми [70, с. 75].Дитячі ЗМІ сьогодні - це «самостійний компонент загальної системи ЗМІ» [22, с. 96]. А в суспільстві, що трансформується, роль цих засобів масової інформації значно посилюється. Телебачення має великі можливості впливу на дітей, і тому є одним з найвагоміших факторів родинного виховання та розвитку дитини. Значення ЗМІ орієнтованих на дитячу аудиторію, помітно росте з кожним роком.Розглядаючи питання розвитку сучасного дитячого телебачення, для подальшої роботи, необхідно визначити основні терміни роботи:Телебачення — галузь науки, техніки й культури, пов’язана з передачею на відстань зображень об'єктів і звукового супроводу (мови, музики та інш.) за допомогою радіосигналів. Найчастіше під назвою «телебачення» розуміється формування й трансляція телепрограм (власне — телевізійне віщання) — один із засобів масової комунікації. Телебачення синтезує у своїх передачах безліч інформаційних жанрів і різних видів мистецтва [23, с. 164 ].Дитяче телемовлення — система спрямованих телепрограм, адресованих юному поколінню глядачів — дошкільного, шкільного, підліткового і юнацького віку. Ціль таких програм — всебічне виховання та освіта дітей і юнацтва. За вмістом жанрів і формам дитяче телебачення досить різноманітне: казки, публіцистичні програми, пригодницькі, науково-фантастичні, науково-популярні фільми, зустрічі із цікавими людьми, вікторини, конкурси, мультфільми [23, с. 56 ].«Сучасні мас-медіа значною мірою нівелюють соціокультурне відтворення окремої особистості, орієнтуючи її на масове споживання створюваних стереотипів, що підриває основу індивідуальності» [36, с. 112]. Масове споживання найбільш характерне для дитячої аудиторії. За допомогою телебачення у свідомості дитини створюється образ реальності, виробляється стиль і лінія поведінки, формується ставлення до життя. Важливо знати, наскільки дитяче телебачення спроможне прищепити своїм маленьким глядачам принципи моральності, етики та інші позитивні якості. Тому питання взаємодії цього середовища і ЗМІ набуває особливої гостроти.На початку нового століття виявилося, що телевізор тримає першість у дозвіллі нового покоління. Малята-дошкільники проводять біля екрану близько двох годин щодня, а лідерами перегляду телевізійних передач були підлітки у віці від 13 до 15 років, які дивилися його більше трьох з половиною годин у день. З’ясувалося, що діти дивляться на телебаченні не тільки мультфільми, дитячі серіали, передачі та художні фільми. Вони є найбільш активними реципієнтами рекламного повідомлення (у середньому кожний другий дошкільник дивиться рекламу та телепрограми, що орієнтовані на дорослу аудиторію) [11, с. 84].Телебачення є не тільки головним джерелом інформації про поточні події, але й, по суті, головним осередком знань, що формує певну картину світу у дітей, випереджаючи в цьому такі традиційні інститути соціалізації, трансляції знань і культурних цінностей, як родина й система освіти. Діти — потенційні глядачі та слухачі, тому мають певну специфіку як окремий сегмент аудиторії: вони слухають і дивляться все. На відміну від більшості дорослих радіослухачів і телеглядачів, смаки й погляди їх ще не сформовані, у них не розвинені критерії оцінки. Зрозуміло, вони бачать і чують у відповідності зі своїм, дитячим, сприйняттям і орієнтовані на дитячі передачі, однак ніхто й ніщо, як правило, не заважає дитині слухати й дивитися будь-які дорослі радіопередачі й телепрограми [37, с. 234].Дослідники виявили кілька стійких вікових особливостей у поводженні дітей і підлітків, що характеризують їх телевізійні смаки. Головна особливість: переваги типів передач міняються в міру дорослішання, і ці зміни відбуваються в середньому кожні три роки.Телеглядачі-малята (до 3 років) віддають превагу передачам розвиваючого характеру, орієнтовані саме на цей вік, однак їх майже немає. У зв’язку із цим у малят роль вихователя грає реклама. Майже немає й телепередач для дошкільників (від 3 до 6 років), молодших школярів (6−8 років). У цьому віці діти чекають від телебачення такі види передач, як лялькові форми програм, цирк (насамперед клоуни й дресировані тварини), а також мультфільми. Молодші школярі (9−11 років) найбільше полюбляють мультфільми де в ролі головних персонажів виступають тварини або герої - напівлюди-напівтварини чи фантастичні істоти, а підлітки від 12 років віддають перевагу мультфільмам персонажами яких є люди. Цей вік відрізняється величезним споживанням, великої кількості телепрограм різноманітних жанрів (художніх фільмів, серіалів, ток-шоу, розважальних телепередач), орієнтованих на різні вікові категорії глядачів [14, с. 336].Юні глядачі дивляться всі програми — дитячі й дорослі. У результаті специфічні дитячі телеуподобання й переваги нівелюються, відбувається зближення їх з дорослими. Нарівні з дорослими діти дивляться фільми з еротикою, насильством і убивствами. Діти наслідують дорослим і імітують моделі й зразки поводження, широко представлені на телеекрані. Образи героїв фільмів або ведучих у програмах, яким діти наслідують, повинні бути сильними, спокійними, доброзичливими; - необхідні програми, які допомагають дитині побачити позитивні приклади дорослих (людей мистецтва, науки, утворення), а також своїх однолітків, які вже домоглися в житті успіхів. Ми бачимо, що загальна тенденція — це заміщення продукції дитячої культури продукцією масової «дорослої» культури. У цілому ця низькопробна продукція являє загрозу для психічного й морального здоров’я дитини [72, с. 476].У віці близько 12 років відбувається кардинальна, різка зміна телевізійних переваг, усвідомлення своєї причетності до суспільства, насамперед, до свого покоління. У 15−16 років спостерігається новий стрибок у телевізійних орієнтаціях [14, с. 337].Журналісти, що працюють над створенням передач для дітей несуть велику відповідальність за спрямованість і якість телепрограм. Таким чином, вони беруть участь в процесі виховання дитячої аудиторії. У зв’язку з цим проблеми вмісту, форми і методів роботи з дитячої аудиторії, і спадкоємність традицій в цій сфері вимагають уважного і зацікавленого вивчення. Але передач, які виховують, утворюють і формують відповідну ідеологію, на українському телебаченні просто немає. Створення цих програм вимагає високого професіоналізму, дитячої культури і психології.Завданнями дитячого телевізійного каналу є створення самого широкого діапазону пізнавальних, ігрових, дидактичних, виховних, культурологічних, спортивних і інших програм для реалізації за допомогою сучасних засобів медіа культури, адаптованих до дитячого сприйняття, тих високих стандартів інтелектуально-емоційного розвитку, які висуває сьогоднішній час. Крім того, цей канал повинен готовити школярів до включення в сучасну структуру соціокультурних зв’язків, формувати в нових поколіннях те, що сьогодні ми називаємо «національною ідеєю», тобто патріотизм, цивільну позицію, високі моральні переконання. Однієї з важливих функцій Дитячого телевізійного каналу повинне бути створення єдиного інформаційно-образного простору для дітей і їхніх батьків. Програми всіх жанрів і видів повинні будуватися й по змісту, і по виконанню таким чином, щоб вони могли стати об'єднуючим фактором протиставлення «батьки й діти» [8, с. 167].Специфіка дитячої журналістики полягає в «чітко вираженій орієнтації на дитячу аудиторію» і у використанні властивих тільки їй «прийомів відображення дійсності, власних виразних засобів, форм, способів контакту з аудиторією» [43,с. 213]. Виділення дітей в якості окремої соціальної категорії стає відносно новою традицією на українському просторі. Ця категорія прийняла найбільш яскраву форму в період масового виробництва індустріального суспільства, коли розвиток отримав маркетинговий підхід, що упровадив сегментацію суспільства по відмінним цільовим групам. В сфері телебачення це виразилося у випуску нових дитячих проектів, спеціалізованих дитячих передач на українському телебаченні. Своєрідними в дитячій журналістиці є пріоритети в області завдань. Основні з яких сприяють формуванню особистості й додають естетичне задоволення дитині при перегляді дитячих телепередач" [8, с. 172].Загалом, аудиторія телебачення, у теоретичному контексті визначається — як сукупність людей, до яких звертаються ЗМІ, і які сприймають звернену до них інформацію. Це загальна кількість глядачів, що мають можливість дивитися програми телебачення. На момент сприйняття звернення, аудиторія розділена на групи людей. Аудиторія є не лише об'єктом впливу, але й безпосереднім учасником комунікації [3, с. 116 ]. Розрізняють реальну і потенційну аудиторію конкретної передачі, програми і телебачення в цілому. Потенційна аудиторія — це число людей, що мають технічну можливість (завдяки наявності телевізорів і передавальної мережі в даній місцевості) дивитися передачі, реальна — число телеглядачів, що практично реалізовують цю можливість.Визначення певних типів аудиторій, окреслення їх характерних ознак, безумовно, сприяє ефективності діяльності ЗМІ. Вік аудиторії традиційно є одним з типоформуючих ознак у дитячій тележурналістиці. Серед факторів успіху дитячого віщання важливе місце займає чітке подання про вікові особливості цільової групи. Це робить необхідним аналіз вікової психології й, насамперед, вивчення особливостей сприйняття дітьми різних віків телепрограм.Дослідження даної аудиторії показує гіперактивність медіаспоживання неповнолітніми телевізійних програм, що в свою чергу, визначає його як окремий сегмент серед потенційної цільової аудиторії українських телеканалів. Наукові розробки вчених-теоретиків, вітчизняні і зарубіжні соціологічні дослідження говорять про наявність певних вікових груп аудиторії, які відрізняються своїми перевагами у виборі тих або інших телепрограм. Виходячи з цього можна виділити вікову групу, на основі якої й розробляється типологія дитячих телепрограм. «Дослідники у сфері дитячої педагогіки і психології виявили кілька стійких вікових особливостей у поведінці дітей і молодших підлітків, що характеризують їхній телеперегляд. Головна особливість: переваги у телевізійному перегляді змінюються відповідно до дорослішання дитини, і такі зміни відбуваються приблизно кожні три роки» [69, с. 98].Вікова періодизація, на основі якої ми розроблятимемо типологію дитячих програм на телебаченні, була запозичена у професора Інституту журналістики і масової комунікації І. Пенчук:— раннє дитинство — до 3 років;— дошкільний вік — від 3 до 6 років (іноді до 7 років);— молодший шкільний вік — від 6 до 9 років;— молодший підлітковий вік — від 9 до 12 років; [56, с. 15]Дослідники розрізняють наступні типи аудиторії:аудиторія з пасивно-споживацьким ставленням;активна, соціально зріла;інфантильна, з несформованими інтересами;— «домашня», зі стійкою системою інтересів у сфері дозвілля [73, с. 23].Телебачення впливає на аудиторію, пропонуючи візуальну картинку, яку люди сприймають як доволі достовірну. Зорові образи запам’ятовуються краще, ніж вербальні, і довше зберігаються в пам’яті. Телебачення здатне в різних соціальних умовах, переслідуючи різні цілі, або стимулювати соціальну активність людини, або перетворювати людину на бездумного споживача.У півтора-два роки дитина жваво реагує на бурхливу зовнішню дію. Раннє дитинство. Це найменш вивчена вікова група, якій українське телебачення ніколи не приділяло уваги. Провідна діяльність дитини на цьому етапі - наочна, спрямована на засвоєння суспільно вироблених способів дії з предметами. Відбувається інтенсивний розвиток мовлення та інтелекту. Основне психологічне надбання дитини в цьому віці - можливість порівняти свої дії з діями дорослої людини. У цьому віці дитина досить чутливо реагує на рекламу. Тому вже з раннього дитинства діти перетворюються на зосереджених телеглядачів найрізноманітніших авантюрних сюжетів — незалежно від того, до якої вікової аудиторії вони належать [56, с. 27].У віці від 3 до 6 років провідним типом діяльності дитини є гра. Крім того, в цей період дитина цікавиться малюванням, елементарною працею, позитивно реагує на казку. У дитини з’являється перший цілісний світогляд, первинні етичні норми, виникає особиста свідомість. Починаючи з трьох років, діти віддають перевагу мультфільмам і ляльковим виставам. Кінофільми ще сприймаються не зовсім адекватно. У цьому віці починає проявлятися статево-рольова приналежність. Хлопчики віддають перевагу іграм у солдатики, машинки та іншу техніку, а дівчатка обирають «доньки-матусі». У дошкільному віці дітям подобаються персонажі тварини. Проте, варто пам’ятати, що в цьому віці вони ставляться до тварин, як до рівних собі. Діти до 6 років чутливі до дидактики, до нормативних елементів [56, с. 29].У дітей молодшого шкільного віку (6−9 років) домінує учбова діяльність. Важливо пам’ятати про зміни у системі соціальних відносин. Поява рефлексії, розвиток пам’яті, волі. Гра зберігає своє значення, але змінюють свій характер [36, с. 11]. Найпривабливіші типи телепоказу — мультфільми, лялькові вистави, цирк, активні ігри з елементами навчання. У цей період на формування дитини позитивно впливає використання групової форми участі дітей у передачі. Ми нерідко спостерігаємо за тим, як дівчата у віці 5−6 років імітують в іграх героїнь відомих серіалів. Серіали дуже зручні для дитячого сприйняття, оскільки в них усе дуже просто і зрозуміло: хто добрий, хто злий, мотиви вчинків — все однозначно [62, с. 54].На відміну від дівчат, у вільних іграх хлопців переважають ситуації агресії - аварії, вбивства, війни. І якщо на дівчат більший вплив має реклама, то на хлопців — мультиплікаційні фільми і бойовики [12, с. 101].Головним психологічним надбанням молодших підлітків (діти віком 9−12 років) є відкриття власного «Я», усвідомлення своєї індивідуальності. У цьому віці діти відрізняються високою активністю, потребою у дії. Це період допитливості, подорожей і пригод. Продовжується інтерес до передач про тварин і природу, щоправда з іншими відтінками. Мультфільми як і раніше цікавлять, але тепер частіше з фантастичними героями. З’являється інтерес до розгорненого оповідання. Саме у цьому віці популярними стають художні фільми і серіали. Виникає великий інтерес до ігрових передач. Позитивно сприймаються командні змагання. Обсяг телеперегляду помітно зростає [56, с. 33].1. 2 Види дитячих телепрограм«Сучасні ЗМІ, звернені до масової аудиторії, орієнтують її увагу у певному напрямку і виконують тим самим функцію управління свідомістю і поведінкою мас. Під функцією в журналістиці ми розуміємо цілеспрямовану діяльність, що має не перехідний і не випадковий, а загальний закономірний характер. Функція включає в себе і мету, і засоби, вона виражає сутність, суспільне призначення ЗМІ, визначає їх роль як суспільного інституту. Функції мають властивість взаємопроникнення, знаходяться в органічній взаємозалежності, постійно взаємодіють» [42.с. 171].Функція — це стабільний, внутрішньо властивий об'єкту спосіб діяльності [42 с. 171].З функцій ЗМІ, що характеризують діяльність телевізійних каналів, а саме наповнення їх сітки мовлення сучасними дитячими телепередачами, вітчизняні теоретики виділяють виховну, освітню, розважальну (рекреативну), соціологічну. Отже, пріоритетними для сучасних дитячих передач ми вважаємо наступні:Функція вихованняНауковці розглядають виховні функції телебачення через призму завдань національного виховання. Природно, адже процес державотворення в Україні триває, і основним завданням тележурналістів залишається сприяння державній ідеології, піднесенню національної культури, а головне виховання, зміцнення покоління, здатного збудувати державу, яку поважали б у світі.«На сьогоднішній день на українському телебаченні поруч з небагатьма вдалими та цікавими програмами, все ширше приходить захоплення чужою масовою культурою (російською та західною). Наслідки такого явища не можна назвати позитивними, оскільки невідповідність світосприйняття, певних суто національних характеристик спричиняють у молодого покоління психологічні розлади самосвідомості. Телеефір пропонує глядачам західний тип героя, безжалісного, цинічного, але який завдяки саме цим якостям досягає успіху. Такий погляд на життя не може не позначитися на психічному сприйманні навколишнього світу дитини. Ось чому завданням телевізійних працівників, а особливо журналістів, повинно бути виховання дітей на ґрунті національного патріотизму» [35, с. 139 ].Чесність, доброта, людяність мають протистояти на екрані жорстокості, байдужості. Телебачення повинне навчити дитину думати, робити вибір на користь добра. Особливо це стосується публіцистичних та розважальних передач. Зараз для дитини потрібні якісно нові передачі, які б допомогли малечі знайти своє місце у суспільстві, стати повноцінною особистістю. Досягти такої мети можна, сповідуючи певні принципи, використовуючи спеціальні методи виховання.Першим з них є -- пряме навчання цінностей, яке передбачає застосування декількох послідовних прийомів: засвоєння інформації через пояснення, розповіді, лекції на моральні теми, запам’ятовування, відтворення. Продуктивним прийомом є пояснення і керована дискусія, які проектують моральні принципи. Цікавою і корисною є ролева гра, під час якої учень уявляє себе в певній соціальній ролі.«Не менш ефективним методом виховання є опосередковане навчання повноцінному сприйняттю вартостей. Це художні та мультиплікаційні фільми, відео кліпи і навіть рекламні ролики. Саме вони формують у дитини стереотипи поведінки, зразки краси, престижу. Важливо, щоб ці телевізійні продукти не спотворювали уявлення про моральні вартості. Цілком придатними для ТБ є такі виховні методи як навіювання, навчання, переконування, схвалення та осудження. Часто ці методи взаємодіють, переходячи один в інший» [35, с. 145].Метод навчання має спільні риси з методом впливу або переконання. Застосовуючи його, дитині пропонується пережити в процесі діяльності певний елемент поведінки. Тому телевізійні матеріали повинні ґрунтуватися на позитивно забарвлених фактах реального життя. Навіть говорячи про негативне, журналіст повинен наповнювати матеріал оптимістичним настроєм, відчуттям того що погане мине, і все прийде до ладу.Щодо методу переконання, з його допомогою глядачеві передаються морально-етичні ідеї та правила переконання в їх вірності. Але цей метод повинен використовуватися тонко, ненав’язливо, без постулювання штампів, усім відомих істин.Метод схвалення й осудження теж слід використовувати дуже обережно, не нав’язуючи дитині, певних думок, а лише підводити її до міркувань, дозволяючи зробити власні висновки.На жаль, сьогодні на українському телебаченні більше уваги приділяється розважальній, аніж виховній функції. Але слід пам’ятати, що навіть розвага виховує. Тому у дитячому телепродукті повинні гармонійно поєднуватись розважальне виховання й інтелектуальна наповненість. Створюючи нове ТБ, необхідно враховувати, що дитину треба вчити мислити цікаво й не ординарно [35, с. 147].Зважаючи на усе вище сказане, журналіст повинен відчувати усю свою відповідальність перед молодою аудиторією, розуміти свою мету, а не робити програму заради самої програми. Бо тільки професійне, високоморальне телебачення зможе виховати людину високодуховну, зрілу, яка у подальшому житті зможе відстояти свою думку та ідеали.Освітня функціяСучасна людина живе в епоху грандіозних перетворень цивілізації, основна особливість якої - «зростання ролі інформації й інформаційних комунікацій, створення єдиного інформаційного простору. Минуле покоління інформацію запам’ятовувало й відтворювало, а сучасній людині доводиться самостійно відбирати необхідний матеріал і знання з її величезного потоку. Саме тому сучасних дітей необхідно вчити самостійно орієнтуватися в цьому інформаційному полі» [59, с. 380].Освітня функція телебачення передбачає не лише формування знань та вмінь, але й і формування особових якостей, світогляду дитини. Одночасно з освітою, цей процес реалізує й виховну функцію телеглядачів, формуючи їх переконання, етичні, трудові, естетичні погляди, переконання, систему ідеалів, стосунків, потреб, фізичну культуру, тобто сукупність якостей особи, характерних для людини соціалістичного типа.Сьогодні особливо помітна відсутність освітньої функції на українському телебаченні, яке існує за рахунок рейтингів та рекламних прибутків. Освітня роль ЗМІ тісно пов’язана з їх функцією соціалізації.Рекреативна функція«Рекреація (від лат. recreatio — відновлення) — відпочинок, відновлення сил людини, витрачених у процесі праці. Більшість рекреативних телепрограм, по суті, лежать за межами журналістики. Чисто розважальна продукція (відео кліпи, комедійні фільми, телепередачі.) створюється, як правило, спеціалізованими телекомпаніями. Журналісти іноді беруть участь у таких програмах у ролі ведучих, а також редакторів» [ 33, с. 159].Хоча розважальний блок телепрограм посідає перше місце у сітці віщання телеканалів та вважається найоб'ємнішим у відсотковій кількості, відношення до цієї функції завжди було неоднозначним. Деякі вчені, такі як П. Лафарг, Н. Я. Данилевський, С.Г. Струмилін, Б.Г. Ананьєв схильні ставитися до неї, як до невід'ємної частини культури, необхідної для задоволення найважливіших людських потреб. Інші, такі, як, наприклад, В. Беньямін у роботі «Твір мистецтва в епоху його технічної відтворюваності» уважають розвагу негативним явищем, тобто негативним різновидом соціального поводження, куди окрім сучасного мистецтва входять кіно з телебаченням. Деякі соціологи, подібно Ж. Дюмазедье, розглядають рекреативну функцію, лише через призму дозвілля, деякі - як щось більше глобальне, як своєрідний прошарок культури, що володіє унікальними, властивими тільки їй властивостями.Головною особливістю розважальних передач є орієнтація їх на виконання вузького кола специфічних функцій, у зв’язку із чим, власне кажучи, теоретики й виділяють розважальні програми в окрему групу. Передачу можна назвати розважальної, якщо вона задовольняє наступні глядацькі потреби:— одержання задоволення, позитивних емоцій;— зняття напруги (рекреація й релаксація), редукція тривоги;— відхід від реальності;— азарт;— емоційне осмислення комічного (гумор) Розважальні передачі - є важливим елементом соціального регулювання й, тим більше, соціальної інтеграції. І кожна з них у вмілих руках журналіста, здатна зробити більше, навіть ніж науково-популярна програма.Функція соціалізації«Під функцією соціалізації розуміється передача культурних здобутків, засвоєння дитиною норм, цінностей, зразків поведінки, що дозволяють їй адаптуватися до соціальної дійсності. Сутність соціалізації полягає в поєднанні пристосування (адаптації) і самоствердження людини в умовах конкретного суспільства» [42, с. 174].Соціальна ситуація розвитку дитини в Україні, як і в багатьох країнах пострадянського простору, сьогодні відрізняється високим ступенем драматизму: економічні труднощі, політична нестабільність, дегуманізація суспільних зв’язків і криза родини, соціальне сирітство та криміналізація суспільства — сучасна епоха «культурного вибуху» висуває підвищені вимоги до фізичного, психологічного, морального й духовного здоров’я маленького громадянина, приреченого виживати в таких умовах [33, с. 184].«Найважливішими ознаками несприятливої соціальної ситуації для зростаючої особистості є руйнування уставлених протягом тисячоліть природних інститутів соціалізації - родини та дитячого співтовариства, зміна морально-психологічного клімату в суспільстві, вплив засобів масової інформації, зокрема, реклами» [33, с. 185].«Соціалізація — це процес засвоєння індивідом протягом усього його життя певної системи знань, соціальних норм і культурних цінностей, настанов і зразків поведінки, які дозволяють йому функціонувати в якості повноправного члена суспільства, до якого він належить» [ 32, с. 79].Соціалізація неможлива без активної участі самої людини в процесі засвоєння широкого кола цінностей, понять і навичок, на ґрунті яких складається її повсякденне життя.Отже навчальний, розважальний, виховний вплив телебачення на дітей сьогодні є досить актуальним. Простіше кажучи, за допомогою передач і мультфільмів дитина вивчає навколишній світ. Завдяки тому, що дитячі телепрограми є важливим джерелом інформації, у дитини формується і розширюється знання про світ. У зв’язку з цим, саме зараз серед важливих і пріоритетних завдань суспільства в число перших слід включити відродження дитячого освітнього, учбового телебачення й розвиток освітніх мультимедійних телевізійних технологій. Відомо, що навчально-виховні програми впливають на дітей, розширюють коло їхніх пізнань та доповнюють знання, що одержані ними у школі. Ці програми більш привабливі для дітей у порівнянні з методами, що використовуються в шкільних закладах, тому що дитяче телебачення має можливість розвивати здатність маленьких дітей до творчості. Це здійснюється шляхом зупинки кадрів і порівнянь, приведення приклада, питання, спонукання мислення, уяви й спонукання до творчості взагалі [75, с. 324].Однак необхідно брати до уваги, що в міру дорослішання дитини виховна й навчальна роль телебачення знижується. Крім того, у сьогоднішній ситуації постійної боротьби за українізацію, дитяче телебачення можна розглядати як ще один зі способів пропаганди мови.Дитяче телебачення сьогодні складається з певного відсотку телепрограм, що входять до сітки віщання українських телеканалов. Визначимо подані терміни:Сітка віщання — це документ, який складається мовником телеканалів на конкретний період, та містить перелік, послідовність, найменування, час виходу в ефір інформаційних, публіцистичних, соціально-економічних, спортивних, дитячих та музично-розважальних програм [74, с. 114].Телепрограма — це сукупність телевізійних передач, що мають постійну назву, виходять в ефір не рідше одного разу в рік, та зареєстровані відповідно до чинного законодавства [74, с. 120].Телепередача — це послідовність повідомлень або інших матеріалів, що підготовлені й призначені для телемовлення. Передачі вважаються окремою, закінченою в організаційному та тематичному відношенні частиною телепрограми [74, с. 120].Загалом телевізійні програми, що наповнюють сітку мовлення українських телеканалів, прийнято поділяти на:— інформаційно-публіцистичні програми;— художні програми;— освітні програми;— телевізійні ігри й розважальні програми;— телепрограми для молоді;— телепрограми для дітей і юнацтва;— реклама на телебаченні; [71, с. 24]Також телепрограми можливо розділити за видами художнього телебачення:— теледрама (і її різновиду: трансляція театрального спектаклю, адаптація, телеспектакль);— драматичний телефільм;— багатосерійний телефільм;— кінофільм на телеекрані;— музика на телеекрані; [71, с. 25]У свою чергу структура дитячого віщання поділяється на наступні види телепрограм:1. Анімація (мультфільми й мультсеріали)Аніме (від япон. [аніме], від англ. [animation] - анімація) -- японська мультиплікація, яка представляє собою величезний сегмент дитячого віщання на українському телебаченні й займає більше годин телевізійного ефіру. Першим і фундаментальним достоїнством аніме є небачений діапазон тем і піджанрів цього мистецтва. Головна відмінність від мультиплікації інших країн полягає в тому, що аніме, в основному, робиться з розрахунку на підліткову та дорослу аудиторії. Стиль анімації характеризується насиченістю кольорів і деталей графіки. Аніме часто відрізняється характерною манерою зображення персонажів. Сюжети анімації часто наповнені фантастичним або футуристичним змістом. Випускається у формі телевізійних серіалів, а також фільмів, що розповсюджуються на телебаченні .2. Мультиплікація або мультфільм — вид екранної продукції та один зі способів творчого створення фільмів. Традиційно мультиплікацією вважається «мальований фільм», кожний кадр якого фотографується окремо, причому розходження між малюнками при перегляді плівки складаються в природні рухи. Однак методи blue-box і комп’ютерного накладення зображень фактично теж є мультиплікацією. Дотепер існує і як жанр (в основному завдяки американському й радянському напрямкам мультиплікації), і як технічний спосіб при виготовленні добутків різних жанрів, особливо з рекламними цілями або рекреаційною функцією. Мультиплікація як форма мистецтва розвивалася екстенсивно з пошуком нових і несподіваних напрямків. Існують повнометражні мультфільми, побудовані за законами драматичної композиції й призначені в основному для кінопрокату, та телеперегляду. Формально мультфільм (навіть серіал) не є специфічно телевізійним добутком, однак своєрідна «інтимність», камерність сприйняття приводить до того, що основним місцем мультфільму стає домашній телеекран.Загалом на українських телеканалах транслюється багато іноземних мультфільмів, серед яких разом із високоякісними, містяться медіапродукти низькопробного зразка, що пропонують дитячій аудиторії демонстрацію бійок, гонитви, сцен фізичного придушення, знищення противників, відкритого насильства, хоча й для досягнення благих цілей. Подібні мультфільми, або анімації несуть у дитячу аудиторію невиправдано високу дозу жорстокості й агресивності. Мультфільми на кшталт «Сімпсонів» або «Футурами» -не призначені для малої глядацької аудиторії, але будь-які анімаційні фільми, що транслюють на телебаченні обов’язково привертають підвищену увагу дітей молодшого віку, та й частенько підносяться телеканалами як дитячі мультсеріали. Альтернативу американським мультфільмам представляють старі добрі радянські мультики — прекрасні, повчальні, але зняті, на жаль 20−30 років назад, що не можуть конкурувати з якісними мультимедійними стандартами сучасної анімації, тому будуть на жаль менш зрозумілі й цікаві новому поколінню дітей .3. Дитячі передачі. Спеціальні дитячі передачі становлять незначний обсяг у дитячому віщанні українських телеканалів, і створюються як правило на держаних та обласних ТРК. На ведучих комерційних телеканалах значно знижений обсяг дитячих програм власного виробництва, а на деяких подібного телепродукту й зовсім немає. У число дитячих у звітах телекомпаній попадають передачі, тематика й границі аудиторії яких розмиті. Немає спеціальних програм для маленьких (до 3 років), для молодших підлітків (9−11 років), для юнацтва. Спостерігаються спроби заміни спеціальних дитячих телепередач, на мультфільми, дитячі фільми та серіали. До того ж деякі телеканали відмовляються транслювати дитячі програми в прайм-таймі, ставлячи їх показ на 4−6 ранку.5. Дитячі телесеріали. Телесеріали для дітей займають ще менше часу в ефірі, ніж дитячі передачі. На будь-якому, узятому навмання телеканалі, щодня виходить кілька телесеріалів для дорослих — як вітчизняних, так і закордонних (причому останні роки частка вітчизняних стрічок у серіальном кінопоказі росте). На жаль, це не ставиться до серіалів для дітей. У тім скромному наборі дитячих серіалів, що сьогодні існує на телебаченні, вітчизняних стрічок практично немає.6. Фільми для дітей. Художні фільми для дітей представленні у телепросторі, як найчисленна категорія телепрограм дитячого віщання. Їхня присутність у телевізійному ефірі звичайно не перевищує десяти годин на місяць. Виключення становлять періоди шкільних канікул, коли загальна тривалість показу дитячого кіно зростає до 30 годин. Варто зазначити, що у передачах вітчизняного телебачення для дітей виразно виявляється «американський акцент» і третину всього об'єму дитячого мовлення складають так звані родинні комедії американського виробництва (які за жанром не можливо прирахувати до дитячих стрічок). Отже телевізійна політика кінопрокату орієнтує ціннісні подання сучасного підлітка особливим образом: жанрово-тематична специфіка художніх фільмів зорієнтована на «американізацію» підліткової субкультури. Більше того, частина фільмів, трансльованих по українському телебаченню, є серіалами (в основному американськими й південноамериканськими), що припускає не просто регулярне проведення глядачами великої кількості часу перед екранами в певні години, але й ідентифікацію з персонажами, які істотно впливають на світосприйняття підлітка .1.3 Принципи функціонування сучасного дитячого контентуПрактично все наше телебачення функціонує як комерційне, існуючи за рахунок реклами, а це значить, що всі канали орієнтуються на масову аудиторію й формують свій ефір, опираючись на рейтингові показники, що говорять про ступінь попиту глядачів на програми певних жанрів. Відомо, що найактивнішою та численною глядацькою аудиторією завжди були діти й підлітки. Вони починають дивитися телевізор у віці приблизно від двох років. Існує багато білих плям у висвітленні дитячої тематики в засобах масової інформації. Вітчизняний телеефір не адаптований до дитячих інтересів. І тому питання збільшення програм для дітей у вітчизняному ефірі багато в чому залежить від зацікавленості рекламодавців, адже українське законодавство забороняє переривати дитячі передачі рекламними роликами. У пункті 4 статті 13 Закону України «Про рекламу» зазначено: «Забороняється переривати з метою розміщення реклами трансляції програм для дітей» . Тому для дитячих телепередач дуже складно знайти спонсорів, і сьогодні вони все ще залишаються малобюджетними.Відомо, що за останнє десятиріччя зросла кількість масових, загальнодоступних телеканалів. Сьогодні середня міська родина в Україні має можливість дивитися вісім українських каналів. На вітчизняному телеекрані з’явилися нові жанри телепередач і типи телевізійних видовищ. Але найбільша частка ефіру сьогодні спрямована на загальній кінопоказ стрічок. У цьому контексті під кінопоказом розуміється частина телеефіру, що містить у собі художні кінофільми, а також телевізійні фільми й серіали. Подібного обсягу кіно на загальнодоступних телеканалах в західних країнах світу немає. Можна сказати, що щоденна телепрограма сучасного українського глядача майже наполовину складається з кінопродукції (кінофільмів і телесеріалів), анімації й документальних фільмів. Доповненням до цього контенту постають розважальні програми, що містять ігри, шоу, гумористичні, музичні й деякі інші види програм.Приблизно нарівно представлені новини й традиційна тележурналістика (суспільно-політичні, інформаційно — аналітичні програми). Що стосується дитячих телепрограм, то на українських каналах фігурує не значний обсяг дитячого віщання, і становить лише 5% від загального обсягу телевізійного віщання. Як зазначено у статті 12 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»: «Основними завданнями телерадіоорганізацій є створення та розповсюдження економічних, публіцистичних культурно-освітніх, художніх, навчальних, розважальних, спортивних програм, а також програм для дітей та юнацтва» . Відповідно до умов ліцензії, телеканали зобов’язані включати в сітку своїх програм дитячі телепередачі, загальний час трансляції яких не повинне перевищувати двох годин. Однак українські канали віщають дитячі телепрограми в середньому 1 годину на день.Ще на початку 70-х років метр вітчизняної телевізійної соціології професор Б.М. Фірсов писав: «По європейських поняттях дитина — телеман дивиться передачі понад 2,5 годин щодня, а по американських поданнях — навіть понад 3,5 годин на день, тобто до 30 годин на тиждень!» [34, с. 149].Уже нинішній дослідник С. Кара-Мурза відзначає, що діти США проводять у телевізора в середньому 21 годину 38 мінут у тиждень. Це становить більше трьох годин у день [26, с. 367].У результаті дослідження проведеного агентством Kidnapping, метою якого було з’ясування особливостей перегляду телевізійних каналів маленькими телеглядачами, стало відомо що юні українці проводять біля екранів телевізора в середньому від одного до чотирьох годин щодня. А в період шкільних канікул час перегляду телепередач збільшується мінімум у два рази (до 27 годин на тиждень, або 3,85 годин на день). Під час літніх канікул ці показники становлять 17 годин на тиждень і 2,5 години на день .Найбільшим успіхом у дитячої аудиторії користуються серіали, мультиплікаційні й художні фільми. Також досить популярними є західний телевізійний продукт. Дослідження добового циклу телетрансляцій показує, що більше половини кінострічок, орієнтованих на молодших школярів, транслюються в ранковому ефірі, менша частина показується вдень. Більша частина дитячих фільмів показується також у вихідні дні. А у вечірній прайм-тайм, фільми що призначені молодшим школярам на українських телеканалах майже не транслюються (для дошкільників увечері таких фільмів взагалі немає). Таким чином, дошкільники й молодші школярі після шести годин вечора просто «змушені» дивитися «дорослі» фільми. Тому до 18 років молода людина встигає подивитися 200 тисяч актів насильства та еротичних сцен [21, с. 78].Однак присутність дитячих телепрограм у сітці віщання, не завжди виступає прямим показником доступності цього контенту для юних глядачів. Канали транслюють дитячій телепродукт, як правило у дуже незручний час для телеперегляду, та залишають ефір прайм-тайму для показу телепродукції, що орієнтована на дорослого споживача медіа продукту. Тому в установлений ефіром інтервал часу, що відведений для дитячого телемовлення, біля екранів телевізорів, збирається не значна глядацька аудиторія.Показать\nПохожие работыНазваниеТипТок-шоу как книга жизниДипломнаяЛитературно-библиографическая информация в СМИДипломнаяПриоритетные жанры региональной периодической печати: тенденции и перспективыДипломнаяИллюстрированные издания 19 - нач 20ввДипломнаяИздательские технологии в библиотечной практикеДипломнаяВзаимодействие контента и жанра в спортивном медиадискурсе (на материалах отечественных газет второй половины XX – начала XXI вв.)ДипломнаяМетоды журналистского творчества репортераДипломнаяАнализ специфики редакторской подготовки энциклопедий для детей младшего школьного возрастаДипломнаяЖанровое разнообразие публицистики А.И. Солженицына 1970-1980-х ггДипломнаяОбраз России в британских СМИДипломная


Як назвати мопса: 10 порад, як вибрати ім’я (прізвисько) для собаки породи мопс\nВибираємо кличку для мопса\nСобаки породи мопс давно завоювали любов любителів тварин на всіх континентах. Їх відмітні риси – милий і забавний зовнішній вигляд, злагідний характер (вони ладнають і з малюками, і з дорослими членами сім’ї, і з тваринами), а також помірна грайливість.\nНемає нічого дивного, що саме мопсів набувають сучасні собачники. По-перше, догляд за цими тваринами нескладний, по-друге, їм не потрібні виснажливі і довгі вигули, по-третє, мопсів можна містити в невеликих міських квартирах. Але в нашій сьогоднішній статті ми будемо обговорювати не гідності цієї породи, а вибирати відповідні імена для цих зворушливих маляток з великими сумними очима.\nВибір клички для мопса\nЗдавалося б, чи варто морочитися з вибором імені для домашнього вихованця? Безумовно! Кроха мопс гідний отримати саме незвичайне і запам’ятовується ім’я, а ми лише поміркуємо, яким воно може бути:\nБатьківщиною мопсів є Стародавній Китай, так чому б не звернути увагу на популярні в цій країні імена? Наприклад, будуть звучними і красивими такі клички для мопсів хлопчиків: Лей (грім), Тао (велика хвиля), Джанджі (гарний), Куан (весна), Лианг (яскравий), Баї (білий), Джиан (здоровий), Хей ( море), Цю (роздуми про світ), Вейж (великий мудрець). Для дівчаток підійдуть такі імена: Джіао (прекрасна), Лан (орхідея), Ксія (рожеві хмари), Лікіу (красива осінь), Мейфен (сливовий аромат), Ніу (дівчинка), Пейжі (захоплення веселкою), Сонг (сосна), Роу (ніжна), Янлін (пекінський ліс);\nКитайські імена красиві, але досить незвичайні. Можна назвати мопса дівчинку і хлопчика іноземним, але більш звичним для слуху ім’ям: Айріс, Бетті, Венді, Грейс, Джил, Карен, Меггі, Роуз (англійські жіночі імена); Енді, Боб, Чарлі, Девіс, Френк, Гаррі, Ларрі, Том (англійські чоловічі); Жюлі, Клоді, Валері, Делфін, салом, Леон, Сюзет, Феліче (французькі жіночі); Ален, Аморі, Блез, Готьє, Дідьє, Огюст, Робер, Тьєрі, Фаб’єн, Шарль (французькі чоловічі); Грація, Карла, Оттаві, Перла, Чіера, Симона, Амадео (італійські жіночі); Джакомо, Антоніо, Романо, Енріко, Мартіно, Джузеппе, Феліс, Орландо (італійські чоловічі). А чи можуть імена для мопсів хлопчиків і дівчаток бути росіянами? Безсумнівно, право вибору стоїть за власником, проте краще не робити ставку на популярні в нашій статті імена (Ганна, Марія, Олександр, Михайло та ін.), Щоб не потрапити в незручну ситуацію;\nГерої нашої статті – тварини невеликих габаритів, але люблячі добре поїсти. Так що назвати собаку породи мопс можна який-небудь їстівної кличкою. Наприклад, цуценятам хлопчикам можна дати такі імена: Бублик, Ананас, Ізюм, Кокос, Горішок, Сирок, Фундук, Шпинат, Шашлик, Горошок, Паштет, Лайм. А для дівчаток можна вибрати таку кличку: Айва, Оливка, Ягодка (Малинка, Калинка й т.п.), Ваніль, Манго, Іриска, Ківі, Сосиска, Рибка, Вівсянка. Господар може дати ім’я вихованцеві або вихованці в честь свого улюбленого готового блюда, ягоди, овоча або фрукта;\nЯк відомо, Стандартом породи допустимими забарвленнями мопсів вважаються чорний, сріблястий, палевий і абрикосовий. Кличку для тваринного можна пов’язати з кольором його шубки. Так, палевим і абрикосовим дівчаткам підійдуть імена: Зоря, Осінь, Фанта, Свічка, Соломка, Сонечко, Санні, Монетка, Веснянка, Іскра, Апельсинка, Охра, Золотко, Місяць, Яшма, Лисичка, Курага, Паприка. Хлопчиків того ж забарвлення можна назвати: Янтар, Ред, Вогник, Оранж, Еллоу, Лео, Медок (Медовик), Рижик, Шафран, Цитрус, Абрикос, Марс, Перчик. Сріблястим мопс хлопчикам підійдуть такі імена: Шедоу, Грей, Смокі, Стронцій, Попіл, Дим, Сірий, Туман, Хром, Сільвер, Вольфрам. Дівчаткам з сріблястою шерстю – Грея, Зайка, Мишка, Мауси, Серебрянка, Сталь, Хмарка, Димка. Ну а чорних мопсів чоловічої статі можна назвати так: Містик, Блек, Жучок, Онікс, Ворон, Мулат, Агат, Дракула, Антрацит, Графіт, Угольок, Космос. Дівчаткам того ж забарвлення будуть впору клички: Африка, Циганка, Черничка, Сажа, Смолка, Вакса, Вуду, Містика, магія, Знайти, Ніч, Спейсі;\nІм’я для мопса може бути смішним і прикольним, досить просто включити фантазію. Перерахуємо деякі приклади спочатку для хлопчиків: Дружбан, Бро, Мужик, Дядя, Стиляга, Ідол, Кумир, Козак, Тапок, Вождь, Двигун, Квадрат, Булька, Кабан, розумник, Хірург, Циклоп, Комарик, Мамонт, Муромець, Тушкан, Товариш , Пацан, Бац, Бубух, Казанова, Ферзь, Пупс (ик), стопаріку, Шкаліков, синочка, Казус, Кубик-Рубік. А ось варіанти і для дівчаток мопсів: Чарка, Чарка, Заноза, Леді, Мадам, Дочка, Лафа, Пруха, Малявка, Пупирка, Зюзя, Козюльки, Обжорка, Чече, Музика, Егоза, Уморка, Шкода, Фугу, Піранья, Попка, Чіка, Хрюшка, Дрібнота, Мурашка, Улибака, Мулька, Пігулка, Бирка, Лялька, Пупка. До речі, вельми смішно будуть звучати і такі клички, які за логікою варто давати тільки великим собакам з нордичним характером: Бос, Рембо, Нокаут, Лиходій, Зевс, Бурмило, Бугай, Молот, Кошмар, Гроза, Гюрза, Фурія, Яра, Люта, громила. Здається, що такі грізні імена не підходять для маляток мопсів, але на то і розрахунок;\nБуде непогано, якщо кличка для цуценя мопса буде з позитивним відтінком: Удача, Фортуна, Посмішка, Перемога, Забава, Везуха, Пруха, Благо, Хеппі, Щастя (для дівчаток) або Смайл, Позитив, Джекпот, Везунчик, Добряк, Супер, Щасливчик, Фарт (овий) (для хлопчиків);\nЯкщо хочеться, щоб ім’я для мопса було незвичайним, то власнику варто вибрати щось зі своєї професійної діяльності або звернути увагу на хобі чи захоплення. Так, наприклад, якщо господарем цуценя мопса є музикант, то красиво і незаяложений будуть звучати такі імена: Адажіо, Ліра, Нота, Рапсодія, Увертюра, Сопрано, Капела, Соло, Арфа, Шарманка (для дівчаток) і Ноктюрн, Обертон, Дискант , Квартет, куплет, Романс, Кларнет, Тенор, Віртуоз (для хлопчиків). А колекціонерові спиртних напоїв можна вибрати щось з цього: Мадера, Марсала, Текіла, Саке, Горілка, Метакса, Чача, кизлярку (для дівчаток) або Вермут, Абсент, Бренді, Джин, Кальвадос, Бурбон (для хлопчиків);\nКличка для мопса дівчинки або хлопчика може бути по-справжньому незвичайної. Псам можна дати ім’я на честь якого-небудь китайського міста: Пекін, Шанхай, Тайбей, Аньян, Лхаса, Сіань, Харбін, Чанде, Аксу, Яньцзи. А кличка для мопса дівчинки може бути дана, наприклад, в честь марки автомобіля, випущеного в КНР: Хафей, Чері, Джилі, Бріліанс, Бісу, Хайма, Ора, Поларсан, Зотье, Скайларк;\nНапевно, у кожного з нас є якщо і не кумир, то талановита людина, яка викликає повагу (Письменник чи поет, політик, музичний виконавець спортсмен і ін.). Назвати мопса хлопчика можна в чиюсь честь, наприклад, Піфагор або Ландау, Ді Капріо або Олдменом, Роналду або Мессі, Синатрой або Преслі. А імена для мопсів дівчаток можуть бути такими: Шанель, Монро, Піаф, Клеопатра, Нефертіті, Медічі, Крісті, Сафо, Вів’єн Лі, Гарбо, Бордо, Лорен;\nДуже красиво будуть звучати імена, дані на честь якого-небудь міфологічного персонажа. Для дівчаток мопсів, наприклад, підійдуть такі імена: агамед, Скилла, Тейя, Беслі, Венера, Деметра, Гера, Даная, Инанна, Кіана, Леда, Неріо. А ось ці підійдуть хлопчикам: Агні, Алкей, Геракл, Велес, маахес, Магни, Тенес, Офіон, Деймос, Ікар, Калхас.\nМи перерахували деякі варіанти імен для песиків породи мопс. Але вибір, як уже було згадано вище, варто тільки за власником собаки.\nЯк назвати мопса: 10 порад, як вибрати ім’я (прізвисько) для собаки породи мопс Ссылка на основную публикацию\nБараболі (південноафриканський): опис породи, фото собаки, характер, догляд\nПес, що з'явився на світ під палючим сонцем Африки, відрізняється міццю і ...\nГлисти у такси -6. Таблетки від глистів для собак\nДогляд за тваринами передбачає собою не лише щоденні прогулянки, своєчасне ...\nЧи потрібно одягати собак і навіщо. Всі ЗА і ПРОТИ\nНавіщо одягати собак Отже, давайте розберемо з якою метою використовується одяг ...\nПудель. Опис породи Пудель – характер, догляд, виховання, стандарт породи\nЗрозуміти, що пудель - унікальна собака, можна навіть глянувши на фото. А ...\nМініатюрні розміри чихуахуа накладають відбиток на її репродуктивний цикл. ...


Dare | Біографії | Core Metal Shop :: портал важкої музики\nГоловним партнером Даррена став гітарист Вінні Бернс, вже зарекомендував себе в "Morgan s Way" і "Jailbait". Ритм-секція ж не відрізнялася стабільністю, але до часу запису першого альбому вакансії басиста і ударника зайняли Берк Шеллі і Джеймс Росс.\nНа той момент колектив вже обзавівся контрактом від "A & M Records", а керувати сесіями фірма направила Майка Шиплі ("Def Leppard", "Mr. Mister") і Ларрі Клейна. "Out Of The Silence" був прихильно прийнятий європейськими меломанами, а в Швеції платівка тричі потрапляла в чарти. За виходом диска пішли тривалі гастролі, протягом яких "Dare" вдалося пограти з Джиммі Пейджем, Гері Муром і "Europe".\nНе обійшлося і без рішення кадрових проблем, причому вони знову стосувалися ритм-секції. Коли настала пора знову відправлятися в студію, в ролі бас-гітариста вже виступав Найджел Клаттербак, а за барабанами сидів Грег Морган. Цього разу продюсувати платівку взявся Кіт Олсен, який встиг попрацювати з такими рок-монстрами як Оззі Осборн, "Whitesnake" і "Scorpions". Оскільки за "Out Of The Silence" британська преса покритикувала групу через нестачу тяжкості, то музиканти врахували цей момент і зробили більш роковий альбом. Шанувальникам "Dare" робота сподобалася, проте фортуна не благоволила команді.\nНезабаром після виходу "Blood From Stone" фірма "A & M" розірвала контракт, і це послужило причиною закриття проекту. Бернс сколотив недовговічний бенд "Screamchild", потім відзначився в "Asia", а пізніше опинився в рядах "Ten". Даррен ж осів у Північному Уельсі, однак музику не закинув і потихеньку складав нові пісні.\nУ період "самітництва" він зійшовся з гітаристами Річардом Дьюс і Енді Муром, які й допомогли йому записати диск "Calm Before The Storm", що вийшов під маркою "Dare" в 1998 році на мюнхенському лейблі "MTM Records". Після цього Уортон якийсь час гастролював з відродженими "Thin Lizzy", однак свій основний проект не закинув і в 2001-му випустив з ним альбом "Belief". Тут Даррен повернувся до мелодійності "Out Of The Silence", але при цьому зробив сильний ухил у бік кельтської музики, в результаті чого на платівці зазвучали скрипки, флейти та ріжки. Група тепер вже не звертала уваги на нарікання з приводу нестачі тяжкості і продовжувала гнути свою лінію, що підтвердив альбом "Beneath The Shining Water".\nУ тому ж 2004-му колектив виступив на мюнхенському оупен-Ейре "Deep Impact", і на основі цього концерту був зроблений лайв "The Power Of Nature", доступний у форматах CD і DVD. У 2008-му альбоми "Belief" і "Beneath The Shining Water" були випущені "в одному флаконі" на американському ринку, а "Dare" тим часом підготували нову студійну роботу під назвою "Arc Of Dawn".


Заходи щодо зниження шуму на транспорті - Транспортна екологія - Навчальні матеріали онлайн\nЗаходи щодо зниження шуму на транспорті\nШумове забруднення в містах переважно спричинюється рухомим складом транспорту. На головних магістралях великих міст рівень шуму перевищує 90 дБА і має тенденцію до посилення щорічно на 0,5 дБА. Це є однією з найбільших небезпек для навколишнього середовища в районах великих транспортних магістралей.\nОсновними заходами, що допомагають зменшити рівень\nшуму автотранспорту є:\n– поліпшення конструкції доріг та їх трасування;\n– регулювання транспортних потоків;\n– застосування шумових екранів і бар'єрів;\n– перегляд загальних концепцій землекористування поблизу основних транспортних магістралей.\nОдним з найбільш очевидних способів зменшення шуму автомобільного транспорту, здавалося б, є зниження інтенсивності руху в результаті розподілу транспортного потоку. Проте його розподілення, наприклад, навпіл, в загальному випадку веде до зниження рівня транспортного шуму тільки на 3 дБА. Це пояснюється тим, що зменшення інтенсивності руху зазвичай пов'язане зі зростанням швидкості руху, тому очікуваного значного результату від зниження інтенсивності руху не досягається.\nНа зниження шуму автомобільного транспорту також направлено обмеження числа важких вантажних автомобілів у транспортному потоці. Це, зазвичай, приймає форму заборон на в'їзд вантажних автомобілів у певний район або на в'їзд до міста всіх автомобілів вище певної вантажопідйомності, а також обмежень в'їзду в певні моменти часу, зазвичай в нічні години, суботні та недільні дні.\nВантажні автомобілі, що відповідають європейським вимогам з рівня шуму, маркують відповідними літерами, що розташовані на табличці, яку кріплять на бампері або кабіні:\n– L – означає тягач з низьким рівнем шуму. Його наявність на автомобілі, наприклад, є обов'язковою при проїзді по території Австрії;\n– G – означає тягач з низьким рівнем шуму і потрібен, наприклад, при проїзді через зони Німеччини, що особливо охороняються;\n– U – "Umwelt" ("Природа"), в англійському тлумаченні "Green Lorry" ("Зелена вантажівка") – встановлюється на автомобілях, які відповідають вимогам токсичності Євро І та нормам шуму 78... 80 дБА.\n– S – "Supergrun" ("Суперзелений"), або в англійському варіанті "Green and Safe Lorry" ("Зелена і безпечна вантажівка"). Автомобіль з таким знаком повинен\nвідповідати нормам токсичності Євро II і нормам шуму 78...80 дБА.\nНа високошвидкісних дорогах зменшення середньої швидкості руху автомобіля в 2 рази може призвести до знижень еквівалентного рівня шуму на 5 . 6 дБА. Але на практиці важко досягти зниження швидкості автомобілів. Зменшення швидкості можна досягти шляхом:\n– влаштування технологічних підвищень на дорожньому покритті;\n– влаштування поперечних смуг на дорозі, які дають можливість водіям відчути швидкість автомобіля;\n– звуження дороги і викривлення траси дороги.\nПоліпшення акустичних показників автомобілів досягається за рахунок скорочення шуму від первинних джерел (двигун, системи впуску повітря і випуску відпрацьованих газів, агрегати трансмісії, шини та ін.) і пасивних елементів (кузов, його внутрішнє оздоблення, ходова частина, а також елементи з'єднання між кузовом і ходовою частиною), які передають акустичну і вібраційну енергію.\nЗменшення шуму двигуна досягається застосуванням в його конструкції нетрадиційних рішень, широким використанням у вузлах і деталях пластмаси, гуми, кераміки, алюмінію та інших композиційних матеріалів.\nЗменшення шуму в системі випуску відпрацьованих газів двигунів внутрішнього згорання забезпечують глушниками випуску з двома-трьома ступенями глушіння шуму. Вони містять попередній і основний глушник шуму. На легкових автомобілях встановлюють глушники-нейтралізатори відпрацьованих газів.\nДля зниження шуму від агрегатів трансмісії на вантажних автомобілях конструктори застосовують нові технологічні рішення щодо підвищення точності виготовлення зубчастих зачеплень, синхронізаторів, карданних з'єднань та інших елементів. Важливе значення в трансмісії, з точки зору генерації шуму, має марка мастила для її агрегатів. Щоб знизити рівень шуму від ходової частини автомобіля, застосовують гумові та пластмасові деталі в ресорах, амортизаторах, рульовому управлінні і інших вузлах ходової частини.\nВраховуючи те, що шум шин автомобіля вносить суттєвий\nвнесок у загальний рівень зовнішнього та внутрішнього шуму автотранспортних засобів, а на високих швидкостях руху стає домінуючим, постає питання про розробку нормативних документів, що регламентують рівні шуму шин, як елемента конструкції автомобіля.\nДля зниження аеродинамічного шуму, що створює зовнішня поверхня кузова автомобіля при контакті з набігаючими потоками повітря, потрібно проводити розробки нових форм кузовів автомобілів, на вантажних автомобілях застосовувати обтічники, на вантажних автопоїздах встановлювати тенти між тягачем і напівпричепом для створення закритого буферного простору.\nОстаннім часом розвивається новий напрямок боротьби з шумом – акустичний тюнінг. Це дообладнання внутрішнього простору салону автомобіля для захисту від шуму в салоні авто. При цьому встановлюються панелі шумоізоляції на двері, кришки капота і багажника, додатково закріплюються елементи оббивки салону, панелі приладів, сидіння та ін. Для цієї ж мети наносяться на елементи конструкції вібропоглинаючі та антикорозійні пасти.\nДля зниження автодорожнього шуму створюють дорожні покриття із звукопоглинальними властивостями. Наприклад, в таких країнах, як Голландія, Бельгія, Німеччина, Великобританія використовується дорожнє покриття, що удвічі знижує рівень шуму від автомобільних шин. Воно складається з суміші асфальту, кварцу, базальту та наноситься з утворенням мікроскопічних внутрішніх порожнеч. Створене таким чином пористе покриття має ефект поглинання звукових хвиль.\nОдним з найголовніших методів зменшення шуму рухомого складу залізничного транспорту є максимально можливе зменшення нерівності коліс і рейок. Для цього важливим є недопущення хвилеподібного зношування залізничного полотна, застосування дискових гальм для зменшення утворення нерівностей на бандажі коліс. Дослідження показують можливість зниження рівня шуму вантажних вагонів з допомогою дискових гальм до 5 дБА. Можливе також застосування деяких типів колодкових гальм, в яких чавунні колодки замінюються на гальмівні колодки з композитних матеріалів. Така заміна сприяє зменшенню шуму кочення, завдяки тому, що на поверхні колеса утворюється менше хвилястих нерівностей.\nЗменшення шуму залізниці домагаються також за рахунок збільшення демпфування коліс або рейок. Демпфування – це гасіння коливань у динамічній системі внаслідок розсіювання енергії за допомогою спеціальних пристроїв – демпферів. Досвід свідчить, що це дозволяє зменшувати скрегіт коліс при проході кривих ділянок колії. Однак при коченні коліс на прямолінійній ділянці, або криволінійній ділянці великого радіусу, це не призводить до значного зниження шуму.\nІнший метод зменшення шуму залізничних вагонів – влаштування акустичних екранів на кузові у вигляді фартухів, що прикривають ходову частину. Проте досвід показує, що ефект від цього є переважно незначний. Зниження шуму складає в середньому до 2 дБА. Складність влаштування фартухів полягає в тому, що зазвичай їх не можна зробити досить низькими для повного екранування шуму коліс через жорсткі обмеження встановленого габариту рухомого складу для запобігання зіткнень з різними колійними пристроями.\nЩе одне можливе рішенням зменшення шуму є влаштування лінійних акустичних екранів уздовж залізничного полотна. Проте встановлення таких екранів у безпосередній близькості до колії має недоліки. Зазвичай, акустичні екрани ефективні лише тоді, коли їх висота перевищує довжину звукової хвилі, що поширюється в напрямку екрану. За співвідношенням можливих висот та довжин звукової хвилі можна вважати, що екрани будуть ефективні лише в діапазоні верхніх частот спектру шуму взаємодії колеса і рейки і лише в тому випадку, коли кожна залізнична колія буде огороджена акустичними екранами з двох сторін.\nДля зменшення негативного впливу авіаційного шуму в деяких країнах обмежують експлуатацію аеропортів у певні години доби. Наприклад, в міжнародному аеропорту Женева (Швейцарія) за рахунок схвалення Федерального Управління цивільної авіації введено обмеження на злети і посадки в нічний час з 22-00 до 6-00 для всіх видів повітряного сполучення.\nВідомі також приклади часткових обмежень на злети і посадки в нічний час доби. При цьому дозволяються певні види операцій вночі, виходячи з типу або класу повітряного судна. Наприклад, у міжнародному аеропорту Палм Біч у Флориді\nзаборонені злети за розкладом повітряних суден, що створюють шум вище певного рівня у період з 22-00 до 7-00.\nВідома практика введення обмежень на загальну кількість операцій, виконуваних у певний період часу. Наприклад, в лондонському міжнародному аеропорту Хітроу дозволяється 3650 операцій повітряних суден в нічні години весь літній період, в той час як в аеропорту Гетвік в той же період часу дозволяється виконання лише 4300 операцій.\nОбмеження експлуатації повітряних суден у певні години доби вважається найбільш суворим видом боротьби з шумом в галузі. Ці обмеження можуть мати значні економічні наслідки для повітряного транспорту, особливо в тих випадках, коли повітряні перевезення пов'язані зі злетами і посадками в аеропортах, що знаходяться в різних часових поясах.\nОдним із способів зниження шуму авіатранспорту є застосування правила периметра. Цим правилом користуються для обмеження дальності польотів, здійснюваних при вильоті з даного аеропорту. Наприклад, в аеропорту Джона Вейна в Каліфорнії введено обмеження, згідно з якими там дозволені польоти з дальністю, яка не перевищує 500 миль.\nДальність польоту може впливати на рівень створюваного шуму різними шляхами. Вона може визначати пропускну спроможність аеропорту. В загальному випадку менше число операцій призводить до зменшення загального шуму. При обмеженні дальності польоту максимальна злітна маса повітряного судна менше, оскільки вона визначається в основному запасами потрібного палива. Менша злітна маса дозволяє зменшувати необхідну підйомну силу, що, в свою чергу, дозволяє зменшувати розміри контуру шуму, створюваного повітряним судном на земній поверхні. Типи повітряних суден, що необхідні для виконання польотів на меншу дальність, як правило, створюють менший рівень шуму ніж типи суден, що використовуються для великих дальностей польоту.\nГоловною причиною встановлення меж пропускної здатності є обмеження шуму повітряних суден, що впливає на ті зони аеропорту, в яких зосереджений обслуговуючий персонал і пасажири.\nАвіакомпаніям часто не дозволяється збільшувати обсяги перевезень, якщо на авіалініях не введені в експлуатацію менш шумні повітряні судна.\nДля захисту від шуму будівлі аеропорту та житлових будинків, розташованих поблизу нього, використовують посилену звукоізоляцію. Сюди входить ізоляція зовнішніх стін, вікон, дверей та системи перекриттів, що дозволяє істотно поліпшити звукоізоляцію зовнішньої оболонки конструкції.\nНе дивлячись на те, що звукоізоляція вважається важливим і ефективним методом зменшення негативного впливу шуму на людину, пріоритет на сьогодні віддається архітектурно- планувальним заходам з тим, щоб житлові будинки розташовувалися якомога далі від джерел виникнення шуму.\nАрхітектурно-планувальні заходи є обов'язковим компонентом у комплексному підході щодо мінімізації дії шуму транспортних засобів. Архітектурно-планувальні заходи проводяться виконавчими владами міст і регіонів з урахуванням містобудівних та транспортно-планувальних чинників. До містобудівних факторів належать поверховість і композиція житлової забудови, рельєф місцевості, озеленення, ширина вулиці в лініях забудови. Транспортно-планувальними факторами є ширина проїзної частини, ширина тротуару, газонів, розділових смуг, інженерні споруди по захисту навколишнього середовища тощо.\nКомплексному розв'язанню проблеми захисту від шуму сприяє складання карт шумового забруднення міст, на які наносять стаціонарні і пересувні джерела шуму. Такі карти можуть ставати основою для розробки містобудівних заходів захисту житлової забудови від шуму.


Твір на тему: “Порівняльна характеристика Графині Анастазі де Ресто і Фані Мальво” за повістю Бальзака “Гобсек” | Твори на задані теми\nHome ⇒ 📕Твори на задані теми ⇒ Твір на тему: “Порівняльна характеристика Графині Анастазі де Ресто і Фані Мальво” за повістю Бальзака “Гобсек”\nТвір на тему: “Порівняльна характеристика Графині Анастазі де Ресто і Фані Мальво” за повістю Бальзака “Гобсек”\nЖорстокість Гобсека можна розглядувати під різними кутами зору. Наприклад, у нього були дві боржниці. Одна з них – бідна дівчина, швачка Фанні Мальво. Інша – графиня Анастазі де Ресто. Та якщо графиня витрачає дві тисячі франків на рік тільки на прання своєї білизни і як би хотіла, легко могла\nзнайти гроші, щоб викупити вексель, то у бідної швачки зовсім інше положення. Вексель Фанні був майже безнадійним, але саме він і був оплачений. Завдяки тому, що лихвар забажав зустрітися с Фанні особисто, а потім розповів про неї Дервілю, юнак і дівчина знайшли своє кохання і з часом одружилися. Щодо жорстокого відношення лихваря до графині де Ресто, то воно було зумовлене його бажанням розірвати стосунки графині з її коханцем, бо вона все більше заплутувалась у цих брудних взаєминах. Щодо цих двох жінок, то про них можна сказати не дуже багато. Графиня Анастазі де Ресто походить з багатої родини, вона легковажна і безрозсудно піддається пристрасті. Ця жінка – раба своїх почуттів, вона жорстока та злопам’ятна. Графиня де Ресто так і не здобула свого щастя, а лише усе життя спокутувала свій гріх, врешті решт залишивши своєму синові лише погану славу та дурне ім’я.\nПопередній Попередній запис: Переказ повести Отроцтво Толстого Л. Н\nНаступний Наступний запис: Моя мандрівка давньогрецькими міфами