Діяльність УВО-ОУН в оцінці сучасників | історія мого краю | конкурс 2016 року\nДіяльність УВО-ОУН в оцінці сучасників\nСтефанюк Людмила, 20 р.,ЛНУ ім. Івана Франка, м Львів.\nЗ політичних причин все, що пов’язане з УВО та ОУН довгий час замовчувалось. Якщо десь і згадуються ці структури, то цієї інформації надто мало, щоб дати їм певну характеристику. У працях радянських істориків, наприклад Юрія Римаренка, присутній суцільний суб’єктивізм та пропагандистський характер, який мав на меті спотворити загальну думку про «буржуазний націоналізм».\nУ ХХ столітті ґрунтовний опис та оцінку вище згаданим структурам давали хіба що українська еміграція або закордонні науковці. Щодо української діаспори, значну увагу заслуговує “Нарис історії Організації Українських Націоналістів” Петра Мірчука, виданий у Мюнхені у 1968 р., де досліджено історію ОУН міжвоєнного періоду, проте зустрічається пропагандизм. Такі ж риси можна простежити і в працях Зиновія Книша та Володимира Косика, які багаті на факти, однак не позбавлені певної суб’єктивності через безпосередній зв’язок з цими структурами. Вони дають змогу проаналізувати становлення ОУН та вплив зовнішніх факторів на їх методи боротьби.\nПитання УВО-ОУН не могло не зацікавити польських дослідників. Науковці З. Урбанський та А. Страпінський досліджували методи боротьби через призму міністерства внутрішніх справ Польщі, тому їхні праці місять архівні та кримінальні документи. Цікавою є праця Р. Висоцького “Організація українських націоналістів у Польщі в роках 1929-1939” (Люблін, 2003), яка, щоправда, зазнає низки критики, адже робить акцент на розбудові самої організації.\nЗі здобуттям незалежності вивчення практичної діяльності УВО-ОУН дещо пожвавилось, однак не позбавилось рис узагальнення та охоплює переважно терени Західної України. Пальмову гілку у вивченні воєнно-політичної діяльності отримує Анатолій Кентій, який у своїх працях «Українська військова організація (УВО) в 1920-1928 роках: Короткий нарис» та «Нариси з історії Організації українських націоналістів (1929-1941)» (обидва 1998 р.) висвітлив досі невідомі архівні документи ОУН та зумів обґрунтувати терористичну діяльність як один з основних кроків до здобуття України незалежності. Вагомою є стаття Ю. Киричука "Терор і тероризм у Західній Україні", де акцент робиться на тому, що методи боротьбі, які використовували на той час організації, були відповіддю на польський терор. Цікаві монографії М. Кугутяка, І. О. Кучерука, О. Стасюк, В. Ожубка, М. Рожика, В. В’ятровича, Д. Вєдєнєєва, Б. Галайка. В основу своїх монографій та статей ставили військово-політичну діяльність окремих діячів. Ці історики та М. Посівнич, Ю. Юрик, Ф. Гольчевський, О. Зайцев, А. Заставний та В. Ягніщак досліджували терористичну та військово-дослідницьку діяльність ОУН в Україна та у світі.\nОтже, аналіз літератури показує, що є чимало праць, де в основному подано ідеологічні засади. Питання методів боротьби УВО-ОУН не знайшли істотного дослідження в історіографії, усі матеріали є досить розпорошеними і часто стосується конкретної, вузької сфери.\nДля дослідження були використані переважно матеріали, представлені в українській та іноземній пресі. Зокрема, важливі події висвітлювались на сторінках газети «Діло», яка висвітлює стосунки націоналістичних організацій з Німеччиною та ставлення Андрея Шептицького до УВО-ОУН. Варто також згадати, що цінними є газети, які видавались у США як більшовиками, так і українцями, адже вони дають змогу дізнатися нам про те, як різні політичні сили ставились до терористичних актів, скоєних українськими бойовиками. Не менш цікавими є ЗМІ Німеччини: наприклад, газета «Germania» висвітлює своє ставлення до українських подій.\nОкрім преси, важливим джерелом є «Варшавський акт обвинувачення Степана Бандери та товаришів», який упорядкував М. Посівнич, з якого ми дізнаємось про деякі тонкощі судового процесу.\nЩодо літератури, то я вирішила скористатися працями відомих і «перевірених» істориків – уже згаданий Микола Посівнич, Анатолій Кентій, Любомир Крупа – та молодих дослідників, серед яких особливо виділяється Петро Шендюх та Дарованець Олександр.\nВелику частину інформації я черпала з книг прибічників націоналізму З. Книша та В. Мартинця.\nУ своїй праці я не раз використовувала електронні ресурси і особливо журналістські розслідування. На мою думку, такого роду напрацювання дають змогу зрозуміти бачення сучасників щодо нашої історії.\nПричини і підґрунтя терористичних методів боротьби УВО-ОУН.\nПеред тим як розглянути ставлення тогочасного суспільства до дій організацій, необхідно визначити, чому саме шлях тероризму було обрано як засіб боротьби, та чи можна було б уникнути настільки радикальних методів? Перш за все, варто зауважити, що однією з причин створення УВО та ОУН була польська політика гніту. Як відомо, на момент зародження УВО питання Західної України стояло невизначено в контексті геополітики Європи. Однак перемога поляків у війні 1918-1919 рр. дала чітко зрозуміти, що наші землі переходять під владу Польщі, яка одразу вирішила взятися за полонізацію і до останнього викорінити все українське. Проте ідея відродження української державності навіть з ліквідацією УНР не була повністю знищена, навпаки, вона відродилась у більш новій формації – Українській військовій організації, яка перейняла естафету попередніх політико-військових сил в іншій хронологічній рамці, проте в тих же масштабах. На початковому етапі це була не стільки політична організація, як духовна рушійна сила, яка прагнули відродити в суспільстві ідею соборності. Однак з остаточним включенням Східної Галичини до Польщі за рішенням Антанти у 1924 р. тиск західного сусіда посилюється, тому організація збільшує масштаби та методи впливу.\nВиникнення Організації українських націоналістів теж напряму залежить від бажання нескорених українців мати власну державу. Вона виникає після часткового вторгнення УВО в легальне політичне і суспільне життя, коли більш активна, проте недосвідчена, молодь прагне радикальними методами відстоювати незалежність. Тобто знову ми можемо спостерігати своєрідну естафету, коли мета побудувати власну державу є безперервним процесом протягом всього існування нашого народу.\nОднак нерозкритим залишається питання, через яке сусідні народи досі компрометують існування УВО та ОУН. Як зазначалось раніше, ці організації виникли в умовах, коли все українське було під забороною. На початковому етапі їх очільники прагнули будь-які питання вирішувати на дипломатичному рівні, навіть не стільки з території України, як безпосередньо за її межами. Але це не давало ніяких результатів, а навпаки, мало зворотній ефект. Варто також зауважити, що сама ідеологія цих організацій базувалась на засадах націоналізму. На той час його трактування Михайлом Міхновським та Дмитром Донцовим набуло широкого розголосу. Не можна говорити про те, що організаціями однозначно підтримувались усі думки теоретиків, однак програмні документи засвідчують, що опорним пунктом був саме той націоналізм, який проголошував Дмитро Донцов. Це вже пізніше, відбулись певні непорозуміння стосовно його ідей, а поки, на початок 20-х рр. тези, які він висловлював набули значної популярності серед молоді, яка готова була більш радикально боротися за Українську державу.\nЙого співпрацю з УВО помітно уже на початку створення: у 1922 р. з її ініціативи Донцов на посаді редактора очолює "Літературно-науковий вісник", а наступного року стає одним з творців Української партії національної роботи (УПНР) з пресовим органом "Заграва", який міг стати "рупором ідей УВО".\nДонців переконував, що спасіння української нації, яка стоїть на межі загибелі, може бути лише у націоналізмі.\nНа хвилі таких ідей УВО від більш ліберальних методів переходить до дещо радикальних дій. Яскравим доказом цього може слугувати брошура «У. В. О», яку організація спеціально видала у світ для роз’яснення ідей, плану дій та кінцевої мети УВО. Її нелегальність пояснювалась змістом, а авторами, очевидно, були Є. Коновалець та В. Мартинець: «Заpаз, коли воpог з такою нетеpпимістю ставиться до укpаїнства, а існуючі політичні паpтії і пpедставництва не займають чіткої позиції у пpотистоянні йому, йдучи на угодовство і навіть співpобітництво з ворожими pежимами, потpібна політична сила, яка б підняла і повела наpод на pадикальну, безкомпpомісну, безоглядну війну із займанцем. Hа той тотальний терор пpоти нього український наpод повинен відповісти антитеpоpом. УВО, як авангаpд цієї боpотьби, повинна постійними акціями саботажу, нескоpеності, акціями каpальними давати зpозуміти і воpогові, і власному наpодові, що укpаїнці не занепали духом, що чужа влада є неміцна, що кожен, хто чинитиме злочин пpотиHації, чи допомагатиме чужинцеві в цьому, буде покаpаний, буде виставлений на суд Hації і знищений. Все це повинно максимально активізувати наpод, постійно тpимати його в почутті настороженості пpоти окупанта, pозбудити, вpешті pешт, той, пpиспаний століттями неволі, дух гоpдості і войовничості в ньому. Жеpтви, які будуть неминучими тут, лише посилять, освятять боpотьбу».\nНаступні роки діяльності УВО показали, що такий варіант розвитку подій був абсолютно правильний, а головне – його підтримував народ, і як наслідок, це робило організацію найавторитетнішою на той час в очах українців.\nІснує ще один вагомий чинник, який призвів до того, що в уяві багатьох людей і УВО, і ОУН постають як терористичні організації. Варто зазначити, що у місячниках обох організацій не раз з’являлось власне бачення слова «тероризм», яке полягало в утвердженні правди та справедливості шляхом застосування сили та насильства. Іншими словами, зважаючи на нелегальний статус, обидві організації змушені були в буквальному значенні виборювати існування держави й своє власне.\nЯкщо підводити підсумки, то кінцевою метою існування УВО та ОУН мало бути створення власної незалежної та самостійної держави. Хоч спочатку це планувалось реалізовувати в якості пропагандистської діяльності, проте відходження в бік збройної боротьби був закономірним явищем, зважаючи на програмні завдання та склад учасників організацій. Тогочасні легальні об’єднання Галичини – численні партії, серед яких найвпливовіша УНДО, чи та ж сама «Просвіта», які закликали до мирних переговорів з ворогом, не виправдовували сподівань очільників націоналістичного руху та самого народу, який щораз більше прагнув до радикальних дій.\nЯк зазначалось вище, цивілізований діалог з Польщею був неможливий, оскільки визнання такої держави, як Україна, не входило в її плани, та й легальні методи боротьби на той час асоціювались з провалом УНР протистояти ворогові та об’єднати населення. Тобто в УВО, а пізніше й ОУН, з’являються об’єктивні причини застосування нового методу боротьби.\nЗвісно, що не останнє значення у виборі тероризму відіграла роль окремої особистості, або точніше групи осіб. Адже бути очільником чи просто членом нелегальної організації коштувало власного життя. Тому цей фактор також варто враховувати як один з найважливіших.\nОднак, на мою думку, тероризм постав як закономірне явище, яке рано чи пізно мало використовуватись українською силою, особливо тоді, коли всі ліберальні методи були вичерпані і не мали ніякого впливу. "Організація українських націоналістів провадила той метод боротьби, який міг змінити хід історії" – висловив свою думку Я. Стецько щодо діяльності ОУН. Щоправда тероризм в ім’я ідеї – річ суперечлива. Більшість людей або занадто ідеалізує УВО та ОУН, або навпаки, засуджує. Однак варто розуміти, що українські терористи насильницькими актами звільнялися «не Від чого, а Для чого», що було закладено ще в «Націоналізмі» Д. Донцова.\nМіжнародне партнерство УВО та ОУН\nОскільки УВО, пізніше також і ОУН, мали намір заявити про себе як про серйозну політичну і військову організацію, потрібно надати велике значення її співпраці на міжнароднійарені та врахувати нюанси партнерства обох організацій з іншими державами. Таким чином стане зрозуміло, як ставився світ до українського націоналізму і його проявів, чи мав він підтримку, або ж навпаки, зазнавав нещадної критики і поставав лише як тимчасовий прояв шовінізму.\nНагадаю, що у 20-30-х рр. ХХ ст. не існувало такої держави як Україна. В той час наші території були пошматовані двома титанами: Західна Україна перебувала під владою Польщі, інша частина – під окупацією Радянського Союзу. В таких умовах УВО та ОУН, окрім внутрішньої підтримки, змушені були шукати опору і ззовні, що уособлювали собою країни, які мали власний інтерес у протистоянні Польщі та її східного сусіда.\nУ наукових колах досі не припиняються дискусії стосовно партнерства організацій з європейськими державами. Однак я спробую подивитися на ситуацію з точки зору її сучасників.\nНапевно, номер один у співпраці з підпільними націоналістичними організаціями України посідає Литва, яка з’явилась на карті світу у 1918 р. внаслідок повстань і революції. Її взаємодія з організаціями була зумовлена наявністю спільного ворога – Польщі, до якої у 1920 р. нелегітимно, на думку Литви, увійшла Віленщина. Та й сама Річ Посполита постійно намагалась включити Литовську республіку у власну сферу впливу. Через це де-юре відбувалась війна між обома країнами майже до 1927 р., а дипломатична криза затягнулась ще на 10 років.\nЯк вважає дослідник взаємин Литви з УВО та ОУН О. Кучерук, ініціатором співпраці була литовська сторона, а саме міністр закордонних справ Литви у 1919-1920 рр. Й. Пуріцкас. Інтерес постійно змінювався: на початковому етапі, у 1920-их рр., литовська розвідка планувала задіяти УВО в підготовці литовсько-українсько-білоруського повстання на східних землях Польщі; після 1924 р, з усвідомленням безперспективності подібних ідей, литовська допомога українським націоналістам була переорієнтована на підтримку внутрішньої нестабільності в Польщі, а також на отримання від українців різних розвідувальних свідчень. УВО та ОУН натомість розглядали Литву як потенційного союзника у боротьбі з Польщею. На практиці це виявлялось у можливості випускати власні друковані видання в Литві, фінансовій підтримці з її боку та забезпеченні владою країни необхідних для українців документів (сам Євген Коновалець з 1929 р. став громадянином Литви).\nПро тісну співпрацю Литви з ОУН свідчить і той гучний факт, що в рамках розслідування у справі про вбивство міністра внутрішніх справ Польщі Броніслава Перацького в акт обвинувачення був включений цілий розділ «Підтримка литовського уряду», у якому розкривався характер співробітництва українських націоналістів із владою Литви. Остання, в свою чергу, заявляла, що ніяких контактів із націоналістами ніколи не мала. Однак, на мою думку, Польща висувала обвинувачення лише Литві, ігноруючи співпрацю націоналістів з іншими країнами Європи, з метою скомпрометувати її керівництво на міжнародній арені, таким чином, ще більше зменшуючи шанси Литви досягти вирішення питання про Вільнюс. Після цього зв’язки з ОУН знову були призупинені. Але, як і в першому випадку, так тривало недовго, і вже фіксується фінансова допомога з боку Литви та безпосередня участь її міністрів в організації похорону Є. Коновальця у 1938 в Роттердамі.\nДругим стратегічним партнером стала Німеччина. Звісно, що співпраця з Литвою була напрочуд корисною для обох організацій, однак вагомого впливу на тодішній політичній арені ця країна не мала. В той же час, більш потужна і амбіційна Німеччина також поділяла інтерес організацій щодо зміни карти світу, навіть не приховуючи при цьому свої територіальні претензії щодо Польщі.\nОсобисті зв’язки, які були налагоджені ще за часів Першої світової війни, та періодичне перебування очільників УВО та ОУН на просторах Веймарської республіки, включно з Євгеном Коновальцем, дало змогу зав’язати тісну співпрацю, основою якої мав бути вишкіл та підготовка українських військових кадрів. Не слід виключати і матеріальну підтримку, на яку дуже розраховували націоналісти (історик Ярослав Грицак наводить дані про борг Німеччини перед Українською державою). За таку допомогу Німеччина, в свою чергу, повинна була отримувати інформації стосовно Польщі з уст розвідників УВО.\nУже в 1922 р. Німеччина починає діяти: у Мюнхені було проведено перший вишкіл диверсійної роботи, який тривав три місяці, а з 1923 р. запрацювала ціла школа розвідки під керівництвом майора Фосса. Пізніше такі ж інституції виникли в Берліні та Ґданську. Варто окремо згадатий про те, що німці посприяли виходу в світ офіційного друкованого видання УВО «Сурма» у 1927 р., який відзначався своїми пропагандистськими ідеями.\nНаприкінці 20-х рр. ХХ ст. стосунки між УВО та Німеччиною зводяться на нейтральний рівень.\nМожна спостерігати процес, коли співпраця з Німеччиною як така вичерпала себе і після смерті Коновальця настав період нейтральності.\nЗ Радянським Союзом\nЩодо співпраці націоналістів з Радянським Союзом, то в наукових колах розпочалась справжня баталія з приводу цього питання. Швидше за все, дискусія набуває негативних рис у зв’язку з сучасними подіями, оскільки шаблон патріотизму автоматично відкидає будь-які історичні факти щодо співпраці зі східним сусідом. Як було насправді, і досі залишається загадкою. Історик Олександр Зайцев стверджує, що більшість документів радянських спецслужб є недоступними для досліджень, тому інформацію ми можемо черпати тільки з опублікованих джерел.\nХоч західні території України на початку 20-х рр. ХХ ст. не були підконтрольовані більшовикам, проте незаперечним є той факт, що Радянський Союз спостерігав за виступами націоналістів у Польщі та їхньою співпрацею з Литвою і Німеччиною.\nНа початковому етапі створення, УВО політичними напрямками тяжіло до уряду ЗУНР, який у 1923 р. втратив міжнародний статус. Євген Петрушевич не відкидав можливості співпраці з більшовиками, адже його політика була спрямована, перш за все, проти Польщі. УСРС не була проти такої співпраці і була готовою допомогти у вирішенні цього питання, однак навзаєм хотіла взяти під свій контроль все те, що пропагувало соборність України, особливо УВО. Коновалець не поділяв цієї думки, та й сам радянська влада, пам’ятаючи його ще з часів революції, не бажала мати з ним справу. Це призвело до того, що деяких час він був відсторонений від своїх обов’язків головнокомандувача.\nНевизначеність щодо співпраці настільки загострилась, що всередині УВО була загроза розколу. Опозиція до Коновальця була виключена з УВО, і 1926 р. сформувалась в окрему організацію ЗУНРО, яка проте, не була настільки потужною і з часом занепала.\nХоч Коновалець заявляв, що інтервенція проти СРСР «віщує тільки братовбивчу війну», і не відкидав можливість здобуття незалежності на боці більшовиків, проте антиукраїнська політика в Наддніпрянській Україні, репресії, голодомор змусили вже ОУН не тільки категорично висловлюватись проти співпраці з Росією, але й переходити до акцій проти комуністів по всій Галичині.\nНа мою думку, у питанні з СРСР УВО-ОУН займало вичікувальну позицію, адже в Західній Україні проблемою номер один були, насамперед, поляки. Провідник мав власну неприязнь до східного сусіда, що він і прагнув донести до своїх соратників. Очевидно, йому не вистачило життя, адже інтуїція не підвела – 23 травня 1938 р. в Роттердамі Євгена Коновальця було вбито співробітниками НКВС.\nЩодо інших країн, то насамперед, слід розглянути сусідню з Україною державу – Чехословаччину, бо саме там в буквальному значенні народилася УВО. Табори інтернованих частин УГА, які перебували в той час на території країни та наявність великої кількості діаспори (особливо інтелігенції) зробило свою справу, і як наслідок, у 1920 р. у Празі було створено УВО. Як і держави, про які говорилось раніше, Чехословаччина намагалась матеріально підтримувати організацію, а її друковані видання рясніли шпальтами з подіями на Галичині. Однак хотілось б зробити акцент на тому, що саме в цій країні виникла Легія українських націоналістів (ЛУН), що стала стрижнем націоналістичного руху і однією з творців ОУН. Центром діяльності було місто Подєбради, філії також існували у Празі та Брно. Наявність такої організації свідчить про високу підтримку українців на території Чехословаччини, лояльність та співпрацю влади з українськими націоналістами.\nЦікавим також є ставлення Франції до націоналістичних організацій. Очевидно, в своїй політиці вона не дуже зважала на інтереси УВО та ОУН, доказом чого можна вважати проект «Східний пакт», який розглядався у 1934 р. як взаємодопомога між країнами Східної Європи з метою створення бар’єру агресії Гітлера.\nЯк бачимо, ставлення європейських країн стосовно УВО та ОУН було неоднозначним. В основному, можна спостерігати співпрацю на паритетних засадах: організації прагнули отримати політичну підтримку і максимально використати суперечності між державами з метою створення незалежної держави, але за це, зазвичай, були змушені надавати розвідувальну інформацію за вимогою союзників.\nСтавлення сучасників до УВО-ОУН.\nУкраїнська молодь, як основний ресурс націоналістичних організацій.\nЩоб зрозуміти, як ставилась молодь Галичини до створення УВО та ОУН, варто зауважити, що за своєю психологією, вона завжди є більш ініціативною і частіше піддається ідеологічному та військовому навчанню. На жаль, провал ЗУНР відбився негативними настроями у чималої кількості населення щодо ведення політики таким способом, ще й з Наддніпрянщини приходить нова течія – інтегральний націоналізм, який набирає небаченої сили і стає особливо популярним серед молоді. Євген Коновалець розумів, що покоління солдатів та командирів ЗУНР та УНР свою роль у творенні української держави уже відіграли, тому ресурси потрібно шукати серед молоді, яку вже від школи потрібно готувати як майбутніх командувачів націоналістичного руху. Та й сам головнокомандувач на момент створення організації мав 29 років, тому він розумів, що перетворення українського народу потрібно починати з наймолодшого покоління.\nНайяскравішим підтвердженням підтримки молоді націоналістичних рухів є масовий приплив бажаючих вступити до відродженого «Пласту». Лише на початку 20-х рр. ХХ ст. число вихованців організації сягало 8 тисяч, серед яких були Роман Шухевич, Степан Бандера та інші відомі прізвища, які дадуть нового бачення націоналізму.\nОтже, симпатія української молоді стосовно націоналістичних організацій простежується насамперед у великій кількості юних членів, які не боялися діяти радикально. Можна сказати, що Коновалець, зробивши ставку на молодих хлопців і дівчат, таким чином змінив русло націоналізму в Україні на більш радикальне. Терористичні акти, вбивства та «екси» здійснювались найчастіше 20-річними юнаками, що може свідчити про їхню жертовність заради незалежності України. Саме вони з другої половини 1920-х рр. почали переважати у низових кадрах УВО і визначили шлях усього існування ОУН.\nСтавлення польської влади\nПерш за все, слід підкреслити, що Польща прагнула включення Західної України до її складу, тому на підконтрольованих територіях постійно здійснювався утиск у культурній, релігійній, освітній, економічній та соціальних сферах. Верхівка Другої Речі Посполитої прагнула досягти своєї мети за допомогою трьох важелів: по-перше, потрібно було зробити українські землі залежними від Польщі в економічному плані; по-друге, почалась штучна асиміляції, адже українців прагнули підкорити в духовній сфері; і насамкінець, якщо добровільно-примусово не вдавалось зробити задумане завдяки першим двом пунктам, застосовувалась агресія у вигляді репресій.\nТакі жорсткі методи управління ще більше активізували націоналістичні сили. Вперше УВО гучно заявило про себе, коли здійснило замах у 1921 р. на Юзефа Пілсудського. Атентат виконав 24-річний Степан Федак 25 вересня, однак куля потрапила у воєводу Грабовського, не зачепивши маршала. Одразу після замаху, поліція почала арештовувати усіх, хто міг бути присутнім до цього, включаючи Федака.\nНа мою думку, такий гучний замах, став дуже вигідним польській владі, оскільки вони могли оперувати ним на міжнародній арені та морально і фізично тиснути на український народ, який поставав тепер як агресор. І вона намагається цим скористатися: одразу після події серед українських громад Львова відбувались показові арешти.\nСуд, який розпочався 18 листопада 1922 р. став класичним і для подальших гучних процесів над представниками УВО та ОУН. Феміда Польщі, як не дивно, поблажливо поставилась до обвинуваченого і присудила йому всього 6 років ув’язнення, хоча Федак вийшов за 2 роки у зв’язку з амністією.\nЩодо вбивства шкільного куратора Станіслава Собінського, який, на думку УВО, проводив у навчальних закладах політику асиміляції, то тут польське правосуддя було менш поблажливе: обвинувачення винесли невинним членам організації – Василю Атаманчуку та Іванові Вербицькому по 10 та 15 років ув’язнення відповідно.\n15 червня 1934 р. сталось найгучніше вбивство за участі ОУН у Другій Речі Посполитій. Жертвою став міністр внутрішніх справ Польщі Броніслав Пєрацький, якого застрелив в центрі Варшави Григорій Мацейко. Ми опустимо деталі самого вбивства, а більш конкретно зупинимось на тому, як польська влада вирішила такий зухвалий вчинок з боку націонілаістів. Через два дні після вбивства тодішній президент Польщі Ігнатій Мосціцький видав указ про створення "місць ізоляції для осіб, які можуть порушувати безпеку, спокій і громадський порядок". Так виник концентраційний табір Береза Картузька, де найчастіше відбували покарання націоналісти. Варто також згадати, що на Варшавському та Львівському процесах над «Степаном Бандерою та товаришами було обвинувачено 29 осіб. У підсумку обвинувачені були засуджені на 214 років в’язниці, 4 довічні ув’язнення, 3 смертні вироки (які теж за амністією були замінені довічними термінами), двоє були виправдані.\nПісля скандального вбивства, польська влада вирішила силою розв’язати «українське питання», а репресії проти націоналістів стали масовими. Кримінальне розслідування часто супроводжувалось поміщенням в уже згаданий концтабір Береза Картузька, звільнення з роботи, штрафи тощо.\nОтже, як бачимо, з початком діяльності УВО, польська влада не розглядала націоналістів як сильного супротивника, і на початкових судових засіданнях виявляла навіть певну лояльність. Тобто, в загальному, польська політика була малоефективною, що сприяло активізації УВО та ОУН. Згодом, після кількох зухвалих нападів та вбивств, Польща зрозуміла, що лише агресія зможе вплинути на ситуацію, і таким чином, починається спалах репресій та повна асиміляція. З людської точки зору, за вбивство будь-якої людини націоналісти мали б понести покарання, однак суб’єктивізм польського правосуддя, особливо у 30-і рр. ХХ ст. набув абсурдного характеру, і до лав засуджених часто потрапляли ні в чому невинні люди.\nПозиція церкви щодо дій УВО та ОУН\nУкраїнське суспільство завжди було релігійним, тому церква відігравала одну з найважливіших ролей в той час. Вище ми визначили, що націоналісти часто обирали жорстокий метод боротьби, вбивство іншої людини чи самого себе не стояло гостро, це було звичною справою. Тоді постає логічне запитання: як ставилась до цього церква, підтримувала, чи навпаки, засуджувала борців за незалежність?\nУ 20-30-і рр. ХХ ст. Греко-Католицька церква, помітно до інших інституцій, зазнавала утиску і асиміляції з боку західного сусіда. Однак, завдяки стійкості самого українського духівництва та підтримці Ватикану, польській владі не вдалось залучати вигідних для себе осіб, усунувши прихильників українського народу. За словами дослідника Любомира Крупи, міжвоєнний період поставив українське суспільство у скрутне становище, оскільки прагнення досягнути незалежність йшло від двох течій – легітимної, яку уособлювали українські партії та УГКЦ, та революційний, який підтримували УВО та ОУН.\nНа жаль, між церквою та націоналістами часто виникали суперечності, які ставили простих людей у скрутне становище. Насамперед, Андрей Шептицький, який у міжвоєнний період очолював греко-католицьку церкву, не погоджувався з методами боротьби, які обрали для себе УВО та ОУН. Він був переконаний, що здобути українську державу можна лише завдяки праці та дотриманню усіх християнських чеснот. Довгий час архієпископ навіть не давав ніяких коментарів щодо вбивств чи замахів, здійснених націоналістами.\nУ міжвоєнний період відносини між церквою та націоналістичними організаціями були дуже напружені і пройшли шлях від нейтралітету до відкритих дискусій. Зрозуміло, що УГКЦ не могла підтримувати тероризм як засіб звільнення українців з-під польського гніту, націоналісти ж не бачили інших шляхів. Однак, не зважаючи на це, обидві сторони розуміли, що тільки у взаємодії можна знайти світле майбутнє для України.


Три мобільні оператори розорять українців\nЗ переходом на нові тарифи популярні в Україні мобільні оператори в Україні стали заробляти більше. Тепер суд візьметься за трійку компаній, які вигадали хитру схему, як обдерти українців, як липку.\nПрактично всі оператори в Україні перейшли на новий тариф - тепер українці платять не за місяць, а за 28 днів, - пише "businessua.com".\nОлена Манич зазначила, що інтернет значно вплинув на заробітки, хоча при такому ж мінімальному відсотку вони повинні були скласти тільки 27-41 млн грн. "Зміна підходу до тарифікації також вплинуло на середній чек, але це не було основним фактором впливу", - заявляють в компанії Lifecell. Як результат, АМКУ розпочав розслідування потреби і обгрунтованості переходу на 28- денні тарифи.\nНагадаємо, найпопулярніший мобільний оператор ввів "невидимі" тарифи та здирає з рахунків українців останнє.\nЯк повідомляв портал Знай.ua, клієнтам мобільного оператора\nLifecell підклали свиню. Розрекламований швидкісний інтернет просто зник.\nТакож Знай.ua писав про те, що українцям пояснили, як діяти, якщо шахраї оформили на вас кредит.\nДивіться: Як змінити мобільного оператора та зберегти свій старий номер\nТеги: мобільний оператор мобільний звязок тарифи


» Візуальний контроль – фактор безпеки\nВізуальний контроль – фактор безпеки\nРозвиток програми безпеки на території східного та південного регіонів України обговорювався в Маріуполі на розширеній нараді керівного складу Національної поліції України, у якій взяли участь глава Нацполіції Сергій Князєв, перший заступник голови Нацполіції України В’ячеслав Аброськін, заступник командувача Нацгвардії України Микола Балан, голова Донецької облдержадміністрації Павло Жебрівський, керівники Головних управлінь Нацполіції в Донецькій, Луганській, Харківській, Запорізькій, Херсонській та Дніпропетровській областях.\nДо участі в нараді долучилися керівники населених пунктів шести областей. Як приклад успішної реалізації системи безпеки гостям представили єдиний аналітичний сервісний центр, основою якого стало використання інтелектуальної системи відеоспостереження.\n«Розумні» камери на сторожі громадського порядку\nЗвертаючись до учасників наради, Сергій Князєв підкреслив, що «розумні» камери дозволяють вирішити низку завдань, і, насамперед, вони зменшують поліцейський сегмент на вулицях там, де не передбачена наявність правоохоронця у формі, та збільшують ефективність протидії вуличним правопорушенням.\nНа важливості установки відеоспостереження акцентував увагу присутніх і Павло Жебрівський. «Ми повинні забезпечити порядок для того, щоб людям було безпечно й комфортно ходити по вулицях. Тому всю Донецьку область необхідно взяти під візуальний контроль», — зазначив голова ОДА.\nУчасники заходу детально знайомилися із прикладом ГУ Національної поліції в Донецькій області, де цей проект успішно працює. Заради безпеки громадян на базі поліції Донеччини створений єдиний аналітичний сервісний центр (UASC). У рамках проекту розроблений та введений у дію мобільний додаток «Поліція 102», за допомогою якого можна викликати правоохоронців натисненням однієї кнопки.\nВ активі – п’ять тисяч спрацювань\nПрисутнім на нараді посадовцям були продемонстровані можливості смарт-системи. За взірець був узятий прифронтовий Маріуполь, де встановлені 37 «розумних» камер. Система здійснює повний аналіз картинки, яку бачить відеокамера: виконує автоматичний пошук по номеру, моделі, кольору авто, розпізнавання особи людини, що може перебувати в розшуку. У програмне забезпечення закладені реагування на постріли та вибухи, переміщення людини в недозволеному місці та багато інших функцій. Також система здатна розрізняти залишений у зоні спостереження предмет.\n«На початку 2015 року рівень безпеки жителі міста озвучували як проблему №1, — зазначив Маріупольський міський голова Вадим Бойченко. — А вже цього літа рівень безпеки маріупольців у списку проблем займає десяту позицію. Спільна робота дала реальний результат».\n«Інтелектуальні відеокамери спрацювали вже п’ять тисяч разів, — зазначив начальник Головного управління Національної поліції в Донецькій області Микола Семенишин. – Завдяки цьому розкрито 50 тяжких злочинів, встановлено 111 державних номерних знаків украдених автомобілів».\nВодії стали більш дисциплінованими\nАктивно використовують «розумні» камери також для пошуку транспортних засобів, які зникли з місця ДТП або оголошені у внутрішній розшук на території області. Впродовж десяти місяців цього року в Маріуполі були зафіксовані 975 дорожньо-транспортних пригод, внаслідок 238 з них постраждали люди (для порівняння: за аналогічний період 2016 року трапилися 252 ДТП). На дорогах були травмовані 320 осіб, сім загинули (у 2016-му — 11).\nЯк поінформували у прес-службі Головного управління Нацполіції в Донецькій області, про побудову системи «безпечне місто» в Маріуполі чимало водіїв дізналися зі ЗМІ, тому, природно, стали їздити акуратніше.\nСергій Князєв розповів, що національна поліція прийняла рішення в ході реформування перейти на єдиний центр «102»: сигнал будуть отримувати в одному обласному кол-центрі, а потім направляти його найближчим нарядам.\nОкрім того, реформується поліція превенції. Її діяльність буде уніфікована під ідею роботи патрульної поліції, переглянуть і кількість дільничних інспекторів.\nУчасники наради також прийняли рішення утворити робочу групу з протидії незаконному обігу зброї, щоб налагодити відповідні комунікації та вибудувати ефективну мережу перекриття каналів витоку зброї.


Для обслуговування "Шовкового шляху" Україна потребує додаткових портів -новости Украины за последний час, Читайте новости на Своем Радио, новости шоу бизнеса, новости политики\nДля обслуговування "Шовкового шляху" Україна потребує додаткових портів\n"Ми хочемо запропонувати спорудження нового глибоководного порту в Херсонській області, який дозволив би саме об'єднати "Шовковий шлях" і вивести його туди, на Гданськ. На сьогодні у нас є така потреба і є така інфраструктурна можливість, це не так вже й дорого коштуватиме", - заявив голова Херсонської облдержадміністрації Андрій Гордєєв.\nУкраїна для реалізації проекту "Шовковий шлях" (сполученням Євросоюз-Україна-Грузія-Китай) потребує додаткових портів та потужностей для розвантаження. Про це поінформував президент Торгово-промислової палати України Геннадій Чижиков на IX міжнародному інвестиційному форумі "Таврійські горизонти: співпраця, інвестиції, економічний розвиток", що проходив на Херсонщині, повідомляє Укрінформ.\n"Іноземні компанії дивляться на Херсонщину через призму, насамперед того, що це дуже зручний логістичний центр. Особливо, якщо ми згадаємо "Шовковий шлях". Тому що це колосальний товаропотік від Китаю сюди. Нам не вистачає портів та розвантаження", -сказав Чижиков.\nВін закликав китайських та інших інвесторів розглянути це питання.\nРаніше повідомлялося, що Херсонщина хоче стати сполучною ланкою "Шовкового шляху" та водного коридору між Гданськом і Херсоном.


Говорят фанаты... | Неофициальный сайт украинского футбольного клуба Карпаты из города Львовы\n###Говорят фанаты... ###\nОстаннім часом слова «стюарди» і «Динамо» стало однозначно асоціюватися з проблемами, часом навіть досить серйозними. Хоча, чому тільки останнім часом?\nАдже ще рік тому, на зустрічі з керівництвом клубу, представники ультрас Динамо пропросили прибрати з їх секторів стюардів, оскільки дії стюардів постійно приводили до зіткнень і бійок на секторах і біля них. Маса відео на цю тему є в інтернеті. Керівництво клубу пішло на зустріч фанатам, і стюардів прибрали. Але, як це буває часто, все хороше рано чи пізно закінчується, і на матчі минулого сезону проти «Арсеналу», невідомим (досі!) працівником клубу була порушена ця домовленість між ультрас і президентом - і на секторах «Динамо» знову з'-явилися люди в салатових манишках. І знову поява стюардів на секторах призвело до бійки (пізніше цей випадок назвали «літаючими стюардами»), ЗМІ спробували звинуватити у всьому ультрас, а офіційні структури навіть намагалися дискваліфікувати стадіон.\nАле на жаль, той випадок виявився не першим і не останнім в довгій історії «стюардингу» на «Динамо». Багато хто пам'-ятає недавній товариський матч збірних України та Італії, коли стюарди відверто стояли в стороні в той момент, коли молодчики в масках стрибали на бігові доріжки, палили там шарфи і всіляко провокували інших уболівальників. На щастя, на трибунах Динамо маска аж ніяк не є захистом від правосуддя - в тому випадку роз'-яснювальну роботу з такими клоунами в масках провели, прямо на трибуні, фанати Динамо.\nУже в цьому сезоні, з матчу в матч, після закінчення гри Динамо на поле вибігають незрозумілі персонажі, що випрошують футболки у гравців. І вибігають аж ніяк не з секторів ультрас. Стюарди, як правило, не здатні їх зупинити, хоча вторгнення в ігрову зону - серйозне порушення безпеки, - сьогодні людина біжить за футболкою, а завтра може і ножем штрикнути гравця, який чимось не сподобався. Та й випадок на весняному матчі проти Браги, коли легендарний Парамон після матчу ногою копнув суддю, теж всі пам'-ятають.\nІ в цих випадках виховання «колекціонерів футболок» взяли на себе фанати. На матчі проти «Карпат» такий «колекціонер», необачно підбігши до трибуни ультрас, не тільки залишився без «трофейної» майки Вукоєвича, але й отримав пару хороших стусанів у подарунок.\nНа жаль, на матчі з Карпатами це був не найгірший інцидент. Не дивлячись на присутність стюардів в безпосередній близькості від гостьового сектору, невідомий чоловік (є інформація, що він має відношення до служби безпеки «Динамо») спробував зірвати один з прапорів гостей. І знову стюарди байдуже спостерігали за його діями. І знову зупиняти це правопорушення (спроба привласнення або псування чужого майна) довелося фанатам, цього разу Динамо і Карпат. Діяли вони, на відміну від стюардів, швидко і ефективно (мабуть, навіть занадто). Але тільки завдяки їхнім діям вдалося уникнути гіршого - масової бійки фанатів, які намагаються зберегти свій прапор, або можливого падіння з висоти в кілька метрів львів'-янина, який намагався утримати прапор з повислим на ньому чоловіком далеко не самої худої статури.\nТак що ж відбувається з безпекою на домашніх матчах Динамо? Чому стільки інцидентів? Відповідь лежить на поверхні - на стадіоні Динамо стюардів, по-просту кажучи, немає. Є переодягнені в цивільне і зелені манішки співробітники міліції із службовими собаками, які чергують за воротами. Є молоді люди (курсанти училищ МВС), що знаходяться в таких же манішках на трибунах і біля них. Свого часу, як стюарди «підробляли» (так, за таку «роботу» навіть платять гроші!) співробітники спецпідрозділу «Беркут», а також спортсмени з клубу «Рукоб».\nАле ж ніхто з вище перерахованих «стюардів» таким і не є. Адже стюард - це в першу чергу помічник уболівальника, який повинен всіляко допомагати йому на стадіоні. Підказати (і показати), де знаходиться його місце, як пройти до туалету, де на стадіоні медпункт, сказати чи працює верхній вихід в Маріїнський парк, і де на стадіоні можна випити кави. Стюард повинен вміти ввічливо спілкуватися, знати кілька мов (хоча б на базовому рівні - адже до нас приїджають і гості з-за кордону), вміти бесконфлікто вирішувати суперечки, вміти діяти і в критичних ситуаціях - паніка, тиснява і т.д. У цивільній авіації стюардів відбирають і ретельно готують, адже саме вони - це обличчя авіакомпанії. На жаль, в нашому клубі комусь вигідно, щоб його обличчя було ось таким - незрозумілі люди в манішках, які намагаються забезпечувати безпеку тисяч уболівальників. І це в той час, коли вся Європа забезпечує безпеку на стадіонах силами стюардів, а не поліції. Адже менш, ніж через рік, наше місто прийматиме Євро, на матчах якого, за вимогами УЄФА, і за заявами організаторів, в чаші стадіону будуть перебувати виключно стюарди. І що ми побачимо тоді? Знову - бійки стюардів і вболівальників, вибігали на поле за футболкою Шеви, або іншої зірки «колекціонерів», спроби зірвати банери і прапори?\nУдвічі розчаровує той факт, що в той час, коли стюардинг на «Динамо» знаходиться на рівні минулого століття, заступник начальника з безпеки на стадіоні, пан Ржечицький, займається тим, що організовує роботу чергового (вже другого) офіційного фан-клубу на 11-му секторі. Більш ніж дивна ситуація. Та й керівник департаменту по роботі зі ЗМІ та вболівальниками, пан Несенюк, на адресу якого останнім часом лунає чимало критики, теж закриває очі на цю проблему. Але чи надовго вистачить сил і терпіння ультрас, щоб наводити порядок на секторах своїми силами? Так, ці хлопці займаються спортом, деякі мають досвід роботи в охоронних структурах, але все ж вони приходять на стадіон відпочити і повболівати за улюблений клуб, а не в черговий раз виконувати безкоштовно (і ефективно) роботу стюардів.\nЗ недавніх пір засоби масової інформації створюють образ «фанатів-маніяків-убивць», які «ламають шиї стюардам і їдять маленьких дітей». Заголовки преси просто шокують - як своїми лексичними зворотами, так і відвертою брехнею. За принципом пропаганди Геббельса - чим нахабніше брехня, тим легше в неї вірять - деякі журналісти безкарно обливають брудом фанатів Динамо та інших українських клубів. Сенс такої пропаганди зрозумілий - наші служби з охорони правопорядку не готові до проведення Євро, і заздалегідь створюють міф про «ультрас - жах українських стадіонів», щоб, як і у випадку з матчем «Динамо» - «Карпати», перекласти відповідальність з себе на фанатів - «подивіться - вони побили чоловіка!». Про те, що це цей чоловік далеко не стюард, і сам порушував правила поведінки на стадіоні і провокував заворушення, ніхто не говорить. На жаль, окремим працівникам клубу Динамо та преси дуже хочеться всі свої помилки і недоробки перекласти на «диких фанатів». Імена цих людей відомі, вони вже згадувалися вище, і, схоже, ще не раз прозвучать. Скільки ж нам ще доведеться звертати увагу керівництва на їхній непрофесіоналізм?


Що таке артрит суглобів стопи?\nСимптоми артриту стоп\nАртрит суглобів стопи – це їх запалення, викликане рядом причин і приводить до їх руйнування. У патологічний процес можуть бути залучені зчленування кісток, розташовані в області передплесна, плесна, або пальців ноги. Якщо раніше артрит стоп вважався хворобою літніх людей, то зараз з подібною проблемою все частіше до лікаря звертаються люди у віці від 35 і старше. Вражає хвороба суглобів як чоловіків, так і жінок.\nЧисло людей, які страждають на артрит стоп збільшується рік від року. В залежності від країни число хворих людей може відрізнятися. Так, в країнах Європи та США населення частіше звертаються з подібною проблемою до лікаря. Це захворювання, якщо його не лікувати, може призвести до того, що людина в підсумку не зможе самостійно пересуватися.\nСуглоби стопи найчастіше страждають від таких різновидів артриту:\nОстеоартрит вражає як сам суглоб, так і прилеглі до нього кістки. Хвороба руйнує суглоби ніг, з’являються нарости і надалі відбувається деформація стопи. Результатом відсутності лікування можуть стати вивернуті пальці, які нагадують ласти моржа.\nРевматоїдний артрит. Хвороби схильні навіть люди молодого віку. В результаті патології суглоби стопи ущільнюються, стають болючими і в результаті деформуються. Іноді хвороба протікає стрімко і чоловік за два роки може стати інвалідом.\nРеактивні артрити, тобто ті, які виникають в результаті хвороби. Причиною може стати сифіліс, кишкові інфекції та інші хвороби.\nПодагричний артрит. Запалення починається в суглобі великого пальця ноги, згодом переходячи на інші суглоби або зникаючи безслідно. Нерідко спостерігаються утворення вузликів, яке відбувається через нагромадження сечової кислоти.\nСимптоми хвороби можуть відрізнятися в залежності від причини, що запустила запальний процес у суглобі.\nАле деякі симптоми є єдиними для кожного різновиду артриту, до таким можна віднести:\nБіль, що локалізується в області ураженого суглоба стопи. На початку розвитку хвороби (крім подагричного артриту) вона буває несильним. Але в міру її прогресування, неприємні відчуття зростають аж до того, що людина стає не в змозі переносити її, не беручи знеболюючий засіб. Її посилення відбувається під час активного руху. Наприклад, тоді, коли людина швидко ходить, бігає або вчиняє інші активні дії. Саме біль стає першою ознакою того, що з суглобами стопи не все в порядку. Ігнорувати її не слід, важливо вчасно звернутися до лікаря і з’ясувати її причини. Інтенсивність болю при різних типах артритів може відрізнятися, але бути присутнім вона буде завжди.\nПочервоніння шкіри і поява набряку в місці запалення суглоба стопи. Найчастіше цей ознака супроводжується больовими відчуттями. Іноді через деякий час після початку хвороби, ці два симптому можуть самоліквідуватися, навіть якщо людина не приймав ніяких препаратів. Однак це не говорить про те, що хвороба пройшла, просто артрит стопи перейшов в стадію ремісії. Тому варто очікувати, що через певний період часу хвороба заявить про себе з новою силою. Якщо обмацати запалений суглоб і почервонілу навколо нього шкіру, то можна відчути підвищення температури на цій ділянці.\nЗавжди при артриті суглобів стопи спостерігається скутість суглобів та їх тугоподвижность. Характерною рисою артриту на ранніх стадіях є те, що обмеження рухливості спостерігається після тривалого перебування кінцівки в стані спокою – після нічного сну, в ранкові години. Прокинувшись і спробувавши встати на ноги, людина може випробувати відчуття, що його ноги взуті в дуже тугі черевики. Подібний стан триває лише кілька хвилин і з початком активної ходьби пропадає. Іноді навіть на початковій стадії хвороби скутість стоп може тривати до 30 хвилин, але таке трапляється вкрай рідко. Однак саме цей симптом – найяскравіший ознака початку хвороби і залишати його без уваги не варто. По мірі прогресування артриту, скутість у суглобах буде турбувати людину все довше, не відпускаючи навіть після вчинення активних дій.\nФорма суглоба порушується при будь-якому з різновидів артриту стопи. Однак це свідчить про те, що хвороба зайшла досить далеко. Деформація суглобів стоп відбувається за наступним типом: на хворому місці з’являється наріст або шишка, пальці вивертаються. Найпоширеніший симптом, знайомі практично кожній людині – виріст кісточки на великому пальці ноги. При подагрі вона відбувається через накопичення солей сечової кислоти, яка не виводиться з організму, а концентрується саме в цьому місці. Ще деформації можуть виражатися в молотообразних або когтевидних пальцях, в анаклиозах і подвивихах суглобів, іноді спостерігається вальгусна деформація стопи (коли вони ущільнюються і стають як би вивернутими досередини).\nПричини, які сприяють розвитку хвороби, прийнято виділяти такі:\nІнфекції, які призводять до утворення реактивних артритів. Тобто всередину людини потрапляє той чи інший мікроорганізм, вірус або бактерія. Їх мікрочастинки осідають на суглобах, викликаючи тим самим їх запалення.\nГенетична схильність до виникнення артриту суглобів стопи. Тобто коли близькі родичі страждали від подібної хвороби, то існує високий ризик того, що і їх нащадки будуть схильні до розвитку артриту.\nОбмінні порушення, тобто розвиток аутоімунних захворювань. Вважається, що ризик розвитку артриту в даному випадку пов’язаний з частими переохолодженнями, інфекційними хворобами, стресами.\nРізного роду травми: сильні удари, вивихи, переломи. Все це обов’язково позначиться на подальшому стан суглобів. Що характерно, саме суглоби стоп страждають часто, так як на них покладається велика навантаження.\nМаса тіла, що перевищує норму. Так як на ноги доводиться весь вагу людини, його перевищення не може не позначитися на стані суглобів.\nВік, як одна з причин розвитку артриту. Чим старша людина, ті частіше він страждає від цієї хвороби. Однак нерідко патологія вражає навіть дітей і людей дітородного віку.\nНеякісне харчування, нестача в організмі мінералів і вітамінів. Все це призводить до того, що суглоби стоп недоотримують харчування, з кров’ю до них не надходить належної кількості потрібних речовин. Це і призводить до того, що хрящова тканина стоншується, в суглобі виникає запалення.\nНизька рухливість, або, навпаки, надмірні навантаження на суглоби. Це може бути пов’язано з професійною діяльністю. Так, наприклад, часто від артриту суглобів стоп страждають футболісти або вчителя.\nНеправильна, занадто вузьке або тісне взуття, що має високий каблук.\nАлкогольна залежність і куріння.\nДеякі хвороби, наприклад, цукровий діабет.\nЧим раніше буде розпочато лікування, тим воно ефективніше. Тому звертатися за допомогою до ортопеда або ревматолога необхідно при появі перших симптомів артриту. Але, ні одна терапевтична схема не буде ефективною, без точної діагностики ступеня розвитку хвороби і встановлення причин, що її викликали. Тому після стандартного огляду і вислуховування скарг пацієнта, його направлять на рентгенологічне дослідження, яке є основним визначення хвороби.\nПісля того, як буде виставлений точний діагноз можна буде приступити до лікування. Воно, залежно від характеру хвороби може бути:\nНаправлено на зниження больового симптому. З цією метою пацієнту необхідно приймати нестероїдні протизапальні препарати. Вони не тільки знижують неприємні відчуття, але і знімають запалення в суглобі.\nІноді потрібно прийом антибіотиків. Їх лікар прописує в тому випадку, якщо людина страждає від артриту стопи, викликаним бактеріальною інфекцією.\nПрепарати хондропротектори будуть сприяти тому, що хрящова тканина перестане руйнуватися і почне відновлюватися.\nОднак обійтися одними тільки стандартними методами у вигляді прийому медикаментозних засобів не вдасться.\nЛікування повинно бути доповнено допоміжними методами:\nКурортне лікування в санаторіях і профілакторіях.\nНосіння спеціалізованої взуття з ортопедичними вставками. Використання милиць або тростин.\nДо засобів фізіотерапії відносять:\nНепогано зарекомендували себе ванни, сірководневі, радонові, грязьові, йодобромні. При подагричному артриті часто призначають УФ-опромінення та електрофорез новокаїну, саліцилату натрію, ацетилсаліцилової кислоти.\nЯкщо в суглобах відбулися дегенеративні зміни, то призначають електрофорез лідази, ронидази, гіалуронідази.\nЯкщо артрит носить травматичний характер, то слід проводити УВЧ-терапію. Але лише в тому випадку, коли пацієнт звертається відразу після отримання травми і розвитку запалення.\nДля того, щоб зняти набряклість лікар може направити хворого на магнітотерапію. Якщо через тиждень після отримання травми розвивається синовіт, то доцільно використання фонофорез гідрокортизону.\nОкремої уваги варта терапія парафіном. Для цього з ним робляться ванночки, куди опускаються стопи, або на уражені суглоби накладають аплікації. Розігрітий парафін у спеціальному приладі і доведений лікарем до певної температури накладається на уражений суглоб. Якщо регулярно відвідувати подібні процедури, то можна добитися стійкого ефекту: біль стануть набагато слабкіше, піде набряклість, суглоби набувають рухливість.\nОкремо варто сказати про оперативне втручання. Якщо страждає гомілковостопний суглоб і вилікувати його консервативними способами не вдається, то необхідно проведення ендопротезування.\nОднак цей метод може спричинити за собою різні ускладнення. Навіть якщо операція пройшла успішно – курс відновлення досить тривалий і для пацієнтів пенсійного віку досить складний. Тому при перших же симптомах хвороби потрібно звертатися до лікаря, щоб не затягувати хворобу до того моменту, коли буде потрібно ендопротезування.\nСлід дотримуватися певної схеми живлення при артриті. Меню складається з урахуванням того, що стало причиною розвитку хвороби. Особливо це важливо при подагричному артриті. У цьому випадку на столі у хворого повинні бути відсутніми жирне м’ясо та алкоголь. Адже саме вони стають причиною того, що у людини виникає подагра і відбувається запалення суглобів стопи. Важливо вживати круп’яні каші, кисломолочні продукти, овочі та фрукти, зелень, яка не містить щавлевої кислоти (щавель і ревінь).\nЛікування хвороби суглобів стопи неможливо без виконання комплексу фізичних вправ. Цей пункт є обов’язковою умовою будь-терапевтичній схемі артриту. Для лікування суглобів стоп комплекс підбирається індивідуально.\nОднак, існує декілька універсальних вправ, які можна виконувати всім без винятку:\nВиконується лежачи на спині з витягнутими руками і ногами. Потім ноги необхідно підняти і на вазі спробувати витягнути носки пальців максимально сильно. Після цього опустити ноги назад, і тільки після цього перестати їх витягати.\nСісти на височину, наприклад, на стіл. Опустити ноги вниз і витягати шкарпетки, намагаючись дотягнутися ними до підлоги.\nЗгинати і розгинати пальці ніг.\nЛягти на підлогу, але вже набік. Відводити витягнуту ногу в сторону і повертати назад.\nПерш ніж приступати до виконання будь-яких вправ, необхідно проконсультуватися з лікарем фахівцем. Адже починати тренуватися потрібно в період ремісії хвороби, щоб не спровокувати посилення запалення. Перший раз краще всього тренуватися під лікарським контролем, щоб лікар переконався, що всі вправи пацієнт виконує правильно.\nАртрит суглобів стопи піддається лікуванню і при комплексному підході і своєчасній діагностиці можна якщо не позбутися від хвороби, не згадувати про неї довгі роки.\nВсе про хвороби | Артрит суглобів стопи – причини, симптоми і лікування артриту стопи\nМозоль на пальці ноги – як позбавитися? Як лікувати?


Купити Гладіолус Plum Tart в інтернет магазині Matla Flowers\nВи можете отримати замовлені в нашому магазині гладіолус plum tart за допомогою Нової пошти або Укрпошти по всій території України. Відправка замовлень проводитися відповідно правилам і нормам транспортування цибулин і насіння квітів. Відправлення відбувається в понеділок, середу і пятницю. Термін доставки залежить від обраної вами курєрської служби і зазвичай становить від 3 до 8 днів. Вартість доставки відповідає тарифам поштових служб. При замовленні на суму від 750 грн - доставка безкоштовна.


У Харківському національному університеті внутрішніх справ відбувся випуск поліцейських офіцерів громад - Лента новостей Черкасс\nУ Харківському національному університеті внутрішніх справ відбувся випуск поліцейських офіцерів громад. 129 поліцейських, які пройшли підготовку за міжнародними стандартами, виконуватимуть свої службові обов’язки в територіальних громадах різних регіонів нашої держави.\nУ заході взяли участь ректор Харківського національного університету внутрішніх справ генерал поліції третього рангу Валерій Сокуренко, начальник Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України полковник поліції Ігор Бабич, начальник управління по взаємодії з громадами Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України капітан поліції Майя Бреславська, представники керівного складу ГУНП Вінницької, Донецької, Запорізької та Харківської областей України, проректори університету, особовий склад вишу, слухачі курсів.\nПротягом навчання слухачі курсів удосконалювали знання із загальноправових дисциплін, поліпшували навички керування автотранспортом, вивчали домедичну, тактико-спеціальну та вогневу підготовку. Курси проходили за підтримки IСITAP (Міжнародної програми підвищення кваліфікації для органів кримінального розслідування Департаменту юстиції США).\nПісля вручення свідоцтв до слухачів курсів з напутніми словами звернувся ректор університету Валерій Сокуренко, який привітав із завершенням навчання та наголосив, що знання та уміння, які слухачі отримали за 2,5 місяці, стануть в нагоді під час служби. «Ви маєте виправдати очікування та довіру ввірених вам територіальних громад, – зазначив ректор. – Від вас залежить, щоб ви проявили наполегливість у службі, гідно виконували покладені на вас обов’язки і були кращими з кращих. Ви отримали дипломи напередодні новорічних свят. Бажаю на високому рівні забезпечити порядок і публічну безпеку у ваших громадах. З шаною і повагою ставтеся до громадян, будьте справжніми та відповідальними. Миру вам і злагоди!».\nНачальник Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України Ігор Бабич привітав випускників курсів, зазначивши, що це вже дев’ятий випуск поліцейських офіцерів громади. Він подякував керівництву університету, особисто ректору за якісну підготовку фахівців нової формації, колегам з ІСІТАР, спільно з якими проводиться робота над навчальними програмами та забезпеченням навчального процесу. «Громади вже дуже багато зробили для організації вашої роботи, – підкреслив начальник Департаменту превентивної діяльності, звертаючись до випускників. – Для вас побудовані та відремонтовані поліцейські станції, що забезпечені комп’ютерною технікою, меблями. Національна поліція спільно з територіальними громадами вжила всіх заходів, щоб ви мали гідні умови для роботи. Закликаю вас відповідально ставитися до своєї посади та професії! «Поліцейський офіцер громади» – це вже не проєкт, це філософія і концепція роботи Національної поліції в кожній територіальній громаді. Від вас залежить довіра населення до структури правоохоронної системи держави та Національної поліції зокрема. Не цурайтеся людей! Спілкуйтеся з кожним! Ви почуєте їх – будете почуті ними. Дійсно, непросто працювати одному, приймати важливі рішення, але вашою підтримкою і опорою стане громада, якщо ви доведете кожному її мешканцю, що дійсно гідні жити й працювати в їхній громаді. Упевнений, у вас все вийде!».\nПісля закінчення заходу присутні оглянули автомобілі, які отримують поліцейські для обслуговування своїх територіальних громад.\n27.05.2022, 18:24На Митниці затримали черкащанина з наркотиками\n27.05.2022, 18:24Ексголову КСУ, який родом із Білозір’я, оголосили в міжнародний розшук\n27.05.2022, 18:24У Черкасах судитимуть крадія елітного алкоголю\n27.05.2022, 14:33На Черкащині судитимуть селянку, яка самовільно зайняла 25 гектарів землі\n27.05.2022, 14:33У жашківчанина вилучили гранату та запал до неї


Механізм перемикання передач (білий) Шевроле Авео Рахів: купити дешево 96425751\nРахів механізм перемикання передач (білий) Шевроле Авео 96425751\nМагазин м. Рахів пропонує купити недорого запчастину механізм перемикання передач (білий) 96425751 для експлуатації та ремонту автомобілів Chevrolet Aveo. Ми пропонуємо постачання з кількох складів комплектуючих, розташованих по всій території України. Це дозволить виконати ваше замовлення в найкоротші терміни. Тут ви можете оформити заявку на отримання даної деталі в місті Рахів з доставкою вже на наступний день. На продукцію Chevrolet Aveo надається гарантія (можливість заміни або повернення грошей) протягом 14 днів з моменту придбання.\nЦіна на 96425751:


Креми для рук(436)\nКреми для ніг(142)\nПілінг для ніг(31)\n( кількість товарів: 37 )\nСироватка Маска для ніг\nПід час догляду за тілом, на жаль, не всі пам’ятають про ноги, у той час, як вони вважаються одним із місць, яке найбільше наражається на пошкодження – зрештою, це вони несуть на собі вагу всього тіла, а незручне взуття часто стає причиною появи мозолів чи огрубінь. Крім цього, шкіра п’ят та підошви стоп постійно піддається висушуванню, в результаті чого вони тріскають, печуть та набрякають. Грубий шар мертвого, сухого епідермісу не виглядає естетично.\nСироватка Маска для ніг |\nАби покращити вигляд своїх ніг та їх загальний стан, потрібно використовувати відповідні косметичні засоби. Серед них слід відокремити маску для ніг, яка ідеально подбає про всі їхні потреби.\nМаска для ніг – чим вона корисна?\nНоги, незалежно від свого стану, завжди потребують зволоження. Завдяки відповідно підібраній сироватці шкіра ніг отримає гладкість та еластичність, а завдяки цьому не викликатиме ороговіння. Вона, безумовно, є більш інтенсивною, ніж звичайний крем для ніг, тому дозволяє досягнути кращих ефектів за коротший проміжок часу. Проте, вона також не належить до косметичних засобів, які потрібно використовувати щоденно протягом всього року. Найбільшого ефекту можна досягти, використовуючи продукт в рамках 3- або 4-тижневого лікування, коли шкіра є найбільш вразливою до пошкоджень або вже буде пошкодженою.\nСироватка для ніг – які існують види?\nНайбільш популярна маска для ніг – це, безсумнівно, зволожувальний косметичний засіб. Такий продукт дозволяє шкірі повернути натуральний вигляд, пом’якшити епідерміс, у результаті чого вона стає делікатнішою на дотик. Цей продукт допоможе попередити появу тріщин, які супроводжують глибокі рани, що створюють величезні проблеми при ходінню. Другою за популярністю є відновлювальна сироватка. Вона застосовується при наявності помітних ороговінь, ран чи тріщин. Такий засіб заспокоює запальні стани та подразнення, а крім цього чудово впливає на прискорення регенерації шкіри.\nКоли потрібно застосовувати маску для стоп і що для неї є характерним?\nНемає чітко визначеного часу, рекомендованого для використання косметичних засобів для догляду. Безсумнівно, варто розпочати догляд тоді, коли закінчиться зима та прийде весна. Саме зима є найважчим періодом для наших ніг, на які ми безперервно одягаємо теплі шкарпетки та зимове взуття. Застосування цього продукту рекомендується також і влітку, коли ми постійно ходимо у відкритому взутті, наражаючи нашу шкіру на додаткові пошкодження та сухість, викликану сонцем.\nХороша сироватка для ніг повинна відзначатися багатством активних складників. Вона має більш концентровану форму, ніж звичайний крем, але її формула характеризується особливою легкістю. Зазвичай виступає у формі емульсії або гелю, але не виключена також форма делікатного крему. Цей продукт не можна використовувати замість щоденного крему, однак він може стати його доповненням.\nAVON FOOT WORKS ВІДЛУЩУВАЛЬНІ ШКАРПЕТКИ З ГЛІКОЛЕВОЮ КИСЛОТОЮ І АЛОЕ 40МЛ\n124,00 ГРН95,00 ГРН\nAVON PLANET SPA BLISSFULLY NOURISHING ЖИВИЛЬНИЙ КРЕМ ДЛЯ РУК СТОП І ЛІКТІВ 125МЛ\nAVON FOOT WORKS ШОКОЛАД З ГОРІХАМИ РЕГЕНЕРУЮЧА МАСКА ДЛЯ СТОП 75МЛ\n63,00 ГРН51,00 ГРН\nAVON FOOT WORKS MOISTURISING FOOT SOCKS ЗВОЛОЖУЮЧІ ШКАРПЕТКИ 40МЛ\n120,00 ГРН95,00 ГРН\nAVON FOOT WORKS ОСВІЖАЮЧЕ-ЗВОЛОЖУВАЛЬНА СИРОВАТКА ДЛЯ НІГ 50МЛ\nXPEL TEA TREE & PEPPERMINT DEEP MOISTURISING FOOT PACK ЗВОЛОЖУЮЧІ ШКАРПЕТКИ ДЛЯ СТОП\n88,00 ГРН66,00 ГРН\nPERFECTA PINK POMELO ПЕДИКЮР В ДОМАШНІХ УМОВАХ ПІЛІНГ + МАСКА-МУС ДЛЯ НІГ 2x6МЛ\nPETITFEE ЗВОЛОЖУВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП У ФОРМІ ШКАРПЕТОК 13Г\n58,00 ГРН52,00 ГРН\nEVELINE FOOT CARE MED+ ВІДЛУЩУВАЛЬНА МАСКА S.O.S. ДЛЯ СТОП 1ПАРА\n131,00 ГРН84,00 ГРН\nFARMONA HERBS КРЕМОВА МАСКА ДЛЯ СТОП З КОНОПЛЯНОЮ ОЛІЄЮ 100МЛ\nFARMONA PROFESSIONAL PODOLOGIC MEDICAL ГРЯЗЬОВА МАСКА ДЛЯ НІГ MME0006 500МЛ\nSILCARE NAPPA SMOOTH COMFORT МАСКА ДЛЯ СТОП З ВІДЛУЩУВАЛЬНИМИ КИСЛОТАМИ AHA 250МЛ\nFARMONA PROFESSIONAL PODOLOGIC ACID КРЕМ-МАСКА ДЛЯ СТОП З КИСЛОТАМИ AHA І BHA PAC0002 150МЛ\nSCHOLL EXPERT CARE ЖИВИЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП З ЛАВАНДОВОЮ ОЛІЄЮ\nSCHOLL EXPERT CARE ЗВОЛОЖУВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП З КОКОСОВОЮ ОЛІЄЮ\nSCHOLL EXPERT CARE ЗВОЛОЖУВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП З ОЛІЄЮ МАКАДАМІЇ\nAVON FOOT WORKS CLAY MASK ЗГЛАДЖУВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП З ЛАВАНДОЮ 75МЛ\n58,00 ГРН51,00 ГРН\nL'BIOTICA ВІДШАРОВУВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ П'ЯТ 18Г\n109,00 ГРН6,06 ГРН / g\nL'BIOTICA ВІДШАРОВУВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП 40МЛ\nL'BIOTICA ВІДНОВЛЮВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП 32МЛ\n109,00 ГРН4,19 ГРН / g\nDELIA GOOD FOOT СИРОВАТКА ДЛЯ ПОТРІСКАНИХ СТОП 60МЛ\nPILATEN ДЕЛІКАТНА ВІДШАРОВУВАЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП 36Г\n73,00 ГРН2,03 ГРН / g\nDELIA GOOD FOOT PODOLOGY МАСКА ДЛЯ СТОП 10МЛ\nMINCER КОНЦЕНТРАТ ДЛЯ РУК ПРОТИ ПІГМЕНТНИХ ПЛЯМ\nMARION SPA ПАРАФІНОВА ПРОЦЕДУРА НІГ ПІЛІНГ МАСКА\nBEAUTY FORMULAS RELAXING & HEALING FOOT MASK РОЗСЛАБЛЯЮЧА МАСКА ДЛЯ СТОП 1 ПАРА\nXPEL XBC HEMP DEEP MOISTURISING FOOT PACK ЗВОЛОЖУЮЧА МАСКА ДЛЯ СТОП\nLIRENE ГЛАДКІ П'ЯТИ ПРОФЕСІЙНА ВІДЛУЩУВАЛЬНА ПРОЦЕДУРА ДЛЯ П'ЯТ\n105,00 ГРН66,00 ГРН\nCOLLISTAR BOOT-MASK NOURISHING ANTI-FATIGUE МАСКА ДЛЯ СТОП І НІГ 40МЛ\nCAFE MIMI ЖИВИЛЬНА МАСКА ДЛЯ СТОП 20МЛ + КРЕМ 5МЛ


«Розкопки» в університеті - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Кримінал > «Розкопки» в університеті\nЩе промовистіша статистика, що стосується юристів. Із «ксивою» альма–матер путівку, видану свого часу на навчання, відробляє тільки один із 37 торішніх випускників факультету. І жоден із цьогорічних вихованців юрфаку не забажав здобуті знання застосувати там, звідки його делегували до ХУУПу. Знову ж таки, обласному бюджету це «влетіло» у 3015,6 тис. гривень. Університет також утворив кредиторську заборгованість перед ПП «Діта» за проведені ремонтні роботи на суму 492,3 тис. гривень.\nЄ претензії в ревізорів і до самого керівника «вишу». Ректору закидають, що на його преміювання витрачено 43,3 тисячі гривень без погодження з облрадою, якій підпорядкований університет. А ще пан Олуйко перебував у відрядженнях у центральних державних органах без наявності запрошень, але добові при цьому отримував.\nВ акті ревізії викладено й інші зауваження: статут ХУУПу не затверджений його власником — обласною радою, контракт із ректором не укладено, та й загалом університет як багатопрофільний навчальний заклад четвертого рівня акредитації на свій нинішній статус не тягне. За висновками КРУ, ситуацію в підзвітному «виші» варто розглянути на черговій сесії облради.\nУ ХУУП каміння у свій город сприйняли болісно. Там наголошують, що впродовж 2006—2008 років їхній колектив удостоївся аж трьох перевірок, здійснених обласним КРУ. Це спричинило певну напруженість і складнощі в роботі (надто в розпал вступної кампанії). За наслідками останнього «трусу» в університет надійшов лист про усунення порушень, у якому на двох сторінках викладено окремі зауваження, що мають загальний характер або не стосуються діяльності навчального закладу. Тим більше що за кожним із виявлених порушень підготовлено спростування.\nДещо розлогішу позицію ХУУП викладено в оприлюдненому днями відкритому листі вченої та студентської рад до територіальної громади Хмельницької області. У ньому нагадується, що навчальний заклад — це унікальний освітянський проект, далекоглядно започаткований 17 років тому як осередок правничої та управлінської думки у краї. Тут забезпечено якісне здобуття фаху юриста, економіста, управлінця за замкненим циклом: від довузівської підготовки до докторантури. З–поміж двох тисяч нинішніх студентів — не лише жителі Хмельниччини, є посланці 15 областей України, а також Росії та Молдови. На завершальній стадії — реалізація проекту дистанційного навчання студентів із Болгарії та Македонії. Університет співпрацює з усіма правничими та управлінськими школами України, з колегами багатьох держав світу. Систему студентського самоврядування визнано ефективною на європейському рівні.\nСтановлення, а особливо розвій університету пов’язують, зокрема, з діяльністю його ректора Віталія Олуйка, доктора наук, заслуженого юриста, народного депутата України IV скликання. Саме його принциповість і непоступливість у багатьох питаннях стала каменем спотикання з владними структурами і, зрештою, потягла лавину перевірок. І сьогодні у стінах «вишу» «копає» низка обласних підрозділів, правоохоронних і фіскальних органів. Студенти і викладачі припускають, що ласі університетські приміщення в центрі міста муляють декому око і провокують до рейдерського їх захоплення, аби облаштувати там черговий ресторан, готель чи магазин.\nУ контексті викладеного слід, очевидно, визнати, що в депутата обласної ради Віталія Олуйка (фракція Народної партії) задовго до першої сесії нового скликання не склалися довірливі стосунки з керівництвом органу місцевого самоврядування. Спостережливі земляки згадують і ще давнішній факт. Навесні 2005–го В. Олуйко кілька днів перебував на посаді голови Хмельницької облдержадміністрації (пам’ятаєте ті показові призначення в залі Верховної Ради?), але на «прохання трудящих» змушений був відмовитися від портфеля і залишитися працювати в парламенті. Місце керманича ОДА тоді зайняв Іван Гладуняк, нинішній голова облради.\nВисновки щодо ситуації довкола ХУУП можна робити різні, але ж і від результатів ревізії КРУ не відмахнешся. Отож історія, схоже, матиме продовження. Наразі Віталій Олуйко готується до засідання Конгресу регіональних та місцевих рад Ради Європи, який відбудеться 24 листопада в Страсбурзі. На форумі, що обговорюватиме роль ЗМІ у демократичному суспільстві, хмельницький професор виступатиме доповідачем від України.\nТим часом обласна рада оголосила конкурс на заміщення посади ректора Хмельницького університету...\nУ Чернігові до п’яти років ув’язнення з конфіскацією майна засуджено бухгалтера бюджетної установи, яка привласнила 364 тис. грн. державних грошей. За словами прес–секретаря прокурора Чернігівської області Наталії Чусь, жінку також позбавлено права обіймати певні посади на три роки. Таким є вирок Деснянського районного суду Чернігова, який засуджена наразі оскаржує. В обласній прокуратурі додають, що винесене покарання є мінімальним, адже стаття 191 ч. 5 КК, в якій ідеться про особливо великі розміри майна, привласненого шляхом зловживання службовим становищем, визначає покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років. Але Феміда врахувала, що бухгалтер раніше не була судимою, має неповнолітнього сина, щиро каялася і обіцяла поступово повертати присвоєні кошти. Наразі вона повернула лише одну тисячу гривень.


Місце, де можна побачити те, про що розповідали бабусі і дідусі / Блоґ: Юрій Чорней / ВКурсі.ком\nХоча, ні. Дехто із зображених на світлинах Віллі Праггера людей ще цілком може залишатися нашим сучасником. Наприклад, дідусь чи бабуся, що виросли з цього немовляти, яке мирно спить на балконі у візочку, поки його батько присів почитати газету. Звісно, якщо криваве XXстоліття не пройшлося важким чоботом по його долі. Адже не даремно фоном для цієї напрочуд мирної побутової картинки «Натюрморт: немовля, солдати і вулиця. Бухарест, 1942» слугують люди у військових одностроях, які крокують кудись. Поки що по своїх справах.\nНаразі цю виставку вже побачили у багатьох містах Німеччини, Австрії, Румунії і навіть столиці ЄС — Брюсселі. У квітні розпочалося її українське життя. Чи не єдиним недоліком експозиції, хоча з іншого боку його, навпаки, можна потрактувати і як перевагу, є мала кількість представлених тут фотографій з краєвидами і людьми старих Чернівців. (Власне, підписи під представленими на виставці фотографіями також можна було б продублювати українською. Але це так, до слова...) Звісно, якби виставка готувалася спеціально для України, а не для показу в об'єднаній Європі загалом, тут, очевидно, знайшлося би місце для більшої кількості українських мотивів у творчості Праггера. Тим більше, що їх у нього більш, ніж достатньо.\nПісля робіт «Спогади про літо» 1924 і до кінця Другої світової війни Праггер зробив дуже багато фотографій. Зокрема, на Буковині і в Чернівцях. Загальна кількість його робіт про Румунію сягає 12 тисяч! Та й з точки зору споживача продукту це було б цілком виправдано. Ну, де ще, скажіть, можна побачити таке диво, як землю своїх предків у переламний період її історії? Адже разом із незаперечною мистецькою якістю, фотографі Віллі Праггера, які промовляють до нас живою мовою, мають надзвичайно високу документальну цінність. Про те, що він не міг повністю уникнути діяльності у рамках тодішньої офіційної фотопропаганди Третього Рейху свідчать його фотографії з України, які він зробив під час організованих поїздок у 1942 -1944 рр. Відтак організувати виставку німецького фотохудожника, який хоча й ніколи не був членом НСДПН, проте досяг перших успіхів за часів націонал-соціалістичної диктатури саме в Україні є відважною справою.\nПро яку унікальну можливість, власне, йдеться засвідчує розміщений в експозиції знімок під назвою «В окупованій Україні: піднесення солі та хліба королю Міхаю I». Вираз обличчя українського селянина, не кажучи вже про самий вигляд того гіркого хліба, красномовніше за тисячі списаних сторінок передають справжній трагізм ситуації. А хіба не представлені на виставці фотографії викинутих на смітник бюстів Шевченка та Горького, купол спаленої чернівецької синагоги, чи, врешті, Румунського національного дому (нині — Будинок офіцерів) зі свастикою на фасаді, вкотре нагадують: хто, з ким і коли був союзником і які території завойовував?\nХоча, якщо глянути на проблему з іншого боку, вписані у європейський контекст кілька чернівецький світлин лише зайвий раз засвідчили, наскільки ландшафти міста, як і загалом всієї нашої історії, є схожими на європейські. А відтак нинішнє вилучення українських земель з цього контексту вочевидь є штучним. Про що нинішній суперінтегрованій Європі час від часу варто нагадувати. У тому числі за допомогою таких ось фотовиставок.\n7 травня 2010, 18:43\nДійсно гарна виставка. Якщо чесно, то, не читаючи написів, спочатку не зрозуміла, що на фото були Чернівці, настільки вони дійсно злилися з фото європейських міст.


Кольрабі, яку часто можна зустріти на ринках та ринках, є одним з овочів, який ті, хто має проблеми зі сном, повинні споживати негайно. Кольрабі ідеально підходить для вас, якщо у вас хронічні проблеми зі сном. Окрім них, питання, як споживати кольрабі, є серед тем, що досліджуються громадянами. Ось відповіді на всі ці питання ...\nЯКІ ПЕРЕВАГИ ALABAŞ? ЯК ЇСТИ АЛАБАŞ?\nЯкщо у вас є проблеми зі сном, якщо у вас хронічна проблема зі сном, споживання кольрабі полегшить вас. Споживайте 250 грам кольрабі щовечора перед тим, як лягти спати, щоб лікувати проблеми зі сном. Як їсти кольрабі? Спочатку розріжте кольрабу навпіл посередині, потім дрібно наріжте і з’їжте. Якщо смак кольрабі важкий для вас, ви також можете споживати його з лимоном і сіллю. Якщо ви використовуєте кольрабі замість редьки в салатах з оливкової олії, це знижує рівень холестерину. Він ідеально підходить для хронічного безсоння. Кольрабі, відома як пекельна булава в Європі, також дуже корисна при проблемах з печінкою. Фахівці рекомендують кольрабі проти смертельних захворювань, таких як цироз та рак легенів.\nЄ НАПРУГИЙ БАЛАНС МІЖ ПЕРЕВАГАМИ ALABAŞ!\nУ нашій країні розлад артеріального тиску є однією з проблем здоров’я, що спостерігається майже в кожному домогосподарстві. Проблеми з артеріальним тиском пошкоджують нирки на запущених стадіях, спричиняючи такі проблеми, як порушення сечовипускання та ниркова недостатність. Серед переваг кольрабі є також функція врівноваження артеріального тиску. Калій у кольрабі врівноважує артеріальний тиск. Користь кольрабі, яка дуже хороша при таких станах, як проблеми з катарактою в очах, ризик паралічу та каменів у нирках, досить широка.\nКольрабі, яка поширена в Егейському регіоні, зазвичай вирощується в районі Едеміш Ізміра, а корисна для цукрового діабету кальція також містить кальцій, натрій, фосфор і залізо. Сотні тисяч людей загинули у світі через вірус корони, який вперше з’явився в Ухані, Китай. Значення овочів та фруктів, що зміцнюють імунну систему після корони, яка є різновидом вірусу грипу, також зросло у багато разів.\nСеред переваг кольрабі, яка зміцнює імунітет проти застуди та грипу, є сильна структура антитіл. Проти ожиріння, яке щодня посилює свій ефект у всьому світі, експерти рекомендують худнути та дотримуватися дієт. Повна структура кольрабі рекомендована фахівцями та дієтологами. Кольрабі, поживна речовина, яка підтримує вас ситим, також рекомендується тим, хто сидить на дієті. Серед переваг кольрабі, яку можна вживати в сирому вигляді, вона також може допомогти при зниженні ваги.\nЯК СПОЖИВАЄТЬСЯ ALABAŞ? (ЯК ЇСТИ ALABAŞ?)\nНа вечерю можна вживати кольрабі з салатами. Через трохи кислуватий смак, кальрабі, яку не бажано снідати, можна замість овочів редьки в салатах. Також рекомендується тим, хто має проблеми зі сном, споживати кольрабі з сіллю і лимоном перед сном.\nЧИ АЛАБАС ДОБРИЙ ДІАБЕТ?\nКольрабі, яка містить як вітамін А, вітамін В, так і вітамін С, є дуже важливим овочем для діабетиків. Діабетики можуть вживати кольрабі як у сирому вигляді, так і додаючи її в суп. ЯКІ ШКОДИ АЛАБАŞ? Кольрабі завдає певної шкоди, наприклад, її користь. Є деякі моменти, які слід враховувати при споживанні кольрабі, що може спричинити гормональні проблеми в щитовидній залозі. Рекомендується вживати не більше однієї кольрабі на день. Якщо ваш фахівець рекомендує кольрабі, вам обов’язково слід перевірити, чи немає у вас алергії.


Список імовірних дат кінця світу — Вікіпедія\nСписок імовірних дат кінця світу\nКінець світу — глобальна катастрофічна подія планетарного або надпланетарного масштабу (космічне явище), яке веде до знищення людської цивілізації, планети Земля, галактики або всього Всесвіту. У науковому сенсі під цим фразеологізмом найчастіше мається на увазі знищення всього сущого, тобто всього матеріального світу; в повсякденному — знищення земної цивілізації (Глобальна катастрофа).\nУ статті міститься список дат кінця світу за есхатологічним і науковим сценаріями і список глобальних катастроф минулого і майбутнього.\n2 Майбутні дати та сценарії\n844568[ред. | ред. код]\n33, 666, 900, 999, 1000, 1013, 1033, 1492, 1584, 1666, 1844, 1899, 1900, 2000 — кінець світу, який очікувався в християнському світі згідно з різними трактуваннями Біблії та Священних переказів пророків, а також системами відліку в різних календарях;\n156 — кінець світу та Апокаліпсис згідно з пророцтвом одного з першохристиян Монтана;\n1492 — дата кінця світу, заснована на прогнозі, що «цей світ створений на 7000 років». Візантійська ера, яка від створення світу широко використовувалася того часу в православних країнах, починалася , і 1492 року спливали необхідні 7000 років.\n15 січня і 20 лютого 1524, червень 1525 — кінець світу як велика повінь згідно з прогнозами німецького астролога і математика Йоханнеса .\n18 жовтня 1533 — кінець світу згідно з розрахунками німецького математика і ченця Міхаеля Штіфеля;\n1688–1700 — кінець світу згідно з розрахунками та тлумаченнями Апокаліпсиса середньовічного шотландського математика Джона Непера;\n13 жовтня 1736 — кінець світу як велика повінь згідно з прогнозами англійського богослова\n19 жовтня 1814 — кінець світу з народженням віщункою другого месії\n12 листопада 1833 — кінець світу, що очікувався в США внаслідок сильного зоряного дощу;\n3 квітня і 7 липня 1843, 21 березня і 22 жовтня 1844 — дні очікування другого пришестя Ісуса Христа і початку Судного дня згідно з тлумаченням пророцтв Біблії послідовниками\n1848 — кінець світу згідно з прогнозами румунського святого\n1874 — дата другого пришестя Ісуса Христа і початку Судного дня згідно з тлумаченнями пророцтв Біблії деякими течіями адвентистів, які не прийняли вчення адвентистів сьомого дня;\n1 (13) листопада 1900 — кінець світу згідно з вченням секти в Росії, близько сотні членів якої зробили самоспалення;\n17 грудня 1919 — кінець світу внаслідок параду 6 планет, спалахів на Сонці та спалення Землі згідно з розрахунками американського метеоролога.\n21 вересня 1945 в 5:33 — спалення Землі та кінець світу згідно з одкровенням американського священика .;\n20 грудня 1954 — кінець світу під час найсильніших землетрусів та повеней згідно з прогнозами американського лікаря.\n14 липня 1960 о 13:45 — кінець світу для людства внаслідок вибуху секретної американської бомби згідно з уявленням прихильників італійського дитячого лікаря, які спорудили гірський притулок — «ковчег»;\n2 лютого 1962 між 12:05 і 12:15 — кінець світу через парад планет згідно з розрахунками індійських астрологів;\n25 грудня 1967 — кінець світу внаслідок ядерної війни відповідно до вчення данської секти, яка спорудила захисток — підземний бункер;\n19 жовтня 1969 після заходу сонця — кінець світу згідно з оповіданням Рея Бредбері «Завтра кінець світу»;\n31 грудня 1970 о 24:00 — кінець світу згідно з розрахунками американської християнської церкви Істинного Світла;\n2 жовтня 1978 — викладений у книзі «Засуджений глобус» кінець світу внаслідок розпочатої СРСР ядерної війни, відповідно до одкровення австралійського бізнесмена-письменника та його послідовників, які спорудили прихисток «Місто кінця світу»;\n29 квітня 1980 — кінець світу внаслідок ядерної війни, відповідно до бахаїстської сектита, яка спорудила прихисток в горах США;\n11-13 вересня 1988 — кінець світу згідно з Е.\n21 травня 2011 (о 18-й годині) — судний день згідно з деякими трактуванням Біблії;\n21 вересня 2012 — кінець світу через декількох місцевих вибухів сонця, що випустить гази\n21-23 грудня 2012 — кінець світу (кінець часів) за календарем майя. — останнього циклу — мало закінчитися кінцем світу (зимовим сонцестоянням), за якими має настати чергове народження Всесвіту. Ця дата викликає безліч сучасних панікерських пророцтв та езотеричних спекуляцій. Теорія популярна у течії Нової Ери, в якій язичництво змішується з християнською антиязичницькою ідеєю Апокаліпсису. Згідно з розрахунками деяких астрологів, кінець світу мав настати в результаті порушення всіх космічних циклів після сонячного затемнення 12 грудня 2012 о 12-00 при поєднанні з парадом планет і подальшим проходженням диска Сонця через площину нашої Галактики. Унаслідок цього на Землі відбулася б зміщення полюсів і всесвітня , від якої могл вижити тільки у 0,5% населення (приблизно 35 млн із 6.9 млрд);\nМайбутні дати та сценарії[ред. | ред. код]\nДата невідома — кінець світу (кінець християнського світу) за передбаченням Св. Малахії. Почнеться будь-якого часу після смерті нинішнього Папи Римського Бенедикта XVI. Передують Кінцеві Світу гоніння на католицьку церкву. Повний текст передбачення: «Під час останнього гоніння катедру Святої Римської Церкви буде займати Петро Римлянин, який буде пасти овець посеред безлічі лих. У цей час семихолмне Місто буде зруйновано, і Страшний Суддя буде судити народ Свій. Кінець»;\nДата невідома — кінець світу за християнською есхатологією згідно з Одкровенням Іоанна Богослова (воно ж «Апокаліпсис») — книгою Біблії про знищення сучасного світу. Відбудеться при Армагеддонові — горі в Ізраїлі, місці останньої битви добра зі злом. Передбачає загибель всіх нехристиян і великого Вавилона. Низка коментаторів вважає, що ці події не будуть супроводжуватися знищенням Землі та всього людства, а тому не можуть розглядатися як кінець світу;\nДата невідома — кінець світу за ісламською есхатологією, має на увазі загибель всього живого та переоблаштування Всесвіту, після чого всі люди постануть перед Страшним судом та будуть відправлені за заслугами до Раю та Пекла.\nДата невідома — кінець світу за теоремою «Судного дня».\nДата невідома — кінець світу від Машини судного дня (гіпотетичний пристрій знищення Землі)\n2020 — стверджує, що Армагеддон відбудеться в 2020 році, і Ісус повернеться, щоб перемогти нечестиву Трійцю — Антихриста, Сатану і Лжепророка — між 2020 і 2037 роками. Діксон прогнозувала раніше, що кінець світу відбудеться 4 лютого 1962.\n2021 — крайній термін, до якого повинна відбутися інверсія магнітного поля Землі згідно з гіпотезою періодичних планетарних катаклізмів. Унаслідок інверсії може загинути більшість сучасного людства;\n2060 — кінець світу та Апокаліпсис з розрахунку 1704 року Ісаака Ньютона за біблійною книгою Даниїла та Одкровенням Іоанна Богослова згідно з рядом джерел;\n2098 — кінець світу в результаті космічної катастрофи згідно з розрахункамиза Одкровенням Іоанна Богослова.\nЧерез 5 мільярдів років — термоядерні реакції вичерпають запаси водневого палива в центрі Сонця, Сонце перетвориться на червоного гіганта, його радіус досягне радіуса земної орбіти й Сонце поглине її;\nЧерез 15 мільярдів років після Великого вибуху та за 5 мільярдів років від сьогодн в результаті чергового Великого розриву.Згідно з теорією Великого вибуху Всесвіт виник близько 13,7 млрд років тому з гравітаційної сингулярності і по сьогоднішній день перебуває в процесі постійного розширення, яке спостерігається астрономами, як космологічний червоний зсув частот випромінювання далеких галактик. Подальша еволюція залежить від вимірюваного експериментально параметра — середньої густини речовини в сучасному Всесвіті. Якщо густина не перевищує певного (відомого з теорії) критичного значення (Ω<1), Всесвіт буде розширятися вічно, в протилежному випадку (Ω>1) розширення зміниться стисненням, і У випадку (Ω>1) космологічний кінець світу являтиме собою грандіозний колапс всієї маси речовини Всесвіту у гравітаційну сингулярність, в іншому випадку (Ω≤1) на Всесвіт очікуватиме або теплова смерть, що означатиме поступове перетворення всієї речовини Всесвіту на фотони, або Великий розрив, що означатиме неможливість жодних фізичних взаємодій через зменшення горизонту подій до нескінченно малої величини, що матиме місце при наближенні швидкості розбігання галактик до світлової.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Список_імовірних_дат_кінця_світу&oldid=25065837\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 19:27, 3 травня 2019.


Ольга Калина: Вона вдивлялася в екран - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Ольга Калина: Вона вдивлялася в екран - ВІРШ\nВона вдивлялася в екран\nВже не одне зняли кіно І пісня не одна з’явилась Про тих, що згинули в АТО – Печаль в серця наші вселилась. Лампадки вогник догоряв І музика сумна звучала, Та в залі кожен відчував, Як мати сльози витирала. Вона вдивлялася в екран, Шукала милі, рідні очі. Болить душа її від ран, Побачить сина ще раз хоче. Знайомі риси на лиці І посмішку таку вродливу, Ще родимку, що на щоці - Вона була така зваблива. Нема тепер у неї сина: Пішов у вічність, не вернеться. Загинула її дитина І біль у серці не минеться. Хай проклята буде війна! За що така нам Божа кара?! Лиш горе й біль несе вона. Хай щезне геть війна-примара. Знайте, синочки дорогі, Що полягли за Батьківщину: Зведуть стіну бійці живі І захистять нам Україну.\nдата надходження: 03.12.2017 11:35:10\n© дата внесення змiн: 22.12.2018 17:53:37\nВ Обране додали: Олекса Удайко, Ганна Верес\ngolden-get, Шостацька Людмила, Світла (Імашева Світлана), Олекса Удайко, Сергій Лісовий, Дружня рука, Еkатерина, Akimova, Ольга Білицька, Ніна Незламна, Фея Світла, Ганна Верес, volodymyr, Наташа Марос\nГанна Верес, 03.12.2017 - 21:11\nБолем пронизаний вірш. Нещодавно розмістила свій вірш тут і в Фейсбуці"Я проклинаю", за який мене трохи покритикували, мовляв треба легше з такими словами. А хто з них розуміє, що відчуває мати, котра втратила дитину?\nОльга Калина відповів на коментар Ганна Верес, 11.01.2018 - 04:33\nДякую, Вам Ганно, за підтримку і розуміння !\nНіна Незламна, 03.12.2017 - 16:09\nЩемно! ГЕРОЯМ СЛАВА!!!\nОльга Калина відповів на коментар Ніна Незламна, 11.01.2018 - 04:33\nОлекса Удайко, 03.12.2017 - 12:13\nЗрозуміла Ваша стурбованість, Олю!\nПевно, козаків замало стало!\nОльга Калина відповів на коментар Олекса Удайко, 11.01.2018 - 04:33\nШостацька Людмила, 03.12.2017 - 11:49\nПлачу,Олю. Дуже жаль молодих людей і їх рідних. Світла пам'ять Вашому синочку-Герою.\nОльга Калина відповів на коментар Шостацька Людмила, 11.01.2018 - 04:33\ngolden-get, 03.12.2017 - 11:43\nОльга Калина відповів на коментар golden-get, 11.01.2018 - 04:32


Глибоцька РДА - Звітній концерт учнів Кам`янської музичної школи - подія для села\nЗвітній концерт учнів Кам`янської музичної школи - подія для села\nОпубліковано 07.05.2019 11:28\nПро це щоразу переконливо свідчить довга вервечка автівок біля скромного приміщення школи та переповнений актовий зал, адже і батьки, і молодші братики і сестрички прийшли порадіти за успіхи рідних, підтрмати їхні перші серйозні кроки у світі музики гучними аплодисментами.\nНадзвичайно якісно і грамотно складена програма концерту директором школи Оршевською Ярославою Георгіївною задовольнила смаки і шанувальників класики, і народного та сучасного мистецтва, і культури рідного краю. Так, сам захід розпочався виступом дитячого хору, який виконали "Пісню про Ольгу" місцевих авторів - слова Марії Козуб, музика Галини Семенюк-Сисолєтіної. Автори твору були запрошені на концерт, присутні у залі і всловили свою подяку за популяризацію творчості, запевнивши, що більшого щастя для автора немає.\nПедагогічний склад школи цьогоріч значно омолодився: на зміну старшим і досвідченим прийшли молоді і креативні: саксофоніст Попеску Георгій Костянтинович, а наступного року вже набиратимуть учнів до класу скрипки - викладач - Гросу Михайло Іванович.\nЮні виконавці були схвильованими, натхненними, захопленими і виклалися на повну. А на завершення дзвінко пролунав традиційний учнівсько-викладацький оркестр.\nНачальник відділу культури і туризму Олена Рєпіна, підводячи підсумки заходу, подякувала викладачам та учням, батьків привітала із прийдешнім святом - Всеукраїнським днем сім`ї, подарувавши авторський вірш-флешмоб "Дружинам і чоловікам". Та найголовніше - переможці цьогорічних обласних конкурсів почули очікувані слова, що додавали їм сили змагатися із понад 100 учасниками області: проект "Червона доріжка", який існує завдяки фінансуванню народного депутата України Григорія Тіміша, і цьогоріч діє! Педагоги, батьки та учні висловили вдячність Григорію Івановичу за послідовне плекання творчої еліти району!\nCopyright 2015 Глибоцька РДА - Звітній концерт учнів Кам`янської музичної школи - подія для села.


Гра Sony PS4 UFC 4 (російські субтитри) на ⭐MTA.UA⭐ Купити за найкращою ціною!\nГра Sony PS4 UFC 4 (російські субтитри)\nКонор Макгрегор опять тут!\nграю з братом. замовили швидко - тепер чекаємо. має бути круто\nЗамовила своєму хлопцю, дуже легко і швидко! Дякую!\nмне нравится что можно забрать из магазина и сразу дома поиграть а не ждать по пару дней доставку\nнадеемся на новые механики\nМинуло два роки з моменту виходу останньої відеоігри UFC, і EA Sports ось-ось представить наступне видання своєї улюбленої франшизи зі змішаних єдиноборств. Довгоочікуваний EA Sports UFC 4 принесе покращений ігровий процес, нових бійців, абсолютно нову систему рейтингу і багато іншого.\nЩо таке EA Sports UFC 4?\nEA Sports UFC 4 - це четверта відеогра про бойові мистецтва ММА від EA Sports, заснована на Ultimate Fighting Championship (UFC).\nЯкі останні новини?\nEA Sports UFC 4 розповідає про новий режим кар'єри, пояснює нову механіку ранжирування бійців в UFC 4. Також новий трейлер ігрового процесу UFC 4 демонструє поліпшені удари і боротьбу.\nКоли вийде EA Sports UFC 4?\nEA Sports UFC 4 офіційно вийде в усьому світі 14 серпня. Час запуску для плейстейшен 5 ще не оголошено, хоча гра, ймовірно, буде доступна, коли буде випущена нова консоль 2020 року.\nХто буде на обкладинці EA Sports UFC 4?\nОбкладинку прикрашатимуть діючий чемпіон UFC у середній вазі Ісраель Адесанья і боєць напівсередньої ваги Хорхе Масвідалом.\nЯкі зміни ігрового процесу очікуються в EA Sports UFC 4?\nУ EA Sports UFC 4 буде внесено безліч змін в ігровий процес, які поліпшать загальне враження від франшизи. Він включає в себе нову механіку нанесення ударів, оновлену систему клінчів і оновлені тейкдауни. Нанесення ударів в майбутньому EA Sports UFC 4 буде спрощено. Багаторазове натискання кнопки тепер дає можливість швидких комбінацій, а тривале натискання призведе до більш руйнівних і яскравих атак. З іншого боку, клінч більше не буде використовувати ті ж елементи управління, що і боротьба на землі. Нова механіка дозволить гравцям наносити удари під різними кутами, вступати в клінч і виходити з нього за своїм бажанням, а також використовувати його для зриву атаки противника.\nРобіть передзамовлення EA Sports UFC 4 у нас в МТА за суперціною і насолоджуйтеся своєю улюбленою грою!\nВидавництво в Україні: Electronic Arts