Розділ: Нема без кореня рослини, а нас, людей, без Батьківщини\nСкачати 160.84 Kb.\nРозмір 160.84 Kb.\nНавчальний предмет: Літературне читання. 2 клас\nТема: Калинка – згадка про добре серце. В. Скуратівський «Калина»,\nГ. Демченко «Калинка» (казка). С. Жупанин «Буду я природі другом»\nнавчальна: продовжити роботу над темою: «Що таке Батьківщина»; ознайомити зі змістом оповідання В. Скуратівського «Калина», казки Г. Демченко «Калинка». Формувати уміння повноцінно сприймати художній і науково-пізнавальний тексти, вчити дітей розуміти характер дійових осіб, сприймати авторську думку, висловлювати оцінні судження про зміст та образні засоби твору, вчити ділити текст на частини, добирати до них заголовки;\nрозвивальна: розширити знання про калину як символ України. Формувати пізнавальну та самоосвітню компетентності. Розвивати мовленнєві вміння, читацькі навички, образне мислення, вміння аналізувати прочитане, робити висновки. Збагачувати словниковий запас учнів;\nвиховна: виховувати любов до рідного краю, традицій, звичаїв і символів українського народу; бережне ставлення до природи. Знайомити з народним світоглядом та ідеологією українців через традиції вшановування калини.\nПідручник: Савченко О. Я. Літературне читання: підруч. для 2 кл. / О. Я. Савченко. – К.: Видавничий дім «Освіта», 2012. – 160 с.: іл.\nДемонстраційний матеріал: презентація до уроку, анаграми, словник літературних термінів, виставка книг про калину.\nРоздатковий матеріал: «смайлики» з різними настроями, картки з завданнями від «діда Буквоїда», картки з виписаним з етимологічного словника словом «калина», конверти із завданням «Збери прислів’я».\nАудіозаписи: українські народні пісні «Ой, є в лісі калина», «Гей, у лузі червона калина».\nКоровай з калиною на рушнику\nВчитель: Вже сигнал нам дав дзвінок – починається урок.\nА з яким настроєм прийшли ви на цей урок? Виберіть і покажіть «смайлик», який відповідає вашому емоційному стану. (Діти демонструють свій настрій).\nЯ бачу, що ви прекрасно почуваєтеся, отже, можна приступати до роботи.\nСкажіть, будь ласка, який розділ ми зараз вивчаємо? (Нема без кореня рослини, а нас, людей, без Батьківщини).\nЦей розділ складається з двох тем, і на попередньому уроці ми розпочали знайомство з темою «Добридень тобі, Україно моя!».\nЗараз перевіримо, як ви опрацювали вдома текст Наталі Забіли «Древній Київ».\nВибіркове читання за завданнями\nЗнайдіть і прочитайте в тексті речення про давній народ, що оселився на берегах Дніпра.\nПрочитайте частину тексту, в якій розповідається про Київських князів.\nЗнайдіть уривок, у якому розповідається про місто, яке збудували брати.\nА що сьогодні представляє собою Київ? (Столиця України).\nПро що ми дізналися з тексту «Древній Київ»? (Про історію виникнення Києва).\nІІІ. Мотивація навчальної діяльності учнів, повідомлення теми і завдань уроку\nСьогодні на уроці ми продовжимо вивчати українську історію, традиції і звичаї, адже :\n"Хто не знає свого минулого, той не вартий щасливого майбутнього", –\nписав відомий український поет Максим Рильський. І це справді так. Кожен народ має свої символи, свої святині – улюблені образи дерев, квітів, рослин, птахів, тварин.\nНаприклад, символами Канади є клен і бобер.\nСимволи Австралії – кенгуру і страус Ему.\nУ росіян – береза.\nУ Японії – сакура.\nА які українські народні символи знаєте ви?\nВідповідь на це завдання допоможе дати читання анаграм. Прочитайте їх: кам ‒ мак,\nберва ‒ верба,\nкалеле ‒ лелека,\nтоиж ‒ жито,\nвіпень ‒ півень,\nвібарнок ‒ барвінок.\nГра «Зі слова по букві»\nА про який символ піде мова на нашому уроці, ви здогадаєтеся, коли виконаєте завдання «Зі слова по букві» (З кожного слова вибрати ту букву, на яку вказує числовий показник).\nБарвінок 2 (Калина)\nСьогодні на уроці ми познайомимося з творами українських письменників, у яких розповідається про калину і збагатимо свої знання про цю рослину.\nКалина – рослина\nСпершу з’ясуємо, що являє собою калина, як рослина.\nЗавдання від Діда Буквоїда (на картках)\nЯкі букви з’їв Дід-буквоїд? Відшукайте їх та прочитайте речення.\nК.л.на - це к.щ. Р.сте на волог.му ґр.нті. Кр.с.ва в усі п.ри р.ку.\n2. Повідомлення учнів\nУчень 1: У світі існує 200 видів калини, і тільки 8 з них ростуть в Україні. Красива в усі пори року: навесні, коли вбирається в білі віночки квітів. Зовні суцвіття квіти великі, зібрані у віночок, а всередині дрібненькі, непоказні.\nУчень 2: Ягоди дозрівають тільки з маленьких квіток, а великі потрібні для того, щоб приваблювати комах. Влітку починають дозрівати яскраво-червоні блискучі плоди, наче жменями розкидані серед розкішного зеленого листя. До пізньої осені і навіть узимку, коли випаде сніг, висять вони на гілках.\n3. Робота з етимологічним словником. Походження назви «калина»\nДавайте з’ясуємо, звідки походить назва «калина». Для цього звернемося до етимологічного словника.(Діти знайомляться з походженням назви «калина»)\n( Калина – походить від слова «калити», тобто розплавляти під дією вогню до червоного кольору).\nЦей процес поєднує в собі три стихії: вогонь, воду і метал. Тому то калина така стійка і не псується ні в сирі тумани, ні в суховії, ні в люті морози.\n4. Легенда про калину\nПро походження назви «калина» наш народ склав дуже багато легенд.\nЩо таке легенда? (Розповідь про якусь історичну подію, яка сприймається як достовірна, але не має фактичних доказів).\nБуло це в ті часи, коли турки і татари нападали на наші землі і забирали молодих хлопців і дівчат у полон. Одного разу побачили вони дуже гарну дівчину Калину і кинулися до неї. Але дівчина не здалася, а відчайдушно боролася. Та сили були нерівні, і Калина загинула. Червоне намисто на її шиї розірвалося і посипалося на землю. А згодом на тому місці виріс пишний кущ з червоними ягідками, схожими на намистинки. Його назвали калиною.\nЯкий літературний жанр ви щойно прослухали? (Легенда).\nУ нашому словничку літературних жанрів з’являється перше слово «Легенда».\nІV. Сприйняття та усвідомлення нового навчального матеріалу.\nРозвиток мовленнєвих умінь і навичок\n1. Опрацювання казки Г. Демченко «Калинка»\nА письменниця Галина Демченко у казці «Калинка», яку ми сьогодні опрацюємо, по-своєму пояснює походження назви «калина».\n1.1. Словникова робота\nДеякі слова в цьому тексті можуть бути незрозумілими. Дізнайтеся значення слів у підручнику на с. 72 (у рубриці «Дізнайся значення слів»)\nКурний – у пилюці, з курявою.\nОбабіч – з обох боків.\nКрислатий – розложистий, гіллястий.\n1. 2. Робота над правильністю читання\nСлова бувають не тільки незрозумілими, а й важкими для читання. Читаємо за вказівкою по складах.\n(Діти читають по складах за вказівкою вчителя слова: попідвіконню, тонюсіньке, привілля, стрепенувся).\nПоясніть, як ви розумієте значення цих слів.\nПопідвіконню – під вікнами.\nТонюсіньке – дуже тонке.\nПривілля – відкритий простір.\nСтрепенувся – здригнувся.\n1. 3. Читання казки вчителем\nПослухайте казку і скажіть, як з’явилось слово «калина»?\nВідповідь на запитання. (Назва куща калини походить від імені дівчинки, яка його посадила).\n1. 4. Читання частин тексту учнями\nЗі скількох частин складається наша казка? (Із чотирьох).\nОпрацюємо ці частини і подумаємо, який заголовок (вибрати на слайді) можна підібрати до кожної з них.\nа) Читання напівголосно\nПершу частину читаємо «бджілками» (напівголосно).\nПитання до прочитаного:\nЩо любила Калинка? (Дуже вона любила квіти).\nЗа що любили її всі люди в селі? (Всі люди в селі любили Калинку за її добре і щире серце).\nЯкий із заголовків підійде до цієї частини? (Привітна і ласкава дівчинка).\nб) Читання «Буксиром»\nДругу частину читаємо «Буксиром» (за вчителем), щоб навчитися читати правильно і швидко.\nЩо вирішила дівчинка? (…посаджу тут щось, нехай росте).\nЩо робила Калинка, щоб прийнялось стебельце? (…аж від своєї хати з криниці воду носила та поливала).\nВ що перетворилось тоненьке стебельце? (…у великий крислатий кущ).\nЯкий заголовок можна вибрати для цієї частини? (Тонюсіньке стебельце).\nв) Читання «Ланцюжком»\nТретю частину читаємо «ланцюжком».\nЗа що подякував перехожий?\nДо чого були звернені його слова?\nДоберіть заголовок до третьої частини. (Вдячність перехожого).\nг) Читання мовчки\nЧетверту частину прочитайте мовчки.\nЗавдання перед читанням:\nДівчаткам знайти і прочитати, на що були схожі зернятка? А хлопчикам, на що були схожі ягідки.(Ягоди - на намистинки, зернятка - на маленьке серце).\nБесіда після читання:\nЩо здивувало дівчинку? (Звідки взялися зернятка, схожі на серце).\nЯкий заголовок підійде до останньої частини? (Пам'ять про добре серце).\n1. 5. Робота над планом (план на слайді)\nПрочитайте всі заголовки до частин казки по порядку. Ми з вами склали план казки – тобто, почергове відтворення змісту.\n1.Привітна і ласкава дівчинка.\n4. Пам'ять про добре серце.\n1. 6. Словесне малювання\nЯкі малюнки ви намалювали б до казки?\n(Дівчинка садить кущ.\nДівчинка поливає кущ.\nСидить подорожній під кущем.\nКрислатий кущ при дорозі).\nА до яких рядків вміщено малюнок у підручнику на с.70? (Прийшла Калинка до свого улюбленця – і здивувалась. Звідки такі зернятка?)\n1. 7. Характеристика героїні твору\nЯкою зображена дівчинка. Знайдіть у першому абзаці слова, які її характеризують?\nЯк ставилася дівчинка до природи?\nЯк рослини реагували на любов дівчинки?\nЯк до Калинки ставилися люди?\nЯк ви оцінюєте поведінку дівчинки?\n1. 8. Аналіз мовних засобів\nПрочитайте виділені вислови, поясніть, як ви їх зрозуміли.\n1. 9. Визначення теми і головної думки твору\nВизначаємо тему тексту. Про що розповідається? (Походження назви «калина»).\nЯка головна думка? Який висновок ми зробили під час читання казки? (Добрих людей шанують і пам’ятають).\n1. 10. Визначення жанрової особливості твору\nЯкі ознаки казки має цей твір? (Квіти голівками кивають, звеселилось стебельце, кущ стрепенувся, кущ шепоче).\nОтже, у нашому словничку літературних жанрів з’являється ще одне слово – казка.\nПро калину складено багато пісень. Давайте прослухаємо «Ой, є в лісі калина», відпочинемо і потанцюємо.\nА у нашому словничку літературних термінів з’являється слово «пісня».\n2. Робота над текстом Василя Скуратівського «Калина»\n2.1. Підготовча робота до сприймання тексту. Розповідь учителя з демонстрацією слайдів\nНаступна сторінка нашого уроку «Калина - символ»\nКалина – це символ батьківської хати . (Обов’язково садили біля кожної оселі як оберіг).\nСимвол любові, молодості і дівочої краси. (Калиною прикрашають весільний коровай, вплітають у вінок).\nСимвол України. (Часто у піснях калина порівнюється з Україною).\nКалина символізує материнство: кущ - сама мати; цвіт, ягідки - діти.\nСимвол здоров’я. (У народі говорять, що калина лікує від 100 хвороб) .\nА що ще символізує калина, ми дізнаємося з оповідання Василя Скуратівського «Калина».\n2.2. Розповідь про автора\nВасиль Скуратівський є автором 20 книг, у яких знайомить нас із традиціями, звичаями, обрядами, історією і культурою українського народу. Він був ініціатором започаткування уроків народознавства у школах, одним із організаторів фестивалів: «Котилася торба» (дитячі ігри), «Коляда» (новорічні та різдвяні традиції), «Берегиня» (міжнародний фестиваль фольклору). Організував та проводив багаторічну народознавчу експедицію «Чумацькими шляхами».\n2.3. Словникова робота\nПеред тим, як ми почнемо читати оповідання В. Скуратівського , ознайомтеся зі словами, які можуть бути для вас незрозумілими (запис на дошці).\nРозвеселити – зробити кого-небудь веселим, радісним.\nНаруга – знущання, зневажливе ставлення.\nГаньба – недобра слава, осуд кого-небудь.\nНасамкінець – під кінець.\nДбайливо - старанно, пильно.\n2.4. Первинне сприймання тексту. Читання тексту вчителем\nПослухайте текст і скажіть, що символізує калина у козацькій пісні «Червона калина»? (Дух боротьби за волю і щастя України).\nПлоди калини стали символом мужності людей, що віддали своє життя боротьбі за Україну. Тому калина символізує мужність і незламність духу в боротьбі за незалежність рідного краю.\nЯка пісня згадується в цьому тексті? (Гей, у лузі червона калина).\n2.5. Прослуховування пісні «Гей, у лузі червона калина»\nА хто з вас чув цю пісню? Пропоную прослухати цю пісню і спробувати відчути її настрій.\nЯкі почуття викликала у вас пісня? (Патріотизму, героїзму, печалі).\nЯк ви думаєте, чому у козацькій пісні співається про калину? (Бо калина символізує Україну).\n2.6. Розширення активного словника\nЯкий відомий українець згадується у тексті?(Богдан Хмельницький).\nЩо ви про нього знаєте? (Гетьман України, полководець, громадський діяч).\n2.7. Повторне читання. Гра «Розвідники»\n«Пробіжіться» очима і скажіть, скільки разів у тексті вжито слово «калина»? (10).\n2.7. Лексико-стилістичний аналіз тексту (аналіз мовних засобів)\nЗнайдіть в тексті заборони, що стосуються калини? (Не ламай калину, бо накличеш мороз).\nЗ чим це повір’я пов’язане? (Калина цвіте насамкінець весни, коли заморозки є вкрай небезпечними для рослин).\nЗнайдіть речення, у якому є прислів’я. Які ще прислів’я про калину знаєте?\n2.8. Робота в парах. Вправа «Склади прислів’я»\nУ вас на партах конверти з розсипаними прислів’ями. Попрацюйте в парах і складіть прислів’я з частин.\nЯк ставилися до калини у народі? Чому така велика шана? (Широко застосовується в побуті, в харчуванні, лікарський засіб).\n2.9. Розповідь вчителя з демонстрацією слайдів\nТак, і справді калина широко застосовується в побуті:\nГілками калини прикрашали святкові столи.\nКімнатні рушники також рясніють пишними гронами калини.\nНа хрестини калину затикали у калачі.\nКалину клали в першу купіль дитини.\nЖодне весілля не обходиться без короваю, прикрашеного калиною, рушників, вишитих калиновими гронами. (Демонстрація предметів: весільний коровай, рушники).\nГеографічні назви також рясніють словами, пов’язаними з калиною (село Калинівка, яких в Україні десятки).\n2.10. Гра «Абеткова кухня»\nКалина широко застосовується українцями в харчуванні. Спробуємо скласти калинове меню. Для цього пограємо у гру «Абеткова кухня». (Діти дістають з бочечки букву і називають страву з калини, що починається з обраної літери).\n(Кисіль, чай, варення, пироги, желе, м'ясо).\nКалина шанована не тільки у побуті, вона оспівана композиторами, художниками, поетами. Великий український поет Т. Шевченко, у своїй книзі «Кобзар» вжив слово «калина» 385 разів .\nСонце гріє, вітер віє Тече вода з-під явора\nЗ поля на долину. Яром на долину.\nНад водою гне з вербою Пишається над водою\nЧервону калину. Червона калина.\n3.Ознайомлення з віршем С.Жупанина «Йтиму садом, полем…»\nЯ сподіваюся, що цей урок не минув для вас даремно. І спонукатиме вас вивчати історію, традиції, звичаї і символи нашої Батьківщини. А, можливо, хтось візьме приклад з дівчинки Калинки і стане вірним другом природи. Про якого говориться у вірші Степана Жупанина.\n3.1.Виразне читання поезії вчителем напам’ять\nЯкі добрі справи закликає нас робити автор?\n3.2. Робота над виразністю читання вірша\nСкладання партитури. Розставляння логічних наголосів\n3.3. Виразне читання вірша учнями\nА які зерна доброти ви можете посіяти у своєму довкіллі?\n1. Порівняльний аналіз прочитаних творів\n– Що спільного і відмінного в творах Г. Демченко «Калинка» і В. Скуратівського «Калина»? (Спільна тема калини, відмінне – жанр, автор, літературний стиль).\n2. Виставка книг з теми\nЩо хотіли б ще прочитати про калину?\nПро калину ще можна багато говорити, але одного уроку для цього дуже мало, я сподіваюся, що ви продовжите самостійно вивчати цю дивовижну рослину, а допомогти у цьому вам можуть книги, представлені на виставці. Ви зможете їх знайти у бібліотеці.\n3. Інтерактивна гра «Мікрофон»\nА нам час підвести підсумок нашого уроку. Уявіть собі, що я кореспондент і хочу взяти у вас інтерв’ю. Продовжте речення, які ви бачите на слайді і дайте відповідь на питання:\nЯкі літературні жанри вам у цьому допомогли?\nЯкими ви хочете бути після цього уроку?\nVI. Повідомлення домашнього завдання (диференційовано)\nПропоную вам самостійно обрати собі домашнє завдання:\nПереказати казку «Калинка за планом» с. 70 – 72.\nВивчити напам’ять вірш С. Жупанина с. 70.\nЗнайти у додатковій літературі цікаву інформацію про калину.\nЗдійснити добрий вчинок по відношенню до живої природи.\nНаш урок підійшов до кінця і мені цікаво знати, з яким настроєм ви сьогодні працювали. Мені теж було надзвичайно приємно проводити цей урок, адже ви були дуже активні, уважні, гарно відповідали.\nЗа активну роботу на уроці ви заслуговуєте на винагороду – ось цей запашний коровай з калиною. (Діти пригощаються святковим короваєм). Пригощайтеся, смакуйте і долучайтеся до нашої культури, звичаїв, традицій.


Запрошуємо на відкриття регіонального представництва! — Новини Цеппелін Україна\nГоловнаПро компаніюНовини Цеппелін УкраїнаЗапрошуємо на відкриття регіонального представництва!\nЗапрошуємо на відкриття регіонального представництва!\nЗапрошуємо на відкриття регіональних представництв:\n30 липня - м. Кіровоград\n04 вересня - м. Полтава\nКомпанія «Цеппелін Україна» розширює мережу дилерських центрів. Створено професійну команду в регіонах, яка готова не тільки поставити Вам техніку і оригінальні запчастини і матеріали, але і забезпечити повну технічну підтримку, що купується у нас продукції. Замовлення, покупка, доставка - ще швидше, доступніше і зручніше!\nЛаскаво просимо на офіційну церемонію відкриття!\nВас чекає парад техніки, презентація сервісного центру і ремонтної зони. Тільки під час заходу можна отримати картку учасника клубу Zeppelin, стати власником цінних призів. А головне, виграти грошовий сертифікат - 50 000 грн від прайсової вартості самохідної техніки брендів Challenger, Fendt, Massey Fergusson!\n30 липня, м. Кировоград, вул. Генерала Родимцева, 123. Схема проїзду:


УНІВЕРСИТЕТ «УКРАЇНА» ПІДТВЕРДИВ СВОЄ ЛІДЕРСТВО У ЗАБЕЗПЕЧЕНІ ЯКІСНОЮ ОСВІТУ ВСІХ ЧЛЕНІВ СУСПІЛЬСТА, НЕЗАЛЕЖНО ВІД СТАНУ ЗДОРОВ’Я\nВідкритий міжнародний університет розвиту людини «Україна» взяв участь у Дев’ятій міжнародній виставці «Інноватика в сучасній освіті», яка відбулася 24–26 жовтня 2017 р. у Київському Палаці дітей та юнацтва. Організатором традиційно виступає компанія «Виставковий Світ» за підтримки та участі Міністерства освіти і науки України, а також Національної академії педагогічних наук України. У роботі виставки взяли участь 585 учасників із 23 регіонів України, Чехії, Словаччини, Австрії, Канади, США, Швейцарії, Німеччини та інших країн.\n«Ярмарок професій» для школярів-випускників Вінницького району\n20 квітня 2017 року Вінницький інститут Університету "Україна" брав участь у заході «Ярмарок професій» для школярів-випускників Вінницького району. Захід був організований Вінницьким районним центром зайнятості.\nОзнайомча екскурсія в Університет «Україна»\n12 квітня учні ЗОШ І-ІІ ступенів Рогізнянського НВО на запрошення викладачів університету відвідали Університет «Україна», де ознайомилися із закладом та вболівали за наших земляків, учнів школи-інтернату, у фінальній грі «Брейн-ринг».\nВідкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» узяв участь у Тридцять першій міжнародній спеціалізованій виставці «Освіта та кар’єра – 2017», яка відбулася 6-8 квітня 2017 року в Національному центрі ділового та культурного співробітництва «Український дім» (вул. Хрещатик, 2).\nДень відкритих дверей «Студентська каша»\n25 березня 2017 року в Університеті «Україна» відбувся черговий День відкритих дверей (ДВД).\nУчасть в Ярмарку професій Бориспільського міськрайонного центру зайнятості\nНаприкінці березня Інститут економіки та менеджменту Університету «Україна» взяв участь у черговому ярмарку професій.\nУНІВЕРСИТЕТ «УКРАЇНА»: сучасні підходи до навчання від визнаних науковців\nВідкритий міжнародний університет розвиту людини «Україна» взяв участь у Восьмій Міжнародній виставці «Сучасні заклади освіти - 2017», яка проходила 16–18 березня 2017 р. у Київському Палаці дітей та юнацтва.\nДень відкритих дверей в Університеті «Україна» на Масницю\nУ Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна» 25 лютого 2017 року пройшов День відкритих дверей (ДВД).\nГості з Полтави\n21 лютого 2017 року до базової структури Університету «Україна» в Києві приїхали студенти з Полтавського інституту економіки і права Університету «Україна».\n2 лютого до КЗ «Володарська ЗОСШІ І-ІІІ ст.» завітали гості з Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» – представники Інституту економіки та менеджменту.


Як депутат Пашинський дружить з «ідейними ворогами» | Z-Украина\nHome » Персоны » Олийнык Дмитрий, Пашинский Сергей, Фирташ Дмитрий\t» Як депутат Пашинський дружить з «ідейними ворогами»\nНардепи, які називають себе демократами, продовжують підтримувати тісні зв’язки зі спонсорами старого режиму, попри непримиренність поглядів, що декларуються\nНедільний ранок 6 квітня 2014 року. Натовпи озброєних сепаратистів уже захопили будівлі облдержадміністрації в Донецьку і Харкові, в Луганську штурмують будівлю СБУ.\nНад українськими містами на сході майорять російські триколори, натовп реве: «Росія!». Над усім східним регіоном країни висить загроза повномасштабного вторгнення – люди і військова техніка РФ вже біля кордонів України. Вся країна стежить за тривожними повідомленнями українських інформагентств.\nЦього ж недільного ранку людина, яка відповідно до службового обов’язку мала б координувати дії армії, міліції та СБУ для протидії терористичній загрозі, закидає спінінг в тихій заплаві Нижньосульського нацпарку в спокійній Полтавської області.\nПізніше в одному з інтерв’ю він чітко окреслив свої повноваження того періоду:\n«Я член Антитерористичного центру і як тимчасово виконуючий обов’язки забезпечую координацію всіх наших силовиків і органів влади для виконання завдань, які ставить головнокомандувач. Мої завдання будуть більш зрозумілими, якщо сказати, що я працюю головою Адміністрації головнокомандувача».\nІм’я людини, яка того недільного ранку мала б знаходитися щонайменше в Києві, а оптимально – терміново летіти на вертольоті на схід, – Сергій Пашинський, на той час в.о. глави Адміністрації президента.\nІ треба віддати йому належне – він дійсно невідкладно вилетів на вертольоті, от лиш не в околиці Луганська, Донецька чи Харкова, а на риболовлю в національний парк.\n«Мені не соромно, що мій друг зранку в неділю запросив мене на приватну рибалку! У мене за сім місяців не було жодного вихідного», – заявив він в своє виправдання на одному з телеканалів.\nВодночас, представника революційного «Народного фронту» не бентежила не лише вкрай напружена ситуація на сході, а й те, що вертоліт належав його ідеологічному ворогу – Нестору Шуфричу.\nІ що «колега» по рибалці – Дмитро Олійник, права рука Дмитра Фірташа, одного з головних спонсорів Партії регіонів.\nЧерез Олійника опальний олігарх Фірташ, якому в Україні загрожує арешт за мільярдні розкрадання, озвучує свої плани «як нам облаштувати Україну».\n«Єдина відповідь – це федеративний устрій нашої країни», – такою є позиція Фірташа, викладена на його офіційному сайті. «Коли ми говоримо, що ми можемо обійтися без російського газу, це абсолютна неправда», – це теж Фірташ. «Коли Європа приймала рішення, і Україна йшла до Європи, не можна було не враховувати інтереси Росії», – ще одна офіційна позиція олігарха.\nТакож відомо, що за Фірташем стоїть російський бізнес, нерозривно пов’язаний з Кремлем. Коли олігарха заарештували в Австрії, 125 млн євро для виходу під заставу йому «позичив» російський мільярдер Василь Анісімов, він же глава Федерації дзюдо, яке так любить Володимир Путін. Анісімов особисто підтвердив цей факт агентству Reuters.\nВтім, Сергія Пашинського взагалі мало що бентежить. За будь-якої зручної нагоди декларуючи непримиренність до представників старої влади, він не втрачає з ними близьких контактів – прямих і опосередкованих.\n51-річний Дмитро Олійник, помічник, права рука нев’їздного в Україну Фірташа, його основний представник в якості заступника голови в Федерації роботодавців України, давній приятель «революціонера» з «Народного фронту» Сергія Пашинського.\nНалежність до різних політичних сил аніскільки не позначилася на їхніх приятельських стосунках – дивовижний приклад толерантності з боку Пашинського, який проклинає всіх, хто пов’язаний з Януковичем.\nСаме Олійник, який отримав з рук Януковича орден «За заслуги» II ступеня, одним з перших підтримав свого друга, коли ЗМІ забили на сполох: Пашинський організував рейдерське захоплення Житомирської кондитерської фабрики.\nЗ приводу наміру нардепа-рейдера подати в суд на «наклепників»-журналістів, Олійник написав у себе в Фейсбуці: «Вітаю рішення Сергія подати позов до суду… І вірю, що честь захистить».\nБудучи фігурантом численних скандалів за фактами рейдерських атак на різні підприємства, Пашинський виторгував собі у соратника по партії Олександра Турчинова контроль над боротьбою з рейдерством.\nВиявилося, що Олійника також складно чимось збентежити, оскільки в своїх погрозах Пашинський заявив, що всі звинувачення журналістів – це не що інше, як «брехня за гроші недобитих покидьків Януковича». Фраза звучала двозначно, з урахуванням того, чиїм представником і помічником є Олійник. Але чого не стерпиш заради дружніх стосунків, а тим більше ділових.\nСьогодні доводиться лиш здогадуватися, про що розмовляли Олійник з Пашинським на рибалці в густих безлюдних плавнях в день захоплення адмінбудівель на сході.\nДостовірно можна стверджувати лиш одне – за свідченням місцевих рибалок, друзі практично нічого не впіймали. Може, не пощастило, а може, просто не було часу на риболовлю – стільки всього потрібно було обговорити. Адже східний регіон не чужий їм обом.\nБудучи представником опозиції за часів Януковича, Пашинський завідував саме східним регіоном. Луганськ і околиці були його політичною вотчиною, і з’являвся він там частіше, ніж будь-де.\nА після перемоги Революції Гідності якраз він відповідно до службових обов’язків курирував призначення чиновників у місцеві адміністрації. Тобто тих людей, які в більшості своїй без жодного опору здали регіон сепаратистам.\nІ за випадковим збігом обставин, саме на електорат східного регіону наразі спрямовано всі зусилля втікача Фірташа. Але оскільки він знаходиться в Австрії в статусі підозрюваного в корупції та створенні міжнародної злочинної групи, провідником його ідей виступає Олійник, що так переймається репутацією Пашинського.\nСаме через Олійника опальний олігарх Фірташ, якому загрожує арешт і в Україні за мільярдні розкрадання, озвучує свої плани «як нам облаштувати Україну».\nВласне, про його позиції ми згадували вище: федералізація, російська мова в статусі державної, щонайтісніша співпраця з Росією у всіх сферах і особливо щодо закупівель газу.\nВ одному зі своїх постів у Фейсбук Олійник настільки захопився планами перетворення країни за Фірташем, що бовкнув зайве, ділячись підсумками з’їзду Федерації роботодавців: «Підтримано ідею щодо міжфракційного об’єднання у Верховній Раді. Думаю, що буде цікаво».\nЦе справді цікаво, оскільки людина олігарха практично не приховує, що шукає підтримку в парламенті. І водночас розсипається компліментами на адресу народного депутата, голови парламентського Комітету з оборони Сергія Пашинського.\nНа митниці є список підприємств-членів підконтрольної Фірташу Федерації роботодавців України, для яких процедуру митного оформлення вантажів буде спрощено.\nНинішнє завдання Олійника – будь-якими способами лобіювати бізнес-проект Фірташа щодо України. Олігарх, який багато в чому сформував економічну модель взаємодії влади та бізнесу за часів Януковича, за рахунок чого заробляв мільярди і спонсорував Партію регіонів, раптом оголосив про злочинність цих схем і жахливі збитки держави від «відкатів». І заявив, що тепер напевно знає, як можна модернізувати економіку країни.\nЗа іронією долі це багато в чому повторює ситуацію з Сергієм Пашинським. Будучи фігурантом численних скандалів за фактами рейдерських атак на різні підприємства, він виторгував собі у соратника по партії Олександра Турчинова контроль над боротьбою з рейдерством.\nНа посаді в.о. глави Адміністрації президента Пашинський своїм розпорядженням створив робочу групу з питань посилення протидії рейдерству і сам себе призначив головою цієї групи.\nВтім, стратегічні інтереси на сході країни – не єдине, що ріднить Пашинського, Олійника та Фірташа. Як і нині діючий нардеп, бізнесмени встигли стати фігурантами скандалу з рейдерським захопленням двох великих акціонерних товариств – «Укпрофздравниця» і «Укпрофтур» в 2014 році.\nУ схемі «віджиму» був задіяний все той же Олійник, який через свою людину в Фонді соцстрахування намагався в інтересах Фірташа приватизувати активи, в які входили 80 санаторіїв загальною вартістю сотні мільйонів доларів.\nПросування плану «економічного порятунку країни» імені Фірташа, створення лояльної до олігарха парламентської групи, особлива політика в східних регіонах – кому може довірити Олійник ці завдання, маючи найближчого друга-нардепа і главу Комітету з оборони Сергія Пашинського?\nМожливо, пошуки найбільш підходящої кандидатури ще тривають, а можливо, її вже знайдено. Про це свідчать успіхи лобіювання інтересів Фірташа в Україні.\nТак, Олійник хвалився тим, що на митниці є список підприємств-членів підконтрольної Фірташу Федерації роботодавців України, і для них буде спрощено процедуру митного оформлення вантажів.\nТа й блокада окупованого Криму торкнулася кого завгодно, але тільки не підприємства Фірташа: на його завод «Титан» продовжує надходити сировина з материкової частини України, втім, як і електроенергія.\nА всі слова з боку патріотично налаштованих нардепів про непримиренну позицію щодо представників країни-агресора і стовпів колишнього злочинного режиму залишаються лиш словами. За таких ораторів найкраще свідчать їхні реальні справи. І свідчать не на їхню користь.\n« Закордонні компанії та «офшорки» олігархів. Список ДПС\nЭКС-ГУБЕРНАТОР ОДЕССКОЙ ОБЛАСТИ СТАЛ ПОВЕЛИТЕЛЕМ ТРОСОВ »


Письменниця, соціолог, лікарка та волонтер про те, як змінив світ COVID-19 | Chas.News\nЛікар, письменниця, соціолог та волонтер розповідають, як змінив їхнє життя COVID-19\nДва роки пандемії, що перетворила землю на пекло і водночас дала надію\nДмитро МалишкоСтаніслав Шкапа12:35 09 січня 2022\nНаприкінці грудня 2019 року з китайського Уханю надійшли перші повідомлення про захворювання на пневмонію незрозумілої природи. Тоді на них мало хто звернув увагу — всі вважали, що Китай настільки далеко, що до нас нова хвороба навряд чи добереться. До того ж у цьому регіоні нові віруси знаходять регулярно. І здебільшого вони ніяк не впливають на життя планети.\nНіхто особливо не перейнявся і 9 січня 2020-го, коли від нової хвороби померла перша людина. Навіть 23 січня, коли 11-мільйонний Ухань закрили на карантин, ВООЗ закликала зберігати спокій та не припиняти авіасполучення з Китаєм.\nПо-справжньому всі злякалися лише на початку березня, коли від COVID-19 люди почали помирати в Європі. ВООЗ нарешті зрозуміла: вдавати, що не відбувається нічого екстраординарного, лише тому, що Китай — один з головних донорів структури, більше не вийде. 12 березня ВООЗ оголосила пандемію COVID-19.\nЩо було далі — пам’ятають всі. Жорсткий локдаун і обмежувальні заходи, які часто не мали нічого спільного зі здоровим глуздом — наприклад, заборона гуляти парками чи знаходитися на пляжі. Повне припинення авіасполучення, яке знищило світовий туризм та примусило мільйони людей шукати складні варіанти повернення з відпустки додому нерегулярними евакуаційними рейсами...\nОсінь 2020-го, коли Україна вперше по-справжньому зрозуміла, що таке COVID-19, і мешканцям Нових Санжар, що у лютому жбурляли каміння в автобус з евакуйованими з Уханю українцями, стало дуже незручно. А ще ця осінь вкотре довела неспроможність влади діяти у складних ситуаціях та вкотре згуртувала українців. Знову, як і в 2014-му, на сцену вийшли волонтери, які робили те, що не здатна була зробити держава, — шукали кисень та ліки, допомагали лікарям.\nЗвісно, мине ще рік-два, і світ оговтається від пандемії. З’являться нові вакцини та ефективні ліки, знову відкриють всі кордони. Втім, багато змін, які приніс у наше життя COVID-19, залишаться назавжди. Світ змінився, так само, як він невідворотно змінювався після світових війн.\nПро те, як два роки пандемії вплинули на життя, Chas News поговорив з лікарем ковідної реанімації, волонтером, письменницею та соціологом.\n«Війна вірусів, екологічні і кліматичні виклики — це все у нас не те що попереду. Це все у нас на порозі»\nОксана Забужко, письменниця, есеїстка, публічна інтелектуалка\n— Наразі людство ще не усвідомило, куди воно вклепалося, на якому повороті опинилося. Я ще в 2020 році говорила, що це всерйоз і надовго. Із січня 2021-го я щомісяця проводжу онлайн-зустріч «Клубу бібліофагів в Урбані», де ми щоразу обговорюємо якусь книжку. І на початку заходу я щоразу пояснюю, що це такий собі формат «бенкету під час чуми», в якому культура буде виживати у ХХІ ст., в епоху епідеміологічних війн.\nТреба усвідомлювати, що епоха масштабних імпрез, яка тривала від початку модернізму, формат, в якому останні 150 років жила і розвивалася культура, іде на спад. І що нам треба рятуватися врозтіч, у менших форматах, не стадіонних. І це серйозні виклики, скажімо, для театру, котрий потребує живого спілкування. Це виклики до презентаційних форматів літератури, книжкового ринку.\nЯкщо раніше ми жили у форматі «від «Книжкового Арсеналу» до «Форуму видавців», то зараз починається перетікання по горизонталі у інституційно дрібні форми. Думаю, що такі трансформації відбуваються не тільки у культурі, а й на всіх поверхах і на всіх рівнях. Це великі зміни і до цих змін треба бути готовими.\nПогано, що абсолютно немає розуміння від влади. Зрештою, всі бачили фільм «Не дивіться вгору». І от реакція політичних еліт, які живуть у форматі «виграти вибори», на серйозні гуманітарні виклики виявилася неадекватною.\nВійна вірусів, екологічні і кліматичні виклики — це все у нас не те що попереду. Це все у нас на порозі.\nНе «Сватів», чорт забирай, треба грузити, довбню, 24 години перед Новим роком, і радіти, що ти відклав собі гроші і поїхав на Мальдіви!\nТреба розказувати, що у нас через 10 років почнуться війни за воду! Люди добрі, бережіть воду, бережіть ліси! Бо, холєра ясна, ти не доживеш до тих Мальдів через 10 років! Але цього розуміння немає. Ми всі живемо у форматі отого самого фільму.\n«Розумні люди будуть вакцинуватися, нерозумні — лежатимуть в реанімаціях. Сприйняття коронавірусу еволюціонуватиме так само, як сприйняття СНІДу — хтось його визнає і убезпечений, а хтось не хоче визнавати»\n— Настрій людей погіршився через те, що ми два роки живемо в неприродному соціальному світі. За ці два роки багато хто перейшов на «домашній» спосіб існування. Звісно, коли люди лишаються вдома разом на тривалий час, між ними зростає напруга. Але я не скажу, що це фатально відбилося на рівні сімейного насильства. За нашими даними, стосунки у сім’ях не погіршилися, довіра до членів родини не зменшилась, задоволеність родинними стосунками лишається на одному рівні. Тобто родини проблема торкнулася найменше.\nКарантинні обмеження найбільше зачепили дітей. Вже зараз зрозуміло, що якість освіти знизилася. Все ж таки не зовсім природно отримувати знання через інтернет. Таким дітям важче, ніж тим, хто спокійно ходив до школи. І емоційно вони втрачають через відсутність міжособистісних стосунків у школі.\nЗ позитивних процесів, які я помітив за ці два роки, можу назвати лише один: люди почали вивчати технології, активно переходити в мережевий простір — я сам до таких людей належу. Пандемія прискорила розвиток інтернет-культури. Технології дають можливість спілкуватися, нехтуючи просторовими обмеженнями.\nАле негативних наслідків пандемії набагато більше — і це демонструють опитування, які ми проводимо. З кожним роком все більше людей побоюються коронавірусу. Якщо спочатку таких було небагато, то зараз — майже половина опитаних.\nОднак я сподіваюся, що для цивілізованої частини світу 2022-й стане останнім роком, коли люди переживатимуть такі проблеми. За умови максимальної вакцинації та адаптації вакцин до нових штамів COVID-19 переродиться у щось на зразок грипу. І людство пристосується до ковіду, як колись пристосувалося до грипу. Будуть наступні хвилі, будуть епідемії, але будуть і вакцини. Розумні люди будуть вакцинуватися, нерозумні — лежатимуть в реанімаціях. Сприйняття коронавірусу еволюціонуватиме, як сприйняття СНІДу — хтось його визнає і убезпечений, а хтось не хоче його визнавати.\nНа жаль, у нас вакцинація іде дуже повільними темпами. По-хорошому, уже багато хто в Україні мав би отримати бустерну дозу вакцини, але не отримав її. Якщо ми налагодимо систему вакцинації, то у нас все закінчиться у 2023 — 2024 роках.\n«Коли всім страшно і не зрозуміло, до чого все йде, має бути острів спокою, опори. Я переконалась, що не маю права на паніку»\nЛілія Скольська, лікар-анестезіолог, очолювала один з ковідних стаціонарів клініки «Добробут»\n— Ці два роки я не ходила у відпустку. Це була суцільна робота. Навіть дивувалася, чому люди скаржаться на локдаун: мовляв, сидять вдома і нічого не роблять. Адже я взагалі вдома не бувала — постійно на роботі. Лише на ці свята нарешті змогла поїхати до своїх батьків та рідних.\nПри цьому на початку пандемії мені здавалось, що ще місяць-два і стане трохи легше. Але у вересні 2020-го, коли прийшла друга хвиля, я зрозуміла, що так просто COVID не мине. Треба вчитися з ним жити. Жити нормально, не закриватися на локдауни. У цьому допоможе вакцинація. Також, думаю, вдосконалюватимуть ліки проти ускладнень коронавірусу.\nКоли змінився світ навколо, змінилась і моя робота в клініці. Стало ще більше відповідальності. Коли всім страшно і не зрозуміло, до чого все йде, має бути острів спокою, опори. Я переконалась, що не маю права на паніку. Я мушу ділитися впевненістю не лише з пацієнтами, але й зі своїми колегами. Сподіваюся, мені це вдається!\n«У 2020-му дуже вкладався великий бізнес, світ з хворобою тільки зіткнувся і брали участь усі, хто могли. А зараз ми бачимо, що перекази грошей від звичайних людей зросли вдвічі»\nКатерина Ножевнікова, голова благодійного фонду «Корпорація монстрів»\n— У 2020 році ми оперували коштами у розмірі майже пів мільярда гривень, це пов’язано з першим витком коронавірусу й участю в коронавірусному фонді. Цього року це 40 млн грн — в той час, як у 2019-му «Корпорація монстрів» оперувала коштами у розмірі близько 20 млн грн. Причина в тому, що в 2020-му дуже вкладався великий бізнес, світ з хворобою тільки зіткнувся і брали участь усі, хто могли. А зараз ми бачимо, що перекази грошей від звичайних людей зросли вдвічі.\nЗа час коронавірусу для нас особливо нічого не змінилося — так і продовжуємо надавати допомогу людям. Кисню найбільше потребують навесні та восени, але цілий рік потрібна оплата операцій та витратних матеріалів у лікарнях.\nЩоправда, звернень стало більше і вік пацієнтів змінився: якщо раніше це були в основному люди пенсійного віку, то зараз — від 30 до 80 років.\nІ це ще до нас «Омікрон» не дійшов. У лютому, я думаю, почнеться «найцікавіше».


Для авіаконструкторів ворогом номер один є опір повітря. Все своє життя конструктор літаків бореться з цим явищем. Парадокс ситуації в тому, що якщо у повітря не було б опору, літак не міг би літати. Підйомна сила крила виникає тільки завдяки опору середовища. Це ж опір потрібно долати, якщо бажаєш рухатися. У такому випадку говорять, що енергія втрачається за рахунок тертя. Для опису тертя законів Ньютона недостатньо.\nУявімо, що потрібно нагострити ніж. Якщо з силою водити бруском по лезу ножа, то незабаром можна помітити, що ніж і брусок нагрілися. Долаючи силу тертя, ми витрачаємо енергію: E = Fтр * s * n, де s – довжина леза, n – число переміщень бруска. Вся ця енергія розсіюється всередині ножа і бруска, підвищуючи їх температуру. Зворотний процес неможливий, оскільки частинки бруска ніколи не зберуться разом, щоб в єдиному пориві повернути нож в ящик столу. Таким чином, ми маємо справу з особливим видом передачі енергії, коли тіла взаємодіють, але в середньому не змінюють свого положення. При цьому енергія передається внутрішній структурі тіл, підвищуючи їх температуру. Нагрітими тіла залишаються недовго. Вони віддають надлишок енергії в повітря і остигають до температури навколишнього середовища. Так енергія, витрачена на подолання тертя, втрачається безповоротно.\nАналогічно закінчуються явища, пов’язані з пружними властивостями речовини. Якщо сталеву зволікання затиснути в лещатах і почати згинати й розгинати, то незабаром можна помітити, що в місці згину сталь нагрілася. Ми витратили механічну енергію, впливаючи на дротик, але вона залишилася в лещатах на місці і лише нагрілася. Зовнішнього тертя не було, енергія передавалася тільки за рахунок зміни форми тіла. При цьому ми долали силу пружної деформації, простіше кажучи, силу пружності. Ця енергія теж загубиться безповоротно, розсіявшись у просторі.\nПружність залежить від якості матеріалу. У механічних годиннику є пружинка з дуже пружною сталі. Така пружинка може роками згинатися і розгинатися, змушуючи годинник ходити. Відомі матеріали, які практично не володіють пружністю, наприклад, пластилін. Такі матеріали називаються пластичними.\nМи з’ясували, що в явищах тертя і пружності механічна енергія перетворюється на тепло. З огляду на те, що теплові явища вивчають в інших розділах фізики, ми зосередимо увагу на природі сил тертя і пружності. Пригадується, як в одній популярній книзі з фізики розглядалися різні види взаємодії. Яких тільки сил там не було: електричні, магнітні, електромагнітні, інерції, тертя, пружності, навіть сила Архімеда. Загалом, кожне явище природи супроводжувалося персональної силою. З таким «засиллям» сил неможливо погодитися. В енергетичному підході сила – це не явище природи і навіть не природна величина, така як маса, довжина, час. Сила – це характеристика темпу передачі енергії від одного тіла іншому.\nОскільки тіла обмінюються енергією за допомогою полів, ми повинні прив’язати сили до конкретних полях. У сучасній фізиці відомі чотири види поля: гравітації, електричне (електромагнітне) і два види ядерних: слабку і сильну. Ядерні поля не впливають на механічну енергію тел. Звідси випливає, що в механіці взаємодію тіл може бути або гравітаційним або електричним (магнітним). Спостереження показують, що на великих відстанях переважаючими є поля тяжіння. Усередині тел частки утримуються разом електричними полями. Звідси випливає, що сили тертя і пружності, хоча й сильно різняться між собою, повинні мати електричну природу.\nБезповоротні втрати енергії Посилання на основну публікацію


Проект Руслани Мартич, кандидата філософських наук, доцента кафедри філософії Київського університету імені Бориса Грінченка, “Гуманістичний потенціал християнського вчення” « Філософія в УКУ\nПроект Руслани Мартич, кандидата філософських наук, доцента кафедри філософії Київського університету імені Бориса Грінченка, “Гуманістичний потенціал християнського вчення”\nРуслана Мартич – кандидат філософських наук, доцент кафедри філософії Київського університету імені Бориса Грінченка, після місяця перебування на стажуванні програми для молодих дослідників успішно представила проект на актуальну тематику “Гуманістичний потенціал християнського вчення”.\nТехногенні катастрофи, знецінення загальнолюдських ідеалів, занепад культури, криза моральних норм несуть загрозу усьому живому. Через розробку і впровадження новітніх біотехнологій зростає небезпека зміни природи самої людини, знецінення її природного життя. Людство стоїть перед необхідністю вироблення нових аксіологічних установок, які формуватимуть його ставлення до живого, бо «саме від того, як трактуватиметься феномен живого, залежить обгрунтування спрямованості життєвих стратегій», – як зазначає Руслана Мартич.\nМолодий дослідник говорить про те, що душа людини є триєдиною структурою здібностей – розуму, волі та почуттів. Спосіб життєвої актуалізації душі залежить від її вольової здатності, яка може спрямувати її як до Бога, так і проти Нього. Сама душа розуміється не як частина Абсолюту, а як самостійне створене суще, що безкінечно існує лише в причетності до постійно утверджуючої його активності Бога. «Звідси і випливає абсолютна унікальність та цінність кожної людської особистості за мірою її Богоподібності: непізнаваної сутності, що створює стрижень її особистості й людської енергії», – як стверджує Руслана Мартич. Молодий науковець наголошує на тому, що природа з біблійної точки зору цінна сама по собі, вона має божественну цінність, а тому повинне бути і відповідне ставлення до неї, ми маємо бути відповідальні за неї перед Богом.\nДослідження соціальних, екологічних, медичних, соціально-правових проблем, що стосуються не тільки людини, а й будь- яких інших живих істот, включених до екосистеми і які оточують людину, містять низку ключових питань, які піднімає Руслана Мартич у своїй лекції: евтаназія; трансплантація; штучний аборт; клонування людини; створення стовбурових клітин з ембріональних тканин; проведення клінічних дослідів; сурогатне материнство тощо.\n«Евтаназія та аборт, – розповідає науковець, – є поняттям полісемантичним, поєднує в собі медичний, правовий, релігійний, морально-етичний та інші аспекти. І власне релігійний аспект є одним із найважливіших, оскільки формує самоідентифікацію особистості, що безпосередньо впливає на вибір особистості в морально-етичній площині. Ставлення сучасних теологів православного, протестантського та католицького віровчення є стримуючим фактором для людини у знищенні власної природи».\nВідомо, що Православна Церква визнає людське життя за ембріоном на будь-якій стадії розвитку, включаючи бластоцитну (якщо нема смертельної загрози матері). Руслана Мартич пітверджує цей факт, цитуючи Василія Великого (IV ст.) у своєму першому Канонічному посланні, включеному до Книги правил Православної Церкви, де вказано: «тонкого розрізнення плоду сформованого або ще не сформованого у нас немає». «З цієї точки зору, знищення ембріонів є клінічною формою дітовбивства, навмисним абортом» – зазначає дослідник.\n«Практика сурогатного материнства чи використання протизаплідних засобів – неприродні, «противні людській природі», – говорить Руслана Мартич. Більше того, «штучне запліднення незаміжньої жінки засуджується передусім виходячи з інтересів дитини, оскільки в цьому випадку вона буде народжена поза священним шлюбним союзом, що грунтується на відповідальній любові, і заздалегідь втрачає можливість бути вихованим у повноцінній сім’ї. «Етичний протест викликає сама ідея «анонімного батьківства», необтяженого будь-якою відповідальністю», – додає науковець. Окрім того, Руслан Мартич, цитуючи о. М. Балашова, підкреслює: «неприпустимим є і штучне запліднення заміжньої жінки, бо воно передбачає руйнацію подружньої вірності».\nЩодо актуальних питань евтаназії, молодий науковець говорить про те, що це питання важко оцінити, з огляду на те, що умови, принципи та процедура надання допомоги смертельно хворим пацієнтам, фактично виходять із засад милосердя та передбачають надання допомоги смертельно хворим пацієнтам, які переживають тяжкі фізичні і психічні страждання. Однак Руслана Мартич ставить дуже важливе питання у з’ясуванні моральної допустимості чи недопустимості актуальної проблеми: чи здійснюється все це задля реалізації права на гідну смерть суб’єкту чи задля зменшення страждань оточуючих, зокрема своїм близьким?\nМолодий дослідник згадує тут Джона Скота, який грунтовно вивчив явище евтаназії. У своїх аргументах теолог спирається на християнські доктрини про Бога і людину, а саме – про верховну владу Бога та недоторканість людського життя. Джон Скот стверджує, що так люди претендують на функції Бога, і це є найжахливішим, що може заподіяти людина.\nЯкщо евтаназія пов’язана із закінченням життя, то аборт- з його початком. Хартія прав сім’ї, опублікованих Святим Престолом, зазначила, що «Людське життя має абсолютно поважатися і захищатися від моменту зачаття», та уточнила: з того часу, як яйцеклітина запліднюється, нове життя починається». Виходячи з цього, «саме момент утворення зиготи є вихідним для надання плоду прав людини, до яких належить «непорушне право кожної невинної істоти на життя» », – підкреслює Руслана Мартич.\nЗ усього вищенаписаного можемо зробити наступний висновок:\n1. У вченнях мислителів патристики наполегливо обстоюється ідея єдності, соборності живого і обов’язку людини перед природою – птахами, звірами, людьми. Гріх спотворив це нормальне ставлення людини до природи, але єдність і соборність живого залишається ідеалом, до якого заповідають прагнути святі отці церкви.\n2. Єдність і соборність живого залишається ідеалом, до якого заповідають святі отці церкви: відстоювати та утверджувати ідеї цінності живого як творіння Божого, трепетно ставитись до нього, обожнювати будь-який прояв життя, наділяючи його духовно-моральними вимірами. Саме біоетика актуалізує в контексті світоглядної проблематики ХХ ст. її центральну онтологічну проблему – збереження і розвиток життя на Землі (у найширшому сенсі слова).\n3. Практика донорства яйцеклітин або уже запліднених ембріонів є настільки морально недопустимою, як і використання донорської сперми. В обох випадках основою морального протесту є ідея захисту цілісності й унікальності шлюбних стосунків.\n4. Всі різновиди сурогатного материнства одностайно засуджуються усіма релігійними діячами. Визнати цей метод – значило б знехтувати найглибшим емоційним і духовним зв’язком, який встановлюється між матір’ю і немовлям під час вагітності. Крім того, очевидно, що дитина в подібній ситуації народжується кандидатом на тяжку ідентичність в майбутньому: хто його справжня мати? – та що народила, чи та, що зачала?\n5. Християнська етика, біоетика створюють перспективу «управління» суспільною думкою і долання невиваженого підходу до майбутнього, адже суспільство, для якого науково- технічний прогрес стає самоціллю, позбувається людських вимірів і може зазнати катастроф.\n6. Наука і техніка, виходячи із власної значущості, вимагають дотримання основних критеріїв морального закону: вони повинні служити людській особистості, її невід’ємним правам і її істинному і цілісному благу за задумом і волею Творця


Експеримент  “Добродії Калуської” вдався | ВІКНА\nЕксперимент “Добродії Калуської” вдався\nДата публікації: 2011.07.22 | Коментарів: 0 | Переглядів: 8355\nУпродовж майже трьох тижнів при комунальному закладі “Добродія Калуська”тривав реабілітаційно-оздоровчий табір “Надія”. Наш заклад радо прийняв дітей із функціональними обмеженнями, які не відвідували його до цього часу. Це були діти з різних шкіл міста і вихованці “Добродії Калуської”. Вони були різні за віком, з різними діагнозами, проте це не завадило їм знайти спільну мову, подружитися. Під час перебування у таборі діти подорожували у “світ казки”, де вони познайомилися з різними казковими героями і мали можливість самі створити свою казку. Також поринули у світ мистецтва, малюнку, оволоділи мистецтвом паперопластики, займались бісероплетінням.\nНа тренінгових заняттях 15 таборян вчилися впізнавати себе та інших і взаємодіяти один із одним. Тут вони віднайшли нових друзів, нові знайомства. З дітьми проводили спортивні розваги і заняття на тренажерах. На заняттях в інструктора з фізкультури діти мали змогу оволодіти елементами різних видів спорту (волейболу, баскетболу, великого тенісу).\nЗ перших днів перебування у таборі у нас працювали волонтери, які полюбили наших дітей і стали для них справжніми друзями.\nУчасники табору також побували в обласного ляльковому театрі ім. Марійки Підгірянки. Окрім того, що вистава була цікавою, вона мала повчальний характер.\nЗавершився табір спільним святом батьків і дітей, на якому діти отримали багато позитивних емоцій, приємних вражень. Вони спільно з батьками виконували різноманітні завдання, за що наприкінці отримали “солодкі” подарунки та відзнаки “Івана-Купала”.\nБатьки та діти висловлюють щиру подяку за смачне та якісне харчування КП ТВО “Школяр” та за фінансову підтримку — міській владі.


Про своє, дівоче: відверта розмова Каті Сільченко з Монро - JetSetter\nПро своє, дівоче: відверта розмова Каті Сільченко з Монро\nНапередодні жіночого свята дизайнерка та drag-queen зустрілися в студії, зробили кілька стильних фото й обговорили найзлободенніші теми.\nНа щастя, Міжнародний жіночий день давно не асоціюється виключно з тюльпанами та подарунками. Це свято про солідарність жінок, їхні права, силу та безмежні можливості. Саме тому JS запросив двох успішних красунь — дизайнерку Катю Сільченко та drag-queen Монро — на святкову фотосесію. Під час зйомки Катя розпитала Монро про її ставлення до фемінізму, б’юті-ритуали, стиль та Girl Power. Вийшла дуже відверта й надихаюча бесіда.\nНа Каті та Монро total looks від the COAT by Katya Silchenko\nЩо для тебе жіночність? Ти справжня жінка в чоловічому тілі, тож, вочевидь, це не про анатомію й загалом не про зовнішність.\nЖіночність — це бажання бути собою, справжньою. Не такою, як хочуть бачити інші: родичі, чоловіки, суспільство, а тією, ким ви є. Комфортно на шпильках в образі фатальної жінки? Будь ласка! Є бажання реалізації в сім’ї, поряд із чоловіком або в кар’єрі? Не питання!\nНе треба обмежувати себе в емоціях та бажаннях бути різною.\nАле й не треба нав’язувати своє бачення всесвіту іншим.\nКостюм the COAT by Katya Silchenko\nКажуть, бути слабкою наразі немодно. Але кожній із нас час від часу потрібно вимикати режим «сильної та незалежної». У яких випадках ти дозволяєш собі таку розкіш, як побути слабкою, беззахисною?\nМабуть, коли дуже втомлена. Дуже-дуже. Але це для мене сигнал: треба відпочити. І все буде знову як у «сильної та незалежної».\nУ наш час суцільного рівноправ’я в кожній дівчині є частинка чоловіка, і навпаки. Розкажи, яке в тебе відсоткове співвідношення жіночих і чоловічих рис та якостей.\nОу. Цікаво. Ну про рівноправ’я ви перебільшили. Це лише на папері чи на словах, але ситуація з кожним роком змінюється на краще. Жінки поступово розуміють, що вони заслуговують на високі посади, на достойну оплату, на те, щоби бути лідером. А щодо співвідношення рис, то, мабуть, 70 на 30. Я люблю кокетувати, фліртувати, бігати на побачення, слухати компліменти, доглядати за собою.\nУсе моє життя — це абсолютна творчість заради отримання задоволення.\nАле водночас я сильна як морально, так і фізично, досить категорична та впевнено йду до своїх цілей. Зараз проговорила свої риси і зрозуміла, що в сучасному світі межі між жіночим та чоловічим досить відносні.\nНайглобальніша жіноча перемога за останнє десятиліття, на твою думку?\nМати можливість реалізації свого потенціалу — у бізнесі, у творчості, у суспільстві. Незалежно від бажання чоловіків.\nЖіноча дружба — так чи ні? І чому?\nЦе свідомі взаємини між двома людьми, які мають спільні інтереси та цінності.\nНа жаль, у нашому суспільстві жіночу дружбу найчастіше асоціюють із заздрощами та змаганням, у кого сумка дорожча або чоловік багатший. Але це все від невпевненості та обмеженості у світогляді.\nРозкажи про найяскравіший прояв Girl Power у твоєму житті.\nХммм. Подруга залишила перспективного кавалера на вечірці та відвезла мене, сильно підшафе, додому. А потім сиділа та нянчилася зі мною. Ми були молоді та безбашенні. А зараз яскравий приклад Girl Power у тому, що ми з подругами завжди погоджуємо сумісні фото перед публікацією, питаючи одна одну, чи гарно вийшла. Мені-то однаково, а подругам приємно.\nСправжня жінка повинна щодня… Назви свої обов’язкові б’юті-ритуали та корисні звички.\nПісля пробудження пити воду. Це як чистити зуби. Робити гімнастику, і бажано на свіжому повітрі. Ретельно очищати шкіру. До речі, дівчата, міцелярну воду треба змивати! Крем підбирати відповідно до типу шкіри. Змивати мейк перед сном. Обов’язково! Мінімізувати вживання цукру та простих вуглеводів.\nРаз на тиждень вимикати соцмережі!\nА ще орієнтуватися в сучасних трендах.\nПлащ the COAT by Katya Silchenko\nТвоє ставлення до фемінізму? І як взагалі ти його розумієш, адже зараз це поняття трактують дуже по-різному.\nЩоби ви розуміли, без впливу ідей фемінізму наша розмова навряд чи відбулася років 50 назад у такому ж форматі.\nЯкби не фемінізм, жінки би сиділи вдома, безкінечно народжували дітей та задовольняли чоловіків.\nА зараз ти можеш відкрито заявити про свої бажання та втілювати їх у життя. Це ж круто!\nІ, звісно ж, кілька слів про моду. Як наразі охарактеризуєш свій стиль? І як він змінився за останню декаду?\nЗараз це зручний casual. Такий собі мінімалістичний поху*зм, тобто мінімум моди, максимум свого стилю й пофіг на те, що подумають інші. Я — за натуральні тканини, комфорт та розумне споживання. І якщо раніше без каблів та блискіток не уявляла свій образ, то зараз спокійно виходжу в люди в кросівках та оверсайзі.\nДля мене мода вже давно вид мистецтва, яке надихає.\nPhoto: Ксенія Каргіна, Вероніка Монакова\nStyle: Тетяна Немченко\nProducer: Анна Ганопольська\nОбрази героїнь: the COAT by Katya Silchenko


О. С. Пушкін - великий російський поет. Жанрово-тематичне розмаїття лірики Пушкіна. Аналіз вірша „До моря…” - Зарубіжна література - Авторські уроки та презентації - Розробки навчальних матеріалів\nО. С. Пушкін - великий російський поет. Жанрово-тематичне розмаїття лірики Пушкіна. Аналіз вірша „До моря…”\nМета: дослідити основні етапи життєвого і творчого шляху О.С.Пушкіна, показати його значення для розвитку російської літератури, розкрити жанрово-тематичне розмаїття його лірики, проаналізувати вірш « До моря…»; формувати вміння самостійно працювати з додатковою літературою та узагальнювати зібраний матеріал; розвивати образне, асоціативне, логічне мислення, навички дослідницької роботи, виразного читання, а також індивідуальні творчі здібності в процесі створення проекту; виховувати інтерес до мистецтва слова, моральні якості учнів.\nОбладнання: тексти поезії « До моря..» та аудіозапис, сигнальні картки, емблема телестудії, кінофільм «Пушкін. Остання дуель», мікрофон, комп’ютер, слайди.\nТип уроку: сприйняття й усвідомлення навчального матеріалу.\nВид: урок-телепередача « Віртуальний світ» з елементами навчального проектування.\nМетоди та прийом: метод проекту, робота в групах, бесіда, розповідь, прийом\n« Займи позицію», рольова гра « Зустріч із поетом», рефлексія « Барометр настрою», дослідницький метод, прийом «Незакінчене речення» та «Мікрофон»\n1. Дослідити життєвий шлях О.С.Пушкіна.\n2. Розглянути літературний шлях поета та визначити періоди його творчої спадщини.\n3. Підготувати гру « Зустріч із героєм».\n4.Скласти звіт опрацьованого матеріалу (проект «Віртуальний музей О.С.Пушкіна»)\n1. Розповідати про життєвий і творчий шлях О.С.Пушкіна.\n2. Виразно читати та аналізувати поезію О.Пушкіна « До моря…»\n3. Визначати жанрово-тематичне розмаїття лірики поета.\nТема проекту: Дослідження життєвого та творчого шляху О.С.Пушкіна\nМета проекту: дослідити життєвий та творчий шлях поета.\nКінцевий результат: міні-проект « Віртуальний музей О.С.Пушкіна»\n1. Дослідити етапи життєвого шляху О.С.Пушкіна.\n2. Визначити періоди творчої спадщини.\nПушкін – найвищий зразок поета-патріота\n1. Рефлексія « Барометр настрою».\n( Визначення настрою учнів на початку уроку.)\n- Для роботи на уроці ви заздалегідь були об'єднанні у групи. Одна із груп виконувала випереджальне завдання, готуючи звіт зібраного матеріалу. І сьогодні учасники представлять результати своїх досліджень. Також були індивідуальні завдання.\nУрок сьогодні пройде в незвичній формі. По-перше, у нас гості, по-друге, він відрізняється від попередніх уроків. Всі ви любите дивитися телепередачі. І, напевно, знаєте, що створюють їх люди різних професій: оператори, журналісти, диктори, звукооператори, редактори, ведучі телевізійних програм і т.д.\nУявімо, що ми працюємо над створенням однієї такої телевізійної програми, яка називається « Віртуальний світ».(Слайд №1)\nДля створення цієї програми нам потрібні редактори, журналісти, диктор, оператор, ведуча, телеглядачі.\n( Учитель представляє учасників програми.)\nЗвичайно, є багато студій: « Інтер », «1+1», а ми з вами будемо працювати на студії « Росія».( Слайд №2).\n- Чому саме ця телестудія? Тому що вона названа на честь країни, в якій народився великий російський поет – О.С.Пушкін ( Слайд № 3).\nЦя країна дала світові геніального російського поета, що виступав практично в усіх жанрах поезії, прози, драматургії, про якого на батьківщині з гордістю говорять:\n« Пушкін – це наше все.», « Пушкін – це початок усіх починань.»\nІІІ. Оголошення теми, мети й завдань, епіграфа уроку. Мотивація навчальної діяльності.\n- Отже, тема нашої телепередачі така: « О.С.Пушкін – великий російський поет. Жанрово-тематичне розмаїття лірики Пушкіна. Аналіз вірша « До моря…».\n( Учні записують тему уроку в зошити; вчитель зачитує епіграф уроку.)\nСьогодні ми будемо знайомитися з Пушкіним як людиною, з його життям, долею\nі, осягаючи його творчість, спробуємо визначити загальнолюдський зміст його поезії, проникнути в таємниці пушкінської лірики, а також з'ясувати художнє багатство її.\nО.С. Пушкін! Це сонячне ім'я супроводжує нас усе життя. Ми вперше чуємо його в ранньому дитинстві та, ще не вміючи читати, вже повторюємо напам'ять зі слів матері: «Вітер по морю гуляє і кораблик підганяє…» Світ пушкінських казок живе з нами і пізніше, у шкільні роки. Давайте пригадаємо кілька рядків із казок О.Пушкіна. ( Метод «Мікрофон».)\n1. Казка про рибака і рибку.\n2. Казка про Балду.\n3. Казка про мертву царівну і сімох богатирів.\nА познайомитися з цією особистістю ми зможемо за допомогою проекту\n« Віртуальний музей О.С.Пушкіна», що був створений учнями класу\n- Що означає слово « віртуальний»? Відповідь на це питання нам дасть редактор нашої програми.\nВіртуальний – ( від лат. virtualis – « дужий», «здатний»)- переміщення.\nВіртуальний музей складається із двох великих залів та розташованими в них експонатами. Інформація для відвідувачів, тобто нас, буде подаватися через розповідь екскурсоводів.\n( Учитель представляє екскурсоводів.)\nРозповідь екскурсовода з першої зали про життєвий шлях О.С.Пушкіна.\nСкласти «ланцюжок» подій, що відбувалися у житті О.С.Пушкіна.\nЗавдання редактору та журналістам:\nСкласти «психологічний» портрет О.С.Пушкіна( протягом усієї екскурсії.)\n- 26 травня ( за ст. стилем) 6 червня 1799р. в Москві на Німецькій вулиці у відставного майора Сергія Львовича Пушкіна та дружини його Надії Осипівни народився син Олександр. Так записано в метричній церковній книзі – це перший документ, пов'язаний із життям великого поета.\nРід Пушкіних належав до старовинного дворянського роду, що брав свій початок у ХІІІ ст.\nБатько поета, Сергій Львович Пушкін знав французьку мову, мав велику бібліотеку, сам писав вірші, любив театр, музику\nМати Пушкіна, Надія Осипівна, онука знаменитого Абрама Петровича Ганнібала, хрещеника й вихованця Петра І . Вона була гарною жінкою, але мала характер з\nрізкою зміною настрою: то гнівалась, та так, що не тільки слуги, але й діти і чоловік намагалися не потрапляти на очі; то впадала в чорну меланхолію; то раптом знову ставала лагідною. Любимцем матері був молодший син Лев. Олександр часто дратував її. Матір дратувало все: впертість хлопчика, звичка гризти нігті, а головне, його несхожість на інших дітей.\nАле були дві жінки у сім'ї Пушкіних, які дали Олександрові ту теплоту, любов, ласку, що так не вистачало їх від матері. Це няня Орина Родіонівна, що була кріпосною селянкою графа Ф.А.Апраксіна. Справжнє ім'я її – Ірина Родіонівна.\nВона народилася 10 квітня 1758р. У сім'ї Яковлєвих було 7 дітей. У 1781р., коли Орині Родіонівні виповнилося 23р., вона вийшла заміж за кріпака із села Кобріна. Це село належало діду О.С.Пушкіна по матері, Осипу Абрамовичу Ганнібалу. Так Орина Родіонівна стала кріпачкою нащадків Ганнібала. Народила чотирьох дітей: двох доньок і двох синів. Сім'я Пушкіних подарувала Орині Родіонівні «вільну», але вона відмовилася від неї, залишилася жити у будинку Пушкіних. О. Пушкін дуже любив свою няню. Будучи вже дорослим, називав її мамою.(Слайд № 8)\nІншою жінкою була Марія Олексіївна Ганнібал, бабуся Олександра. Вона дуже поважала Арину Родіонівну за її відповідальність, за виконання своїх обов’язків.\nСаме вони поспішали втішити, приласкати хлопчика, це вони розповідали йому казки, прищепили любов до УНТ.(Слайд №8).\nМарія Олексіївна навчила маленького Олександра читати і писати на російській мові, адже виховували хлопчика французькі гувернантки та гувернанти, які жили в будинку Пушкіних. Родина Пушкіних, як і більшість тогочасних аристократичних російських родин, розмовляла винятково французькою мовою. Російською тодішні\nпаничі розмовляли лише з прислугою або селянами.\nО. Пушкіна сильно цікавили розповіді про його предків. У сім'ї часто говорили про привезеного із далекої Африки маленького Абрама, якого Петро І викупив колись у турків, полюбив, дав дворянський чин і прізвище Ганнібал ( на честь знаменитого карфагенського полководця) й зробив одним із найученіших тоді людей.\n( Слайд №9 )\nКоли Олександру було 12 років, батьки вирішили віддати сина на навчання до Царськосільського ліцею. Ліцей був розташований у Царському Селі. Пушкін про-\nвів там 6 років, не покидаючи його ні на день.\nПриміщення ліцею складалося з 4 поверхів. На 3 поверсі розміщувалася актова\nзала, в якій 3 роки потому 15-річний Пушкін виразно читав на екзамені свої поезії\nНа 4 поверсі знаходилися кімнати ліцеїстів. Олександр жив у кімнаті № 14. Пізніше, будучи вже дорослим, О. Пушкін писав листи своїм друзям по ліцею і підписував їх « №14».\n(Слайди № 11 )\nНайближчими друзями Пушкіна були: Іван Пущин, Вільгельм Кюхельбекер, Антон Дельвиг\n( Слайд №12 )\nДух вільнодумства царював в « ліцейській республіці». Тут обговорювалися проблеми сучасності: деспотизм, рабство, воля, любов до батьківщини.\n31 травня 1817р. Пушкін закінчує ліцей. Після закінчення ліцею молодий поет переїжджає до Петербурга, сюди він був направлений на службу.\nПетербурзьке життя охопило О. Пушкіна. Він веселиться на світських балах, маскарадах, зустрічається з друзями, кожний вечір відвідує театр.\nЗгодом, за свої вільнодумні вірші, поета відправляють на Південь. Період південного заслання тривав з 1820 по 1824 рр.: Катеринослав ( Дніпропетровськ, Кишинів, Одеса генерал Н.Н. Раєвський, який їхав через Катеринослав до Кавказьких гір на Мін.)\nО.С.Пушкін захоплювався Дніпром. Одного разу покупався у річці і захворів на лихоманку. Його врятував еральні Води, а потім до Криму. Деякий час поет жив у сім'ї Раєвських.\n( Слайд №13 )\nУ 1820р., попрощавшись із Раєвськими, Пушкін приїздить до Кишинева, а звідти, згодом, і до Одеси. Але тут розпочалися сутички з начальником, генералом-губер-\nнатором Новоросії графом М.С. Воронцовим. Він зненавидів молодого поета. Намагаючись звільнитись від Пушкіна, Воронцов писав доноси, наклепи в Петербург.\nПушкіна звільнили з державної служби і відправили на заслання в маєток його матері - в Михайлівське, під нагляд місцевої влади.\nЗаслання в село на невизначений термін, ізольований від друзів – все це створю-\nвало поетові поганий настрій. Довгими зимовими вечорами Олександр Сергійович розмовляв зі своєю нянею. Вона розповідала йому казки. Тепер він їх записував. Пізніше сюжети казок лягли в основу його власних казок.\nУ той час, коли Пушкін перебував у вимушеному усамітнені в Михайлівському, його друзі в Петербурзі та в Україні зчинили заколот, відомий в історії як повстання декабристів. Невдовзі цар Микола І, який жорстоко придушив це повстання, викликав поета до себе і запитав, як би він, Пушкін, поводився, коли б у пам’ятний день 14 грудня 1825 р. перебував у столиці. Поет чесно відповів, що був би серед своїх друзів-декабристів. Відвертість Пушкіна сподобалася царю. Він звільнив поета від « ув’язнення» в Михайлівському. Але до кінця свого життя\nОлександр Сергійович був під наглядом ІІІ жандармського відділення на чолі з Бенкендорфом.\nУзимку 1829р. Пушкін познайомився з шістнадцятирічною Наталією Гончаровою.\nЇї краса, юність заполонили серце поета. Він полюбив її. Олександр Сергійович запропонував Н. Гончаровій одружитися. Але її мати не вважала Пушкіна гарною кандидатурою в чоловіки своїй доньці. Відразу після невдалого сватання, поет вирушає до Кавказу.\nУ вересні цього ж року О. Пушкін повертається до Москви і знову пропонує\nН. Гончаровій вийти за нього заміж. І мати, і Наталія дають згоду на одруження.\nУ лютому 1831р. Пушкін одружився з Н. Гончаровою. У них народилося 4 дітей.\nПодружнє життя поета обернулося неабиякими труднощами і проблемами. Красива дружина привернула увагу царя Миколи І, і, щоб частіше бачити її на балах, він присвоїв Пушкіну нижче придворне звання камер-юнкера, яке, з огляду на свій вік, поет сприйняв, як образу.\nОстанньою краплею в низці трагічних обставин, що, зрештою, призвели до загибелі поета, стали поширювані при дворі плітки про зв'язок його дружини з Дантесом, молодим французьким офіцером, який перебував на російській службі.\n27 січня 1837р. відбулася дуель Пушкіна і Дантеса.\nСмертельно поранений, О. Пушкін помер через два дні, 29 січня ( 10 лютого за новим стилем) 1837р.Його було поховано у Святогорському монастирі.\n2. Слово ведучої\n- Дякуємо за змістовну розповідь. А ми продовжуємо телепередачу. Закінчилася екскурсія першою залою « Віртуального музею О.С.Пушкіна». Можливо, у когось виникли питання до екскурсовода?\n( Телеглядачі ставлять питання, якщо у когось вони виникли.)\n3. Перевірка виконаного телеглядачами завдання.\n- Зачитайте складений вами « ланцюжок» подій, які відбувалися у житті О.Пушкіна.\n4. Слово ведучої\n- Життя О.С.Пушкіна трагічно обірвалося. Можливо, якби не було ніякої дуелі, то життєвий шлях поета був би довшим. У нас є можливість побачити фрагмент, а саме: дуель поета і Дантеса, із кінострічки « Пушкін. Остання дуель ». Фільм знятий у наш час. Це говорить про те, що особистістю О.Пушкіна цікавляться і в ХХІ ст.\n5. Перегляд кінофільму( Дуель Пушкіна і Дантеса).\nЗавдання учасникам програми:\n- Визначте, чи могло б цієї дуелі й не бути? чому О.С.Пушкін викликав Дантеса на дуель?\n6. Інтерактивний прийом « Займи позицію»\n- Чи правильно вчинив О.С.Пушкін?\n7. Розповідь екскурсовода з другої зали про творчу спадщину О.С.Пушкіна.\nЩо відображає літературна творчість поета?\n- Редактор та журналісти продовжують складати « психологічний» портрет О.С.Пушкіна.\nПершу третину ХІХст. в російській літературі називають пушкінською епохою, золотим віком російської поезії, а самого Пушкіна – « сонцем російської поезії».\nУ творчості Пушкіна прийнято виділяти п’ять періодів.\nЛіцейський період - початковий, учнівський етап творчості поета, перші спроби пера, формування літературних смаків. Головне в ліриці ліцейського періоду – так звані анакреотичні мотиви ( від імені давньогрецького поета Анакреонта): про радощі земного буття, кохання, дружбу, чуттєві насолоди.\nУ 1814р. в 13 номері літературного журналу « Вестник Европы » з'явилося послання « К другу стихотворцу ». Під ним стояв підпис « Олександр н.к.ш.П.»\n( Слайд №19 )\n1815-1816р.р.- цикл любовних елегій, які присвячені Катерині Бакуніній – сестрі ліцеїста А.П.Бакуніна. К. Бакуніна – перше кохання О.С.Пушкіна.\nПетербурзький період. О.Пушкін продовжує писати анакреонтичні та елегійні вірші.\nУ цей період з'являється й перший значний за обсягом твір поета – поема « Руслан і Людмила» ( 1820р.) У період з 1817 – 1820 р.р. були створені політичні,\nвільнолюбні вірші: « Пісня про віщого Олега», « Село», « До Чаадаєва», безліч гострих епіграм на Олександра І.\nПівденний період. Під час південного заслання поет багато пише: близько ста ліричних творів, поеми « Кавказький бранець» (1821р.), « Бахчисарайський фонтан» (1823р.), « Цигани» (1824р.). Тоді ж він починає писати « Євгенія Онєгіна». В цілому південний період проходить під знаком захоплення Пушкіна естетикою романтизму, який у той час активно утверджується в російській словесності.\nСлайд №20 )\nМихайлівський період. У цей час відбувається поступова переорієнтація поета від романтизму до реалізму. Одним із найбільших здобутків цього періоду стала трагедія « Борис Годунов» ( 1825р.). У трагедії Пушкін намагається об'єктивно проаналізувати трагічну суперечність протистояння влади і народу.\n1825р. – поезія « Я мить чудову пам’ятаю» - одна із вершин любовної лірики Пушкіна. Ця поезія друкується під заголовком « До ***», присвячена Анні Петрівні Керн:\nКоли мені з'явилась ти,\n( О.С.Пушкін, « До ***»)\nПізній період творчості. У цей період триває утвердження реалістичних принципів у творчості поета, яке реалізується в поемах : « Полтава» ( 1828р.) і\n« Мідний вершник» ( 1833р.), в романі у віршах « Євгеній Онєгін» ( 1823-1830рр.).\nВ пізній період у творчості Пушкіна домінує не поезія, а проза: цикл « Повісті\nБєлкіна» (1830р.), повісті « Дубровський» ( 1832р.), « Пікова дама» ( 1834р.),\n« Капітанська дочка» ( 1836р.), які, за оцінками пізнішої критики, « стали школою\n1836р. – поезія « Я пам’ятник собі поставив незотлінний…». Вірш представляє собою поетичний підсумок його творчої діяльності.\nДо нього вік людський не заросте тропа,\n( Слайд №21 )\n8. Слово ведучої.\n- Дякуємо за розповідь. Ось закінчилася екскурсія другою залою « Віртуального музею О.С.Пушкіна». Ми продовжуємо телепередачу.\n- Що відображає літературна творчість О.Пушкіна? ( Літературна творчість поета відображає етапи його життєвого шляху та творче мислення.)\nТвори О.С.Пушкіна відображають не тільки етапи його життєвого шляху, творче мислення, а й почуття, настрій, характер.\n9. « Психологічний» портрет О.С.Пушкіна.\n- Який же « психологічний» портрет О.С.Пушкіна склали редактори та журналісти?\nрозумний освічений активний діяльний патріот\nщирий інтелігентний наполегливий « перше сонце Росії» має гідність\n10. Рольова гра « Зустріч із поетом».\nВедуча. Сьогодні гостем нашої телепередачі « Віртуальний світ» є сам О.С.Пушкін. Тож вітайте гостя.\nО.С.Пушкін. Доброго дня, шановні любителі російського слова!\nЯ радий зустрітися з вами у цій студії. Мій рід дійсно сягає своїм корінням глибин російської історії. Хоча я – представник родовитого дворянства, проте залежав від імператора, який міг своєю волею надовго вислати із столиці, або, навпаки, заборонити залишати її. Жодного разу я не виїжджав за межі імперії. До кінця свого короткого життя, що трагічно обірвалося на дуелі, як ви вже знаєте, я не мав власного будинку і жив на різних квартирах або в маєтках родичів. Значну частину моїх творів було написано у вимушеній розлуці зі столицею, друзями, рідними.\n- Можливо у когось виникли питання до О.С.Пушкіна стосовно його життя, творчості?\n- Чому Ви називали свою няню мамою?\nО.С.Пушкін. Коли у няні народилася четверта дитина, син, у нашій сім'ї народилася перша дитина – Ольга, моя сестра, а згодом народився і я. У моєї матері не вистачало молока, тому Арина Родіонівна кормила мене своїм молоком.)\n- З якою метою Ваші батьки віддали Вас на навчання та виховання саме до Царсько сільського ліцею?\nО.С.Пушкін. З метою зробити з мене державного службовця, що було престижно на той час. Але, як бачите, держслужбовця з мене не вийшло.\nЖурналіст. Олександре Сергійовичу, я хочу повідомити , що вашим ім'ям названо планету 2208, кратер на Меркурію, вулиці у Москві, Петербурзі, Харкові, Одесі; встановлено безліч пам’ятників у різних містах і Царське Село переіменовано в\nВедуча. Для всіх нас Ваша творчість є невичерпним джерелом бадьорості, людяності, сонячного оптимізму. Тож дякуємо Вам за таку літературну спадщину.\nО.С.Пушкін. Зі своєї сторони я хочу побажати телеглядачам отримати задоволення від читання моїх творів. Дякую за увагу. До побачення!\n11. Аналіз вірша « До моря».\nА) Виразне читання підготовленим учнем вірша О.С.Пушкіна « До моря».\nЗавдання: визначити, яким змальовано море.\n- Яким змальовано море? ( Це велика стихія, не підвладна людині.)\n- Яким є настрій ліричного героя і загальний настрій вірша? ( Вірш має сумний настрій, адже ліричний герой прощається з морем.)\n- Про що думає ліричний герой на березі моря? ( Про життя, згадує Наполеона, Байрона – кумирів свого часу, звучить мотив фатальності долі, мотив добра і зла.)\n- Символом чого для поета стало море? ( Символом свободи.)\nЕкскурсоводи: визначають віршований розмір, римування.\nТелеглядачі: виписують засоби художньої виразності. -\nОрганізатори телепередачі: знаходять ознаки романтизму.\nСумний настрій ліричного героя;\nроздуми про життя і смерть, про сенс буття;\nкраса і велич природи.\nГ) Прослуховування вірша мовою оригіналу.\nЗавдання: визначити, як звучать деякі рядки в оригіналі:\nГлядачі: «Прощай, стихіє в вольній силі!»;\nЕкскурсоводи: « Та враз ти зводишся з прибою,\nІ кораблі лежать на дні.»;\nЖурналісти та редактор: « Я тут ходив, носив надії\nУ серці тихім і сумнім.»\n- Зачитайте, як автор називає море ?\n-Зачитайте, як возвеличує силу моря?\n- Зачитайте, яким зображено ліричного героя?\n- Що ви уявляли, слухаючи вірш мовою оригіналу?\n- Який настрій вірша, що звучав в оригіналі?\n- Ви прослухали, як звучить вірш О.С.Пушкіна « До моря…» в оригіналі та в перекладі А.Малишка. Який висновок можна зробити?\n1. Створення сенкану .\n( Слайд №23 )\n2. Інтерактивний прийом « Незакінчене речення».\n« Найбільше мене вразило в біографії О.С.Пушкіна…»\n- Чи можете ви, на матеріалі прослуханих віршів, визначити їхню тематику? ( Про кохання, підсумок творчого шляху, тема поета і поезії, пейзажна лірика, філософські роздуми про сенс буття.)\n- Доведіть слушність думки М.Рильського.\n5.Рефлексія « Барометр настрою»\n( Визначення настрою учнів на кінець уроку; висловлення учнями побажань та пропозицій щодо проведення наступного уроку.)\n1. Знати життєпис О.С.Пушкіна.\n2. Виразно читати та аналізувати вірш « До моря…»\n3.Скласти родовід О.С.Пушкіна ( група «А»).\n4. Підготувати повідомлення про А.П.Керн ( група «В»).\nТеги: Дарій О.Я., Пушкін


Проект рішення, який не набрав необхідної кількості Про надання земельної ділянки площею 1,7208га на вул. Сагайдачного,2 у користування на умовах оренди ТзОВ « Терен – Дизайнсервіс» - Трускавецька Міська Рада\nПроект рішення, який не набрав необхідної кількості Про надання земельної ділянки площею 1,7208га на вул. Сагайдачного,2 у користування на умовах оренди ТзОВ « Терен – Дизайнсервіс»\nплощею 1,7208га на вул. Сагайдачного,2\nРозглянувши заяву ТзОВ «Терен – Дизайнсервіс», керуючись ст.ст. 12, 93,120, 123, Земельного кодексу України, Законом України “Про оренду землі”, п.34 ст.26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, міська рада\nНадати товариству з обмеженою відповідальністю «Терен -Дизайнсервіс » у користування на умовах оренди земельну ділянку (кадастровий номер 4611500000:04:003:0001) площею 1,7208 га на вул. Сагайдачного,2 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з оюєктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури) категорія земель – землі житлової та громадської забудови, терміном на ____ р. за рахунок земель що перебували в постійному користуванні ТзОВ «Терен – Дизайнсервіс».\nТзОВ «Терен – Дизайн сервіс» надану земельну ділянку використовувати їх за цiльовим призначенням; допускати відповідні служби для обслуговування чи ремонту інженерних мереж загального призначення, при наявності таких на земельних ділянках (організації , якi виконують ремонтнi роботи, зобов’язанi провести повне відновлення територiї); дотримуватися вимог Земельного кодексу України.\nТзОВ «Терен – Дизайнсервіс» зареєструвати право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.\nPrevious post:Проект рішення, який не набрав необхідної кількості Про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 1,7208 га по вул. Сагайдачного,2 ТзОВ « Терен – Дизайнсервіс»\nNext post:Проект рішення, який не набрав необхідної кількості Про поновлення договору оренди землі Площею 0.004га. по вул.Суховоля в м. Трускавці ТзОВ «Нотіс-2006»


01 февраля 2021 в 10:30\nНедарма ці камені називають найкрасивішими та найдорожчими з дорогоцінних каменів. І якщо ви з перших слів зрозуміли, що мова піде про сяючі діаманти, то ви абсолютно праві. Але розповімо ми не про звичайні діаманти, а про найбільші з їх представників, які найчастіше викликають величезне жіноче захоплення.\nВеликі діаманти – це які?\nЯкі ж діаманти вважаються великими, і що таке каратність каменю? Саме від каратності, або ж ваги «сліз богів», як називали алмази стародавні греки, і залежить розмір, а відповідно і ціна діаманта. На сході вагу самоцвітів вимірювали за допомогою зерняток, які іменувалися каратами. Вага одного такого зернятка становила 0,2 г. Виходячи з цього, можна зробити висновок, що діамант, який має 1 карат або близько того (0,80-0,90 карат), – це досить великий камінь.\nДо речі, на сьогодні прикраси з діамантами великої каратності мають сертифікат якості від інституту GIA – найавторитетнішої гемологічної лабораторії світу, яка оцінює характеристики конкретного діаманта. Крім того, на рундисті кожного діаманта, який має більш ніж 0,50 карат, нанесений лазером той же номер, що і на сертифікаті GIA. Таким чином, виключається можливість підміни ювелірного каменю. До речі, на міжнародному сайті GIA можна ввести номер, вказаний на сертифікаті, і звірити його, що дозволяє бути впевненим, що можливість підробки відсутня.\nПоговоримо про огранювання діамантів\nЗ історії про найбільший алмаз «Куллінан» видно, що огранювання прибирає деяку частину каратності каменю. І саме від майстерності ювеліра-огранювальника залежить, наскільки «схудне» алмаз під час його трансформації в неймовірної краси іскристий діамант. Якщо раніше ювелірам доводилося покладатися на свій окомір, то зараз, з активним впровадженням сучасних технологій, аналізом і розміткою майбутнього діаманта займаються компʼютери. Це дозволяє зменшити кількість відходів і підібрати кожному окремому каменю саме той спосіб гранування, при якому він виправдає свою назву діаманта, і буде по-справжньому сяяти і переливатися всіма гранями, тішачи красою свою власницю.\nНайпопулярніша і найцінніша форма огранки діамантів – кругла. Інші ж види (овал, груша, маркіз, багет, принцеса, смарагд, серце) не впливають на красу самого діаманта, але позначаються на ціні, здешевлюючи його приблизно на 15-20%.\nІснує міф, що ювелірні вироби з діамантами розміром в 1 карат коштують всі гроші світу. Насправді це не так. Ціна діаманта складається з декількох характеристик самого каменю і загальноприйнятої системи оцінки каменів. Найчастіше, дорого коштують ті прикраси з діамантами, які виготовлені відомими брендами або мають впізнаваний дизайн.\nНайкращі друзі дівчат…\nПамʼятаєте слова з відомої пісні про те, що найкращі друзі дівчат – це діаманти? Так ось, ці слова правильні, тому що знайти красуню, яка б не хотіла мати власну каблучку чи сережки з діамантом великих розмірів, практично нереально. Прикраса з великим діамантом здатна викликати неймовірний захват і бажання щохвилини насолоджуватися іскристими переливами світла в гранях каменю.\nНаприклад, обручка з діамантом буде радувати свою власницю протягом усього її життя, нагадуючи про зворушливий момент, коли вона була подарована. А ще – вона може стати справжньою сімейною реліквією і передаватися у спадок від мами до доньки, чи від бабусі – до улюбленої онуки. Навіть може статися, що саме ця обручка з діамантом в один карат матиме свою історію, казкову історію чарівного кохання.\nЯкщо ваші почуття справжні, щирі, і ви хочете зробити статусний, приголомшливий і найбажаніший для кожної жінки подарунок, то зупиніть свій вибір на прикрасі з діамантом в 1 карат. Цим ви зробити щасливою свою кохану, та зробите вигідну інвестицію на довгі роки.\nДе можна купити прикраси з діамантами?\nПридбати прикраси зі справжніми діамантами абсолютно без ризику можна тільки у виробника ювелірних прикрас. Столична Ювелірна Фабрика ™ – це одна з найбільших українських компаній з імʼям, яка виробляє ювелірні прикраси вже понад 20 років. Цей виробник надає довічну гарантію на власні вироби, сертифікати на діаманти і гарантію вартості без посередників, що значно позначається на ціні таких красивих і таких бажаних ювелірних прикрас.\nІнтригуючи та захопливі історії про найцінніші діаманти\nЧасто навколо великих діамантів зʼявляється безліч історій, деякі з яких можуть здатися нереальними, а іноді навіть містичними.\nЯкщо попросити когось із ювелірів розповісти історію про найвідоміший діамант, перш за все, напевно, він згадає про Кристал Хоупа. Цей незвичайний камінь сапфірового кольору в 45,52 карата оповитий справжньою містичною історією божественного прокляття, головними героями якої стало багато історичних особистостей – королі, султани, банкіри, актриси… Бувши вкраденим з ока чи то індійського бога Рами, чи то богині Зіти, він став приносити нещастя всім його наступним власникам. Магічно прекрасний діамант побував також у якості прикраси і у французьких королів та їх фавориток, та призвівши до дивних смертей, був розділений на кілька частин. Найбільша його частина отримала назву «Надія». І все одно, попри це, діамант продовжував приносити страждання. Назва ж «Кристал Хоупа» діамант отримав після того, як його придбав відомий у 19 сторіччі англійський банкір Генрі Хоуп. Всім своїм наступним власникам камінь продовжував приносити нещастя до тих пір, поки не потрапив до рук ювеліра Гаррі Вінстона. Це була перша людина, що не вихвалялася ним, а, виставляючи напоказ за гроші, весь прибуток віддавала на благодійні цілі. Потім Уїнстон подарував розкішний синій діамант Кристал Хоупа Музею природної історії при Смітсонівському інституті у Вашингтоні, де він і зараз знаходиться, як цінний експонат з надзвичайною історією.\nІ, звичайно ж, не можна не розповісти про найбільший алмаз у світі. Це «Зірка Африки» або «Куллінан», який був знайдений в 1905 році. Цей алмаз до обробки і розділення на кілька різних частин мав вагу у 3106,75 карата – трохи більше 620 г. І до цього часу не було знайдено жодного подібного каменю. У звʼязку з тим, що «Куллінан» мав природні тріщини, його не можна було відшліфувати в один великий діамант. Тому було прийнято рішення його власником, англійським королем Едуардом VII, розділити алмаз на кілька частин. Його обробленням займався ювелір Йозеф Ашер – один з найвідоміших на той час спеціалістів по огранці діамантів Європи. Він настільки хвилювався перед цим, що після завданого удару стамескою по алмазу втратив свідомість. Алмаз «Куллінан» був розбитий на 2 великих камені («Куллінан-I», або «Велика зірка Африки» – 530,2 карата і «Куллінан-II», або «Друга зірка Африки» – 317,4 карата), 7 трохи менших за розміром і близько сотні дрібних. А після ограновування загальна вага каменів склала 1063,65 карата.


Чотири особи підозрюються у жорстокому вбивстві\nП`ятниця, 21 січня, 12:56:23\n26.09.2019 07:59 — Агенцiя\nВстановлено, що 15.09.2019, близько четвертої години ранку, підозрювані, знаходячись у одному з будинків у с. Гущин Чернігівського району, маючи умисел на вбивство колишнього співмешканця своєї спільниці, умисно нанесли потерпілому понад 90 ударів руками, ногами, а також сторонніми предметами в різні ділянки голови, тіла та кінцівок.\nСмерть чоловіка настала внаслідок набряку головного мозку, забою головного мозку, внутрішньочерепної травми з переломами кісток черепа.\nПісля вчинення злочину всі підозрювані зникли з місця пригоди.\nПроте завдяки злагодженій роботі працівників правоохоронних органів, оперативним шляхом встановлено причетність 4 осіб до вчинення злочину, серед яких 3 чоловіки та 1 жінка.\nНаразі всім особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України (умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб).\nЗа клопотаннями слідчого, погодженими прокурором, їм обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без права внесення застави.\nЗа інформацією Чернігівської місцевої прокуратури слідство триває.


Ворскла – Рух 2:0 | Ворскла. Inside\n1 Серпня, 2021 admin\nВорскла змогла реабілітуватися перед своїми вболівальниками, перемігши львівський Рух.\nНезважаючи на втому після єврокубкових баталій, Ворскла вийшла на поле з мінімальними змінами у складі, в порівнянні з останньою грою. Максимов змушений був грати в 4 захисники, чим, вочевидь, здивував суперника. Адже гості, хоч і планували скористатися розібраністю Ворскли, фактично нічого не могли створити біля воріт полтавців. Натомість під кінець першого тайму забила Ворскла – героєм став Скляр. Це був майже гол «в роздягальню», тож гості пішли відпочивати дещо деморалізованими. Через 15 хвилин після свистка на другий тайм господарі подвоїли перевагу – на цей раз святкував Степанюк. Рахунок міг би бути розгромним, якби Тамм влучив не в штангу, а в кут воріт. Перемога трохи покращила настрій в команді, це було видно по гравцям, які з задоволенням спілкувалися та фотографувалися з вболівальниками після матчу. За тиждень Ворскла приймає Львів, тож часу на відновлення більше ніж досить.\n« Ульяницький покинув Ворсклу через конфлікт з Максимовим\nВорскла – Львів 4:1 »


Главная/Аналитика/Україна виконала всі умови для нової "Нормандії" з Путіним – голова ОБСЄ\nУ 2021 році головуючою країною в Організації з безпеки і співробітництва в Європі стала Швеція, яка є однією з найприхильніших до України держав ЄС. Відповідно, головою ОБСЄ стала очільниця шведського МЗС Анн Лінде. Головування не дозволяє подолати російське вето у ОБСЄ – але все одно дає змогу вплинути на пріоритети організації.\nПро це для ЄвроПравди пише Сергій Сидоренко, інформує .\nПершим закордонним візитом Лінде на цій посаді очікувано стала поїздка до України – 20 січня вона відвідує лінію дотику на Донбасі. У Києві, перед своїм від’їздом на Схід, голова ОБСЄ погодилася відвідати редакцію “Європейської правди”, де дала нашому виданню коротке інтерв’ю про Донбас, Крим, реформи та перспективи членства України у ЄС.\n“Зрозумійте, ОБСЄ вам не ворог”\n– Триває сьомий рік війни Росії проти України. Ви чекаєте, що шведське головування у ОБСЄ зможе щось змінити?\n– Це пріоритет мого головування – спробувати розв’язати конфлікт або принаймні зробити крок до його розв’язання, не відходячи від принципу всеохопної безпеки. І, звісно ж, обов’язковим є дотримання принципу цілісності та єдності України, що включає український Крим та Севастополь.\nЗвісно, ми будемо ґрунтуватися на досягнутому попередніми головуваннями у ОБСЄ, використовуючи і Нормандський формат, і Тристоронню контактну групу.\n– А ви знаєте, що ставлення українців до ОБСЄ загалом доволі негативне? Цю назву асоціюють із небажанням бачити порушення з боку росіян, із нерозумінням реальності тощо.\n– Так. І мені дуже шкода, що так відбувається. Адже насправді це – міжнародна організація, яка намагається вам допомогти. Не було би тут ОБСЄ – не було би допомоги. А спрямовувати своє розчарування проти організації, яка намагається щось зробити – це геть хибний шлях.\nТому я звертаюся до всіх в Україні з проханням зрозуміти, що ОБСЄ – не ворог. Ми намагаємося допомогти.\n“Формат “Нормандії” у нинішньому вигляді – працює”\n– На пресконференції у МЗС України ви заявили, що розраховуєте на проведення саміту в Нормандському форматі вже ближчим часом. Які для цього є підстави?\n– Ви знаєте, що на саміті у Парижі була домовленість про нову зустріч лідерів за низки умов. Україна виконала всі умови. Росія – на жаль, ще ні.\nТепер все залежить від того, як триватимуть переговори, від того, як саме буде домовлено виконувати ці умови.\nВтім, позитив від переговорів все одно є – це перемир’я, яке триває з 27 липня. І навіть попри те, що зараз ми бачимо погіршення ситуації, що тиждень тому загинув український військовослужбовець, ситуація все одно набагато краща, ніж була рік тому! Адже у 2020 році лише за січень та лютий було 34 жертви.\n– Зараз ОБСЄ не має ролі у Нормандському форматі. Чи не варто це змінити?\n– Ні, “Нормандія” – це вже усталений формат. Завжди варто аналізувати, що є ефективним, що працює. А нинішній формат “Нормандії” якраз працює.\nНатомість ОБСЄ сконцентрувала зусилля у Тристоронній контактній групі, де наша представниця Хайді Грау робить дуже важливу роботу.\nІ навіть якщо в Україні її критикують, насправді вона робить дуже багато, щоби наблизитися до вирішення конфлікту, і ці зусилля заслуговують на підтримку. Так само, як і робота СММ – найбільшої місії нашої організації.\n– Ви називаєте те, що відбувається, “конфліктом”. Я називаю це “війною Росії проти України”. То що ж відбувається на Донбасі?\n– Термінологія – питання дуже тонке. Я не можу використовувати точно таку термінологію, як ви, бо я є головуючою в ОБСЄ, а це – консенсусна організація, яка потребує згоди 57 країн. Іноді це допомагає, бо означає, що будь-яке наше рішення підтримують усі 57 держав. Але це також означає, що я, як очільник організації, не можу вийти за спільну позицію і маю використовувати спільну лексику.\nЦе непросто, і часом виникають ситуації, коли мої заяви як голови ОБСЄ відрізняються від того, що я говорю, виступаючи як міністр закордонних справ Швеції, держави-члена ЄС. Але такою є реальність ОБСЄ – найбільшої безпекової організації у світі.\n“Донбас та Крим не можна називати замороженими конфліктами”\n– Чи означає цей принцип консенсусу, що ми навіть не зможемо обговорювати Крим? Адже Росія у ОБСЄ буде проти.\n– Звичайно ж ні, Крим буде обговорюватися!\nІ тому я дуже чітко на початку нашої розмови сказала: ми вважаємо АР Крим та Севастополь частинами України. І Росія не має права вето щодо таких дискусій. Бо це – частина європейської безпеки, і це питання принципів, навколо яких сформована ОБСЄ.\nКонгресмени в США запропонували оголосити Україну країною “НАТО-плюс”: що це дасть\n– “Кримську платформу” ви підтримаєте?\n– Наразі ми хочемо отримати більше інформації про цю ініціативу. Сьогодні дещо вже дізналася, але ми ще не ухвалили рішення, як саме і яким чином ми будемо підтримувати цю ініціативу. Втім, вона безумовно є важливою, адже анексія була незаконною. Та головне для України зараз – зібрати якнайширшу підтримку цієї платформи.\n– Донбас може перетворитися на заморожений конфлікт?\n– Ні. І я категорично проти того, щоби називати конфлікт на Донбасі чи в Криму замороженим.\n– Бо це означатиме, що ви здалися і не вважаєте можливим його вирішити.\nІ я вважаю, що зараз Донбас точно не є замороженим. Адже Тристороння контактна група чи Нормандський формат досі діють, намагаються знайти його вирішення.\n– Але подивіться на Нагірний Карабах. Він був замороженим, але Азербайджан ніколи не полишав ідею повернення цього регіону – і зрештою повернув його. Чи може це бути прикладом для України?\n– “Так” – у тому сенсі, що вам також ніколи не варто забувати про Крим і Донбас. Але “ні” в тому сенсі, що силу ніколи не варто застосовувати, бо силою не встановити стійкий мир. І не дарма стосовно того ж Нагірного Карабаху між сторонами немає мирної угоди.\n“Україна вже має перспективу членства в ЄС”\n– Що є головним пріоритетом України – проведення реформ чи завершення війни?\n– Я не думаю, що є суперечність між прагненням до миру і реформами. Україна може робити одночасно і одне, й інше.\nУкраїні дуже потрібні реформи, і влада, в тому числі президент, чудово це знають. Йдеться про децентралізацію, протидію корупції та те, що відбувається у сфері верховенства права, реформу держслужби, медіареформу. А з боку Швеції я можу гарантувати, що наша підтримка України зберігатиметься доти, доки ви будете продовжувати реформи. Ви знаєте, моя держава надає значну підтримку розвиткові України.\n– Чи має Україна європейську перспективу?\n– Звісно ж, вона є. Будь-яка європейська країна має право претендувати на членство в ЄС, і це стосується також України. Але це не є можливим доти, доки ви не будете відповідати критеріям членства. Саме тому зараз концентрація ваших зусиль має бути на реформах – адже без реформ можливостей для вашого вступу немає.\nАле перспективу членства ви вже маєте. Вона закріплена в Договорі ЄС – “конституції Євросоюзу”. Він каже, що всі європейські країни, які виконують критерії, можуть претендувати на членство. І це, звісно, поширюється на Україну.\n– То ви вважаєте, що одного дня Україна буде членом ЄС?\n– Сподіваюся, що одного дня буде навіть кілька нових членів Євросоюзу. Але ще необхідно подолати шлях для того, щоби це стало можливим.\nФедоров анонсировал запуск в «Дії» услуги «єЗахист» 121\nРоссия не выучила историю, в Украине ее ждет новый Афганистан и Чечня – глава МИД Британии 107\nДом чемпиона Европы из “МЮ” ограбили: жена и дети успели спрятаться в шкафу 97\nРФ для вторгнення в Україну потрібен тиждень, але умов для цього поки що немає, – полковник СБУ 95\nПроект “Акта об ответственности Путина” зарегистрирован в конгрессе США 92\nБільше зацікавлений у сварках: у США відповіли Зеленському на його різкі слова на адресу Байдена 77\nЖодні бізнес-інтереси або симпатії до Путіна не варті того, щоб допустити нову війну в Європі, – Кулеба закликав Німеччину підтримати Україну 3108\nФедерація футболу Польщі зацікавлена у запрошенні Шевченка. А Зеленський пропонує йому повернутись в Україну 1211\nNetflix планирует снять два сиквела «Красного уведомления» 1153\nУпали оба, сознание потерял один: ВИДЕО удивительного нокаута в бою кикбоксеров 1143\nТренер “Манчестер Юнайтед” прибыл на тренировку, забыв о выходном 1108\nУ Вінниці поліція отримала повідомлення про замінування усіх навчальних закладів міста 1097