Дніпром до Байкалу - Наше Місто Івано-Франківськ\nОсь як описують нелегку мандрівку учасники подорожі:\nМабуть, найбільш нав’язлива ідея будь-якого мотоцикліста – здійснити «дальняк», випробувати себе і свого залізного друга тисячами кілометрів.\nДля нас це не перший досвід тривалої мандрівки верхи на українському байку. У 2011 році ми здійснили тривалу експедицію Україною — 13 областей, 2 600 кілометрів в дорозі. Тепер вирішили вдосконалити наш досвід — здійснити подорож чотирма країнами Євроазіатського континенту. А це означає, що перед нами стоїть складніше завдання — більша відстань, більше зусиль, більше небезпеки. Натомість буде більше досвіду та вражень, буде більше фото та етноматеріалів.\nПопередня експедиція була тематичною — маршрут пролягав 13-ма областями України, де ми відвідували старі замки та фортеці.\nПодорожували близько місяця, відвідали усі цікаві місцини нашої країни і зрозуміли, що це і є смак нашого життя, це те, що нам потрібно!\nТому в якийсь момент ми твердо вирішили, що далі повинні поїхати в Азію. Нас не цікавлять популярні туристичні місця, не приваблюють комфорт і цивілізованість Європи. Натомість хотілось би побувати у кардинально інших країнах, зустріти ментально інших людей, можливо, зіткнутися із тим, що примусить нас змінити свої погляди на життя. Тому вибрали Монголію, країну із надзвичайно цікавою історією, незрівнянними пейзажами, чужими для нас звичаями, їжею, способом життя і... дійсно екстремальними дорогами!\nРухаючись на Схід, назустріч сонцю, увесь час наздоганяючи його, ми перетнемо сім часових поясів і подолаємо шлях у 20 000 кілометрів.\nПодорож стартує з мальовничого Прикарпаття, міста Івано-Франківська, звідти, де починаються Українські Карпати.\nНаступна ціль нашої подорожі — Азія. Схід цікавий для нас великою кількістю недосліджених нами шляхів і безліччю невідомих нам місць. Ми хочемо перетнути географічний кордон найбільшого материка у світі — переміститися з Європи в Азію. Нам, європейцям, буде цікаво побачити побут і буденне життя мешканців Азії, дізнаватись про їхні звичаї та культуру.\nМи відвідаємо Монголію та Казахстан — держави з тисячолітніми історіями та дивовижними культурами. Це територія безкрайніх степів, високих гір і глибоких озер, де люди ведуть екзотичний для європейців спосіб життя. Одна з особливих цілей цієї подорожі — знайомство з кочовою монгольською культурою.\nДруга, не менш важлива, ціль експедиції — розповісти про Україну, а також про те, що саме потрібно для такої подорожі, як наша, як правильно втілити масштабний мотопробіг. Під час стоянок ми плануємо пригощати місцевих жителів українськими народними стравами.\n«Дніпром до Байкалу» — це можливість отримати досвід та поділитись ним з іншими.\nКрім того, обрана експедиція — це виклик для нашого мотоцикла «Дніпро-11». Він спроектований для доріг Центральної та Східної Європи, а ми випробуємо його у непростих дорожніх умовах Центральної Азії.\nМотоекспедиція «Дніпром до Байкалу» обіцяє бути надзвичайно цікавою та нелегкою мандрівкою. Тисячі кілометрів складних шляхів Центральної Азії, серед яких грунтові дороги, а часто й бездоріжжя. Через складний природний ландшафт та низьку щільність населення нам доведеться самотужки долати річки, пустелі та гори, а також їхати сотні кілометрів без можливості поповнити запаси їжі та пального.\nНаша експедиція не передбачає команди підтримки, яка буде їхати за нами, тож у цій подорожі ми можемо покладатися лише на самих себе.\nМи покажемо вам Чаринський каньйон у Казахстані, ви побачите життя однієї із найрозвинутіших країн Центральної Азії. Ви переконаєтесь, наскільки суворі бувають Алтайські гори і наскільки безкрайніми можуть бути монгольські степи Хангая.\nМи покажемо вам перлину Східного Сибіру — найчистіше та найглибше у світі озеро Байкал. Ми розкажемо про Україну та українців усім, кого зустрінемо на широких просторах Росії, Казахстану та Монголії.\nМи розробили маршрут, графік, готуємо спорядження, розраховуємо харчування, вивчаємо інформацію про країни та населені пункти, через які будемо їхати.\nЗараз до виїзду залишається близько шести місяців. Новий Дніпро-11 з коляскою, відреставрований із шматка іржавого заліза, вже напоготові та чекає весни в гаражі. Він пристосований до бездоріжжя та дальніх пробігів без заправок і води. Голови зайняті планами по спорядженню та розрахунками харчування. Збираємо кошти на мотоекспедицію, а також шукаємо людей, які так чи інакше могли би нас підтримати.\nТому запрошуємо також усіх вас підтримати нас та стати учасником нашої мотоекспедиції. Ми відкриті до співпраці, сприяння та сподіваємося на вашу участь.\nПетро - досвідчений мотоцикліст, і затятий любитель цієї допотопної української мототехніки. Власними руками перебирає і збирає із купи іржавого заліза доволі надійні і красиві мотоцикли. Юлія розділяє його любов до подорожей не комфортною і заможною Європою, а країнами із екзотичними культурами, та недоторканою природою, що не так популярні серед туристів, але в яких можна отримати не менш фантастичні враження, емоції та досвід.\nІ ось вже зараз вони активно готуються до мотоекспедиції до Байкалу. Наводять знайомства (на них сподіваються друзі з Казахстану, подружились із байкерськими клубами в Улан-Баторі, Іркутську, Москві), готують мотоцикл і спорядження, збирають кошти, шукють спонсорів.\nНас з вами чекатиме унікальний подарунок, обіцяють завзяті байкери:\nКрім того, що здійснити цей подвиг - проїхати на 20-тирічному Дніпрі 20 000 км і доїхати додому, ми ще хочемо відзняти відеоматеріал і змонтувати фільм про поїздку, організувати фотовиставку і, звичайно, опублікувати статті-звіти у виданнях наших медіа-партнерів.\nЦього разу ми плануємо поділитися не тільки фотографіями краєвидів, історіями наших пригод, але й інформацією про особливості пройдених доріг: їх складні та легкі ділянки, місця, які обов’язково потрібно відвідати, а також ті, яких краще уникати.\nПетро Буяк — 31 рік, мотолюбитель, фотограф, автор фотовиставок («Таке життя», 2006, «Вітання зі Станіславова», 2009); автор та ведучий етно-музичної програми «Корчма» на радіо «Вежа» (м. Івано-Франківськ) та на радіо «Молоде радіо» (м. Київ). Реставрую та відновлюю радянську та українську мототехніку.\n+380 (93) 640-71-85\nЮлія Плисюк — 24 роки, фахівець інформаційних технологій. Займаюсь велоспортом, гірським туризмом. Захоплююсь музикою народів світу, колекціоную.\n+380 (68) 847-03-75\n"Дніпром до Байкалу" - це:\nпублікації веб-щоденника, що міститимуть фотоматеріали, особисті враження, перевірену інформацію для туристів, поради мотолюбителям, відповіді на коментарі читачів безпосередньо з дороги;\nпроведення 24 прес-конференцій у великих містах України, Росії, Казахстану та Монголії;\nорганізація зустрічей із місцевими байкерськими клубами та мотобратствами;\nорганізація фотовиставок у найбільших містах України;\nпублікація статей у мото- та туристичних журналах;\nстворення документального відео на основі зібраних під час мотоекспедиції відео-матеріалів;\nшироке анонсування усіх заходів в мережі Інтернет та ЗМІ.\nВажкий дорожній мотоцикл з бічною коляскою «Дніпро-11»:\nРозташування циліндрів: Опозитне\nОб’єм: 650.00 см3\nПотужність: 38.00 к.с.\nпри оборотах: 5900 хв-1\nЧисло тактів: 4\nТип запалювання: Електронне\nДіаметр циліндра / хід поршня: 78.0 / 68.0 мм\nЧисло передач: 4 прямих і задня\nТип вилки: Ричажна\nВага, включно з рідиною: 350.0\nРозмір коліс: 3.75-19\nДИНАМІКА Й ЕКОНОМІЧНІСТЬ\nОб’єм бензобака: 19.00 л\nМаксимальна швидкість: 125.0 км/год\nСередній розхід пального: 6-6,5 л / 100 км\nМи відкриті також до Ваших пропозицій, варіантів співпраці та спонсорства.\nСлідкуйте у facebook: facebook.com/DnipromDoBajkalu\nПриєднуйтесь ВКонтакті: vk.com/dniprom_do_baykalu\nI      G    H     XBS\nRMF   PHT   L75\n9    O    P W   Y96


Для запорізьких трамваїв презентували новий дизайн – uprom.info Для запорізьких трамваїв презентували новий дизайн – uprom.info\nОновлено: 03.05.2020 - 21:13\nДля запорізьких трамваїв презентували новий дизайн\nУ Запоріжжі продовжують реалізувати програму «Запорізький трамвай» та готуються до випуску нових одиниць транспорту. Зазначається, що нові трамвайні вагони отримають новий дизайн.\nПередає Національний Промисловий Портал з посиланням на tv5.\nПро майбутню зміну вигляду запорізького трамваю повідомили на сторінці міського голови Володимира Буряка у Фейсбук. Вагони очікує повне оновлення. Зазнає змін і салон трамвая – у них встановлять систему опалення та освітлення, а також оновлять кабіну водія.\nЗовнішній вигляд трамваїв теж зміниться. Він стане більш яскравим та сучасним. У цьому році планують виготовити 4 оновлених запорізьких трамваї.


5.3 Герметики на основі термопластичних полімерів\nГерметики невисихаючого типу при наявності тиску робочого середовища здатні ущільнювати з’єднання з незначною шорсткістю поверхонь деталей без перекосів і нерівностей із зазорами до 0,08-0,1 мм і зберігати в процесі експлуатації пластичний або пластоеластичний стан.\nОсновними їх недоліками являються:\nвідсутність пружніх властивостей матеріала і поява в зв’язку з цим труднощів надійного ущільнення з’єднань з змінюючим в процессе експлуатації зазором, що типово для агрегатів автомобилів. До них відносяться матеріали на основі високо- и низькомолекулярного поліізобутилена, бутилкаучука, етилен-пропіленового каучука и високомолекулярного тіокола.\nГерметики напіввисихаючого і висихаючого типів після нанесення на поверхню і випаровування розчинника утворюють пружню гумоподібну плівку.\nОсновними недоліками герметиков являються:\nТривалий час випаровування розчинника і зворотність процесу, що обумовлює непостійність їх фізико-механічних властивостей та зниження якості герметизації. До висихаючих герметиків відносять матеріали на основі бутадіен-нітрильного каучука і еластопластів.\n5.3.1 Характеристика герметиків\nГерметик У-30М - Герметизація нерухомих металевих (за виключенням латунних, мідних, срібрних та їх сплавів) і інших з’єднань в середовищі повітря та палив.\nГерметик УТ-31 – Герметизація нерухомих металевих (за виключенням латунних, мідних, срібрних та їх сплавів) і інших з’єднань в середовищі повітря та палив.\nГерметик УТ-34 - Герметизація за допомогою пензлика, заливкою, шприцем різних металевих з’єднань, що дотикаються з повітрям та паливом, а також штепсельних роз’ємів різних пристроїв радіо- и електротехнічої апаратури. Не допускається безпосередній контакт герметика із срібними, латунними та мідними контактами.\nГерметики У-30М и УТ-31 вулканізують при температурах нижче 15°С (до 0°С), однако життєздатність і час вулканизації в цьому випадку збільшується в 2-2,5 рази при зменшенні температури на кожні 10°С.\nГерметики У-30М и УТ-31 не мають достатньої адгезійної міцності при кріпленні їх до металів, скла, бетону та іншим матеріалам і потребують клеєвого підшару:\nклея 88Н - для кріплення до металу і бетону при роботі в середовищі повітря;\nклея 78БЦС-П - для кріплення до металу при роботі в середовищі повітря з підвищеною відносною вологістю і при безпосередньому контакті з водою;\nклея К-50 - для кріплення до металу при роботе в середовищі палива та ін.\nПеред нанесенням підшарів і герметиків поверхню, що підлягає герметизації, тщательно очищують від пилу, бруду, стружки та іншого сміття за допомогою волосяних щіток.\nДля видалення вологи, слідів мінеральних мастил, а також жирових пятен та інших забруднень на металі, дереві, бетоні поверхню, що підлягає герметизації, обезжирюють тканиною, змоченою в бензині і в той же момент протирають сухими ганчірками насухо. Потім в такій же послідовності проводять вторинне обезжирювання.


Як виглядала палиця для селфі з СРСР: архівне фото\nЯк виглядала "палиця для селфі" з СРСР: архівне фото\nУ мережі опублікували фотографію старого керування за дистанційною зйомкою радянських часів, яке охрестили першою палицею для селфі.\nЗокрема, знімок доступний на сторінці в Pikabu користувача kostas26. Таким чином, у фанатів теорії про те, що все вперше було винайдено в СРСР, з'явився новий привід для радості.\nСудячи з малюнка, радянська "палиця для селфі" зроблена з дерева і включає в себе такі складові, як "противага", "упор", "кіл з рогулькою", "жердина", "привод спуску затвора" і "фотокамера". Ось як вона виглядає:\nСудячи з усього, разом з цим пристроєм використовувалися однооб'єктивні дзеркальні фотоапарати "Зеніт".\nВсі вони розраховані на застосування фотоплівки типу 135 і передбачають використання змінних об'єктивів. Більшість моделей забезпечені фокальним затвором з матер'яними шторками або металевими ламелями, і тільки апарати сімейства "Зеніт-4", "Зеніт-5", "Зеніт-6" мають центральний затвор. Застосовувалися різні варіанти кріплення об'єктивів.\nРаніше OBOZREVATEL розповідав, як з часів молодості змінилася одна з найгарніших актрис СРСР Наталя Андрейченко.


23.10.2018 251 0 1\nяк унести зміни до господарського договору за взаємною згодою;\nколи зміни вносяться у судовому порядку;\nколи можливе одностороннє внесення змін;\nщо передбачати у додатковій угоді до договору (зі зразком).\nДосягнувши взаємної згоди щодо суттєвих умов, сторони укладають господарський договір. Це може бути договір поставки, купівлі-продажу, міни, дарування, позики тощо. Звичними є ситуації, коли зі спливом часу виникає потреба внести зміни до укладеного раніше договору, наприклад змінити ціну товару, кількість, строк його дії, нарахувати штраф за невиконання певних умов. Тож розглянемо порядок унесення змін до господарського договору.\nЗа загальним правилом господарський договір має форму єдиного документа, підписаного сторонами. Крім того, допускається спрощений спосіб укладення таких договорів – обмін листами, факсоі телеграмами тощо для підтвердження прийняття до виконання замовлень. Але цей спосіб можливий, коли законом не встановлено спеціальних вимог до форми і порядку укладання певного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу, далі – ГК).\nПорядок зміни та розірвання госпдоговору регламентується ст. 188 ГК. Так, зміна договору в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом чи договором. Тобто сторони повинні спробувати дійти взаємної згоди стосовно зміни умов договору. Але якщо договором передбачена можливість одностороннього вирішення питання, то вищу силу мають умови договору. Утім у разі самостійної зміни умов сторона не повинна робити це таємно, а має надіслати іншій стороні лист довільної форми про такі зміни.\nВажливо знати! Скористатися правом односторонньої відмови від договору не вийде, якщо це прямо заборонено законом. Наприклад, згідно зі ст. 291 ГК одностороння відмова від договору оренди заборонена.\nгоспдоговір договір зміна умов договору зміна істотні умови умови договору внесення змін додаткова угода школа бухгалтера зразок школа: документообіг\n04.12.2018 60873 7 6


Гончар Олесь — Залізний острів (з роману "Тронка") (скорочено) - Українська література скорочено - Стислі перекази - Каталог статей - Мир Сочинений\nГончар Олесь — Залізний острів (з роману "Тронка") (скорочено)\nНовела з роману "Тронка"\nНовелу "Залізний острів" у романі О. Гончара "Тронка" називають твором-засторогою. Адже гуманістичні цінності, та й саме життя людини часто опиняється під загрозою цивілізаційних процесів. І як важливо при цьому зберегти здатність сучасної людини до захисту свого єства, своїх почуттів. Закохані через свою легковажність опиняються на військовому кораблі, який служить полігоном для нічних бомбардувань. їхній човен відв'язався, і вони не можуть повернутися. Але не впадають у відчай, прагнуть знайти порятунок, не втрачають своєї людської гідності, своїх почуттів. Кінець кінцем вони врятувалися (про це в іншій новелі, "Тронка"). Віталик знайшов спосіб за допомогою скельця добути вогню, запалив одяг, і цей сигнал помітили на полігоні, послали за ними катер. Довго потім вони не могли без внутрішнього здригання згадувати про цю пригоду. Головне ж — залишилися гідними звання людини, не зрадили своєї любові.


Наслідки реформи МВС – даїшники сумлінно сплять на посту (відеодоказ) - Новини Одеси Depo.ua\nНаслідки реформи МВС – даїшники сумлінно сплять на посту (відеодоказ)\nАктивісти зняли на відео сплячих на посту даїшників\n3 липня 2015 10:20\nСпівробітники управління Одеської служби ДАІ вирішили подрімати в патрульній машині прямо під час несення чергування. Відповідне відео зняли активісти "Дорожнього контролю України", пише Одеса.depo.ua.\nНа відеозаписі видно, як біля гіпермаркету в районі Овідіопольської дороги, 7 стоїть патрульний автомобіль (д/н 1573), в кабіні якого знаходяться два сплячих правоохоронця. Автор зйомки вказав, що співробітники ДАІ вирішили покемарити під час того, як всі інші посилено шукають підозрюваного у вбивстві їхнього колеги в Аркадії.\nПравоохоронці спали чуйно і періодично прокидалися, щоб озирнутися. Коли ж вони помітили, що їх знімають, то спробували зобразити "бурхливу діяльність", зокрема, передати оператору роздруківки з фотороботом злочинця. Як бачимо, реформа МВС стрімко набирає обертів.\nІнші новини з життя Одеси читайте на Одеса.depo.ua\nМітки: #реформа #Одеса #ДАІ #новини


Особливості вирощування картоплі сорту Невський опис, підготовка ділянки, вирощування - Фермер\nКартопля Невський: опис, характеристики.\nКартопля Невський: опис сорту.\nВибір ділянки та підготовка грунту.\nПідготовка насіннєвої картоплі до посадки.\nПосадка картоплі в грунт.\nДогляд за картоплею Невський.\nКартопля Невський: опис, характеристики\nУ нашій країні є багато любителів картоплі. І це не дивно, якщо згадати, скільки самих різних гарнірів і страв можна приготувати з цього овоча. Досить багато сортів пропонується всім бажаючим самостійно вирощувати цю культуру на своїй ділянці. Серед них особливою популярністю користується сорт Невський. Протягом трьох десятків років його вирощують вітчизняні агрономи, і він їх не розчаровує, дивуючи багатим урожаєм і прекрасними смаковими якостями.\nКоли постає питання вибору сорту картоплі, більшість російських городників особливо не замислюються і набувають Невський. З'явився він завдяки селекціонерам північно-західного науково-дослідного інституту сільського господарства Росії ще в сімдесятих роках xx століття. Сталося це в результаті схрещування сортів Кандидат і Веселовська.\nТоді вченим була поставлена задача створити новий сорт улюбленого всіма овоча спеціально для кліматичних умов нашої країни. І тепер, коли кожному доступний картопля Невський, не тільки агрономи-професіонали, а й садівники-любителі можуть займатися вирощуванням прекрасної якості бульб, що володіють чудовими смаковими властивостями.\nСорт Невський відрізняється від інших багатьма характеристиками, але перш за все, своєю врожайністю. З однієї сотки землі він може давати близько 400-450 кг картоплі. А якщо створити сприятливі умови для цієї культури і забезпечити належний догляд, то цей сорт може принести і до 600 кг з однієї сотки. Прекрасні смакові якості цього сорту оцінили не тільки фахівці, а й рядові городники, що і є головною причиною його популярності в нашій країні, яка щороку тільки зростає.\nЩоб краще собі уявляти, що це за сорт, перерахуємо основні його Характеристики:\nНевський є середньоранніх сортом, який досягає стадії технічної зрілості за 75-90 днів.\nКущі картоплі виходять невисокими, формуючи потужні стебла і бадилля світло-зеленого кольору.\nВ процесі розвитку на кущах виростають білі квіти, які швидко опадають.\nПри належному догляді на коренях формуються бульби довгастої форми, що мають гладку шкіру біло-жовтого кольору і рожеві дрібні оченята.\nМ'якоть має біло-кремового відтінку і зберігає його, чи не темніючи, навіть після розрізання.\nСорт відрізняється чудовими смаковими властивостями. Вміст води в бульбах мінімальне. При цьому бульби не змінюють свій первісний колір навіть після варіння.\nМістять багато вітаміну С, який є природним антиоксидантом.\nУ бульбах міститься крохмаль (11-13%), який і не дозволяє овочі не розпадатися під час варіння.\nБульби мають середню вагу, який становить 85-125 м Один кущ картоплі може давати порядку 8-15 кг майже однакових за розміром бульб.\nНесприйнятливий до багатьох хвороб, в тому числі чорної ніжці, альтернаріозу і раку. Може дивуватися звичайної паршею і фітофторозом, але дуже рідко.\nМоже тривалий час обходитися без води, стійкий до гниття навіть в умовах сильного перезволоження.\nСадити рекомендується тільки в прогріту грунт, інакше бульби можуть загинути.\nВідрізняється прекрасною лежкістю. Дуже мало уражається захворюваннями, довгий час не проростає.\nСорт Невський вважається невибагливою культурою, однак у нього, як і у інших сортів, є свої особливості вирощування. Тому, тим городникам, Які хочуть отримати високий урожай цього сорту картоплі, необхідно під час його вирощування обов'язково дотримуватися всіх рекомендацій по його посадці і догляду.\nЗайматися вирощуванням картоплі починають з вибору ділянки та підготовки грунту до посадки.\nХоча картопля і відрізняється невибагливістю, все ж бажано садити його на ділянках з переважанням супіщаних і легких суглинків, мають глибокий орний шар.\nСорт Невський не відрізняється від інших вимогливістю до освітленості. З цієї причини рекомендується садити його на максимально відкритих та незатінених ділянках. Не варто намагатися вирощувати його в тих місцях, де поблизу розташовуються будинки або ростуть високі дерева, особливо з південної і східної сторони.\nСадити картоплю на одному місці можна не більше 2-3 років. Але навіть в цьому випадку необхідно регулярно удобрювати грунт і своєчасно знищувати шкідників.\nРозмірковуючи над тим, де саме краще посадити картоплю, слід пам'ятати про те, що не кожен попередник підійде для цього сорту. Ні в якому разі не варто вирощувати сорт Невський на ділянках, де в минулому році росли томати та інші пасльонові. Також не рекомендується садити розглянутий сорт після соняшнику і Сарго.\nНайвищі врожаї сорт дає після огірків, ріпчастої цибулі, квасолі, часнику, буряків, гороху, солодкого перцю, капусти і моркви.\nЗа словами досвідчених городників, найкраще вдається картопля на ділянках, де до цього вирощувався овес. пояснюється це властивістю цієї культури очищати грунт від різних інфекцій, перш за все, грибкових. Причому користь він продовжує приносити навіть після морозної зими: навесні він перетворюється в перегній і віддає тепло молодим бульб картоплі.\nЩоб розраховувати на високий урожай картоплі, необхідно ще восени підготувати ділянку. Його необхідно ретельно перекопати, вносячи попутно добрива. Ідеальним для цього є компост, який не тільки поліпшить склад грунту, але і зможе прогріти її. Також в якості добрива можна використовувати калій і фосфат.\nЯкщо ви вже готові до посадки картоплі, але на обраному ділянці поки ще не весь зійшов сніг, то не чекайте, коли він розтане повністю. Ви можете його легко прибрати вручну, а це допоможе швидше грунту прогрітися.\nПісля того, як грунт прогріється, в нього потрібно внести добрива і перекопати. В якості підгодівлі рекомендується використовувати пташиний послід, гнойову рідину, компост і торф. Хорошою альтернативою натуральним підживлення є фосфорні, азотні і калійні розчини. При визначенні норми їх витрати необхідно враховувати рівень родючості грунту. Також підвищити урожай картоплі можна, якщо під час посадки внести в неї деревну золу. В її складі представлені найцінніші мікроелементи, які необхідні для нормального розвитку картоплі.\nЯкщо певні обставини не дозволяють вам самостійно підготувати бульби до посадки, то ви завжди можете придбати насіннєву картоплю сорту Невський, який, судячи з опису, є дуже врожайним. Сьогодні його в досить великій кількості пропонують безліч спеціалізованих магазинів. Якщо ж ви все-таки збираєтеся самостійно вирощувати цю культуру, то вам слід спочатку дізнатися про нюанси підготовки насіннєвої картоплі Невський до посадці.\nНайкраще для вирощування брати бульби вагою до 60-80 м\nПроводити пророщування бульб можна тільки після того, як вони пройдуть знезараження в розчині марганцівки. В результаті цієї процедури ви захистите насіннєву картоплю від ураження шкідниками та хворобами.\nКоли бульби будуть готові, їх розкладають на підлозі або іншої поверхні в приміщенні, де підтримується температура в районі 15-18 ° C. В таких умовах він повинен полежати приблизно 2-3 тижні.\nСорт Невський, як і будь-який інший, має дуже ніжні паростки, які можуть зламатися при будь-якому необережному дотику. Тому стежте за довжиною паростків, а коли вони виростуть до 12 мм, приступайте до посадки.\nПроводити з сортом Невський процедуру розрізання бульб на частини не рекомендується.\nКоли на бульбах з'являться паростки, їх необхідно перенести в більш прохолодні умови, тим самим можна буде призупинити на час подальше їх проростання. До того ж ця процедура ще більше загартує насіннєву картоплю.\nСадити картоплю можна тільки в прогріту землю. Причому потрібно робити це вчасно, адже якщо занадто затриматися, то це згодом позначиться на врожаї. Саджаючи бульби на один-два тижні пізніше рекомендованих термінів, власник може втратити до половини врожаю. Як вважають досвідчені городники, починати садити картоплю можна вже в перших числах травня. До цього моменту грунт вже встигає добре прогрітися.\nНайкраще садити картоплю з помічником. Один буде копати ямки і закопувати бульби, а інший класти в лунки добриво і бульби. Намагайтеся робити ямки для бульб не глибше багнета лопати, що відповідає 20 см. Щоб правильно визначити глибину, необхідно виходити з часу посадки. Чим пізніше ви вирішили садити картоплю, тим глибшими повинні бути лунки.\nЛунки слід розташовувати на відстані не ближче 40 см. При цьому необхідно дотримуватися інтервалу і між рядами, який повинен становити 60-70 см. Намагайтеся витримати цю відстань, адже згодом це спростить для вас процес підгортання кущів.\nПісля того, як всі лунки будуть готові, в них можна занурювати підготовлені добрива. Це може бути пташиний послід або гнойова жижа. Додатково ви можете покласти туди лушпиння ріпчастої цибулі і шкаралупу сирих курячих яєць, які заздалегідь необхідно змішати з деревною золою.\nВносити добрива потрібно разом із землею, потім в лунки кладуть бульби паростками вгору. Коли бульба виявиться всередині, його потрібно присипати землею.\nПо завершенні посадки землю необхідно розрівняти дерев'яними граблями і ретельно полити.\nЗазвичай бульби починають проростати приблизно через 15-20 днів.\nНе думайте, що, посадивши картоплю в відповідний день, ви отримаєте в кінці сезону багатий урожай. Сорт Невський, який, за описом, досить невибагливий, порадує вас великими і здоровими бульбами тільки в тому випадку, якщо ви забезпечите йому належний догляд. Для цього ви повинні протягом усього сезону проводити ряд заходів:\nДо появи перших паростків вам потрібно як мінімум три рази прорихлити землю і видалити з неї бур'яни, які дуже швидко виростають після дощу.\nНамагайтеся не допускати тривалого пересихання грунту. Особливо часто картопля Невський потрібно поливати в період цвітіння – це потрібно робити як мінімум два-три рази на тиждень у разі відсутності природних опадів. Якщо ви посадили картоплю на ділянці невеликій площі, то поливати його можна і відстояною водою.\nНамагайтеся не проводити поливи в спеку. Найбільш підходяще для цього час – ранній ранок або пізній вечір. При поливі намагайтеся тримати шланг так, щоб струмінь не текла прямо на кущ. Інакше ви можете пошкодити його. Найкраще поливати кущі картоплі з шланга, попередньо вдягнувши на нього розпилювач.\nСорт Невський є одним з найпопулярніших в нашій країні. Його вибирають не тільки фахівці-агрономи, але і звичайні садівники. Багатьом він подобається високою врожайністю, про що йдеться і в описі сорту. Але для цього вам доведеться забезпечити належний догляд за цією культурою. Перш за все, ви повинні правильно підготувати бульби до посадки, адже це половина успіху. Після того як бульби проростуть, вам потрібно регулярно поливати кущі картоплі і при необхідності проводити заходи щодо захисту їх від шкідників і хвороб.\nТомат Хліб і сіль характеристика та опис сорту, врожайність з фото


Стрілець часу. Елізіум читати книгу онлайн на Букнет\nСтрілець часу. Елізіум\nУ тексті є:магія пригоди подорож бандити боги бійки, магічні артефакти, українська міфологія\nПодобається 23 Нагородити 2\n#408 в Містика/Жахи\n#242 в Міське фентезі\n Повний текст 158 стор\nПублікація: 30.03.2021 — 14.07.2021\nЗміст Пролог Розділ 1 Скляноокий Розділ 2 Бери своє, і йди Розділ 3 Горе від розуму Розділ 4 Жовтобрюх Розділ 5 Радіоняня Розділ 6 Казочка-Прокидалочка Розділ 7 Конан-не-варвар Розділ 8 На темному боці Розділ 9 Ельф Розділ 10 Спогади Розділ 11 Цифровий код Розділ 12 Червоточина Розділ 13 Пекельний вогонь Розділ 14 Котельва Розділ 15 Свято Колодія Розділ 16 Елізіум Розділ 17 Хатка на стелі Розділ 18 Угода Розділ 19 Зніміть маски, панове! Розділ 20 Шоу мусить тривати Розділ 21 П'ятдесят відтінків сірого Розділ 22 Часові пастки Розділ 23 Чуже тіло Розділ 24 Кордіцепс Розділ 25 Трансформація\nАнотація до книги "Стрілець часу. Елізіум"\nДруга книга з циклу "Ловець". Кожна людина має право на вибір. Для Івана вибір буде надто важким. Що обере герой: виконати місію і врятувати світ від Мариних жнив, чи вирвати кохану Нівею із лап Сірого Янгола та не допустити повернення у Темний світ? Кохання чи обов'язок? Всевидяче Око не дрімає. Навіть не спить. Одвічна боротьба добра і зла у плетиві філософських роздумів, тонкого гумору та крихту іронії занурить вас у загадковий світ магії та містики. Приємного плавання у світ фентезі, пані та панове! Дива розпочинаються прямо тут і зараз. Ласкаво запрошую до Кротової нірки!\nЦікаво, у кого або що трансформується мамчин анархіст?\nДРома Аріведерчі, Та й перша була нічогенька.:))) Дякую за обнадійливий коментар. Звичайно, буде. Куди ж вона подінеться з підводного човна! )))\nРома Аріведерчі, Ось і я внесла свою частку у казковий фонд. Думаю, вона достойна прочитань.\nНесподіваний порив у Метелика.\nРома Аріведерчі, На те вони і гуру. Сіль у тому, що п'ятикрилий не тільки теоретик, а і практик. На собі експериментував. Якщо скажу, з кого списала образ, не повірите. Нехай це залишиться інтригою. Хто перший зрозуміє, буде молодець. Це буде мені приємність. Хоча ті люди фентезі не читають.\nА я думаю, що ідея може сподобатися :)\nЛана Василенко, і дуже правильно зробите. Пошук візуалізації сам по собі дає поштовх для творчості. А картинки в поєднанні з розповіддю теж викликають у читачів бажання фантазувати. В моїй завтрашній проді нарешті теж будуть картинки. І в сьогоднішній є.\nНе читала. Але, схоже, це комплімент. Приймається. Дякую.\nЛана Василенко, :)\nМені цей Елізіум все більше нагадує "Хроніки Амбера" і раннього Желязни.\nКіно й правда нуднувате, хоч і культове. Трилогія краще :)\nДля мене залишилося загадкою в цьому розділі таке: чому не бідна ельфійка, ще й з папіком в анамнезі, так провінційно одягнена, і коли її скіні перетворилися на міні. Хоча в тому стані, що перебуває герой, ще й не таке привидиться звісно.\nСцена описана непогано. без зайвих подробиць. Але сакрального її значення осягнути поки що не вдалося. Чекатиму продовження з надією дістатися до суті.\nРома Аріведерчі, Мої шанування вашій терплячості і копняка моїм лінькам друкуватися! :)))\nКудись пропав мій коментар. Це нечесно, там було щось дуже вумне ))\nОчікувалася гаряча сцена, але замість неї відбувся цікавий діалог і герой когось побачив зблизька. Теж непогано.\nРома Аріведерчі, Дякую, а то уже зачекалась. Думаю, далі вставлю ту главу. Нехай буде трохи перчику.Не когось, а маму. Вони іноді спілкуються на енергетичному рівні. А тут таке зізнання!\nПодіїї, мабуть, наближаються до кульмінації.\nА мені цікаво, що ж там на Місяці за таємниці :)\nА писати від руки - то дуже креативно, хоч переписувати довго.\nРома Аріведерчі, Дякую за приємні слова. Мені вони до душі. Авжеж, порівняємо. Для мене дуже цінна ваша думка.\nДякую, що чекаєте. Сьогодні планую надрукувати. Текст рукописний, хоч секретаря бери. А у мене на часі заготовка вишні на зиму. Але треба викроїти час.\nІ де ж нарешті прода?\nІ правда. Невже важко натиснути на зірочку або зробити репост?\nПисьменниця створила власний всесвіт, наповнює його цікавими персонажами, має при цьому свої ідеї про наш світ і його долю.\nЦе праця, гідна уваги.\nЯкщо навіть щось не подобається, про це можна поговорити з авторкою, думаю всім буде цікаво.\nА якщо подобається, поставте хоч плюсика у комент, це теж допоможе, щоб книгу побачило більше читачів :)\nПоказати 24 відповіді \nЛана Василенко, Нема за що.\nзвернення до всіх читачів. давайте підтримаємо цю талановиту письменницю, хто чим може, лайками репостами і всім іншим. адже вона працює для всіх Вас\nАлександр Яковенко, Олександре, дякую за нагороду і щиру підтримку. Надзвичайно приємно, що маю, не побоюсь цього слова, фаната моєї творчості.\nГарна розмовна глава.\nМене тільки на початку збила десятилапість павука. Поки пригадувалося, скільки у павуків ніг, а скільки кінцівок, темп збився. І все намарне - в кінці павука мабуь приморять :)\nРома Аріведерчі, Ну нарешті, перший годний коментар від вас за сьогодні. Зі ставленням до казок як раз усе в порядку. Добре, що і у вас також.:)\nДотепний розділ, а найбільше подобається опис прокрастинації :)\nГарний розділ про етнографію.У мене дивне питання - нащо знахареві шість сараїв? Це якесь магічне число чи у нього просто таке велике господарство?\nРома Аріведерчі, Ще більше захотілось побачити те диво. Поєднаю приємне з корисним. Плани, як у Гітлера. Аби усе встигнути довелось.\nСуворо там все поставлено.\nРома Аріведерчі, Дякую. Дуже приємно це чути. Тим більше, коли це правда.\nНу може той мішок може замінити ромашкове поле, бо справа не в ромашках, а в ошуканстві жадібних до халяви людей.\nРома Аріведерчі, Продовжу вашу думку: і це сумно.\nТа то вже було написане. Тільки змусила себе надрукувати. Яка саме фраза повторюється? Не помітила.\nВітаю з продою, швидко ви, ще й чималий шматок виклали.\nТепер через вас Тупака слухаю. Ностальжи і все таке :)\nПро чарівну таблетку повчально вийшло, як в "Алісі" :)\nТам у вас при переході з другої на третю сторінку фраза повторена, то так треба?\nНова прода :) Ельф зацікавив. Той перстень неспроста.\nРома Аріведерчі, Постараюсь.\nА проди будуть регулярно тепер?\nРома Аріведерчі, Зате мені добре, бо згадую подробиці, пишучи нові розділи. :)))\nНарешті продовження. Вже думалося, що заморозите текст.\nПоказати 18 відповіді \nЛана Василенко, Так.\nІ справді прода. Так добре, коли вони регулярні.\nТой Родіон справжній поет, таке завернути експромтом дівчині не кожен зможе:)\nРома Аріведерчі, Тоді я поетеса. ;)\nЦікавенько! З радістю прочитаємо ваш новий твір. ʕ ᵔᴥᵔ ʔʕ ᵔᴥᵔ ʔʕ ᵔᴥᵔ ʔ\nАврелія Ліліум, Безмежно вдячна. Буду оновлювати день-через день, скільки встигну. Книга в процесі, а вже вистриба проситься до читача. Дякую за вподобайку авансом.\nПрочитала. Доки не можу сказати точно, що думаю, тому що, досить мало. Головний герой викликає симпатію, але у мене питання: виходить що дві книги пов'язані? Тому що першу я не читала.\nНаталія Ковган, Так, це друга книга циклу "Ловець" і випливає з першої. Якщо ви не читали першу, будуть деякі екскурси і відсилки на першу. Жаль, що не ознайомилися, поки книга не стала платною. Але думаю, що з другої також можна буде зрозуміти про перебіг подій. Цікаво буде почути вашу думку. Дякую за вподобайку авансом.\nНу що ж! Додала до бібліотеки)) Будемо читати.\nНаталія Ковган, Мені уже страшно! :) :) :)\nЛюбовне фентезі Душа дракона Лаванда Різ\nМіське фентезі Ловець долі Лана Василенко\nІсторичний любовний роман Королева в подарунок Кристина Асецька


Ситниченко Тетяна Миколаївна — Київський університет імені Бориса Грінченка\nВиробнича (за спеціалізацією «Управління електронним навчанням») практика студентки Ситниченко Тетяни Миколаївни VІ курсу Педагогічного інституту заочної форми навчання освітній рівень: другий (магістерський) спеціальності «Дошкільна освіта».\n4.1 Проектування інформаційного освітнього середовища установи:\n4.3 Формування ІК- компетентності вихователів установи:\nПід час інтерв’ю директора закладу дошкільної освіти було зазначено, що необхідність застосування комп'ютерної техніки в освітньому процесі регламентовано нормативно-правовою базою. Так, у Державній національній програмі "Освіта України XXI століття" у розділі "Дошкільне виховання" визначено основні положення: "забезпечення розвитку освіти на основі нових прогресивних концепцій, запровадження в навчально-виховний процес сучасних педагогічних технологій та науково-методичних досягнень; ... підготовка нової генерації педагогічних кадрів, підвищення їх професіонального та загальнокультурного рівня". Ці положення адресовані насамперед практичним працівникам і спонукають їх переорієнтувати власну роботу за новими підходами. Було відзначено, що інформаційно-комунікаційні технології успішно використовуються як в освітній діяльності педагогів, так і в управлінській, методичній роботі. Тобто, інформаційне середовище – засіб ефективної взаємодії учасників освітнього процесу: дітей, педагогів, батьків. Керівництво ЗДО №798 значну увагу приділяє впровадженню та використанню ІТ-технологій у роботі закладу. ІКТ успішно використовують під час проведення різноманітних конкурсів, свят, інших виховних заходів. Стало традицією проводити батьківські збори з використанням мультимедійної техніки. Адміністрація закладу дошкільної освіти документообіг веде в електронному вигляді. Вихователі використовують готові програмні педагогічні засоби, власні презентації, електронні проекти, забезпечуючи мультимедійний супровід на заняттях. Кожен із застосовуваних інформаційних компонентів має власні засоби й дидактичні можливості, що спрямовані на забезпечення оптимізації процесу виховання дітей. Адміністрація закладу працює над активним залучення педагогів до використання інформаційних технологій не залежно від віку та вмінь користуватися комп'ютерною технікою. . Зараз дошкільний заклад та батьківський комітет шукають шляхи модернізації ІТ-інфраструктури.\nОскільки, вихователь-методист працює в закладі менше місяця, то вона окреслила основні свої майбутні напрямки діяльності в галузі застосування сучасних інформаційних технологій. Сучасна діяльність методистів поєднує існуючий педагогічний досвід з використанням сучасних технологій навчання. Ключову роль у процесі такого поєднання відіграють інформаційно-комунікаційні технології. Оскільки, впровадження інформаційно-комунікаційних технологій впливає на систему освіти, це викликає значні зміни в змісті, методах навчання. Перед сучасним вихователем постає проблема пошуку нового педагогічного інструменту. Саме тому в педагогічній діяльності виникає можливість використання ІКТ в якості потужного інструменту розвитку мотивації освітнього процесу, враховуючи велику та серйозну зацікавленість дітей комп'ютером. Було зазначено, що застосування комп'ютера, мультимедіа та інформаційних технологій у якості дидактичних засобів використовується для підвищення мотивації та індивідуалізації навчання, розвитку творчих здібностей дітей та для створення благополучного емоційного фону. Це дозволяє зробити заняття емоційно забарвленими, привабливими, викликають у дитини живий інтерес, є прекрасним наочним посібником і демонстраційним матеріалом, що сприяє хорошій результативності заняття. При розгляді, обстеженні і зоровому виділенні ознак і властивостей предметів, формуються способи зорового сприйняття, обстеження, виділення у предметному світі якісних, кількісних і просторово-часових ознак і властивостей, розвиваються зорова увага і зорова пам'ять. Впровадження сучасних інформаційних технологій в роботі дозволяє забезпечити: - оперативний доступ до інформації; - швидкий зворотній зв’язок та коригування роботи, можливість інтенсивної комунікації; - умови створення мотивації до роботи за рахунок активності у самоосвітній діяльності; - можливість надання постійних консультацій завдяки універсальності технологій Інтернет.\nБуло створенно анкету для визначення рівня ІКТ компетентності вихователів. Оскільки, не всі педагоги володіють компютером, анкету було надруковано. Обробка результатів відбувалась в ручному режимі.\n18% - має низький рівень. Взагалі не вміють користуватися технологіями.\nРезультати анкетування вихователів ДНЗ№798 свідчать про те, що педагоги не завжди надають перевагу використанню ІКТ в навчально-виховному процесі. Але, бажання вдосконалювати свої знання та навички присутні у всіх вихователів ЗДо.\n• комп'ютер – 5 шт;\n• принтер -4 шт;\n• розвиваючі програми;\nДля вихователів було створено календар з розкладом майбутніх заходів, що планується провести в закладі. Це полегшує роботу і допомагає контролювати зміни, які відбуваються у розкладі. https://calendar.google.com/calendar/r/month/2018/11/1\nПід час практики було проведено семінар-практикум для педагогів "Використання хмарних технологій в роботі вихователя". Метою семінару було розширення знань педагогів про «хмарні технології», визначення переваг їх використання в роботі.Педагоги в практичній роботі опанували хмарні технології, створили корпоративний аккаунт та віртуальні кабінети різних служб ЗДО, папки з діловою документацією спеціаліста, навчилися завантажувати документи, надавати доступ до них, створювати документи Google, надавали доступ для спільної роботи, одночасно працювали в одному документі на різних комп'ютерах, складали нову форму Google для опитування тощо.\nМатеріали до семінару - https://docs.google.com/document/d/1TCdiNGcGPCcuyXW2y-J2-BG1ZXQu-RNhC74EN-FP-uQ/edit\nпрезентація - https://docs.google.com/presentation/d/1oW9oeSth1CyC3uyCudJBawYZ0tm_5ZQTwR-Raji0HZU/edit#slide=id.p1\nРозроблено такі методичні рекомендації для педагогічних працівників ЗДО №798, а саме:\n•\tстворення сховища передового педагогічного досвіду для спільного користування;\n•\tстворення сайту навчального закладу.\n•\tДокупити необхідну кількість обладнання: комп'ютери, смарт-дошки та програмне забезпечення для цієї техніки.\n•\tІнтернет (якісний, швидкісний)\n•\tВільний доступ до інтернет мережі\n•\tЗбільшення радіусу дії wi-fi мережі\n•\tтестування на визначення точного рівня ІК-компетентності вихователя;\n•\tкурси підвищення ІК-компетентності (за рівнями знань);\n•\tіндивідуальні консультації за запитом;\n•\tактивна участь у семінарах різного рівня щодо застосування ІКТ у навчальній практиці;\n•\tвикористовувати у роботі систему дистанційного навчання;\n•\tзабезпечення використання Інтернет-ресурсів.\nОтримано з http://wiki.kubg.edu.ua/index.php?title=Ситниченко_Тетяна_Миколаївна&oldid=249430\nОстання зміна цієї сторінки: 23:52, 20 листопада 2018.


Вокаліст “Бумбоксу” у Кропивницькому – про зйомки, пісні і співпрацю із Жаданом | Перша електронна газета\n11.10.2021 17:48 Інтерв'ю, Шоу-бізнес/Культура\nМинулими вихідними у Кропивницькому у рамках всеукраїнського туру “Таємний код: Рубікон” відбувся концерт гурту “Бумбокс”. Перед виступом вокаліст Андрій Хливнюк розповів Першій електронні газеті про співпрацю з Сергієм Жаданом, вихід нової пісні та про написання ймовірного саундтреку до фільму.\nГоворячи про принципи, за якими він обирає партнерів для співпраці, Андрій Хливнюк зазначає: для нього не важливо, чи це відомі виконавці, чи вони популярні – має зовсім інші критерії відбору. Найголовніше в цьому питанні – бачити кінцевий продукт, пісню, яка вийде у результаті співпраці.\nАндрій часто виступає музичним продюсером, тому обирає виконавців за технічним рівнем, тембром звучання інструментів або римами, які хотілося б додати у нову композицію. Ще що важливо – чи зійдуться команди характерами, чи достатньо кваліфікований гурт, з яким планується співпраця.\n“Із Жаданом я знайомий, чув його, знаю, як він працює. Він мені подобається як поет, його стиль та сенси, які він транслює”, – коментує Андрій Хливнюк співпрацю з фронтменом гурту “Жадан і собаки”.\nУ колаборації митців була створена пісня під назвою “Правда”. На питання, коли варто чекати релізу, Андрій відповідає, що вона давно вже готова, але є один нюанс: вона може стати саундтреком до нового українського фільму, який наразі знімають. Ні тема, ні сюжет фільму ще не розголошують. Музикант говорить, що після того, як кінокартина буде відзнята, він оцінить можливості співпраці: чи підходить пісня тематично, чи стане вона саундтреком або титровою, або взагалі на неї чекає окремий реліз.\nАле тут же Хливнюк анонсує скору презентацію іншої новинки – пісні під назвою “Буду я”. Зараз гурт готується до зйомок кліпу. Це не дует, а персональна робота, яка увійде до нового альбому. Гурт працював над нею протягом місяця і по завершенню туру, візьметься за зйомки кліпу.\nСпівак запевняє, у їхньої команди ще безліч ідей, які чекають свого часу. Минулих 18 років гурт працює, постійно маючи в запасі кілька нових пісень – простоїв не буває. Андрій запевняє: йому пощастило, бо колеги просто фонтанують музичними ідеями. І їх опрацювання це постійний процес, адже музиканти ходять на творчі репетиції не тільки задля того, щоб бути “в формі”, а й для відточення майстерності і формування нових творчих думок.\nОлена Павлюк, Перша електронна газета


Круелла — не Джокер у спідниці, і це добре — Bird In Flight\nКруелла — не Джокер у спідниці, і це добре\nМарія Педоренко 4 червня 2021\nНайбільш впізнавана лиходійка студії Disney отримала сольний фільм: у прокаті йде «Круелла» — історія про дамочку, яка мріяла пустити на шубу сотню далматинців. Щоправда, цього разу ніякого натяку на шкуродерство немає, а сама Круелла — дизайнерський геній у зародку — з перших кадрів викликає бажання співпереживати. Як і раніше з «Малефісентою», Disney продовжує виставляти у найкращому світлі персонажів, якими колись лякав своїх юних глядачів, і тим самим вбудовується в нинішній тренд на лиходіїв із людським обличчям. У соцмережах ще до прем’єри «Круеллу» називали жіночою версією «Джокера» — частий епітет для фільмів із суперечливими героїнями на чолі. Що не так із цим порівнянням і чому можна повчитися на прикладі Круелли, розповідає Марія Педоренко.\nЯк змусити глядача співпереживати лиходієві? Можна поставити його в центрі історії, забезпечити зрозумілою всім життєвою філософією і до того ж зробити його самого жертвою системи або життєвих обставин. Круелла Де Віль, якою ми її знали до цього року, викликала співчуття навіть усупереч своєму образу зіпсованої владою шкуродерки. Самотня жінка середніх років, без друзів, але з купкою наляканих підлеглих, вона проводила вільний час у мріях про нову шубі. Але збутися їм не судилося: далматинці залишилися живі, а сама Круелла, забруднена багнюкою після спроби зловити цуценят, вирушила прямо до відділення поліції. Її репутації прийшов кінець, але задоволення від такого фіналу було мало.\nОбразом же нинішньої Круелли Де Віль у виконанні Емми Стоун переймаєшся ще на перших миттєвостях фільму. З гніздом чорно-білого волосся і мрією стати великою модельєркою їй змалку було затісно в англійській глибинці. Тоді її звали Естелла, а злодійське прізвисько за жвавий характер дівчинці жартівливо дала мати. Заразом повчала — показувати характер зайвий раз не варто, бо буде біда. І вона-таки прийшла. Спершу Естеллу вигнали зі школи, потім, на шляху до нового життя в Лондоні, вона взагалі залишилася сиротою. Мати за складним збігом обставин зіштовхнула з обриву зграя розлючених далматинців. Що? Так! І довгі роки по тому, то займаючись крадіжками, то працюючи на голову модного дому, у смерті матері Естелла звинувачувала саме себе. А точніше, своє похмуре альтер его — Круеллу.\nМати повчала — показувати характер зайвий раз не варто, бо буде біда.\nСимпатія до явно негативних персонажів у кіно і серіалах останні роки зовсім не рідкість. Найбільш очевидний нещодавній приклад — «Джокер» Тодда Філліпса. Саме з цією картиною ще до прем’єри почали порівнювати «Круеллу». Паралель так і напрошувалася, адже в обох випадках це історія становлення культового лиходія з ним же на чолі картини. Але по правді, диснеївський погляд режисера Крейга Гіллеспі на народження антагоністки зовсім не ідеально реалізує початковий план. Круелла тоді і зараз — ніби й не один персонаж узагалі. У своєму сольному фільмі вона постає менш кровожерливою і, здається, навіть любить собак. А таке бажане плямисте вбрання тут вона дістає залишивши всіх далматинців на екрані цілими і неушкодженими. До того ж у цей вихід Круеллу навіть позбавили мундштука, який був для неї як продовження руки, адже палити в фільмі Disney — погана ідея.\nАле кульгаве втілення історії зовсім не головна відмінність «Круелли» від «Джокера». Тим більше що сумарні оцінки критиків у цьому поєдинку віддали перемогу дамі (74% свіжості проти 68% за версією Rotten Tomatoes). Основна думка в тому, що нам усім час раз і назавжди перестати порівнювати з Джокером складних і суперечливих жіночих персонажів.\nДжокер живе в культовому статусі вже довгі роки, лише зміцнюючись у своїй позиції навіть після не зовсім канонічних кінотрактувань Крістофера Нолана й Тодда Філліпса. І незважаючи на очевидну належність до темного боку, цей герой був і залишається для багатьох специфічною рольовою моделлю. Сама по собі ідея вибудовувати свою особистість навколо персонажа поп-культури викликає питання, але нехай усе б обмежувалося тиражуванням цитат Джокера про хаос і життя без правил. Однак у 2022-му буде десять років, як у США хлопець назвався Джокером і розстріляв глядачів кінотеатру, де показували фінальну частину трилогії Нолана про Бетмена. Загинули 12 людей. І у їхніх родичів вихід фільму Тодда Філліпса два роки тому цілком очікувано викликав шквал обурення.\nКрім того, Джокер є свого роду мірилом, з яким глядачі раз по раз порівнюють кожну нову кіногероїню зі складною і неоднозначною історією. Уже навіть є іронічна добірка жіночих версій Джокера в кіно. Кожна друга стрічка тут про мстиву жінку, яка на шляху до своєї мети не гребує найрадикальнішими методами: від Тоні Гардінг із «Я, Тоня» того ж Крейга Гіллеспі до Емі Данн зі «Зниклої» і Кессі з «Перспективної дівчини». Але практично всі вони покірливі телятка у порівнянні з Артуром Флеком із «Джокера» 2019-го. Там, де в «Перспективній дівчині» Кессі влаштовує злі розіграші і точково б’є по винуватцях насильства над жінками, пригноблений суспільством невдаха комік Флек знищує всіх, хто потрапить під руку. Ніякої емансипації, тільки старе і зовсім не добре ультранасилля.\nДжокер є мірилом, з яким глядачі раз по раз порівнюють кожну нову кіногероїню зі складною і неоднозначною історією.\nІ зовсім не в’яжеться до цього історія Круелли Де Віль. Її боротьба не системна, а особиста, і головний супротивник тут — матриарх світу лондонської моди баронеса фон Геллман. Спочатку у Круеллі вирують амбіції прославити своє ім’я в модному світі, а заразом зруйнувати порочне коло, в якому баронеса з кожною новою колекцією підтримує свій статус за рахунок чужих талантів. Але тільки-но стає зрозуміло, що саме фон Геллман свого часу нацькувала далматинців на матір Естелли, до її боротьби домішується бажання помсти. При цьому навіть рухома ненавистю Круелла озброюється тим, що вміє найкраще, — створює ультрамодні вбрання і здіймає навколо себе галас. Це не методи баронеси, яка може не тільки спустити псів, а й, наприклад, спалити тебе живцем. Проте до фіналу на руїнах колишньої модної імперії Круелла вибудовує власну, по суті підминаючи під себе людей, які колись замінили їй родину, а тепер стали хлопчиками на побігеньках.\nПри цьому істотний кар’єрний стрибок — не головна трансформація героїні Емми Стоун. За дві години на екрані Естелла, яка все життя придушувала в собі темний бік, випускає Круеллу на свободу. Спершу як неприборканий фонтан злоби та уїдливості, а потім, знайшовши потрібний вектор, — як джерело творчої енергії. Письменниця Гілліан Флінн, яка подарувала світу Емі Данн, найбільш помітну антигероїню останніх років, у своєму есе до виходу роману «Зникла» відзначала, що у жінок немає лексикону для передачі власних проявів жорстокості. Мовляв, ми так довго говорили про емансипацію, що зовсім не залишили місця для вивчення темних боків. «За ними потрібно доглядати як за примхливими чорними орхідеями», — писала Флінн.\nКруелла, як і Емі Данн, усе життя прикидалася кращою версією себе — тому що так вчила мама і тому що на це очікував соціум. І зовсім так само, як Емі Данн, Круелла в кульмінації випускає назовні свій гнів — рису, за яку жінок називають истеричками і дорікають їм нежіночністю. Обидві героїні знаходять у цьому звільнення від нав’язаних стандартів і силу прийняти себе у природному вигляді.\nКруелла у кульмінації випускає назовні свій гнів — рису, за яку жінок називають истеричками і дорікають їм нежіночністю.\n«Упусти в себе темряву і переродитися», — співає Флоренс Велш на фінальних титрах діснеївської історії. І це саме те, що робить Круелла, щоб нарешті відчути себе собою. Вона буквально перероджується: Естелла у фіналі отримує надгробок зі своїм ім’ям, а Круелла — можливість почати життя з чистого аркуша. Можливість, про яку часом мріє кожен із нас.\nФото: Disney+ / Courtesy Everett Collection\nDisney Джокер Дисней кино Круэлла рецензия\nIra Grischenko 28.09.2020\nЧемпіонка світу з шахів подала до суду на Netflix за невірне зображення в серіалі «Хід королеви»\nЛегко втратити і неможливо забути: Хто шукає в Мережі рідкісні фільми, рекламу та ігри


Всесвітній день прибирання: журналістка Odesa Live вирушила на суботник у Дюківському парку\n"Дім у Масілії": в Одесі відкрилася незвичайна фотовиставка\nСьогодні, 19 вересня, проходить Всесвітній день прибирання й одесити долучились до цієї акції разом з тисячами активістів з різних країн. В Дюківському парку зібрались приблизно десять осіб, але це не єдина локація в місті, де проходить суботник.\nПро це повідомляє у прямому ефірі Odesa Live журналістка Анна Мурадова.\n“Чисто не там, де прибирають, а там де не смітять, хоча в нас і смітять. Тому про такі акції, як сьогодні, потрібно розповсюджувати більше інформації, тоді під'єднаються більше людей. До них просто потрібно донести, що є така-то організація, така акція, що це безкорисливо та абсолютно аполітично”, - зауважив одеський співак Фелікс Шиндлер.\nЗа словами організаторки акції Анни Костенко, подібний захід проходить на Куяльницькому лимані, у селищі Котовського й та Київському районі.\n“Також проходить на Буніна, 35 - це допомога, там де горів будинок. На даху потрібна людська допомога. Тому якщо наші хлопці й чоловіки приєднуються буде супер”, - каже Анна Костенко.\n<iframe width="640" height="480" src="https://www.youtube.com/embed/Ts3rNWf5COg" frameborder="0" allow="accelerometer; autoplay; clipboard-write; encrypted-media; gyroscope; picture-in-picture" allowfullscreen></iframe>\nНагадаємо, Одеська кіностудія показала трейлер кінострічки “Фортеця Хаджибей”. Фільм створений за підтримки Державного агентства України з питань кіно.\nОпалювальний сезон в Одесі стартував, але батареї холодні: коли чекати тепла в квартирах


Такого висновку дійшли учасники Форуму-виставки, що проходила 27-28 травня 2006 року і мала на меті популяризувати та підвищити результативність малого бізнесу, що організований жінками з малих міст Донецької області.\nФорум-виставка стала завершальним етапом проекту Донецької обласної Ліги ділових та професійних жінок.\nОрганізатори форуму відзначають, що багато жінок все ще не бачать шляхів свого розвитку, не вміють скористатися можливостями. На їхні думку, жінки продовжують боятися всього, навіть свого власного успіху.\nОднак, попри такі перешкоди, учасники Форуму впевнені, що:\n- жінка може розпочати власний бізнес у будь-якому віці, у будь-якій місцевості, незалежно від професійного рівня;\n- особистим досвідом потрібно та вигідно ділитися з іншими;\n- необхідно виходити за межі звичного, замкненого кола;\n- адекватна самооцінка залежить від самих жінок;\n- чим би жінка не займалась, «навіть бізнесом», вона завжди лишається люблячою дружиною, турботливою матір’ю, чарівною жінкою.\nДонецька обласна Ліга ділових та професійних жінок


Новини України: На Львівщині створять соціальні гуртожитки – Володимир Лис\nНа Львівщині створять соціальні гуртожитки – Володимир Лис\nсереда 11 жовтня, 2006 15:19\n„Завданням служби є максимальний контроль над неповнолітніми дітьми, які з певних причин пішли з дому. Ми розробляємо різні програми, співпрацюємо з іншими відомствами, проводимо рейди. Зокрема, хочу наголосити на рейді „Урок”, який зараз проводиться, ми разом з відділом освіти співпрацюємо для здійснення контролю над дітьми, які не приступили до навчального процесу”, - зазначив під час брифінгу у притулку для неповнолітніх начальник служби у справах неповнолітніх Львівської ОДА Володимир Лис.\nВолодимир Лис зазначив, що зараз ведеться активна співпраця з ЛНУ „Львівська Політехніка”, а саме з кафедрою соціальної психології, котра розробляє дослідження тенденцій зростання та спадання кількості безпритульних дітей, вивчають іноземний досвід роботи з неповнолітніми безпритульними. „Щодо притулку - хочу наголосити на тому, що максимальний термін перебування дитини в притулку становить 90 днів. Два роки тому він становив 30 календарних днів. За цей термін нам потрібно вияснити вік цієї дитини, причини того, чому вона перебувала на вулиці, і визначити подальшу долю перебування. Переважно в притулок потрапляють діти до 14 років, хлопці. Причиною є підлітковий вік, соціальна неспроможність сім’ї. 90% дітей, які потрапляють в притулок, мають залежність від нікотину, алкоголю чи клею. Відповідно, з ними в притулку працюють лікарі та психологи. Звичайно, великою проблемою для нас є ті діти, які неодноразово потрапляють в притулок. У середньому 40% дітей бувають тут по кілька разів, є й таке, що по 5-6 разів. Ця проблема повинна вирішуватись і вона вирішується”, - зазначив Володимир Лис.\n„Ще одним проектом щодо покращення умов перебування безпритульних є проект „Соціальний гуртожиток”. Даний проект поданий нами на розгляд в міністерство і скоро затвердиться. На базі Самбора першочергово буде створений цей гуртожиток і планово повинно створитись в Бродах та Дрогобичі. В середньому вартість такого соціального гуртожитку становить 1 млн гривень, що передбачено фінансуванням за державну субвенцію”, – сказав начальник служби у справах неповнолітніх Львівської ОДА.


О краю мій, найкращий між краями: серпня 2020\nКузьминська сільська бібліотека вітає Українців з Днем Незалежності!Бажаємо усім Вам міцної і непохитної віри в майбутнє України!Щастя Вашим родинам!Нехай у серці кожного з нас панує Україна та Бог,і вічно хай буде над нами синьо-жовте знамено!!!\nОпубліковано olga о 05:35 Немає коментарів:\n"Шлях до святості"\nКузьминська сільська бібліотека представляє інформ хвилинку "Шлях до святості".\nЦікаво знати, що 26 серпня 2020 р. - 110 років від дня народження Матері Терези [справж. – Агнес Гонджа Бояджиу (1910–1997)], албанської черниці, громадської діячки, засновниці доброчинних місій, лауреатки Нобелівської премії миру (1979).\nВи можете познайомитися з її заповідями, порадами та молитвами в нашій бібліотеці. Ми раді Вас бачити.\n19 серпня відзначають Преображення Господнє або Яблучний Спас. У цей день згадують євангельську подію, коли апостоли побачили Ісуса Христа в Преображенні. Згідно зі Священним Писанням, Ісус разом зі своїми учнями піднявся на гору Фавор і почав молитися. У ту ж мить його вигляд змінився: обличчя просяяло, тіло і одяг залило Божественне світло. Побачивши це, апостоли наповнилися блаженством.\nНа знак подяки люди стали приносити в храми виноград і яблука. Частину плодів було прийнято освячувати - фрукти символізують духовну солодкість, яку відчули учні Христа в момент його перетворення. Звідси і пішла друга народна назва свята - Яблучний Спас.\nВважається, що в цей день яблука мають особливу силу, можуть виконувати бажання і позбавляти від хвороб. Особливо, якщо відрізати шматочок, вмочити його в мед і з'їсти.\n19 серпня відзначають Преображення Господнє або Я...


У bitfury хотіли купити біткоіни на суму $ 43 млн, не вийшло - One happy coin\nУ bitfury хотіли купити біткоіни на суму $ 43 млн, не вийшло\nДля корпорацій та інвестиційних фірм, які роблять пропозиції Bitfury group, покупка біткоіни вартістю $ 43 мільйони на біржах представляє складності, так як біржі мають ліміт на зняття біткоіни, зазвичай від $ 100 000 до $ 200 000.\nРішення Bitfury тримати біткоіни\nОфіційний е рішення Bitfury наперед відхилити всі пропозиції, що поступають є знаковим для компанії, яка розглядає біткоіни як світову валюту і засіб накопичення. Схоже, що Bitfury group не бачить переваги у готівки або інших активів в порівнянні з біткоіни, коли відбувається глобальна економічна нестабільність і посилення фінансового регулювання.\nЩо ще більш важливо, необхідність в готівці швидко зменшується, так як вже 39% населення Землі залежать від альтернативних фінансових послуг, не пов'язаних з готівкою, банківськими рахунками та картками.\nВ цілому зростання кількості пропозицій від інвестиційних фондів і компаній можна розглядати як панівну тенденцію і зростання у фінансистів інтересу до біткоіни. Раніше на цьому тижні, Баррі Сільберт, директор і засновник Digital Currency Group сказав, що він натхнений фактом: нинішній небувале зростання ціни біткоіни знаходить дуже мале освітлення в ЗМІ.\nОднак, як показують ці пропозиції, що надходять Bitfury, великі корпорації та інвестиційні компанії вже збираються тримати біткоіни як альтернативний актив і глобальне засіб накопичення.


Тимошенко вирішила розчистити Авгієві стайні українського села | Львівський портал\nТимошенко вирішила розчистити Авгієві стайні українського села\n25 Травня 2009, 17:55 |\nМайже два десятка урядових рішень, виконання котрих сприятиме зміцненню фінансової бази села, розвитку кооперації та покращення умов збуту сільгосппродукції, було прийнято на відкритому засіданні Кабінету Міністрів, що проходило водночас із всеукраїнською нарадою з питань соціально-економічного розвитку сільських населених пунктів. У нараді, що відбулася 23 травня взяли участь понад десять тисяч сільських та селищних голів з усієї України. Вони підтримали запропоновану прем’єр-міністром ініціативу створити Асоціацію сільських та селищних рад. Щоправда, для прийняття остаточного рішення очільники сіл повинні затвердити його на засіданнях сесій своїх рад та згодом обрати керівні органи. Прем’єр-міністр пообіцяла всебічну підтримку уряду при проходженні всіх процедур створення Асоціації і водночас пообіцяла, що на з’їзді, де обиратимуться керівники Асоціації, не буде присутнім жоден з урядовців.\nЗа словами Юлії Тимошенко, створення Асоціації сільських та селищних рад дозволить представникам громад об’єднатися у велику, потужну організацію та сприятиме налагодженню співпраці з центральною владою: «сільська громада є найвпливовішою в Україні, оскільки за нею стоїть половина людей в Україні і 90% адміністративних територій. Але чому ви не можете нікуди пробитися і ніде не можете знайти правди? Проблема в тому, що ви за 18 років незалежності необ’єднані в потужну, дієву асоціацію, яка би в повній мірі виражала ваші інтереси і впливала на владу».\nУтім, ще допоки не створена Асоціація, при уряді уже працюватиме Рада сільських та селищних голів. Юлія Тимошенко зауважила, що створення такої Ради дозволить піднімати проблемні питання сільських та селищних рад на рівні Уряду з метою відпрацювання та прийняття необхідних нормативних актів з урахуванням інтересів сільських та селищних громад, а не чиновників.\nОкрім того, на всеукраїнській зустрічі сільських голів розглядалася ситуація щодо земельних питань. Прем’єр повідомила, що прийнято чотири нормативні акти, якими впорядкували перші негаразди в земельних стосунках між центральною владою та міськими, сільськими, селищними радами, районними та обласними. «Цей клубок накопичувався багато років. Сьогодні ми зробили початок, але й далі працюватимемо.\nАле нам треба виконати багато чорнової роботи. І, до того ж, пройти тяжкий і не дуже швидкий шлях. Гадаю, що я підняла 10% тих питань, з якими ви живете щодня. Решта 90% залишаються для вирішення. На них ми з вами побудуємо нашу роботу, уряд за урядом, засідання парламенту за засіданням, вичищатимемо ті Авгієві стайні, які лишилися з попередніх 18-ти років», – зазначила вона.\nЮлія Тимошенко розповіла й про інші кроки, які уряд планує втілити у життя з метою розвитку сільських територій. Зокрема, йдеться про створення обслуговуючих кооперативів. За відповідним законопроектом передбачається, що такі кооперативи не обкладатимуться податками, у них будуть задіяні фізичні особи, які працюють на сільськогосподарському подвір’ї, або від фермерських господарств. Додатковий прибуток ділитиметься між членами кооперативу. За словами Ю.Тимошенко, цей законопроект подали уже на розгляд до Верховної Ради.\nОдин із напрямків обслуговуючих кооперативів передбачає створення оптово-роздрібних ринків за кошти Стабілізаційного фонду. «Встановлюємо такий ринок і віддаємо його у власність обслуговуючого кооперативу, що зможе успішно працювати, на який не буде доступу нікому, крім реальних сільгоспвиробників», – каже прем’єр-міністр.\nДругий напрямок – молоко. За словами прем’єра, впродовж місяця-півтора будуть закуплені в Японії спеціальні молоковози на 3-5 тонн молока із постійним стаціонарним охолодженням, котрі також будуть передані у власність обслуговуючих кооперативів.\nІ третім напрямком створення обслуговуючих кооперативів є побудова малих і середніх елеваторів.\nОбладнанням такі кооперативи будуть забезпечуватися на основі довготривалого лізингу, на 20-25 років. «Розумію, що це звучить дещо фантастично. Але нинішня криза примушує нас діяти дуже оперативно. Ми пройшли дві третини шляху. Про все інше, на моє переконання, до кінця року ми зможемо перед вами звітувати», – резюмувала глава уряду.


Семінар викладачів класу композиції | ОНМЦ ПКОНМЦ ПК\nСемінар викладачів класу композиції\nКомпозиторськими секретами поділився\n(Семінарське заняття викладачів класу композиції шкіл естетичного виховання)\nСьогодні викладачі класу композиції мали чудову нагоду поспілкуватися з професором Харківського національного університету мистецтв ім. І.П.Котляревського, народним артистом України, заслуженим діячем мистецтв України Володимиром Михайловичем Птушкіним. У відповідності до теми семінарського заняття мова йшла про роботу над художнім образом у класі композиції. Приймаючою стороною стала Харківська обласна організація Національної спілки композиторів України, у приміщенні якої й проходило заняття.\nВолодимир Птушкин народився в 1949 році в Луганську. Закінчив Харківський інститут мистецтв у 1972 році – фортепіанний факультет (клас доц. Р. Попкової), в 1973 році – композиторський (клас проф. Д. Клебанова). З 1972 по 2002 працював музичним керівником Харківського академічного драматичного театру ім. О.С. Пушкіна, з 1992 року займається педагогічною діяльністю в Харківському національному університеті мистецтв ім.І. Котляревського. Сьогодні В.М. Птушкін обіймає посаду професора кафедри композиції та інструментовки і спеціального фортепіано. Народний артист України, заслужений діяч мистецтв України, лауреат багатьох міжнародних конкурсів і премій.\nКомпозиторові Володимиру Птушкіну підвладні різні композиторські стилі та напрями. У його доробку камерно-інструментальні, вокальні, симфонічні, хорові твори, театральна музика, дитячі твори, пісні, представлен оперний жанр. При цьому особливе місце належить фортепіанній музиці. А за його велику прихильність до дитячої пісенної творчості композитора заслужено називають «українським Шаїнським».\nМузика В.М. Птушкіна звучить у кращих залах Києва, Москви, Одеси, на авторитетних міжнародних музичних фестивалях (Володимира Крайнєва в Харкові (як обов’язкові), пам’яті Володимира Горовиця в Києві, ім. Дмитра Шостаковича в Москві та ін.); її виконують у різних країнах світу – Чехії, США, Словенії, Ватикані, Росії, Польщі, Сербії, Франції, США, Німеччині, Швейцарії, Македонії, Угорщині. Крім того, її виконує й сам автор, виступаючи на концертах як піаніст та концертмейстер.\nПРО ПОРАДИ КОЛЕГАМ\nПівторагодинна розмова людей, які захоплені композиторською діяльністю, була цікавою і корисною. Поради маститого композитора, який має великий досвід роботи з учнями шкіл естетичного виховання, музичного училища та університету мистецтв, носили практичний характер і підкріплювалися конкретними прикладами.\nВолодимир Михайлович зосереджував увагу колег на необхідності врахування індивідуальних можливостей кожного учня, обов’язкового використання у роботі аналізу музичного твору. Особливі рекомендації стосувалися необхідності розвитку творчої фантазії учнів, знайомства їх з культурними надбаннями людства у різних сферах мистецтва, навчанню їх бачити оточуючий світ та відчувати його духовну складову.\nУ ході семінару звучали твори Жанни Колодуб, Валентина Сільвестрова, представників польської музичної культури, які пишуть дитячу музику. Чудовою ілюстрацією теоретичної частини розмови слугувала авторська музика В.М. Птушкіна. Крім живого виконання увазі аудиторії були представлені аудіозаписи його творів у виконанні дитячого хору Національного радіо під керівництвом Тетяни Копилової. Зокрема, прозвучали 11 пісень з широко відомого вокально – хорового циклу “В Стране Вообразилии”.


“Потяг до Пусана 2. Півострів”: зомбі у відкритому світі та великі амбіції франшизи\nПандемія, паніка, невідомий вірус... Ні, це не черговий випуск телевізійних новин, це в український прокат вийшов зомбі-екшн “Потяг до Пусана 2. Півострів”, який активно просувають як продовження південнокорейського фільму жахів 2016 року “Потяг до Пусана”.\nАби додатково привернути увагу до релізу, у повторний прокат вийшла розширена версія оригінального фільму, що став хітом як у Південній Кореї, так і за її межами. Творці “Пусана” обрали для себе таку стратегію: все можливе робилося задля створення ефекту довгоочікуваного продовження. Власне, тут і починаються проблеми.\nНа англомовному постері фільму назва виглядає ось так: “Train To Busan Presents: Peninsula”, а в оригіналі взагалі 반도, тобто просто “Півострів”. Та й сам режисер Йон Сан Хо в інтерв’ю виданню Screen Daily повідомляв, що фільм не є прямим продовженням роботи “Потяг до Пусана”, але події відбуватимуться у тому ж всесвіті. До того ж, вже був анімаційний приквел до оригінального фільму — “Станція Сеул”. Схоже, на нас чекає ще не один фільм за цією франшизою. Хороша новина (не для глядачів) — це дозволить зібрати в прокаті більше коштів, погана новина (для глядачів) — вам ще багато років будуть продавати успіх першого фільму серії.\nЖарти жартами, але оригінальна картина Йон Сан Хо не в останню чергу чіпляла якраз через сетинґ. Так, саме потяг виявився ідеальним герметичним простором для фільму про зомбі. Але фільм оцінили не стільки через візуальні ефекти, скільки через демонстрацію поведінки людей у критичній ситуації. Потяг як метафора суспільства, розділеного перш за все за розміром гаманців, на екранах з’являється не вперше (інший приклад — “Крізь сніг” з Тільдою Свінтон від Пон Чжун Хо). Але додайте до цього лінію стосунків “батько-донька” та, власне, зомбі, і отримаєте рецепт міцної історії про цинізм капіталістичного суспільства, де є місце любові та самопожертві. Згадали за описом першу частину? А тепер можете забути, бо майже нічого з цього у сиквелі не лишилося.\nОтже, пройшло чотири роки з початку пандемії. Люди були змушені залишити корейський півострів, який тепер знову єдиний, бо які ж суперечки на випаленій пандемією землі. У Гонконзі живе Чон Сок, колишній військовий, який під час евакуації втратив сестру. Йому та ще трьом корейцям, серед яких і чоловік сестри Чон Сока, пропонують нелегально повернутись на батьківщину і забрати звідти вантажівку із готівкою. Ціна питання — двадцять мільйонів доларів — і половину бандити обіцяють віддати сміливцям у якості гонорару. Чон Сок і його команда самогубців погоджуються, дістаються півострова, знаходять авто і… А далі, як часто кажуть в таких випадках “щось йде не так”.\nПо-перше, розповідати що саме пішло не так — це відвертий спойлер, по-друге — на жаль, це не має великого значення. Цього разу сюжет існує швидше задля збирання докупи екшну, а не заради соціального висловлювання. Так, на екрані з’являється безліч героїв, яких ви не запам’ятаєте, кілька разів вам дадуть драми, але все це тільки на поталу ще одній сцені із розстрілом сотні зомбі. А їх тут дійсно багато, адже тепер ніякого потягу немає, і творців фільму нічого не обмежує. Тепер є величезний відкритий простір знищеного міста і тому, що сенсів картина не акумулює, доводиться заповнювати його живою падаллю.\nЧи потрібно вам дивитися дві години на це? Якщо скучили за кінотеатрами, то може бути. Але не треба розраховувати на цікаву історію, це просто заявка на літній блокбастер (хоч поки що не склалося ні з тим, ні з іншим).\nФото: компанія SVOEkino


Мультфільм українки покажуть на Каннському кінофестивалі - Галицький Кореспондент\nГоловна » Новини » Мультфільм українки покажуть на Каннському кінофестивалі\nДівчина навчається у Польській національній школі кіно, телебачення і театру ім. Леона Шиллера. Про це повідомляє пресцентр Державного агентства України з питань кіно.\nЗагалом кіношколи-учасниці подали на фестиваль 1952 роботи. Короткометражний мультфільм українки опинився серед 17 фільмів, які відібрала комісія.\nУ своїй стрічці Єлизавета висвітлює проблему дисморфофобії – деструктивної ненависті до свого тіла. Режисерка вдається до комізму і гротеску, розповідаючи про це непросте явище.\nСинопсис короткометражки звучить так: “Побачивши в дзеркалі нестерпне видовище, героїня вирішує позбутися зайвої ваги. Вона виснажує себе голодом і страждає, поки, нарешті, до неї з довгоочікуваним запрошенням не з’являється гонець із казкового королівства худих. Але виявляється, що і там не все так прекрасно”.\nЧитайте також: Українська стрічка здобула нагороду на кінофестивалі у США\nКатегорії: Новини, Фото/кіноПомічено: українка, фестиваль


Як побудувати тандир з цегли: технологія кладки і схема установки з фото | Сад і город\nГоловна › Сад і город › Як побудувати тандир з цегли: технологія кладки і схема установки з фото\nТандир — це середньоазіатська піч у формі глечика. Скласти подібну «жаровню» своїми руками нескладно. Покроковий опис процесу кладки з цегли буде приведено нижче.\nСьогодні міські жителі для приготування їжі в основному використовують барбекю або мангал. Однак тандир, настільки поширений у східних народів, нічим не поступається сучасним пристосуванням.\nВсередині печі можна приготувати різноманітні страви: лаваш, самсу, м’ясо. Їх вишуканий смак — вагомий аргумент на її користь. Відмінна риса азійських печі – вертикальне розташування продуктів. Завдяки такому пристрою, сік від шашлику просочує м’ясо, а не капає у вогонь. У результаті виходить соковите блюдо з насиченим смаком.\nУстановка шаблону і кладка\nРоботу тандира можна зіставити з функціонуванням звичайного котла, в якому накопичується та зберігається тепло.\nВ тандирі тепло акумулюється допомогою шамотної глини. Після процесу обпалення цей природний матеріал набуває характеристики кераміки.\nСпочатку в конструкцію викладають дрова і розводять вогонь. Виробляється при горінні тепло буде залишатися всередині печі. Коли дрова згорять, і жар трохи ослабне, починають закладати тісто і продукти. Для збереження тепла піч закривають кришкою відповідного розміру.\nВізьміть до відома: внутрішня температура в тандирі після прогріву тримається на рівні 250 градусів. Це оптимальне значення, що дозволяє приготувати смачну і корисну їжу.\nСкласти цегляну конструкцію нескладно, адже технологія кладки не передбачає наявності спеціальних матеріалів чи інструментів. Все, що потрібно для будівництва, продається в спеціалізованих магазинах. Повна інструкція і схема споруди наведені нижче.\nЗа рахунок своєрідної форми конструкція вимагає менше палива, що робить її будівництво економічно вигідним.\nПростий і швидкий монтаж. Його під силу виконати самому, без залучення фахівців.\nВ якості основних будівельних матеріалів застосовуються виключно екологічно чисті матеріали, які не виділяють при нагріванні токсичних речовин.\nУ печі готуються ті ж самі страви, що й на мангалі або барбекю. Крім цього, в ній можна випікати смачні східні страви.\nЗведення тандира передбачає використання наступних матеріалів:\nДля спорудження стінок потрібен вогнетривка шамотна цегла. Його кількість вираховують по товщині стінок і габаритами печі. На кладку піде близько 700-1300 штук.\nСуміш для кладки можна підготувати самостійно. Для цього беруть глину і чистий пісок. Якщо немає бажання замішувати розчин і підраховувати співвідношення компонентів, можна придбати готову суміш в будь-якому будівельному супермаркеті.\nПобудовану конструкцію обмазують глиною. При бажанні задіють мозаїчний декор або натуральний камінь. Якщо в тандирі будуть готуватися паляниці, значить, внутрішню частину теж треба обмазати вогнетривкою глиною.\nДля влаштування надійного і міцного фундаменту застосовують цемент, армований прутком.\nОбов’язковий атрибут печі — піддувало, яке роблять з цегли або невеликого шматка труби з поперечним перерізом не менше 10 див.\nЩоб окружність з верхнім шаром кладки була рівною, необхідно викласти шаблон з дерев’яних брусків і дощок.\nДля роботи знадобиться наступний інструмент:\nшпатель (ширина не менше 12 см);\nвідповідна ємність або відро для замішування розчину (бетону, облицювальної суміші);\nПерш ніж приступати до будівництва тандира, треба визначитися з його місцем розташування.\nПо техніці безпеки піч не повинна розташовуватися поблизу будівель, дерев і насаджень.\nБажано, щоб грунт на місці зведення був сухий, а рівень ґрунтових вод — низьким.\nВибране місце рівняють, потім насипають шар кварцового піску товщиною 20 см. Для піддувала з азбестоцементної або металевої труби роблять невелике заглиблення.\nЩоб кладка не зруйнувалася під впливом сезонних зрушень, необхідно встановити міцний фундамент.\nЙого роблять з бетонної плити або заливають цементну суміш у підготовлену яму.\nГрамотний підхід і дотримання етапів будівництва — основні критерії довгої експлуатації виробу.\nВ першу чергу проводять розмітку, що включає позначення розмірів майбутньої конструкції. При бажанні заливають спеціальний майданчик для зручного підходу до печі.\nЗ майданчика видаляють траву і сміття. Якщо територія рівна, тоді досить вирівнювання піском. На суглинному ґрунті знімають шар ґрунту і засипають у поглиблення пісок, який проливають водою і ретельно утрамбовують.\nКоли ділянка розташована на пагорбі, то фундамент можна зробити на одному рівні з грунтом. Місце з постійним застоєм води бажано підняти над землею на 20 див. В цій ситуації потрібна спеціальна опалубка з дерев’яних брусків.\nДалі, встановлюється решітка з арматури, з поперечним перерізом не менше 10 мм. Пруток в’яжеться допомогою дроту. Оптимальна відстань між прутками — 15 див.\nОпалубка заливається бетоном і вирівнюється дошкою по рівню. Важливо, використовувати якісний цемент, оскільки конструкція печі досить масивна і основа повинна витримувати значні навантаження. Поверх розчину посипають сухий цемент, який додасть фундаменту вологостійкість.\nУ центральній частині фундаменту роблять поглиблення для шаблону. Потім конструкцію закривають поліетиленовою плівкою і залишають сохнути. По мірі висихання бетону слід зволожувати. Будівництво починають після набору міцності. Цей період зазвичай триває близько 2 тижнів.\nТандирна піч повинна мати рівну окружність.\nЩоб при кладці цегли домогтися однакового радіуса, потрібно скористатися шаблоном.\nДля його монтажу застосовують креслення і попередні розрахунки.\nЗверніть увагу: відстань між двома елементами шаблону розраховується відповідно з висотою одного ряду з цегли.\nТандырница викладається з вогнетривкої цегли, який ставлять на торцеву частину. Отже, висота одного ряду разом з цементним швом буде дорівнює 26 див. Тому висоту прямої частини печі краще викласти з 2 рядів.\nЩоб стінки печі не вийшли кривими, по периметру нижньої частини споруди залишають прямий кут. Другий ряд в точності повторює перший, однак, для міцності кожен цегла зсувається рівно наполовину. У цьому ж ряду майструють піддувало з труби. Для чого два блоки розпилюють по центру.\nСлідом, цеглини з трубою замазують цементом. Далі, почнеться звуження конструкції, відповідну висоті двох рядів. Щоб побудувати нахил, блоки пиляють болгаркою по заданому куті.\nРада майстра: при обладнанні піддувала, замість труби можна задіяти цегла, який залишають незакріпленим.\nУ наступних рядах кількість матеріалу буде зменшуватися, відповідно, перев’язка буде дорівнює 1/3 цегли. По завершенні роботи піч-тандир сушать. У літній період для рівномірного підсихання суміші кладку постійно зволожують.\nДля маскування всіх швів, утворилися між цеглинами, знадобиться шамотна глина.\nЩоб цегла не набиралися вологою з рідкого складу, їх заздалегідь зволожують. Суміш замішують з глини, кварцового піску і солі. Пропорції залежать від ступеня жирності природного матеріалу.\nНа цегляні блоки розчин наноситься з 3 сторін — двох бічних і однієї нижньої. Як тільки висохне перший шар, цеглу починають обмазувати армуючим шаром. Головне, пам’ятати, що конструкцію потрібно захищати від дощу поліетиленовою плівкою.\nДля збільшення міцності тандира, на глиняний шар монтують армуючу сітку з металу, а також наносять шар бетонної суміші. Її готують з цементу, піску і гранітного відсіву. Консистенція розчину повинна нагадувати пластилін. Для декоративного прикраси з зовнішньої сторони печі викладають мозаїку або натуральний камінь.\nГотовий тандир сушать не менше 2 тижнів. Після першої просушування, піч протоплюють. Спочатку використовують лише папір, потім додають тирсу і тріску. Таким чином, конструкцію сушать кожен день протягом 2 тижнів.\nПісля повного висихання тандир обпалюють. Для цього слід розвести вогонь і підтримувати його протягом декількох годин.\nПерший випал повинен бути довгим. Коли піч охолоне, її треба перевірити.\nЯкщо при ударі конструкція дзвенить, значить, саморобний цегляний тандир готовий. Надалі, його періодично очищають від кіптяви і золи.\nВ печі можна приготувати кілька страв. Для їх розміщення застосовують спеціальні пристосування.\nПриміром, металевий переносний прут, на який закріплюють шампури. Його розміри повинні відповідати діаметру горловини тандира.\nЩе один варіант — кришка для казана. Її роблять зі звичайного листового заліза. Для приготування м’яса, овочів і коржів у кришці вирізують отвори.\nТандырницу використовують не тільки як барбекю або мангал, але ще і як російську піч. В ній тушкують овочі, роблять наваристі щі, м’ясне рагу.\nСтаціонарний тандир захищають від атмосферних опадів за допомогою навісу.\nСпочатку з чотирьох сторін відкопують невеликі поглиблення, в які встановлюють металеві труби або дерев’яні балки. Поглиблення засипають піском і заливають розчином бетону.\nКоли він висохне, на пристрій монтують листи профнастилу або шиферу. Навіс може бути будь-яким, все залежить від фантазії і можливостей. Цікавий варіант можна подивитися на фото.\nСправжній тандир з цегли — це функціональна піч, яка забезпечує рівномірний запікання овочів і м’яса. Такий пристрій допомагає заощадити на споживанні електроенергії і газу.\nКрім цього, піч проста в експлуатації і догляді. Її монтаж не займе багато часу, зате дозволить насолоджуватися ароматними стравами смачними лавашем.\nДивіться відео, в якому детально показано, як зробити тандир з цегли своїми руками:


АГЕНТСТВО DARPA ВИПРОБУВАЛО НОВУ БАГАТОРАЗОВУ СИСТЕМУ ПЕРЕХОПЛЕННЯ БЕЗПІЛОТНИКІВ |\nАгентство США з перспективних оборонних досліджень (DARPA) провело демонстраційний етап програми MPF (Mobile Force Protection), метою якої є розробка технології системи захисту конвоїв армії США, від загрози з боку малих безпілотних літальних апаратів\nПро це 9 червня ц.р. повідомив Мілітарний, посилиюсь на Milmag.\nПовідомляється, що розробка цієї недорогої системи перехоплення невеликих безпілотних літальних апаратів розпочалася чотири роки тому з метою створення інтегрованої системи захисту. Комплекс створюється для захистити американських військових конвоїв, що рухаються заселеними регіонами, де існує необхідність уникати використання потужної зброї та зменшувати побічну дію.\nДемонстратор технології, встановлений на шасі автомобіля HMMWV, успішно нейтралізував БПЛА, що імітує ворожі засоби повітряної атаки, використовуючи РЛС, яка автоматично виявляє та ідентифікує загрози і здійснює її супроводження.\nПотім система використовуючи два типи некінетичних засобів протидії, без втручання оператора виводить з ладу ворожий літальний апарат. Один транспортний засіб має від 4 до 8 пускових установок.\nПершим таким засобом є сітка, яка заплутується в роторах силової установки БПЛА (квадрокоптерів), пошкоджуючи і зупиняючи його, внаслідок чого безпілотник втрачає здатність летіти і падає на землю.\nКрім того, були розроблені та продемонстровані інші некінетичні методи, хоча деталі не розголошуються.\nЩо важливо, творцям демонстратора технологій довелося зосередитись на розробці концепції виведення з ладу декількох повітряних загроз одночасно, а не окремих БПЛА. Тому це вимагало розробки інтегрованого рішення з датчиками, автономністю роботи та рішеннями протидії, які є більш надійними, ніж існуючі системи.\nВідповідно до нещодавно випущеного бюджетного запиту на 2022 фінансовий рік, DARPA виділила на програму MPF 12 мільйонів доларів у 2020 фінансовому році та 4,3 мільйона доларів у 2021 фінансовому році. Цього року кошти були виділені на додаткові випробування.\nНа 2022 рік більше не вимагалося фінансування, оскільки демонстраційна програма вже завершена.


Тернопільське озеро: море, океан і ставочок | Тернопіль вечірній\nГоловна / Історія / Тернопільське озеро: море, океан і ставочок\n26 Лип 2019 / 12:09 | Автор: Володимир Окаринський | Переглядів: 3154\nПоряд із сумнівним брендом "файне місто" та пивом "Опілля", головною візитівкою Тернополя є, безсумнівно, озеро, офіційно — "став". Прогулянковий катер, фонтани, рибалка, пиво… — все смакує ліпше на його берегах. Та чи всі знають, що водойма майже ровесниця міста? І ще: то озеро чи став(ок)? І як він виглядав на початку існування міста і, скажімо, 100 років тому?\nНаприкінці XV століття риба з Чорного моря стала недоступною через захоплення цих земель турками і татарами. Це примусило підприємливу шляхту створювати стави для розведення риби. Тому й уродженець та власник Баворова Вацлав Баворовський, що володів і королівським селом Петриковом, звернув увагу на придатність цих земель для годівлі риби. Вже 31 січня 1525 року він домігся від короля в довічний дар обидва береги річки Серет у Петрикові і також обидва береги в Пронятині для влаштування ставу. Та чомусь Баворовський не скористався з цього дарунка.\nТоді ж цей закуток уподобав собі й Іоанн з Тарнова (Ян Тарновський), який у квітні 1540 року отримав дозвіл короля Зиґмунта І Старого на заснування укріпленого поселення Тарнополє (Тернопіль) на другому боці Серету. Маючи посади коронного гетьмана, руського воєводи і краківського каштеляна, Ян Тарновський ще за тиждень отримав у довічне володіння для себе й свого старшого сина села Глибочок, Цебрів, Озерну і Сервіри (Сировари).\nТа майже одразу за ці села виникла суперечка між Тарновським і впливовим Анджеєм Ґуркою. Виданий у цій справі 26 травня 1543 року королівський присуд не був на користь засновника Тарнополя. Для компенсації Янові Тарновському король наказав 6 лютого 1545 року, щоб його секретар Вацлав Баворовський відступив йому отримані в 1525 році береги Серету задля влаштування на цьому місці ставу. За це Баворовський отримав кілька сіл на Скалатщині. Ймовірно, Баворовський поступився Тарновському і самим Петриковом, а брати Чистилівські — Кутківцями й Пронятином. Уже 26 серпня 1547 року Ян Тарновський з сином отримав від короля ці села в довічну власність. Так Іоанн з Тарнова стає власником усіх маєтків навколо Тарнополя.\nВже 16 травня 1548 року граф Іоанн домігся від короля дозволу на утворення ставу між берегами Серету біля села Кутківці, тобто на місці, де став розташований і зараз. Тарновський як коронний гетьман розумів і військово-оборонні переваги водойми. Однак води ставу не зуміли обступити мури міста довкола так, аби цілком убезпечити його перед нападами ворога. Та величезна водойма відіграла ще більшу господарську роль. А може це й було її головним призначенням? На той час стави були прибутковою справою, і, приміром, заможні львівські міщани, орендували їх по всій Галичині.\nЯк саме копали став? Звісно, це не був сам Ян Тарновський, як зображено на жартівливій ілюстрації. Це робили тодішні міщани. І вони також користалися з матеріальних переваг ставу.\nБуло насипано високу й широку греблю, по якій пролягала дорога на підміське Загребелля. Внаслідок рівень води піднявся на три метри вище нижнього річища Серету. Надлишок води спливав чотирма шлюзами. Тернопільський став майже одразу отримав важливе господарське значення. За інвентарним описом міста 1672 року, на ньому було чотири млини, які давали значні прибутки місту. Протягом століть водойма постачала чималу кількість риби. Раз на рік воду ставу спускали. Водойма була в кілька разів більшою від сучасного Тернопільського ставу — на північ вона тяглася на 11 км, до теперішнього Івачівського ставу. Фактично це була суцільна система ставів, відділена греблями. Ці частини міщани орендували у власників міста. Догляд за ставом був обов'язком міщан.\nЗанепад і Підзамче\nОднак став зазнав також занепаду. Під час найдошкульнішого нападу турків 1675 року місто було взяте: спалено замок, поруйновано його деякі укріплення і спущено воду зі ставу. До середини ХХ ст. водойма тільки занепадала — замулилась і заросла, знизився рівень води. Все ж, ще на початку ХХ сторіччя відомий тернопільський підприємець Володимир Трач орендував став для розведення риби і навіть примудрявся експортувати рибу до Львова, Кракова та Варшави. Тут водилися щуки, лини, окуні, коропи, карасі, лящі, плотва, коблі та пічкурі.\nОсобливо занедбаним став був у період між двома світовими війнами. По берегах він був зарослий рогозою й очеретом. Очерет зрізали для господарських потреб, узимку набирали лід для тодішніх "льодовень". А ще катались на ковзанах і грали в хокей.\nУ той час між теперішніми Єлисями і Надставною церквою існувала дільниця міста - Підзамче, з лабіринтами вуличок, мансардами, пивницями, сходами. Тут були і притони, і лупанарі, промишляли темні "типи". Після війни став уже виглядав як річка, в долині якої вирощували огірки, капусту, помідори.\nВідродження ставу почалося у 1950-х роках. Було влаштовано парк ім.\nТ. Шевченка, де в 1951-1952 роках висаджено 10450 дерев і 5400 кущів. 26 квітня 1956 року виконком Тернопільської обласної ради вирішив підпорядкувати водойми області місцевій владі. На озері працював земочисний снаряд, який поглибив водойму, а родючий намул вивезено на територію майбутнього гідропарку. Завдяки реконструкції ставу піднявся рівень води, а за площею водойма збільшилась до 400 гектарів. Для зміцнення берега понад ставом використали 2500 квадратних метрів облицювального каменю. Відтоді став називався Тернопільським озером, а в путівниках навіть "Тернопільським морем". Тут від 1960-х років відбувалися українські, всесоюзні і міжнародні змагання з греблі, вітрильного і водномоторного спорту. На ставі було шість причалів. Ходили три катери, була човнова станція.\nТо озеро чи нє?\nНазва "став", на думку багатьох, відгонить певною провінційністю. До того ж наш "ставочок" явно завеликий за найбільше ставище, і тому не може мати такого "гордого" статусу. Найбільш підпадає під визначення типу водойми водосховище. Однак наше водосховище малувате. Озеро водойма формально через факт штучного походження. Та хіба понад 470-річня давність не дає нам право вважати наше море-океан бодай озером. Хіба нє?\nТеги → Історія тернопільського озера тернопільське озеро Тернопільський став


Домашні тхори, так звані «фури» або «фретки», набули популярності на території пострадянського простору відносно недавно. Любов до цих тваринкам, швидше за все, можна пояснити тим, що привчити тхора до мирного і комфортному співжиття не складає особливих труднощів, і за своєю вдачею вони дуже веселі і потішні істоти. Деяких все ж бентежить специфічний запах, який може виходити від тварини, але при правильному догляді цю проблему можна звести до нуля. Зараз також практикується один з радикальних методів, який допомагає назавжди позбутися від неприємного запаху шляхом видалення відповідних залоз у тварини, але робити це варто тільки в крайніх випадках.\nПерш ніж заселити тхора в будинок, слід ретельно підготувати квартиру до приїзду нового мешканця. Цей «ритуал» вкрай необхідний, так як ця дуже рухлива звірятко любить залазити в усі можливе куточки, шафи і навіть пральну машину і наводити там «порядок». У кращому випадку він може ховати дрібні предмети, вважаючи, що в майбутньому вони йому знадобляться. У худущая – тхір може погризти, зіпсувати що-небудь, іспражніться в недозволеному місці або, що найгірше, застрягти в якихось щілинах або шафах, заподіяти собі шкоду.\nОсь ряд простих кроків, необхідних для запобігання неприємних ситуацій:\nуважно огляньте всі стіни і кути на наявність отворів;\nприберіть крихкі речі, електричні дроти;\nтакож краще прибрати подалі різні мийні засоби і порошки;\nпереставте горщики з кімнатними рослинами подалі.\nЗ урахуванням того, що тхори дуже розумні і часто ще й досить вперті створення, вони все-таки піддаються дресируванню. При правильному підході елемент дресури просто необхідний для того, щоб привчити тхора ходити в лоток.\nТак який же порядок виховання цих звіряток? Для початку хочемо звернути увагу на те, що тхір досить охайна істота. Щоб дати зрозуміти, де саме необхідно справляти нужду, потрібно підкласти в лоток для тхора трохи його калу або ж серветку, просочену його сечею. «Принади» потрібно зовсім небагато, так як за допомогою дуже брудного лотка привчити тхора до туалету навряд чи вдасться. Можна також задіяти таку техніку. Через приблизно п’ять хвилин після сну йому необхідно сходити в туалет, використовуючи це, можна взяти тхора на руки і потримати поки тварина не почне проявляти занепокоєння, потім посадіть вихованця в лоток. Після того, як тварина використовує туалет для тхора, буде правильним похвалити його, пригостити яким-небудь ласощами і відпустити погуляти.\nДо речі, чи знаєте Ви, скільки живуть домашні тхори? Подивіться, це цікаво!\nЯкщо ваш вихованець напаскудив в недозволеному місці, його слід насварити і замкнути в клітку, всім своїм виглядом демонструючи, що подібна поведінка є неприйнятним. Після чого позначене місце треба вимити і обробити спеціальним засобом для знищення запахів. Коли підлога висохне, спробуйте поставити туди поїлку або миску для годування – тхори НЕ паскудять там, де їдять. Варто взяти до уваги, що карати необхідно тільки спійманого «на гарячому» тхора, в інших випадках покарання не має сенсу. Найкраще розмістити два три лотка по квартирі, щоб ваш улюбленець міг в будь-який момент скористатися одним з них. У випадках зразкової поведінки рекомендується пригостити вихованця його улюбленим делікатесом і приголубити в знак схвалення його вчинків.\nЯк привчити тхора до туалету? Ссылка на основную публикацию


У 2016 році Верховний суд України опрацював 397 запитів на отримання публічної інформації.\nПро це суд повідомив у відповіді на запит «Доступу до правди».\nза інформацію щодо інформації довідкового характеру з Єдиної автоматизованої системи діловодства суду (далі – ЄАСД), документів, що зберігаються в архіві суду відповідає старший секретар суду.\nза інформацію про рух судових справ, день, час і місце їх розгляду, стан розгляду у відповідній судовій юрисдикції справ на поточну дату: в усній формі (за телефоном) – старший секретар суду; в письмовій формі (за письмовими запитами) відповідає заступник керівника апарату суду;\nІнформацію про доходи суддів та державних службовців апарату суду і членів їх сімей, інші персональні дані та відомості з урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних та про доступ до публічної інформації; про вакансії, порядок та умови проходження конкурсу на заміщення вакантних посад надає заступник керівника апарату суду;\nДані про нормативно-правові засади діяльності суду; висновки на проекти нормативно-правових актів, які стосуються судової системи та діяльності суду надає заступник керівника апарату суду;\nІнформацію про статистичні дані щодо здійснення судочинства судом, відображені у звітах, матеріали аналізів та узагальнень судової практики суду надає заступник керівника апарату суду;\nДані про матеріально-технічне забезпечення суду, утримання, експлуатацію, ремонт, будівництво адміністративних будинків, обслуговування території; господарське забезпечення заходів, які проводяться судом; створення працівникам безпечних умов праці, надання їм допомоги у вирішенні соціально-побутових питань, забезпечення житлом; охорону праці та техніку безпеки, пожежну безпеку; організацію медичного обслуговування і харчування суддів та працівників апарату забезпечує заступник керівника апарату суду;\nДані про інформаційно-телекомунікаційні системи, бази даних суду надає головний спеціаліст з інформаційних технологій суду;\nДані про доступ до судових засідань у суді надає судовий розпорядник;\nІнформацію про прийом громадян у суді забезпечує заступник керівника апарату суду;