Випуск №184. Політика. Макроекономіка.\nВерховна Рада розблокована: чи є привід для оптимізму?.\nУкраїна – Євросоюз: чи відбудеться асоціація?.\nГоловування України в ОБСЄ: перша невдача.\nБолгарія: «електрична революція» чи криза європейської мрії?.\nІталія: новобраний парламент у підвішеному стані\nЕкономіка 2013: кризові сигнали січня.\nПодатковий кодекс є, а реформ і результатів немає.\nПродовольча сфера: з експортоорієнтованої до імпортозалежної\nG20 взялась за чорний фінансовий ринок.\nЄС у бюджетному цейтноті\nВерховна Рада розблокована: чи є привід для оптимізму?\n22 лютого після чергових тривалих переговорів між представниками парламентської опозиції та парламентської більшості була нарешті відкрита друга сесія Верховної Ради, яка блокувалася з 5 лютого ц.р.\nДепутатським фракціям вдалося домовитися про умови розблокування парламенту. Парламентська опозиція відмовилася від своєї вимоги негайно запровадити т.зв. «сенсорну систему» електронного голосування. Замість цього був підготовлений і зареєстрований представниками усіх фракцій законопроект про внесення змін до Регламенту Верховної Ради, суть якого зводиться до блокування карток для голосування тих депутатів, які не зареєструвалися письмово перед початком пленарного засідання.\nНа пленарному засіданні Верховної Ради 22 лютого, що тривало менше години, були прийняті лише два рішення: 1) депутати схвалили у першому читанні і в цілому як закон вищезгаданий законопроект про внесення змін до статті 47 Регламенту Верховної Ради; 2) парламент затвердив заяву Верховної Ради «Про реалізацію євроінтеграційних прагнень України та укладення Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом».\nНаступне пленарне засідання має відбутися 5 березня. Правда, в опозиції заявили, що парламент буде остаточно розблоковано після того, як ухвалений закон про внесення змін до Регламенту Верховної Ради підпише Президент України.\nГоловним приводом для розблокування парламенту 22 лютого стала необхідність схвалення Верховною Радою заяви про підтримку євроінтеграційного курсу України напередодні саміту Україна – ЄС (більш детально про саміт див. у наступному матеріалі «Україна – Євросоюз: чи відбудеться асоціація?»).\nЗа деякою інформацією, у президентському оточенні останнім часом все більше схилялися до того, щоб дати можливість опозиціонерам блокувати парламент більше місяця, що дало б В.Януковичу право розпуску Верховної Ради. Тим самим президент отримав би додатковий важіль тиску на парламент.\nОднак, схоже, в останній момент було прийнято рішення, що для глави держави важливіше їхати на саміт до Брюсселя із заявою Верховної Ради про підтримку євроінтеграційних прагнень України та демонстрацією хоч якоїсь дієздатності парламенту.\nТакі позиції повністю співпали з інтересами парламентських опозиціонерів, яким треба було «зберегти обличчя» і вийти з ситуації, яку вони самі створили з блокуванням Верховної Ради. Крім того, і нинішню досить умовну парламентську більшість, і опозицію об’єднує небажання йти на можливі дострокові вибори, якими вони лякали один одного. Тож не випадково представники опозиційних фракцій відмовилися від вимоги невідкладного запровадження сенсорної системи голосування, яку раніше називали єдиною і головною умовою розблокування парламенту.\nТепер обидві сторони намагаються подавати розблокування парламенту як власну перемогу. Так, «регіонали» заявляють, що у підсумку був реалізований той варіант персонального голосування, який вони пропонували з самого початку. А лідери трьох опозиційних фракцій намагаються переконати самих себе і своїх прихильників у тому, що це вони змусили владу йти на компроміс.\nТак чи інакше, усі сторони сприйняли розблокування Верховної Ради з полегшенням. Опозиціонерам вдалося знайти привід відмовитися від подальшого блокування парламентської трибуни, оскільки вони не бачили перспектив і можливих наслідків такого блокування. Найбільше це стосувалося представників фракції «УДАР», які шукали привід більш-менш достойно вийти з ситуації, яку, власне, вони й спровокували.\nРозблокування вигідно і представникам фракцій «Батьківщини» та «Свободи», які змушені були певний час терпіти і навіть підтримувати піар-акцію «УДАРу» та його лідера В.Кличка. Навряд чи було це надто приємно А.Яценюку та О.Тягнибоку – потенційним конкурентам Кличка у вже неприхованій боротьбі за статус кандидата від опозиції на майбутніх президентських виборах.\nІз розблокуванням парламенту зберегла обличчя і провладна фракція Партії регіонів. Їй вдалося знівелювати ультимативну вимогу опозиції щодо запровадження сенсорної системи голосування. Хоча боротьба за персональне голосування винесла на поверхню проблему нестійкості парламентської більшості і, очевидно, змусить «регіоналів» переглянути механізм роботи власної фракції. Не випадково лідер фракції Партії регіонів О.Єфремов вже ініціював пропозицію, щоб рішення у Верховній Раді приймалися більшістю від присутніх у залі депутатів.\nТаким чином, кожен з ключових суб’єктів парламенту намагається нині демонструвати, що знайшов для себе кращий вихід з ситуації блокування Верховної Ради. Однак, схоже, тут не виграв ніхто. Навпаки, втратили всі без винятку політичні парламентські сили – як опозиційні, так і провладні. Епопея навколо блокування, що звелася до тривалих і виснажливих дискусій лише навколо теми «сенсорної клавіші», засвідчила всю убогість вітчизняної політики.\nУкраїна – Євросоюз: чи відбудеться асоціація?\n25 лютого у Брюсселі відбувся 16-й саміт Україна – ЄС за участю Президента України В.Януковича, Президента Європейської Ради Германа Ван Ромпея, Президента Європейської Комісії Жозе Мануеля Баррозу.\nУ рамках саміту було підписано кілька документів.\nДля довідки: Зокрема, були підписані:\nАдміністративна домовленість між Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та Генеральним директоратом Європейської Комісії з питань торгівлі стосовно неформального діалогу щодо бізнес-клімату;\nМеморандум про взаєморозуміння між Україною та ЄС та Кредитна Угода між Україною, Національним банком України та Європейським Союзом щодо отримання макрофінансової допомоги ЄС на суму до 610 млн євро;\nСпільний звіт Україна - ЄС стосовно виконання Меморандуму між Україною та ЄС про порозуміння щодо співробітництва в енергетичній галузі.\nЗа підсумками саміту сторони прийняли Спільну заяву 16-го саміту Україна – ЄС, в якій підтверджено наміри підписати Угоду про асоціацію в листопаді ц.р. за умови виконання Києвом відповідних умов, а також зафіксовано низку актуальних питань українсько-європейських відносин.\nНинішній саміт Україна – ЄС не став проривною подією у відносинах Києва і Брюсселя, оскільки не привніс додаткової ясності щодо перспектив підписання Угоди про асоціацію між Україною та ЄС.\nНа ньому сторони лише підтвердили позицію, що вже була озвучена раніше: Угода про асоціацію може бути підписана в листопаді нинішнього року, якщо Україна продемонструє прогрес у трьох сферах, зафіксованих у висновках Ради міністрів закордонних справ ЄС від 10 грудня 2012 року та у т.зв. «списку 19 індикаторів» готовності України до підписання Угоди про асоціацію, який ще називають «списком Фюле». Йдеться про вдосконалення виборчої системи та усунення недоліків останніх парламентських виборів; усунення проблем вибіркового правосуддя; здійснення реформ, визначених Порядком денним асоціації.\nВодночас нинішній саміт не можна назвати провальним. По-перше, позитивним слід вважати уже сам факт його проведення. Це дає підстави офіційному Києву стверджувати, що він не перебуває в політичній ізоляції, а Україна залишається для ЄС важливим потенційним партнером. По-друге, на саміті європейські лідери утрималися від публічної критики української влади. Тож Брюссель змінив свою колишню тактику відкритого тиску на Київ, щоб залишити можливість для продовження діалогу (навіть незважаючи на те, що українська влада не виконала і, судячи з усього, не має наміру виконувати одну з головних вимог ЄС – звільнення Ю.Тимошенко).\nОчевидно, критика і більш жорсткі вимоги на адресу української влади все ж таки прозвучали під час переговорів сторін за зачиненими дверима. Як відомо, перед самітом відбулася зустріч В.Януковича з Ромпеєм і Баррозу у вузькому колі. Причому тривала вона понад дві години замість передбачених протоколом 20 хвилин.\nОфіційні умови підписання Угоди про асоціацію зазначені у Спільній заяві саміту. Така ситуація, коли, з одного боку, офіційно фіксуються формальні умови асоціації України з ЄС, а з іншого – за зачиненими дверима озвучується неформальні умови, свідчить, що остаточне рішення ЄС про підписання (чи не підписання) Угоди про асоціацію буде суто політичним.\nСкоріш за все, таке рішення може бути ухвалено наприкінці весни чи на початку літа. На це, зокрема, вказує те, у Спільній заяві саміту зазначено, що сторони сподіваються на досягнення Україною «конкретного прогресу» до початку травня 2013 року. Між тим у червні має відбутися чергове засідання ради з питань співробітництва Україна – ЄС. Очевидно, саме до цього часу в Євросоюзі планують остаточно визначитись щодо перспектив підписання Угоди про асоціацію з Україною.\nСлід також звернути увагу на включене до Спільної заяви саміту положення про те, що підписання Угоди про асоціацію «може супроводжуватися відкриттям тимчасового застосування частин Угоди». Це означає, що Брюссель розглядає можливість підписання та введення в дію Угоди про ЗВТ з ЄС до ратифікації Угоди про асоціацію.\nТож Євросоюз всіляко демонструє налаштованість на зміцнення відносин з Україною. На це спрямована і підписана на саміті кредитна угода про виділення Україні макрофінансової допомоги на суму близько 610 мільйонів євро. Правда, надання такої допомоги прив'язується до прогресу в переговорах України з МВФ.\nНа саміті Євросоюз також активізував свою позицію з газових проблем і вкотре задекларував необхідність співпраці з Україною в сфері енергетики. Так, у Спільній заяві наголошено на важливості української ГТС та необхідності її модернізації. Не виключено, що до цього Брюссель підштовхнули українсько-російські консультації щодо можливості створення газотранспортного консорціуму.\nЯкщо ж повернутися до головного питання – перспектив підписання Угоди про асоціацію, то воно залишається відкритим. В цілому ж складається враження, що нинішні маневри довкола євроінтеграції України ініціює головним чином керівництво Єврокомісії, яке побоюється стати крайнім у разі провалу планів асоціації України з ЄС. Тому єврочиновники демонструють активну діяльність, щоб до червня (до засідання ради з питань співробітництва Україна – ЄС) звернутися до країн – членів ЄС за мандатом на підписання Угоди про асоціацію.\nУ цьому зв’язку слід зазначити, що на сьогодні у 27 країн-членів ЄС немає єдиної думки щодо українського питання. З одного боку, для низки східноєвропейських країн (насамперед Польщі, Словаччини та Балтійських країн) є важливим геополітичне значення Угоди про асоціацію між ЄС та Україною. З іншого боку, деякі країни, зокрема Франція і Німеччина, критично сприймають швидке зближення з Україною і мають намір вимагати від української влади виконання усіх раніше озвучених вимог, у т.ч. тих, що стосуються звільнення лідерів опозиції. Остаточне рішення ЄС залежатиме від результатів протистояння цих двох позицій і досягнення єдиної позиції.\nГоловування України в ОБСЄ: перша невдача\n18-19 лютого у Львові у закритому режимі пройшов черговий раунд переговорів з придністровського врегулювання у форматі «5+2».\nНа ньому обговорювалися пропозиції Придністров'я та Молдови у сфері соціально-економічної взаємодії.\nДля довідки: Зокрема, на переговорах були порушені проблеми, з якими стикаються придністровські економічні агенти при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності. Ще однією темою переговорів стали питання пересування на берегах Дністра, зокрема можливості відкриття автомобільного руху по мосту в районі населених пунктів Бичок і Гура-Бикулуй. Крім того, сторони обговорили проблеми у галузі освіти, пов'язані з вирішенням проблеми нострифікації (визнання) придністровських документів про освіту.\nРазом з тим жоден документ за результатами переговорів не був узгоджений. Головним чином це було викликано тим, що головні сторони переговорів - Молдова і Придністров'я - не були представлені першими особами. Від участі в переговорах у Львові відмовилися прем'єр-міністр Молдови В.Філат і глава Придністров'я Є.Шевчук. Натомість Молдову представляв віце-прем'єр-міністр з реінтеграції Є.Карпов, а Придністров'я - міністр закордонних справ ПМР Н.Штанскі.\nВідсутність будь-яких результатів чергового раунду переговорів з придністровського врегулювання засвідчили не лише протиріччя інтересів Кишинева і Тирасполя, але й серйозні прорахунки української дипломатії.\nЯк відомо, Україна визначила придністровське врегулювання в якості одного з головних пріоритетів головування України в ОБСЄ. У ході підготовки до переговорів у Львові міністр закордонних справ України Л.Кожара відвідав Кишинів і Тирасполь. Після зустрічей з молдовським та придністровським керівництвом він заявив, що Україна буде пропонувати внести до порядку денного переговорів питання про т.зв. «третій пакет», що стосується статусу Придністров'я, підкресливши, що на це дав згоду придністровський лідер.\nОднак Є.Шевчук невдовзі спростував такі слова українського міністра і заявив, що придністровська сторона на переговорах у Львові не має наміру обговорювати політичні питання.\nДля довідки: Офіційний порядок денний переговорів з придністровського врегулювання складається з трьох «пакетів», які включають: 1) соціально-економічні питання; 2) загальні правові та гуманітарні питання і права людини; 3) всеосяжне врегулювання, включаючи інституційні, політичні питання та питання безпеки. Третій пакет, що стосується політичних аспектів врегулювання конфлікту (на практиці це означає визначення статусу Придністров'я) підлягає обговоренню тільки після узгодження основних питань перших двох пакетів.\nНа необхідності обговорення політичних аспектів врегулювання конфлікту активно наполягає Молдова. У цьому її підтримують посередники в особі ОБСЄ та України, а також спостерігачі з ЄС і США. Кишинів вважає остаточною і незмінною свою стартову позицію про те, що врегулювання конфлікту має бути забезпечене на основі «територіальної цілісності» і «унітарного статусу» Молдови.\nПозиція Тирасполя полягає в тому, що Придністров'я вже визначило свій статус як самостійної держави. Однак цей статус не має міжнародного визнання, що ускладнює розвиток Придністров'я і ситуацію в регіоні. З урахуванням цього Тирасполь на переговорах у якості першочергових ставить питання економічного і гуманітарного характеру, що стосуються, зокрема, проблематики розблокування інфраструктури, свободи пересування громадян і т.п. У той же час керівництво Придністров'я категорично відкидає спроби обговорення політичних питань, що стосуються статусу цієї невизнаної республіки.\nПодібна нестиковка позицій показала, що український міністр, заявивши про намір включити до порядку денного переговорів у Львові питання з «третього пакету», фактично намагався підіграти одній стороні конфлікту - Молдові. Тим самим були поставлені під сумнів можливості України в якості модератора переговорного процесу. Виходячи з цього, вже заздалегідь прогнозувалося, що черговий раунд переговорів з придністровського врегулювання не принесе жодних результатів.\nЩе більшим ударом по позиціях України стало те, що вона на переговорах у Львові не змогла забезпечити повноцінну участь головних сторін переговорів. Від участі в переговорах відмовилися прем'єр-міністр Молдови В.Філат і президент Придністров'я Є.Шевчук.\nЗа наявною інформацією, першим рішення не брати участь в переговорах прийняв Є.Шевчук. У МЗС Придністров’я таке рішення пояснили непослідовністю Молдови в переговорах по протоколу про свободу пересування, який планувалося підписати у Львові.\nНасправді ж справжні причини демаршу Тирасполя значно ширші. Вони цілком могли бути викликані надто активною діяльністю України, зокрема згаданими вище її спробами включити до порядку денного переговорів політичні питання, що стосуються статусу Придністров'я. Подібні спроби Києва можна розцінювати як підігравання Молдові та ЄС, а також як наступ на позиції Придністров'я і, відповідно, ігнорування позиції Москви, яка стоїть за цією невизнаною республікою.\nУсе це, в свою чергу, підтверджує те, що на переговорах з придністровського врегулювання і раніше важливу роль відіграє позиція Росії, яка повністю контролює керівництво Придністров’я. Можливості України, незважаючи на її нинішнє головування в ОБСЄ, залишаються досить обмеженими.\nНаступний раунд переговорів щодо придністровського врегулювання у форматі «5+2» має відбутися 23-24 травня ц.р. в Одесі. МЗС України знову заявляє про готовність міністра закордонних справ України Л.Кожари організувати зустріч між лідерами Молдови та Придністров'я. Чи стане успішною ця спроба, покаже вже найближчий час.\nБолгарія: «електрична революція»\nчи криза європейської мрії?\nНа тлі євроінтеграційних зусиль України досить резонансними подіями відзначилася сусідня Болгарія, яка з 2007 року є членом ЄС. Минулого тижня політичну ситуацію тут підірвали масові акції протесту проти високих цін на електроенергію. По всій країні демонстранти спонтанно створювали комітети, які, в свою чергу, організовували масові вуличні акції. Засобом мобілізації протестантів стали соціальні мережі в Інтернеті. За оцінками, в демонстраціях в столиці Болгарії і провінціях брали участь близько 100 тисяч осіб.\n18 лютого натовп протестуючих заповнив площу перед парламентом в Софії з вимогою відставки уряду. А наступного дня ця акція переросла в жорсткі зіткнення протестантів з поліцією.\n20 лютого болгарський уряд офіційно подав у відставку. Своє рішення прем'єр-міністр Б.Борисов обґрунтував тим, що не хоче брати участь на урядовому посту в придушенні народних виступів.\nПриводом для акцій протесту в Болгарії стало чергове збільшення вартості електроенергії в побутових, домашніх мережах. Таке зростання розпочалося в країні ще влітку 2012 року, коли роздрібна ціна електроенергії збільшилася на 13%. Але з 1 січня 2013 року розмір оплати по рахунках за електроенергію подвоївся і сягнув рівня середньоєвропейської вартості. В результаті суми рахунків за електрику стали перевищувати розмір середньої пенсії в Болгарії. Це і викликало вибух невдоволення громадян.\nВодночас зростання вартості електроенергії стали лише приводом для хвилювань у країні. Болгари у переважній своїй більшості незадоволені загальним соціально-економічним станом у країні, злиднями, корупцією, відсутністю перспективи.\nНа сьогодні Болгарія є найбіднішою країною Євросоюзу. Мінімальна зарплата тут у перерахунку з левів становить 158,5 євро, річний рівень добробуту статистичного болгарина складає 2850 євро. Зарплати в громадському секторі Болгарії та пенсії після початку кризи 2009 року заморожені. Зростання ВВП у країні минулого року склав лише 1%, у той час як рівень безробіття перейшов планку в 10%, а серед молоді – 30%.\nБолгарія переживає глибоку демографічну кризу: з 1989 року населення країни скоротилося з 9 до 7,3 мільйона чоловік, або на 20%. При цьому понад мільйон трудових мігрантів з Болгарії постійно перебуває за кордоном.\nРяд європейських держав, особливо Великобританія, Нідерланди та Фінляндія, виступають проти приєднання Болгарії до Шенгенської зони, побоюючись, що до них переїде значна частина працездатного болгарського населення. Дискусії навколо небажання допустити Болгарію в Шенгенську зону лише підкреслюють нерівноправний статус Болгарії в ЄС.\nКоли 6 років тому Болгарія вступала до Євросоюзу, її громадяни розраховували на поліпшення життя та зростання свого добробуту, а вийшло навпаки. Тож люди відчули себе обдуреними і вилили своє невдоволення в нинішні масові акції протесту.\nСпочатку це був стихійний рух розгніваних споживачів електроенергії, який поступово став перетворюватися на рух політичного протесту. У лавах демонстрантів були відзначені активісти праворадикальної націоналістичної партії «Атака» і колишні комуністи – представники нинішньої Болгарської соціалістичної партії (БСП).\nЦі політичні сили після відставки уряду Б.Борисова, який є лідером правоцентристської партії «Громадяни за європейський розвиток Болгарії», почали вимагати дострокових парламентських виборів. Якщо ці вимоги і не будуть реалізовані, то чергові парламентські вибори в Болгарії відбудуться у липні цього року.\nПрихід до влади партії «Громадяни за європейський розвиток Болгарії» у 2009 році був пов'язаний з тим, що попередні праві та ліві уряди Болгарії виявилися не в змозі навести порядок у країні, викорінити корупцію. А з Б.Борисовим, який до того був генералом поліції, громадяни пов'язували надії придушити в країні організовану злочинність. Однак цього не сталося.\nТепер політичні опоненти екс-прем’єра Борисова розраховують на послаблення його політичної сили на наступних парламентських виборах. В цілому ж можна прогнозувати, що, враховуючи останні настрої болгарських громадян, майбутня виборча кампанія в Болгарії значною мірою проходитиме під знаком антиєвропейської риторики.\nОчевидно, відповідальність за це лежить не лише на болгарських політиках, а й на європейських політичних елітах, які допустили в 2000-их роках фінансові бульбашки, низькі податки для корпорацій і втечу їх капіталів за кордон, відсутність регулювання економіки. Це загострило кризу у багатьох бідніших країнах Євросоюзу – Болгарії, Греції, Іспанії та інших, і зробило ціле покоління європейської молоді «втраченим».\nМіж тим саме у Болгарії вперше під час нинішньої кризи в Європі вуличні заворушення на соціально-економічному ґрунті фактично скинули уряд. Чи не виявиться подібний досвід заразливим на кризовому Півдні Євросоюзу?\n24 та 25 лютого в Італії проходили позачергові парламентські вибори, на яких обирались 630 депутатів Палати депутатів та 315 членів Сенату. В результаті виборів до парламенту Італії пройшло 4 коаліційних об'єднання.\nУ Палаті депутатів більшість (340 місць) отримала лівоцентристська коаліція на чолі з лідером Демократичної партії П'єром Берсані. Правоцентристи під егідою партії Сільвіо Берлусконі «Народ свободи» отримали 125 місць, 108 місць отримали представники протестного руху «П’ять зірок» під проводом актора-коміка Беппе Грілло, і 45 місць здобув блок колишнього прем’єр-міністра Маріо Монті «За Італію».\nОднак, у Сенаті, де місця розподіляються за результатами регіональних виборів, більшість здобула правоцентристська коаліція С.Берлусконі (117 місць). Лівоцентристи П.Берсані виявилися другими (113 місць), представники «Руху 5 зірок» - третіми (54 місця), а представники блоку М.Монті – четвертими (18 місць).\nЗа результатами виборів італійський парламент опинився у невизначеному, «підвішеному» стані: лівоцентристська коаліція на чолі з П.Берсані взяла під контроль Палату депутатів, а у Сенаті перемогли правоцентристи під проводом С.Берлусконі, який попри всі скандали зміг повернутися у велику політику.\nЯкщо говорити про несподіванки цих виборів, то найбільшою з них стало проходження до парламенту абсолютно нової сили – руху «П’ять зірок» коміка Б.Грілло, що фінішував третім, обійшовши блок колишнього прем'єр-міністра М.Монті. Аналітики пояснюють це розчаруванням італійців у знайомих політиках, яких вони винуватять в економічних та соціальних негараздах.\nЗагалом можна стверджувати, що на результатах виборів позначилося декілька чинників. По-перше, італійці не хочуть і надалі «затягувати пояси». Саме цим можна пояснити поразку блоку М.Монті, з ім'ям якого пов'язані підвищення податків, скорочення витрат і збільшення пенсійного віку. За П.Берсані, який обіцяв проводити політику «жорсткої економії» в дещо пом'якшеному вигляді, також проголосували менше виборців, ніж передбачалося. Зате коаліція С.Берлусконі, який не ніс відповідальності за останні непопулярні рішення уряду, змогла серйозно додати на фініші виборів. Що вже казати про результати Б.Грілло, який протиставив себе всій політичній еліті країни, епатуючи публіку різкими випадами на адресу своїх опонентів.\nПо-друге, під час виборів повною мірою проявився «євроскептицизм» італійських виборців, що виражається у небажанні значної частини населення сприймати рекомендації, вироблені щодо Італії в Євросоюзі, на політику якого все більше впливає Німеччина. З огляду на це той же Б.Грілло під час виборів виступав за проведення референдуму щодо виходу Італії із Єврозони та часткового списання заборгованостей країни. А С. Берлусконі свою кампанію будував на заявах, що це А.Меркель диктувала Італії всі реформи, які здійснював прем'єр-міністр Монті. При цьому «євроскептики» Берлусконі та Грілло разом набрали понад 50 відсотків голосів італійських виборців.\nУ Брюсселі та Берліні сподівалися на сформування в Італії після парламентських виборів дієздатної проєвропейської коаліції з політичних сил П.Берсані і М.Монті – за аналогією з парламентськими виборами у Греції в 2012 році, коли вдалося отримати уряд без крайніх лівих і ультраправих. Однак в Італії цього не сталося.\nЗначною мірою це пояснюється тим, що в Італії прийнятий під час правління С.Берлусконі виборчий закон передбачає величезну «премію» для переможця виборів в нижню палату парламенту – Палату депутатів, завдяки чому одна політична сила може формувати уряд, не створюючи коаліції. Зате в Сенаті «премії» взагалі немає – там ключову роль відіграє регіональний фактор. При цьому обидві палати володіють рівними правами – майбутній уряд повинен отримати вотум довіри в кожній з них.\nТаким чином, нині в італійському парламенті склалася непроста ситуація. У Палаті депутатів перемогли лівоцентристи П.Берсані, однак у Сенаті вони навіть разом з прихильниками М.Монті не отримують більшості – тут дуже сильні позиції С.Берлусконі. До того ж значна частина Сенату заповнена політичними новачками, які пройшли під прапором руху Б.Грілло, що відкидає всі традиційні партії і не бажає вступати з ними в альянси.\nНе виключено, що з часом у русі «П'яти зірок» знайдеться поміркована частина, яка захоче адаптуватися до існуючої політичної системи. Однак уряд треба формувати вже найближчим часом, виходячи з нинішнього розкладу сил. А зараз прихильники Грілло, що домоглися феноменального успіху, святкують перемогу. І навряд чи захочуть піти на компроміси, які можуть дискредитувати їх в очах власних виборців.\nСкоріш за все мандат на формування уряду отримає від президента Італії соціал-демократ П.Берсані. Він має намір продовжити курс реформ М.Монті, тільки у більш м'якій формі. Берсані вважає, що Італія повинна опанувати свої борги, які складають майже 130 відсотків від виробничої спроможності економіки країни. Для цього він хоче послабити податковий тиск на працівників і перекласти його на багатіїв.\nОднак в нинішній ситуації можна прогнозувати: навіть якщо за підсумками парламентських виборів в Італії і вдасться сформувати уряд, то він в умовах «підвішеного» парламенту буде вкрай нестабільним. І перше ж голосування за непопулярний серед населення закон здатне буде його обвалити.\nЕкономіка 2013: кризові сигнали січня\nСічень 2013 р. реально підтвердив найпесимістичніші прогнози на рік, опубліковані ще у другій половині 2012 р. Причому кризові ризики даються взнаки практично в усіх галузях економіки.\nНайбільші втрати виявились у будівництві (-15,2%). Вони значно перекрили деяке зростання у 2011-2012 рр. Загалом виходить, що галузь уже 6 років у кризі, середньорічний спад виробництва за 2009-2013 рр. становить -17,4%. За ці роки в галузі втрачено вдвічі більше, ніж прирощено (8,1%) за період 2004-2008 рр. (рис. 1).\nСхожа ситуація на транспорті, де перевезення вантажів скоротилось на 5,8%, а пасажирів – на 0,2%. Тут спад був і в січні 2012 р. (-1%). Транспортна галузь також не оправилась від великого спаду у 2009 р. (-35%). Загалом за січень 2009-2013 рр. у галузі мав місце спад на 2,5% (рис. 2).\nНайбільш відчутний вплив на економіку України, безперечно, має промисловість. Тут виявились ті ж негативні тенденції, що і у вище згаданих секторах економіки. У січні 2013 р. спад у промисловості загалом становив 3,2%. А в окремих галузях значно більше: у металургії (-8,6), машинобудуванні (-7,8%), у хімічній промисловості (-18,9%). Більшим спад у цих галузях за останні 15 років був лише у кризовий 2009 рік (рис. 3).\nПродовжує зростати лише динаміка торгівлі – 14,2%. Однак радості від цього мало, бо при скороченні вітчизняного виробництва це відбувається за рахунок імпорту. Як наслідок, приріст ВВП за рахунок торгівлі такий же, як і втрати за рахунок зростання імпорту та його перевищення над експортом. До того ж, за такої ситуації фінансовий ресурс (у т.ч. бюджетний) купівельної спроможності населення використовується на стимулювання іноземних виробників. І йдеться не тільки про цитрусові, але й про м’ясо, автомобілі, поїзди «Хюндай» тощо.\nДещо краща у січні 2013 р. була ситуація у сільському господарстві (приріст 5,6%), але для сезонної галузі це ще нічого не означає. Тут вирішальними будуть літньо-осінні місяці.\nТакий стан економіки України у січні 2013 р. значною мірою зумовлений тим, що вона не отримувала необхідних фінансових ресурсів для інтенсифікації виробництва. Уже сім років підряд українська економіка практично не має приросту кредитів (рис. 4).\nАле якби навіть у банків були кредитні ресурси, то їх не змогли б взяти підприємці. У січні 2013 р. продовжувалась та ж ситуація, що мала місце у 2012 р., коли відсоткові ставки за кредити були істотно вищі за індекс цін виробників. Жодна економіка за таких цін не спроможна оплатити такі відсотки. Це патова ситуація на кредитному ринку (рис. 5).\nВисновки. Підсумки січня 2013 р. свідчать, що криза в економіці України, яка розпочалась у 2009 р. не пройшла, вона лише взяла «перепочинок» на два роки (2010-2011 рр.). Отже уряду, банківській системі, бізнесу і підприємництву підстав для розслаблення чи заспокоєння немає: затягнуті ремінці ще рано відпускати, а незатягнуті – все ж доведеться затягнути, причому тугіше.\nРис. 1. Приріст (спад) будівництва за січень,\n% до січня попереднього року\nРозроблено за даними Держкомстату\nРис. 2. Приріст (спад) транспорту (вантажного) за січень,\nРис. 3. Приріст (спад) промисловості за січень,\nРис. 4. Приріст (спад) кредитів в економіку за січень,\nРис. 5. Ставки по кредитах та індекс цін виробників по місяцях, %\nРозроблено за даними Держкомстату, НБУ\nПодатковий кодекс є, а реформ і результатів немає\nТрьохрічний досвід функціонування Податкового кодексу показав, що він не став податковою реформою, а скоріше бутафорією на неї, і не приніс очікуваних результатів.\nПодатковий кодекс не вирішив основних проблем вітчизняної податкової системи: а) істотного скорочення кількості податків; б) запровадження уніфікованих податкових ставок; в) спрощення податкових процедур; г) ліквідації необґрунтованих податкових пільг (рис. 1, 2).\nДіюча податкова система не сприяє зростанню економіки, не протистоїть тінізації доходів та відмиванню коштів, не протидіє корупції. Скоріше, навпаки, численні податкові пільги на великі суми та, особливо, корупційні процедури їх надання лише спонукають до цих негативних процесів.\nДеяке зниження одних податкових ставок та підвищення інших не зменшує податкового навантаження та затрат часу на податкове адміністрування, а ще більше заплутує податкові процедури та ускладнює податкове адміністрування (рис. 3).\nСтан економіки не лише не покращився від прийняття кодексу, а навпаки – погіршився. За 2010-2012 рр. за приростом ВВП Україна серед 12 країн СНД опустилась на 10 місце, а серед 10 країн ЦСЄ – на 7 місце (рис. 4).\nСоціальна сфера теж не відчула позитивного впливу податкової «реформи», зокрема в частині протидії зростанню соціальної нерівності. Навпаки, Україна серед постсоціалістичних країн вийшла в лідери за показниками соціальної нерівності. Якщо в США основне податкове навантаження (97%) лягає на заможну частину населення, а на незаможну – лише 1%, то в Україні навпаки – 36% податкового навантаження припадає на незаможну частину населення. Великою є різниця в обсягах сплати податків і по категоріях багатих та найбагатших громадян США і України (рис. 5).\nРейтинги міжнародних організацій та оцінки вітчизняних підприємців щодо вітчизняної податкової системи істотно не покращились. Лише у 2013 р. вдвічі покращилось місце України в рейтингу за кількістю податків і на 15 позицій – за оцінкою простоти податкової системи (рис. 6).\nЗагалом більшість підприємців не бачить спрощення податкової системи і вимагає вдосконалення податкової системи (рис. 7). При цьому основні нарікання підприємців змістились з проблем податкового навантаження на проблеми податкового адміністрування (рис. 8).\nПерше. Податкова реформа є головним і визначальним напрямом в модернізації українського суспільства загалом, тож її радикальне проведення залишається першочерговим завданням.\nДруге. Однак у цьому напрямі владою нічого не зроблено, а прийнятий Податковий кодекс став лише «фіговим листком» для прикриття закостенілості податкової системи та бездіяльності щодо її реформування.\nТретє. Тому Україна сьогодні потребує «радикальної податкової реформи», яка б передбачала: істотне скорочення кількості податків, їх заміну – скасування, об’єднання; суттєву модифікацію податкових баз, ставок і процедур; кардинальне спрощення системи адміністрування оподаткування.\nЧетверте. Головна мета радикальної реформи полягає в істотному розширенні економічних свобод, полегшенні умов для ведення малого і середнього бізнесу, легалізації і лібералізації підприємницької діяльності, а також активів, доходів і заробітних плат, протистоянні соціальній диференціації та спонуканні до соціального вирівнювання.\nРис. 1. Обсяги пільг за видами податків в 2012 р., млрд грн\nРозроблено за даними Кабміну\nРис. 2. Обсяги пільг за видами господарської діяльності\nв 2012 р., млрд грн\nРис. 3. Оцінки податкової системи України в міжнародних рейтингах, місце\nРозроблено за даними Price Waterhouse Coopers\nРис. 4. Середньорічний приріст ВВП країн СНД за 2010-2012 рр., %\nРозроблено за даними UNCTAD\nРис. 5. Частка громадян та сплачуваних ними податків, %\nРозроблено за даними Інституту демографії\nта соціальних досліджень НАНУ\nРис. 6. Оцінки податкової системи України в міжнародних рейтингах, місце\nРис. 7. Оцінки підприємцями Податкового кодексу, % опитаних\nРозроблено за даними Європейської бізнес-асоціації\nРис. 8. Основні претензії підприємців до Податкового кодексу,\nВже багато написано і сказано, у т.ч. політиками і державними чиновниками найвищого рангу, про надпотужний експортний потенціал аграрного сектору України. Що ж, заперечень стосовно потенціалу немає, але чи використовується він повною мірою?\nУ сфері зовнішньої торгівлі за останні роки допущені серйозні диспропорції. Середньорічне сальдо зовнішньої торгівлі товарами з позитивного (1,2 млрд дол.) у 2000-2004 рр. стало негативним (-8,8 млрд) у 2005-2009 рр. та ще більш негативним (-15,1 млрд) у 2010-2012 рр. почалось швидке заміщення внутрішнього виробництва імпортом. Внаслідок цього Україна впала не лише в експортну, але й в імпортну залежність.\nУ сфері зовнішньої торгівлі зруйновані багаторічні позитивні тенденції. За 2008-2012 рр. у порівнянні з попереднім п’ятирічним періодом (2003-2007 рр.), тобто, до і після вступу України в СОТ, ріст імпорту в нашу країну (73,6%) перевищив ріст експорту (56%) на 17 в. п. (рис. 1). Внаслідок цього постали серйозні ризики для економіки України, яка немає достатніх золотовалютних резервів та висококонкурентної інноваційної продукції для торгівлі на світових ринках.\nОсобливо прикро, що серйозні перекоси в зовнішній торгівлі допущені по тих товарах, по яких в Україні є великий експортний потенціал. Практично приріст імпорту продуктів тваринництва в 2008-2012 рр. проти 2003-2007 рр. у 6 разів вищий за приріст експорту. Перевищення приросту імпорту над приростом експорту по м’ясопродуктах більше як у 200 разів, по молокопродуктах – у 2 рази, по інших продуктах тваринництва – у 100 разів, по овочах – у 5 разів, по фруктах – у 3 рази (рис. 1).\nУ 2012 р. в Україну було імпортовано близько 360 тис. т м’яса на суму понад 660 млн дол., що у два рази більше, ніж у 2011 р. Особливо різко збільшилися поставки свинини і курятини. Основними постачальниками курятини в нашу країну є США, Німеччина, Угорщина і Великобританія, свинини – Бразилія, Німеччина і Польща. Водночас зросла ціна на імпорт м’яса, особливо на курятину – у 1,5 раза (рис. 2).\nУ 2013 р. імпорт м’яса може ще більше зрости. В цьому, як не дивно, зацікавлені українські переробники, оскільки вартість імпортної м’ясопродукції як мінімум на 30-50% нижче вітчизняної. У постачальників є можливість демпінгувати, адже в митних деклараціях вони вказують ціну не більше одного долара за кілограм. Крім того, з 1 лютого Росія ввела заборону на імпорт м’яса із США через те, що в ньому міститься стимулятор росту. І не виключено, що заплановані для російського ринку партії осядуть в Україні.\nВодночас вітчизняні тваринники запевняють, що дешевизна імпортного м’яса (20 грн/кг свинини і 15 грн/кг курятини) зумовлена його низькою якістю. В країну постачають переважно обрізки та інші низькосортні категорії замороженого м’яса, а частка напівтуш не перевищує 20-25%. За даними перевірок, половина продукції є некондиційною або простроченою.\nПерше. Засилля імпорту вже вдарило по вітчизняних господарствах. За 2012 р. закупівельні ціни на вітчизняне м'ясо знизилися на 5-7%. Ціни на курятину стабільні лише тому, що вона йде в роздрібний ринок і не перетинається із замороженою імпортною курятиною. Тим часом ціни на корми істотно зросли, що підвищило собівартість виробництва вітчизняного м'яса на 10-15%.\nДруге. Багато господарств працюють вже у мінус і змушені вирізати поголів'я свиней та великої рогатої худоби. У 2013 р., за оцінками аграріїв, негативна динаміка в тваринництві збережеться і поголів’я скоротиться на 3-5%. Особливо активно вирізають худобу дрібні фермери. За 2012 р. поголів’я свиней і худоби у господарствах населення скоротилося на 10%.\nТретє. М'ясне лобі збирається використовувати цю статистику, щоб переконати владу перекрити кордон дешевому імпорту. Втім, подібні спроби робилися вже не раз, однак успіхом не увінчалися. На 2013 р. у держбюджеті на підтримку галузі тваринництва заплановано 650 млн грн.\nЧетверте. Виходить, Україна втрачає двічі: від необґрунтованих витрат на неефективну підтримку вітчизняного тваринництва і птахівництва; від безконтрольного імпорту неякісної м’ясопродукції. Тут спрацьовує негативний взаємозв’язок: зростання імпорту м’ясної продукції призводить до скорочення поголів’я худоби, а це в свою чергу, зумовлює необхідність збільшення імпорту. Це така собі імпортно-мотиваційна спіраль, яка дуже негативна для продовольчої сфери України.\nРис. 1. Приріст (спад) зовнішньої торгівлі окремими товарами за 2008-2012 рр.\nв порівнянні з 2003-2007 рр., %\nРис. 2. Імпорт м’яса в Україну\nРозроблено за даними Держмитслужби\nG20 взялась за чорний фінансовий ринок\nУ лютому 2013 р. в Москві відбувся саміт міністрів фінансів G20, який закликав всі країни якомога швидше запровадити банківські стандарти «Базель III» та завершити реформу ринків позабіржових деривативів. Ця реформа була ініційована G20 ще в 2009 р. Її суть: всі стандартизовані позабіржові деривативи повинні торгуватися на біржах, або електронних торговельних площадках з клірингом через центрального контрагента. Це означає наведення порядку на чорному фінансовому ринку, а точніше, його детінізацію.\nУ січні 2013 р. засновано Комітет з регулятивного нагляду над системою глобального Ідентифікатора юридичних осіб (LEI). Цей комітет має посилити нагляд і регулювання тіньового банківського сектора. Йдеться про хеджеві, спеціальні пайові та інвестиційні фонди. Адже за 4 роки після кризи у сфері регулювання «тіньового банкінгу» практично нічого не зроблено.\nСтарт тінізації банківського капіталу було дано в 90-х роках ХХ ст. у США при Клінтоні після скасування акту Гласса-Стігала і деяких інших послаблень фінансового регулювання. Це призвело до того, що кошти вкладників з банків почали йти на фондові ринки. При цьому банківський нагляд перестав відслідковувати всі операції банків, значна частина з яких стала непрозорою. Все це прискорило настання фінансової кризи спочатку в Америці, а потім і за її межами.\nУ 2012 р. загальний обсяг тіньових банківських операцій склав 67 трлн дол. – на рівні світового ВВП. За останні 10 років масштаби тіньових операцій банків зросли майже у 3 рази (рис. 1). На переконання експертів, саме тінізація банківських операцій посилює нестійкість світової фінансової системи і стає «живильним ґрунтом» для повторення глобальних фінансових криз. Найбільше це характерно для США - 23 трлн дол., єврозони (22 трлн дол.), Великобританії (9 трлн дол.). На Японію, Канаду, Австралію, європейські країни, Китай, Індію, Росію, Бразилію припадає 13 трлн дол. (рис. 2).\nЗа 2001-2010 рр. загальний обсяг грошей, які незаконно виведені із 150-ти країн, склав 5,86 трлн дол. Майже 65% цих коштів припадає на країни G20, а половина на одну країну – Китай (рис. 3). Середньорічний витік капіталу з країн оцінюється в 586 млрд дол. Відтік незаконних грошей щорічно збільшувався в середньому на 13%, або втричі випереджав інфляцію. Незаконні фінансові потоки йдуть, як правило, в «податкові гавані», або осідають на рахунках у західних банках. Таким чином, переміщення багатства в більш заможні держави сприяє занепаду і виснаження капіталу в бідних країнах, з яких ці кошти викачуються. Контрабанда, хабарництво і злодійство складають 20% незаконних переказів. Вони стають причиною ще більшого розвитку тіньової економіки, яка в свою чергу сприяє наркоторгівлі і фінансуванню терористичних організацій.\nНайбільш високий відносний рівень тіньових фінансово-банківських операцій зафіксований у деяких фінансових центрах і країнах з ознаками офшорних зон. Зокрема, в Гонконзі ці обороти склали 520% ВВП, у Нідерландах - 490%, Великобританії - 370% і США - 150% (рис. 4). Тіньові операції забезпечують банкам і фінансовим організаціям основну частину їхніх прибутків. У першій половині ХХ ст. у США частка фінансового сектора в загальному обсязі прибутків економіки становила 10%, в 70-і рр. минулого століття - 20%, а в даний час - більше 50%.\nВисновок. Отже, близько 90% всього тіньового фінансово-банківського бізнесу в світі припадає на організації, зареєстровані саме в зоні т.зв. «золотого мільярда». Очевидно, в чорні списки ФАТФ в першу чергу треба вносити такі країни як США і Великобританія, в яких обертається половина (32 трлн дол.) тіньових банківських капіталів.\nРис. 1. Динаміка тіньових банківських операцій, трлн дол.\nРозроблено за даними FSB\nРис. 2. Основні країни-донори тіньових банківських операцій в 2012 р.,\nРис. 3. Кошти, нелегально вивезені за 2001-2010 рр., млрд дол.\nРозроблено за даними Global Financial Integrity\nРис. 4. Тіньові обороти банків, % до ВВП\nНаприкінці листопада 2012 р. у Брюсселі відбувся саміт лідерів країн Євросоюзу для затвердження бюджету ЄС на 2014-2020 рр. Однак тоді бюджет був забракований і його розгляд було перенесено на січень 2013 р. Зрештою після виснажливих переговорів на початку лютого 2013 р. бюджет ЄС прийнято. Проблема і суть компромісу в тому, як ліквідувати головне протиріччя: країни-донори не бажають спонсорувати зрослі потреби проблемних сусідів, а одержувачі євродопомоги не збираються більше економити.\nУзгодження бюджету ЄС завжди проходило непросто, навіть тоді, коли в Євросоюзі було значно менше країн. Кожна з країн намагається зменшити сплату внесків та збільшити собі допомогу. Країни - головні донори бюджету вимагають скорочення витрат і зменшення фінансового навантаження на своїх громадян. Країни, які найбільше постраждали від кризи, і новачки співдружності вимагають збільшення асигнувань. За такої полярності інтересів пошук компромісу дуже проблематичний.\nЦіна питання – трильйон євро. На попередню семирічку (2007-2013 рр.) бюджет ЄС був затверджений у розмірі 864 млрд євро. Зараз Єврокомісія вирішила збільшити його до 1,03 трлн євро (1,05% ВВП ЄС), або ж мінімум – до 973 млрд євро (1,01% ВВП ЄС). Зрештою компромісний варіант вийшов ще менший – 908,4 млрд євро. Кожна з країн-членів Євросоюзу повинна внести в бюджет ЄС внесок у розмірі 1% свого річного ВВП (рис. 1).\nНезадоволеними запропонованим проектом бюджету на новий період виявились всі 27 країн Євросоюзу. Ніхто не хотів втратити єврофінансування і водночас всі категорично відмовлялись платити більше. Близько 80% коштів євробюджету розподіляються у вигляді дотацій і в рамках галузевих проектів підтримки. Найбільші статті витрат - аграрні дотації (40%) та розвиток інфраструктури (32%). Саме навколо них і розгорілись найбільш гарячі баталії.\nЗначні обсяги аграрних дотацій виділяються Франції, Італії, Іспанії, Португалії, Польщі, Румунії. Тому вони були згодні на обрізання інфраструктурних проектів, але наполегливо захищали аграрні субвенції. У свою чергу, країни Східної Європи, особливо Польща, Угорщина і Румунія, наполягали на збереженні обсягів інфраструктурних субсидій. У числі особливо незадоволених - Швеція, яка найбільше втратила і вимагає реформ бюджетної системи.\nЛокальна війна розгорнулась і навколо пільг зі сплати внесків до бюджету. Таку преференцію має Великобританія, оскільки єдина аграрна політика ЄС є збитковою для цієї країни. Розмір британського внеску практично на третину менше розрахункового. Однак термін цієї преференції закінчується в 2013 р., і тепер Лондон змушений знову домовлятися з ЄС про порядок сплати «членських внесків». Аналогічна ситуація в Данії, яка в перерахунку на душу населення платить Євросоюзу навіть більше, ніж німці, і тепер вимагає відновлення справедливості.\nКраїни, на території яких розташовані інститути ЄС (в основному це Бельгія, Франція та Люксембург), теж проти урізання адміністративних витрат, які складають 6,5% євробюджету. Щоб згладити бюджетні суперечності, Єврокомісія навіть запропонувала створити єдиний бюджет для 17 країн єврозони. Але складність у тому, що по різні сторони барикад виявилися не лише старожили і новачки, але й «благополучна північ» та «проблемний південь» Євросоюзу.\nПерше. Проблеми з прийняттям євробюджету були завжди. Однак сьогодні це не просто проблеми, а цілий клубок дуже суперечливих проблем, які взаємно виключають своє розв’язання. Така ситуація склалась чи не вперше, і зумовлена вона двома чинниками – кризою та різким розширенням ЄС. Обидва ці чинники не адаптуються з економічними, фінансовими та бюджетними можливостями ЄС.\nДруге. Наведений вище висновок є важливим застереженням для України. Якби Україна вступила в ЄС сьогодні, то це означало б, що в розрахунку на жителя вона і близько не змогла б отримати від ЄС те, що отримала Польща у 2004-2007 рр.\nРис. 1. Внески коштів країнами в бюджет ЄС\nза 2007-2013 рр., млрд євро\nРозроблено за даними Open Europe Briefing Note\nРис. 2. Отримання коштів країнами з бюджету ЄС\nРис. 3. Перевищення доходів чи витрат країн у взаєминах\nз бюджетом ЄС за 2007-2013 рр., млрд євро\nРис. 4. Доходи або втрати на душу населення країн у взаєминах з бюджетом ЄС\nза 2007-2013 рр., тис. євро


Скоро львівські діти зможуть відпочивати в карпатському «Артеку» - 032.ua\nСкоро львівські діти зможуть відпочивати в карпатському «Артеку»\n17:07, 17 січня 2014 р.\n«Це можуть бути занедбані табори, які ми відбудуємо, облаштуємо територію. Ми маємо створити табір, який за один заїзд прийматиме мінімум 400 дітей», - розповів Олег Сало.\nТакож очільник Львівщини доручив Сколівській РДА подати конкретні пропозиції щодо розвитку туризму. Один із пілотних проектів має бути готовий впродовж тижня.


Актуальні питання району обговорено на понеділковій нараді » Тячівська районна державна адміністрація | Офіційний сайт\nАктуальні питання району обговорено на понеділковій нараді\n30-лип-2018, 15:26 0 579\nСьогодні 30.07.18 у Тячівській державній адміністрації відбулася понеділкова нарада, яку провів голова Василь Дем'янчук.\nУчасть у нараді взяли перший заступник Михайло Полажинець та заступник голови РДА Віктор Погар, заступник керівника Тячівської місцевої прокуратури Юрй Намяк, начальник Тячівського відділу поліції Янош Дорчинець, заступник начальника Тячівського міжрайонного відділу УСБУ в Закарпатській області Павло Ващук, керівники структурних підрозділів райдержадміністрації, установ та організацій району.\nНасамперед голова РДА Василь Дем'янчук за участі Тячівського районного військового комісара Ігоря Тищука вручили учаснику АТО, старшому лейтенанту в запасі Леону Данко відзнаку Міністерства оборони України за зразкову службу. Також очільник району висловив вдячність військовослужбовцю:\n- Дякуємо Вам, що ризикуючи своїм життям, Ви захищали наш мир і спокій та з честю виконали свій патріотичний обов'язок перед країною.\nПісля чого присутнім у залі було представлено новопризначеного начальника відділення інспекторів прикордонної служби " Тячів" Євгена Стицюка.\nПро хід виконання заходів Програми зайнятості за І півріччя та перспективи виконання всіх заходів за рік інформував директор районного центру зайнятості Василь Кушілка.\nРобота Тячівського РЦЗ впродовж І півріччя 2018 року була спрямована на проведення активної політики зайнятості населення. Послугами служби зайнятості скористалися 5473 чоловік, з яких статус безробітного надано - 2260 особам. За сприяння фахівців центру на вакантні та новостворені робочі місця працевлаштовано 1191 особу з числа шукачів роботи та безробітних тощо.\nПро підсумки роботи за перше півріччя 2018 року звітували керівники відділів та управлінь державної адміністрації, організацій району. Зокрема, що стосується підготовки бюджетних установ до осінньо-зимового періоду та забезпечення газопостачанням, оподаткування, протипожежної безпеки, реалізації урядової програми "Доступні ліки", будівництва захисних споруд та ін.\nЙшлося на нараді також щодо роботи очисних споруд, санепідеміологічного стану в зонах відпочинку, боротьби з амброзією та іншими карантинними бур'янами - алергенами, які впливають на здоров'я людей і довкілля. З приводу обговорених питань керівником району надано усні вказівки і доручення.


Українці зараз мають можливість обирати різні види пасивного доходу: депозити, цінні папери чи нерухомість у Грузії та Іспанії.\nЩе кілька десятків років тому для українців були доступні лише два види пасивного доходу: державна пенсія та вклади на ощадних книжках, та й ті мали неабиякі ризики. Зараз варіантів так званого резидуального доходу значно побільшало, а ось ризиків, навпаки, стало менше.\nЯк організувати пасивний дохід, який приносив би хороші гроші, але не вимагав значних витрат сил і часу, та про які ризики варто пам’ятати, Tvoemisto.tv розповів заступник директора департаменту роздрібних клієнтів АТ «КРЕДОБАНК» Андрій Курбатов.\n1. Оперуючи персональними фінансами, спочатку треба навчитися їх контролювати. А точніше — правильно вести грошовий облік. Розпочати варто з обрахунку витрат. Зараз існує чимало безкоштовних програм як для смартфона, так і для комп’ютера, які полегшують ведення такого обліку. Зрозумівши, де вартувало б зекономити, а від чогось взагалі відмовитися, можна суттєво покращити свій матеріальний стан. Заощаджені гроші можна потім вигідно вкласти.\n2. Чи не єдиним способом фінансової незалежності є організація пасивного доходу. Це той вид заробітку, який безпосередньо не пов’язаний з трудовою діяльністю або витратами і дозволяє отримувати прибуток навіть у ті дні, коли у вас вихідний або відпустка. Працює лиш бізнес.\n3. Розумно вклавши раз, дивіденди можна отримувати постійно. Серед плюсів: регулярні грошові надходження, економія часу і сил та можливість у вільний час займатися тим, що до вподоби.\n4. Маючи вільні кошти, можна подумати куди саме їх вкласти, щоб отримати максимальний дохід відповідно до своїх очікувань. Зараз найрозповсюдженішими видами пасивного доходу є депозити (відсоток за банківським вкладом), вкладення у цінні папери чи ОВДП (облігації внутрішньої державної позики), а також дохід від оренди чи від авторських прав (книги, фільми, винаходи). Останній вид в Україні ще не надто популярний.\nПрибутковість депозитів банк встановлює сам. Цей вид пасивного доходу доступний практично кожному: щоб відкрити депозит, не обов’язково мати велику суму грошей — стартувати можна й із однієї тисячі гривень. Відсотки будуть нараховуватися щомісячно. Звісно, з малої суми вкладу будуть і малі відсотки, але головне почати.\nДосить прибутковий вид пасивного доходу — нерухомість та дохід від її оренди. Хто має можливість оперувати грішми за кордоном, збагатитися може ще більше. Наприклад, зараз українці часто купують нерухомість в Грузії, Іспанії і успішно здають їх в оренду.\nЩе одним фінансовим продуктом є програми страхування життя. Такі програми, в основному, поділяються на пенсійні, накопичувальні або ризикові. Пенсійні програми страхування допомагають заощадити, щоб при виході на пенсію рівень життя не зазнав суттєвих змін. Накопичувальні програми передбачають страхову виплату, якщо застрахована особа є живою на конкретну дату. Ризиковані програми страхування гарантують виплати родині людини, яка померла.\n5. Який саме вид пасивного доходу обрати, залежить від власного бюджету. Не робіть все швидко, не обдумано, краще добре зважте та комплексно підійдіть до питання. Якщо хочете більшої стабільності, обирайте різні види — частину вкладіть у нерухомість, решту покладіть на депозит. Новачкам варто орієнтуватися на короткі терміни — так менш ризиковано.\n6. Будь-які гроші люблять, щоб за ними слідкували. Наприклад, нерухомість може впасти чи піднятися в ціні, а відсоткові ставки по депозитах зазнати змін. Усе інвестування несе в собі певні ризики: можна втратити капітал, взагалі не отримати прибутку або отримати не той результат, на який розраховували.


Він запитав у няні в дитбудинку, чому немовлята в ліжечках мовчать. Її відповідь довіела до сліз | Огляд\nВін запитав у няні в дитбудинку, чому немовлята в ліжечках мовчать. Її відповідь довіела до сліз\nPrevious PostБатьки ампутували ногу своїй рідній дочці. Причина такого рішення стала шоком для всіх.\nNext PostУ дощову ніч в її двері постукали. Події, які відбулися далі, зрозуміти складно! Цю історію варто прочитати кожному.\nТушкована скумбрія з цибулею в томатному соусі. Такої смачної ви ще не їли


Зимова школа кіокусін KWF 2020 (KWF)\nГлавнаяНовостиЗимова школа кіокусін KWF 2020 (KWF)\n24-26 січня 2020 року в м.Миколаєві на базі Спортивного комплексу НОК ДЮСШ відбулася Зимова школа кіокусін KWF 2020 під керівництвом Президента Федерації Кіокусін кай України сенсея Дмитра Ніколаєва (4 дан).\nВ заході прийняли участь спортсмени з Миколаївської, Черкаської, Чернігівської та Херсонської областей.\nКожен новий день каратекі ретельно відточували свою майстерність в два етапи, перше тренування присвячувалася кіхон і ката, на другому тренуванні акцент був на куміте - тренінг. Усі спортсмени були поділені на групи за рівнем підготовленості.\nСправжнім іспитом для усіх учасників став турнір у розділі «Ката» та «Куміте-марафон», де кожен показав на що здатний, мобілізував усі сили заради досягнення основної мети - стати найкращими.\nНа третій день учасники школи пройшли атестацію (кю-тест), підвищивши свою стильову кваліфікацію, і стали гордими володарями нових поясів.\nВимогою до іспиту було успішне проходження фізпідготовки, базової техніки кіокусін і «Куміте-марафону» (спарингів).\nВсі учасники зимової школи отримали яскраві емоції, цінний досвід, задоволення від виборених нагород, нові знайомства, а також бажання й далі тренуватися та прямувати до нових звершень.\nВ зимовій школі спільно із своїми вихованцями приймали активну участь тренери- викладачі Сергій Бабюк, Довбиш Юрій, Галімон Юрій, Олег Павленко, Цихоня Євген , Валерій Васін, Владислав Ніколаєв, Ільгар Ібрагімов, Людмила Кульбацька.


У Монастириськах сьогодні відновив роботу ринок. Крім нього на Тернопільщині працюють ще 15 ринків. Пильнують за дотриманням вимог карантину фахівці Держпродспоживслужби, представники органів місцевого самоврядування та поліції.\nТернопільщина: у райцентрі відкрили ще один ринок\nУ місті Монастириська, що на Тернопільщині, відновили роботу міський агропродовольчий ринок. Таке рішення, після довготривалих дискусій, прийняли на позачерговому засіданні місцевої комісії ТЕБ та НС при Монастириській РДА.\nНа Буковині депутат побився з чоловіком через місце на ринку\nДепутата обвинувачують в нанесенні тілесних ушкоджень.\nЯк працюють ринки у Рівному? (ВІДЕО)\nВідсутність дистанції - основне порушення під час торгівлі у Рівному при послабленому карантині.\nНа львівському ринку з’явилась полуниця: ціни (Фото)


Газ за новими правилами » Позиция. Всеукраинская общественно-политическая газета.\nПозиция » Позиция » Cтатьи » Экономика » Газ за новими правилами\n09 сентября 2020 16:16 Просмотров: 292 Комментариев: 0 Напечатать\nЗ 2015 року природний газ для приготування їжі та обігріву будинків більшості українців постачають регіональні газові компанії - газзбути. Впродовж цих п’яти років вони безперебійно забезпечували громадян ресурсом, розвинувши найбільшу мережу центрів з обслуговування клієнтів, а також онлайн-сервіси.\nПершим аргументом для зміни постачальника газу для більшості громадян є, звісно, ціна. Нові гравці ринку, можливо, будуть пропонувати казкові знижки задля переманювання клієнтів. Але ж усі знають, яка «юшка виходить з дешевої рибки»...\nДо того ж, більшість нових постачальників поки не мають достатньо відділень для обслуговування клієнтів. Може так статися, що для вирішення певних питань споживач повинен буде їздити в інше місто. І що ще важливо знати: при переході до іншого постачальника газу якість блакитного палива не може змінитися, як обіцяють деякі з новачків ринку. Увесь ресурс, незалежно від постачальника, з яким ви підпишете договір, буде надходити з однієї й тієї ж газової мережі.\nДержава більше не регулює ціну газу і не впливає на неї. Вартість його формується виключно на підставі ринкових факторів. У вересні газзбути визначили ціну природного газу для населення у 5,49 грн за кубічний метр і запропонували своїм клієнтам взяти участь в акції «Твоя енергонезалежність» та викупити потрібний запас газу на зиму по акційній ціні 4,99 грн за куб м. Цьогоріч участь у такій акції буде дуже актуальною у зв’язку із скасуванням регульованих цін для населення і здорожчанням природного газу в Європі.\nСтрімко зростає ціна газу і у державного монополіста НАК «Нафтогаз України». У вересні компанія підняла вартість газу для своїх клієнтів на 45%, а вартість газу в рамках річного контракту склала 5,24 грн за куб. м. Інші постачальники виставили аналогічні ціни.\nВартість блакитного палива в Україні напряму залежить від котирувань на європейських біржах. Після падіння цін до історичного мінімуму - навесні поточного року - зараз на газових хабах в Європі відбувається стрімке подорожчання природного газу. До речі, збільшення ціни перед початком опалювального сезону – традиційний тренд на європейських ринках. Враховуючи, що в основі українських цін лежать імпортні паритети, можна очікувати, що вартість блакитного палива в Україні перед настанням холодів зростатиме. Аналітики впевнені, що ціна газу для кінцевого споживача взимку зросте до 7 грн за куб. м.\nВ усіх підручниках з економіки написано, що конкурентною є ціна, яка формується внаслідок урівноваження попиту і пропозиції на ринку. Однак вартість газу в Україні встановлюється не за ринковими правилами. «Весь газ, що видобувається державними компаніями, надходить не на вільний ринок, а передається в НАК «Нафтогаз України», який вже монопольно ним розпоряджається. В результаті маємо неконкурентне ціноутворення і незрозумілі ціни», - підкреслює Артем Компан.\nНинішня українська влада вкотре намагається не дуже граційно «прослизнути поміж крапель». З одного боку, уряд має виконувати вимоги закордонних кредиторів щодо відкриття ринку газу. З іншого – маємо монопольне положення «Нафтогазу». У результаті маємо «неринковий» ринок, намагання відштовхнути надійних постачальників від споживачів, а також безлад з ціною.


Донька фермера заробляє понад $10 млн. Раніше вона орала землю\nКолишня глава Victoria's Secret – Шерон Терні, яка вийшла з родини американського фермера, наприкінці 2018 р. стала генеральним директором мережі одягу Gloria Jeans. Шерон Терні входила до рейтингів найбільш високооплачуваних жінок-керівників та найулюбленіших директорів у США. Змогла досягти рівня річної зарплати понад $10 млн.\nСвоїми досягненнями Шерон Терні завдячує вихованню, яке загартувало її характер. Виросла вона в багатодітній родині фермера з Ардмору (штат Оклахома). Батько, який працював на ранчо і торгував худобою, навчив доньку водити трактор, і вона ще дівчам орала землю. Організаторські здібності виявила з дитинства – опікувалася чотирма молодшими дітьми в сім’ї.\nЧитайте: Фермер із дитсадка: Укрлендфармінг готує фахівців із яслів\nДо 2016-го Шерон Терні упродовж 10 років очолювала відому компанію з продажу жіночої білизни Victoria’s Secret і змогла вивести бренд на абсолютно новий рівень, збільшивши продажі на 70 % (до понад $ 8 млрд у 2016 р.). У 2014 р. її річна зарплата становила $ 10,6 млн.\nШерон Терні належала до найбільш високооплачуваних жінок-керівників за версією журналу Fortune 2009 р. А у 2014 р. вона була однією з двох жінок, що потрапили до рейтингу найулюбленіших начальників Америки, згідно з опитуванням сайту Glassdoor.\nСьогодні Терні входить до ради директорів платформи NewStore – мобільного додатка для здійснення покупок, займається стратегією розвитку китайського виробника жіночої білизни Cosmo Lad і очолює компанію Gloria Jeans, засновник якої Володимир Мельников вважає Шерон Терні у 10 разів сильнішим керівником, ніж він.\nЗа найближчі п’ять років Терні планує вдвічі збільшити виручку російської компанії, мережа якої налічує близько 600 магазинів в Росії, Україні, Грузії та Білорусі.\n«Ніколи не забувай, звідки ти прийшов, більше того, бережи це!», – каже Шерон Терні.\nLandlord раніше повідомляв про історію успіху засновника компанії “Ерідон” Сергія Кролевця, який вважає, що створити великий бiзнес без значних кредитiв можливо.


Бізнес Варта Зустріч з представником ГО «Транспортний союз» та АСМАП – Володимиром Баліним. Основні проблеми автомобільних перевізників та їх способи вирішення. —\nСьогодні в офісі ГО «Бізнес-Варта» відбулась робоча зустріч з представником ГО «Транспортний союз» та АСМАП – Володимиром Баліним, під час якої ми проаналізували основні проблеми автомобільних перевізників та обговорили способи вирішення даних ситуацій, а також окреслили майбутній план дій.\nНа сьогодні автоперевезення вантажів та пасажирів має ряд певних проблем.\nПершим блоком, на який би хотілося звернути увагу, є ряд питань до діяльності Укртрансбезпеки.\nОдним із питань до діяльності УТБ зараз є прозорість видачі дозволів міжнародним вантажоперевізникам. Їх катастрофічно не вистачає. Деякі країни надають менше дозволів на в’їзд, ніж потрібно, а вже отримані – не завжди правомірно використовуються. Саме тому ми останні роки маємо проблему – наявність тіньового ринку даних дозволів.\nЩе одним із болючих питань УТБ є габаритно-ваговий контроль ( ГВК). Максимальна маса вантажу, разом з вагою автомобіля не повинна перевищувати 40т. Наші ж перевізники та вантажовідправники дозволяють собі перевищувати норму ледь не вдвічі. Окрім глобального руйнування доріг, перевантажений транспорт несе небезпеку на дорозі. Автомобіль не розрахований на такий великий вантаж, в екстремальних ситуаціях стає некерованим і може призвести до фатальних наслідків. Звісно, УТБ створена для боротьби з даними правопорушеннями, проте система настільки корумпована, що буквально за незначні (порівняно з можливими штрафними санкціями та вартістю поновлення доріг) інспектори пропускають переповнені вантажівки, які є потенційно небезпечними та руйнують дороги. В загальному, ці проблеми можна було б вирішити введенням адміністративної чи кримінальної відповідальності для вантажовідправника, а не лише перевізника. А також повна діджиталізація позбавила б цей процес людського фактору та значно би зменшила рівень корупції на дорозі.\nБагаторічний мораторій на проведення перевірок, так само як і не готовність УТБ здійснювати ліцензійні перевірки, призводить до того, що в даній сфері панує повна анархія. Потрібно посилити контроль в питаннях ліцензування, а також обов’язково звернути увагу на технічні та екологічні вимоги до транспорту.\nНаступним проблемним блоком в питаннях автотранспортних перевезень є проблеми пов’язані з пасажироперевезенням. Справа в тому, що в країні слабо налагоджене розподілення маршрутів, тому часто буває декілька компаній перевізників на одному маршруті, а інший маршрут майже пустий.\nТакож величезною проблемою цього блоку є нелегальні перевізники. Вони завдають збитків економіці, до того ж абсолютно не несуть відповідальності за безпеку пасажирів.\nНеодноразово в суспільстві гостро підіймається питання компенсації автоперевізникам пільгових перевезень пасажирів. Держава встановила певну кількість пільгових, іноді безкоштовних, місць, проте перевізники фактично компенсують їх самі. Відповідно, приватні перевізники виявляють незадоволення, через що часто стаються побутові конфлікти між представниками пільгових категорій та водіями.\nНу, і звісно, в блок проблем пасажирських перевезень також входить питання врегулювання вартості міських перевезень органами місцевого самоврядування. Часто-густо вимоги міської ради не співпадають з бажаннями та можливостями автоперевізників, тому постійне протистояння власників маршруток та мерії не має кінця.\nОкремим блоком під час зустрічі було винесення питання таксі. Ця сфера автоперевезень є малоконтрольованою та майже вся перебуває в тіні (близько 95%). Але окрім цього, небезпечним фактором є ще повна відсутність відповідальності агрегатора ( служби-посередника) за водіїв, транспорт та безпеку пасажира в цілому.\nІ останнім проблемним блоком стало питання технічного огляду автотранспорту. На українському ринку в цій сфері наприкінці 2018-го року закріпились декілька компаній-монополістів, які мали право видавати довідки про проходження техогляду автомобілів. І хоч згодом Міністерство дало можливість зайти в цю сферу й іншим, меншим компаніям, регіональні сервісні центри МВС забезпечують бланками для проходження техогляду лише певних суб’єктів. Чому ? Це риторичне питання, оскільки питання корупції пронизує більшість сфер нашого життя.\nЦих всіх моментів можна було би уникнути, але «маємо що маємо», тому ми і об’єдналися в Асоціацію задля того, щоб спільним фронтом виступити проти підпільних, незаконних схем збагачення та обкрадання нашої держави, зо створюються чиновниками. Тому що, обкрадаючи державний бюджет – зловмисники обкрадають наші кишені. Ми і є – держава! І лише разом ми можемо змінити ситуацію на краще та поліпшити наше життя!


Бойовики блокують роботу КПВВ на Донбасі - Війна на Сході - TCH.ua\nЩоденно пропускні операції здійснюють лише на "Станиця Луганська".\nБойовики продовжують блокувати пункти-пропуску на Донбасі.\nЖителі окупованого Донбасу можуть отримати безоплатне лікування від COVID-19 — Ляшко\nПовністю заблокованими залишаються дорожні коридори через п'ять КПВВ: "Щастя", "Золоте", "Гнутове", "Майорське" та "Мар'їнка".\nНа адмін межі працюють тільки два КПВВ. Щоденно пропускні операції здійснюють лише на "Станиця Луганська". Пункти пропуску відчинені від 8:00 до 16:00.\nУтім, Новотроїцьке" окупанти відкривають лише двічі на тиждень: у понеділок та п'ятницю. Зазначається, що окупанти перешкоджають вільному переміщенню людей, суттєво обмежуючи пасажиропотік.\nЯк повідомлялося, за наказом командувача Об’єднаних сил в контрольних пунктах в'їзду-виїзду (КПВВ) у Донецькій та Луганській областях подовжено дію карантинних обмежень, пов’язаних з недопущенням поширення коронавірусної інфекції COVID-19. Зокрема, для пропуску на контрольовану територію громадяни повинні дати згоду на проведення заходів обов’язкової самоізоляції з використанням єдиного електронного сервісу "Вдома" або обсервації.\nВідео Новини з фронту: Зеленський відвідав передову і подякував українським захисникам\nНа тлі загострення ситуації на Донбасі передову відвідав Президент України. Володимир Зеленський зустрівся із військовими. Подякував українським захисникам за службу та вручив їм державні нагороди. Усі разом вшанували пам'ять загиблих бійців. Лишень цього місяця на передовій загинуло семеро наших військових. Більше про війну на Сході України\nкпвв на лінії фронту


ПОРЯДОК РОЗРАХУНКУ ПОКАЗНИКІВ ПРИБУТКУ НА АКЦІЮ ТА ВІДОБРАЖЕННЯ У ФОРМАХ ЗВІТНОСТІ\nПОРЯДОК РОЗРАХУНКУ ПОКАЗНИКІВ ПРИБУТКУ НА АКЦІЮ ТА ВІДОБРАЖЕННЯ У ФОРМАХ ЗВІТНОСТІ\nПорядок визначення й подання прибутку на акцію у фінансовій звітності описаний у МСБО 33 «Прибуток на акцію. Положення МСБО 33 поширюються на підприємства:\n1) звичайні (або потенційно звичайні), акції яких відкрито продаються й купуються;\n2) що перебувають у процесі випуску звичайних (або потенційних звичайних) акцій на відкриті фондові ринки;\n3) не мають ні звичайних, ні потенційних звичайних акцій, які вільно продаються й купуються, але раскриваючі прибуток на акцію у фінансовій звітності.\nМСБО 33 передбачає розкриття двох показників: базисного та розведеного прибутку на акцію. При цьому базисний і розведений прибуток на акцію потрібно приводити безпосередньо у Звіті про всеосяжний прибуток для кожного класу звичайних акцій, які надають різні права на частку в чистому прибутку відповідного періоду.\nЯкщо результатом діяльності підприємства за певний період є збиток, у Звіті про всеосяжний прибуток приводиться відповідно базисний і розведений збиток на акцію.\nДля забезпечення порівнянності інформації прибуток (збиток) на акцію варто приводити з однаковим рівнем деталізації у всіх звітних періодах.\nОсобливості при консолідації.Якщо в складі звітності одночасно подаються фінансові звіти материнської компанії й консолідовані фінансові звіти, показники, передбачені МСБО 33, представляються тільки на підставі консолідованої інформації.\nРозрахунок базисного прибутку на акцію. Базисний прибуток на акцію обчислюється шляхом розподілу чистого прибутку (збитку) певного періоду, що може бути розподілена між власниками звичайних акцій, на середньозважену кількість звичайних акцій, що перебувають у зверненні до плину цього періоду.\nОтже, базисний прибуток на акцію розраховується по формулі:\nБазисний прибуток на акцію = Чистий прибуток – Чистий прибуток, що доводиться на привілейовані акції поділити на середньозважену кількість звичайних акцій у зверненні до плину звітного періоду\nЗнаменник цієї формули враховує можливість змін у складі акціонерного капіталу протягом звітного періоду. Тому для розрахунку середньозваженої кількості звичайних акцій їхня кількість на початок періоду коректується па кількість акцій, випущених і викуплених в акціонерів протягом періоду, помножене на часовий зважений коефіцієнт.\nЧасовий зважений коефіцієнт (Time-Weighting Factor) — це співвідношення загальної кількості днів, протягом яких акції є в обігу, і загальної кількості днів відповідного періоду.\nРОЗРАХУНОК РОЗВЕДЕНОГО ПРИБУТКУ НА АКЦІЮ\nДля вирахування розведеного прибутку на акцію (Diluted Earnings Per Share) чистий прибуток, що може бути розподілена серед власників звичайних акцій, і їхня середньозважена кількість в обігу потрібно скорегувати з урахуванням впливу потенційних звичайних акцій, що розбавляють.\nПотенційні звичайні акції (Potential Ordinary Share) — це фінансові інструменти або інші контракти, які можуть надавати їхнім власникам право одержати звичайні акції [IAS 33.5].\nПрикладом потенційних звичайних акцій являються:\n— фінансові інструменти (у тому числі привілейовані акції), які гут бути конвертовані у звичайні акції;\n— варанти й опціони;\n— заохочувальні програми підприємства, які дають можливість працівникам одержати звичайні акції як частина їхньої винагороди;\n— акції, які будуть випущені для задоволення певних умов контракту, таких як придбання іншого підприємства або інших активів.\nПотенційні звичайні акції вважаються разбавляющими тільки при умові, що конвертування їх у звичайні акції приведе до зменшення чистого прибутку на акцію від триваючої звичайної діяльності.\nПотенційні звичайні акції є антирозбавяючими, якщо конвертування їх у звичайні акції збільшить прибуток (або зменшить збиток) на акцію від триваючої діяльності. При вирахуванні розведеного прибутку на акцію вплив потенційних звичайних акцій, що антирозбавляють, не враховується.\nЗ метою вирахування розведеного прибутку на акцію чистий прибуток, що доводиться на звичайні акції, коректується на суму доходів і витрат (з урахуванням податків), пов'язаних із розбавляючими потенційними звичайними акціями, що (мал. 4.1).\nЧистий прибуток, що доводиться на звичайні акції\nДивіденди (після сплати податків) на розбавляючи потенційні звичайні акції, що які були відняті із чистого прибутку\nВідсотки на розбавляючи потенційні звичайні акції, визнані у звітному періоді\nДоходи або витрати, які існували б у результаті конвертування розбавляючих потенційних звичайних акцій\nСкоректований чистий прибуток, що доводиться на звичайні акції\nРис. 4.1. Коректування чистого прибутку з урахуванням впливу розбавляючих потенційних звичайних акцій\nРОЗКРИТТЯ ІНФОРМАЦІЇ ПРО ПРИБУТОК НА АКЦІЮ\nЗгідно МСБО 33 варто розкривати:\nа) суми, використані як чисельники при вирахуванні базисного й розведеного\nприбутку на акцію, і узгодження цих сум із сумами чистого прибутку (збитку)\nб) середньозважена кількість звичайних акцій, використана як знаменник\nпри вирахуванні базисного й розведеного прибутку на акцію й узгодження цих\nзнаменників між собою.\nв) інструменти (у тому числі акції, випуск яких залежить від наявності певних подій), які потенційно можуть розбавити базисний прибуток на акцію\nв майбутньому, але не були включені в розрахунок розведеного прибутку на акцію внаслідок\nїхнього впливу, що антирозбавляє, у відбитому періоді (періодах);\nг) опис операцій зі звичайними акціями (за винятком випуску акцій для\nбезкоштовного пропорційного розподілу між акціонерами, їхнього дроблення\nабо консолідації), які відбуваються після дати балансу і які могли б дійсно змінити кількість звичайних акцій або потенційних звичайних акцій\nв обігу на кінець періоду, якби ці операції були здійснені до закінчення\nзвітного періоду [IAS 33.70].\n24.ЗМІСТ І СТРУКТУРА ЗВІТУ ПРО РУХ ГРОШОВИХ КОШТІВ.\nЗвіт про рух грошових коштів повинен містити інформацію про грошові потоки підприємства за певний період у розрізі операційної, інвестиційної й фінансової діяльності.\nПри цьому під грошовими потоками (Cash Flows) розуміють надходження й вибуття коштів й їхніх еквівалентів. Кошти (Cash) включають готівка в касі й депозити до запитання. Еквівалентами коштів (Cash Equivalents) є короткострокові високоліквідні інвестиції, які можуть бути вільно конвертовані у відому суму коштів і мають незначний ризик зміни вартості.\nЗвідси, зміст поняття «рух грошових коштів» трохи ширше, оскільки, крім властиво коштів, включає їхні еквіваленти.\nЗвіт про рух грошових коштів не охоплює: зміни в складі коштів й їхніх еквівалентів; негрошові операції.\nСтруктура Звіту про рух грошових коштів заснована на класифікації грошових потоків, що передбачає поділ діяльності підприємства на три види: операційну, інвестиційну й фінансову.\nОпераційної (Operating activities) уважають основну діяльність, що приносить підприємству доход, а також інші види діяльності, що не є інвестиційної й фінансової [IAS 7.6].\nнадходження коштів від продажу товарів і надання послуг;\nнадходження коштів у вигляді роялті, авторських гонорарів, комісійного збору : інших доходів;\nкошти, сплачені постачальникам за товари й послуги;\nнадходження й виплати коштів по розрахунках зі страховими компаніями (премії, рекламації, ануітет й інші види страхової допомоги);\nнадходження й виплати коштів по контрактах, що укладають із торговельною й дилерською метою;\nплатежі за основні кошти, придбані для передачі в оренду й виторг від їхнього продажу після завершення оренди.\nІнвестиційна (Investing activities) діяльність охоплює операції по придбанню й продажу довгострокових активів, а також інших інвестицій, що не є еквівалентами коштів.\nвиплати коштів для придбання основних засобів, нематеріальних й інших довгострокових активів;\nнадходження коштів від продажу основних засобів, нематеріальних й інших довгострокових активів;\nвиплати коштів для придбання власного капіталу або боргових зобов'язань інших підприємств, а також частки участі в капіталі спільних підприємств;\nнадходження коштів від продажу власного капіталу або боргових зобов'язань інших підприємств, а також частки участі в капіталі спільних підприємств;\nаванси й позики третій стороні (за винятком передоплат і позик, здійснюваних фінансовими установами);\nнадходження коштів від повернення авансів і погашення позик, наданих іншим підприємствам (за винятком авансів і позик фінансових установ);\nнадходження й виплати коштів по ф'ючерсних, форвардних контрактах, опціонам і свопам (крім випадків, коли такі контракти укладаються з дилерською або торговельною метою або рух коштів класифікується як фінансова діяльність).\nФінансова діяльність (Financing activities) — це діяльність, що приводить до зміни величини й складу вкладеного капіталу й позик підприємства [IAS 7.6]. Прикладами руху коштів у результаті фінансової діяльності є:\nнадходження коштів від випуску акцій й інших інструментів власного капіталу;\nвиплати коштів власникам для придбання або викупу раніше випущених акцій підприємства;\nнадходження коштів від випуску незабезпечених боргових зобов'язань, позик, векселів, облігацій й інших короткострокових і довгострокових позик;\nвиплати коштів для погашення позик;\nвиплати коштів орендареві для погашення зобов'язань по фінансовій оренді.\nЗарахування конкретної операції, пов'язаної з рухом грошових коштів, у певну класифікаційну групу обумовлюється насамперед характером господарської діяльності підприємства.\nТак, фінансові вкладення звичайно є інвестиційною діяльністю для промислового підприємства, але можуть бути складової операційної діяльності фінансової установи.\nПроте незалежно від характеру операцій підприємства всі платежі й надходження коштів й їхніх еквівалентів повинні бути представлені у Звіті про рух грошових коштів у розрізі трьох видів діяльності: операційної, інвестиційної й фінансової.\nУ зв'язку із цим якщо сума надходження або витрати коштів у результаті минулої операції складається з декількох елементів, кожний з них потрібно класифікувати окремо відповідно до його характеру.


Податковий компроміс – більше 2 млн.грн. надійшло до бюджету країни | Кременчуг Тудей\nПодатковий компроміс – більше 2 млн.грн. надійшло до бюджету країни\nСкористатись правом на уточнення податкових зобов’язань на умовах податкового компромісу платники податків мали змогу, починаючи з 17 січня 2015 року – дня набрання чинності Закону України № 63-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов’язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу".\nВідповідно до законодавства подання заяв щодо уточнення податкових обов’язків з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість тривало до 17 квітня 2015 року. За цей період від платників податків до Кременчуцької ОДПІ надійшло 924 заяви. По 691 заяві досягнуто згоди про застосування податкового компромісу, серед них: 128 – по податку на прибуток, 563 – з ПДВ.\nЗа результатами досягнення податкового компромісу до бюджету додатково надійшло 2,7млн.грн.\nТим суб’єктам господарювання, які не скористалися механізмом податкового компромісу до 17 квітня, але наразі мають таке бажання, необхідно слідкувати за парламентськими рішеннями. Вірогідно, що можливість така може бути.\nАдже, у Верховній раді пропонують продовжити період дії податкового компромісу до 1 червня і внести деякі зміни в процедуру.\nНещодавно група народних депутатів від більшості внесла до парламенту законопроект з відповідними правками.


До середини червня у Вінниці відреставрують арку на вході до Центрального парку | Інформаційний портал На Парижі\nНа початку травня розпочались ремонтні роботи вхідної групи до Центрального парку культури імені Леонтовича з боку вулиці Грушевського біля будівлі СБУ. Нарешті у міській владі прокоментували ідею та сенс реставрації. Жодних концептуальних змін арки не відбудеться.\nЦентральний парк імені Леонтовича є предметом гордості багатьох поколінь містян. Окремі «елементи», які потребують ремонту, відновлюють. Так, у 2013 році запрацював відреставрований фонтан на площі Водограю, у 2017-му оновили мозаїку біля арки, а у 2018-му розпочалась реконструкція вхідної групи до Центрального парку з боку площі Гагаріна, коли укріпили арку Мархеля, відремонтували сходи, замінили конструкції «парасольок», встановили вуличні меблі, зробили фонтан тощо.\nВхідна арка з боку вул. Грушевського була збудована ще наприкінці 1950-60-х років за проєктом архітекторки Музи Новакової. За більш ніж пів століття проводили лише косметичний ремонт цього об'єкту.\n«У цьому році було вирішено зробити більш ґрунтовні відновлювальні роботи. Змінювати дизайн арки не будуть, адже вона є частиною архітектурного ансамблю парку», – каже в.о. директора департаменту комунального господарства міської ради Юрій Семенюк.\nНаразі робітники вже зняли старе вапно з колон. Тепер їх шпаклюють, потім прокриють водостійкою фарбою. Демонтовано пошкоджені декоративні частини конструкції, але обіцяють, що залишать автентичну форму, а декоративні елементи відновлять.\nЗавершити ремонт арки ремонтники планують до середини червня.\nремонт парк Арка Вінниця\n26.05.2021 12:20 26.05.2021 12:20


Вирішення корпоративних спорів - Элит Консалтинг\nВ юридичній літературі розрізняють внутрішньокорпоративні, судові та адміністративні форми захисту корпоративних прав. Для внутрішньокорпоративної форми захисту характерним є попередження, припинення або відновлення порушених прав учасника корпорації за допомогою самих органів управління на основі корпоративного законодавства та внутрішньокорпоративних актів відповідно до наданих законом і установчими документами повноваженнями в установленому законом та корпоративними актами порядку. Суб’єктами внутрішньокорпоративного захисту можуть виступати органи управління різного рівня, починаючи з виконавчого органу і закінчуючи загальними зборами, ревізійними, аудиторськими формуваннями.\nТак, наприклад, питання про виключення з членів сільськогосподарського виробничого кооперативу попередньо підлягає обов’язковому обговоренню на засіданні правління та спостережної ради кооперативу. Особа, яка не згідна з рішенням правління або наглядової ради кооперативу з питання про виключення його з кооперативу, має право звернутися з відповідною скаргою до загальних зборів кооперативу. Загальні збори акціонерів, а в передбачених статутом акціонерного товариства випадках – і рада директорів можуть прийняти рішення про дострокове припинення повноважень виконавчого органу товариства в разі грубого порушення директором товариства прав акціонерів.\nСлід зауважити, що органи корпоративного управління не можуть приймати внутрішньо корпоративні норми, що забороняють або обмежують право своїх учасників на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, або створювати фактичні перешкоди зацікавленій особі в судовому правовому захисті, якщо закон не містить будь-яких обмежень або додаткових процедур для звернень до суду і зацікавлена особа діяла в рамках цих процедур.\nУ зв’язку з наявністю протиріч внутрішньокорпоративних, зокрема акціонерних, інтересів пропонують наступну систему захисту прав акціонерів:\nзахист прав акціонерів незалежно від кількості належних їм акцій;\nзахист прав дрібних акціонерів;\nзахист прав великих акціонерів.\nДо першого елементу пропонованої системи дослідник відносить захист загального інтересу всіх акціонерів товариства, що виражається в підвищенні економічних показників суспільства, його процвітанні. Другий елемент націлений на захист об’єктивно існуючого інтересу меншості учасників товариства, справедливий пропорційний розподіл одержуваного доходу між усіма учасниками суспільства відповідно до кількості і типу акцій кожного акціонера. Третій елемент системи передбачає захист інтересів великих акціонерів, отримання ними прибутку і забезпечення їх участі в управлінні товариством у повній відповідності з нормами акціонерного законодавства, вимог розумності та добросовісності.\nВелику роль в захисті корпоративних прав грають суди загальної юрисдикції та арбітражні суди. Так, певні судді розглядають позовні справи, а також справи, що виникають з публічних правовідносин, за участю членів виробничих та інших кооперативів, пов’язані з порушенням корпоративних прав позивачів і заявників. Арбітражні суди розглядають в порядку позовного провадження виникають з цивільних правовідносин економічні суперечки і інші справи, пов’язані із здійсненням підприємницької та іншої діяльності юридичними особами. Корпоративні права можуть захищатися не тільки в судовому, а й в адміністративному порядку. Якщо вам необхідно отримати юридичну допомогу стосовно захисту корпоративних прав, то варто скористатися послугами компанії https://zhovanniknp.com/.


Британський Футбол: Сезон 2009/10: післямова\nСезон 2009/10: післямова\nВчора ввечері вся футбольна Англія полегшено зітхнула - зіграно останній тренувальний матч-розігрів в Південній Африці й ніхто при цьому не травмувався. Поки що єдиною втратою збірної так і залишається Ріо Фердінанд, який тепер на милицях виконує роль талісмана команди.\nПеред тим, як повністю зануритися за декілька днів у найбільше свято футболу (на жаль чуже свято, без України, і ми спостерігатимемо його на нейтральній відстані), хочеться все ж поставити крапку в розділі минулого сезону. Багато цікавих подій відбулося, невисвітлених в цьому блозі, але всі вони потрапляли до новин на багатьох ресурсах. Мені ж найцікавіше повернутися до власних прогнозів, зроблених минулого літа перед початком сезону, і порівняти з результатами. Гаразд, власні прогнози ґрунтувалися чималою мірою на аналітичній роботі англійських експертів, та все ж увінчувалися особитою думкою.\nНайбільшим, абсолютним і зовсім не експертним "прольотом", який просто таки кидається у вічі, є мій прогноз щодо "Ньюкасла". З точністю до навпаки! Тим веселіше. Як же ж було б нудно дивитися футбол, якби всі прогнози збувалися! У випадку з "Ньюкаслом" мені з голови тоді не йшов приклад з "Лідсом". "Великий клуб!", "яка історія!", "не заслуговує бути поза Прем'єр Лігою!" - таке можна було почути скрізь декілька років тому про йоркширців. А як же ж покотилися донизу! Нарешті, ледь вишкреблись з Ліги 1. А ще, додати приклади "Саутгемптона" та "Чарльтона", сумна виходила картина. Натомість, "Ньюкасл" просто "виніс" весь Чемпіоншіп разом узятий - 102 очки за сезон. Та про все за порядком.\nПрогноз знаходиться тут\nЗупиняюсь на найцікавіших моментах.\nПершим незбувшимся прогнозом виявилося моє упереджене ставлення до самої Прем'єр Ліги, яка на той момент здавалася дещо нудною, бо "спрогнозувати, хто буде в фаворитах Прем'єр Ліги цього сезону може навіть людина, яка взагалі не дивиться футбол". Безліч голів та непередбачувані результати - все це розвіяло мою нудьгу.\nТа найбільше розвіяв нудьгу "Ліверпуль". Просто таки потішив усіх, окрім власних вболівальників. Авжеж, їм не до сміху. Якби "Ліверпуль" просто не виграв Прем'єр Лігу, як про те мріяло пів-міста та безліч прихильників по всьому світу, це нікого б не здивувало. Але, провести сезон настільки блідо й провально, завершити на 7-му місці та без жодного, хоч будь-якого, трофею! Таке не передбачиш.\nВ чемпіонство "Арсенала" практично не вірилося, але він залишається надійно в четвірці, на відміну від вищезгаданих мерсісайдців. Про "Челсі" та "Манчестер Юнайтед" можна й не говорити, бо тут - жодних сюрпризів.\nПід пильною увагою цього сезону знаходився "Манчестер Сіті". Запитання в моєму пості було "чи зможе "Манчестер Сіті" потіснити когось з вищенаведених з топ-четвірки?". Відповідь: ні, не зміг. І у власників таки не вистачило терпіння на Марка Хьюза. Замість "Сіті" в четвірку увірвався "Тотенхем". Браво, Реднап!\nЩодо всіх інших клубів, тут майже все збігається, сюрпризів немає: "Портсмут" практично не мав шансів на виживання, "Бернлі" повернулися з небес на землю. Третім зайвим, тобто зайвим в ПЛ, став "Хал Сіті". Теж не сюрприз, хоча на його місце претендували ще декілька клубів. З них можна порадіти за "Вулверхемптон" з Міком Маккарті, адже на кону була тренерська кар'єра. Після жахливого провалу і з "Сандерлендом" 2005-6 років, Маккарті ледь не повторив це анти-досягнення з "Вовками". Власне "Сандерленд" закінчив сезон доволі успішно. Його 13-те місце можна вважати успіхом, годі й казати про "Стоук" на 11-му.\nОкрім вищезгаданого "Ньюкасла", ще декілька клубів звели мої прогнози щодо Чемпіоншіпа майже нанівець. За таку непередбачуваність я його й люблю. Ну, хто б міг подумати - "Блекпул" виходить в ПЛ по закінченні сезону!!! Він же мав бути в черзі на виліт! Ось, цитата: "... цього року більші шанси на виліт мають "Барнслі", "Блекпул" та "Сканторп Юнайтед". З цих трьох лише останній клуб наблизився дещо до моїх пророкувань, від вильоту його врятували зайві 5 очок.\nА ось іще одна цитата: "Фаворитами Чемпіоншіпа сезону 2009/10 можна вважати "Редінг", "Іпсвіч Таун" та "Вест Бромвіч Альбіон". Можливо, ще можна було б додати сюди "Шефілд Юнайтед", "Мідлсбро" та "Престон Норт Енд", але тільки в якості претендетів на зону плей-офф."\nПорадував лише "Вест Бром".\n"Редінг" - 9-те місце, сім очок не вистачило до плей-офф.\n"Іпсвіч" - 15-те місце!\n"Шефілд Юнайтед" - лише трошки не дотягнув до плей-офф, лише 5 очок.\n"Мідлсбро" - 11-те місце.\n"Престон" - 17-те місце!!\nЗамість цього до плей-офф потрапили "Нотінгем Форест", "Кардіф", "Лестер" та "Блекпул". Виправдати такі прогнози можу своїми ж численними попердженнями про непередбачуваність Футбольної Ліги.\nЗ Лігою 1 в мене вийшло краще, ніж з Чемпіоншіпом, але й тут не без несподіванок. До початку сезону я відводила "Норвічу", який став чемпіоном достроково з відривом в 9 очок, місце в середині таблиці. Ось так.\n"Лідс" не підкачав. Нарешті! Щоправда, промоушн "Лідса" викликав не стільки радості, скільки відчуття неймовірного полегшення. Такими темпами, як команда відіграла першу половину сезону, вона мала ставати чемпіоном достроково. А в квітні-травні вже здавалося, що гравці в Чемпіоншіп не хотять і їх туди хтось тягне силою. Для вболівальників дуже важливо було запастись валідолом, якого, здавалося, не вистачить. Якби не вимучена перемога в останньому матчі, що закріпила другу сходинку за "Лідсом", можна було б про "Уемблі" й не думати, бо "Лідс" та плей-офф - речі несумісні.\n"Мілуол", "Чарльтон" та "Хадерсфілд" підтвердили мої прогнози, потрапивши в плей-офф. З цих трьох "Мілуол" був явним фаворитом, він і отримав третю путівку до Чемпіоншіпу.\nДвоє з аутсайдерів також "виправдали очікування" - "Уікомб" та "Стокпорт".\nОтак, підвевши риску під англійським сезоном 2009/10, можу тепер спокійно насолождуватися всесвітнім футбольним святом в Африці. Хоча, як же можна спокійно, коли мешкаєш в країні, збірна якої є учасником того свята, в країні, яка не вболіває, а навіть хворіє футболом? Отже, зовсім спокійно не вийде.\nPosted by Olga at 04:15\nLabels: Ліга 1, Прем'єр Ліга, Чемпіоншіп\n▼ черв. 2010 (1)


Україна та Єгипет вирішують проблеми сертифікації халяль - AgroTimes\nТваринництво 31 травня 2016, 10:46\nУкраїна та Єгипет вирішують проблеми сертифікації халяль\nУмови сертифікації української яловичини, яка експортуватиметься до Єгипту були в центрі уваги головних ветеринарних інспекторів України та Єгипту. Зустріч відбулася у рамках засідання Генеральної сесії Світової Асамблеї Делегатів Всесвітньої організації з охорони здоров’я тварин (МЕБ). Про це повідомляє Держпродспоживслужба.\nУкраїнська сторона вже направила на розгляд до Єгипту проект ветеринарного сертифіката на охолоджену та заморожену безкісткову яловичину.\nВодночас єгипетська сторона висловила занепокоєння через недотримання правил халяль на деяких затверджених бійнях птиці. У зв’язку з цим представники компетентного органу Єгипту пообіцяли надати детальнішу інформацію стосовно умов сертифікації халяль, а також висловили побажання щодо схвалення українських халяльних центрів з боку Держпродспоживслужби.


Павличко піде до Януковича, щоб попередити про смертельну небезпеку | УНІАН\nПавличко піде до Януковича, щоб попередити про смертельну небезпеку\nПолітика 2 хв. 2271\nГоловою Української Всесвітньої Координайційної Ради (УКВР) обрано Дмитра ПАВЛИЧКА\nЯк передає кореспондент УНІАН, за цю кандидатуру на IV Cвітовому форумі українців було проголосовано майже всі залом , окрім 7 делегатів, які були проти і 4 - утрималися.\nНа цю посаду претендували також Михайло РАТУШНИЙ та Павло МОВЧАН. Але вони зняли свої кандидатури на користь Д.ПАВЛИЧКА.\nД.ПАВЛИЧКО, виступаючи на зібранні УВКР, зазначив, що йому ця посада потрібна для того, аби “мати можливість відчиняти двері влади”. Він підкреслив, що українській громаді “треба триматися ЮЩЕНКА (йдеться про Президента України - УНІАН), якщо хочемо будувати українську державу”.\nВін наголосив, що є недоречними викрики, зокрема, на IV Всесвітньому форумі українців, щодо нібито зрадив В.ЮЩЕНКА.\nД.ПАВЛИЧКО підкреслив, що він буде ходити до прем’єр-міністра Віктора ЯНУКОВИЧА, щоб “сказати, що друга державна мова – це смертельна небезпека” для України. За його словами, він також звернеться до В.ЯНУКОВИЧА, щоб “ті капітали, які стоять за ним, створили фонд УВКР”.\nВін акцентував на тому, що вважає, що саме Президент В.ЮЩЕНКО має своїм указом прирівняти воїнів УПА до ветеранів Великої Вітчизняної війни, оскільки Верховна Рада цього робити не хоче.”\nТакож на форумі обрано президію УВКР у складі 36 осіб, 12 з яких – представники України, по 12 – від східної та західної діаспори. До цієї президії від України, зокрема, увійшли М.РАТУШНИЙ (депутат четвертого скликання - УНІАН), Іван ДРАЧ, а також народні депутати Лілія ГРИГОРОВИЧ та Павло МОВЧАН.\n23:50 ВООЗ планують виробити 2 мільярди доз вакцини від коронавірусу до кінця наступного року


Литвину більше не пропонували крісло спікера - новости Украины, Політика - LIGA.net\nЛитвину більше не пропонували крісло спікера\nВолодимиру Литвину не пропонували ще раз зайняти крісло спікера в новому складі Верховної Ради. Про це він повідомив сьогодні на брифінгу, відповідаючи на запитання журналістів.\nЯк передає кореспондент ЛІГАБізнесІнформ, Литвин наголосив: "Про бажання я не кажу. Я людина, яка стоїть на реалістичних позиціях. Природно, ніхто нічого не пропонував, і було б дивно, якби мені запропонували таку посаду, беручи до уваги, що у нас у Верховній Раді як мінімум 445 спікерів".\nЛитвин зазначив, що свою роботу на посаді голови парламенту хотів би завершити прийняттям держбюджету на наступний рік. У той же час, за його словами, в уряді повідомляють, що для узгодження всіх макроекономічних показників буде потрібно ще як мінімум тиждень.\nНагадаємо, раніше в ЗМІ з'явилася інформація, що ключовими претендентами на посаду голови Верховної Ради від Партії регіонів є віце-прем'єр-міністр Сергій Тігіпко, глава фракції ПР в Раді VI скликання Олександр Єфремов та міністр юстиції Олександр Лавринович.\nВибори в Раду відбулися 28 жовтня. Депутатські крісла отримали 445 обранців при 450 вакантних мандатах. У п'яти мажоритарних округах чекають перевибори, які визначать, кому дістануться п'ять мандатів, що залишилися.\nКонфігурація сил в новій Верховній Раді


Найкращі образи з червоною помадою з фільмів\nКласика жанру: легендарні образи з червоною помадою з фільмів\nЧервона помада - це класика, яка ніколи не вийде з моди. І це не дивно! Адже на губах жінки вона перетворюється на справжню зброю. Ми зібрали найяскравіші приклади з кіно, які підкажуть, як правильно носити червону помаду.\nАнджеліна Джолі в "Чаклунці"\nУ казковому фільмі "Чаклунка" Анджеліна Джолі зіграла злу чаклунку, але навіть це не завадило зоряній мамі виглядати чудово. Не без допомоги стилістів актриса доповнила розкішну червону помаду нарядом чорного кольору. Вийшло дуже красиво!\nРейчел Макадамс в "Щоденнику пам'яті"\nЦей фільм розповідає про дивовижну історію кохання між хлопцем і дівчиною з різних соціальних кіл. Саме після виходу "Щоденника пам'яті" актор Райан Гослінг був визнаний одним з найсексуальніших чоловіків Голлівуду. І, звичайно, ніхто з глядачів не міг відірвати погляд від Рейчел Макадамс, образ якої був доповнений червоною помадою.\nЕмбер Херд у "Ромовому щоденнику"\nКолишня кохана Джонні Деппа Ембер Херд знає толк в червоних помадах. Ви тільки подивіться, як чудово виглядала дівчина в образі спокусниці у фільмі "Ромовий щоденник".\nЧитайте також: Декольте і паєтки: в чому зірки пропонують зустріти новий рік 2017\nКіра Найтлі в "Забороненому коханні"\nКіра Найтлі є прихильницею макіяжу в стилі nude, однак у фільмі "Заборонене кохання" красуня постала в дуже яскравому і сексуальному образі, родзинкою якого стала червона помада.\nКрістіна Агілера в "Бурлеску"\nКрістіна Агілера в фільмі "Бурлеск" постає перед глядачами в образі сексуальної співачки, яка для своїх виступів завжди вибирала червону помаду.\nСкарлетт Йоханссон в "Чорній орхідеї"\nТрилер "Чорна орхідея" - ще один яскравий приклад того, як чудово може виглядати макіяж червоних губ. До слова, виконавиця однієї з головних ролей Скарлетт Йоханссон і в звичайному житті обожнює червону помаду.\nСекрети краси Макіяж