Годинник "Час скорботи" вказував на точний час смерті людини\nГоловна » Суспільство » Дивна поведінка та вчинки » Годинник “Час скорботи” вказував на точний час смерті людини\nНеймовірно, але факт: у кінці 1800-х і на початку 1900-х років в Європі користувався великою популярністю незвичайний годинник, який називався “Час скорботи” (The Sad Hour). Як правило, він кріпився до гробу покійного, а його стрілки вказували точний час смерті людини. Цей факт підкреслює прагнення до “облагороджування смерті”, яке отримало свій максимальний розвиток на початку 19-го століття. Люди вигадували різні похоронні ритуали, такі як, наприклад, бальзамування та посмертні фотографії, звеличуючи похоронний процес і підносячи його до театрального рівня.\nСаме так замість звичайної аскетичної домовини із соснових дощок з’явилися більш складні труни з пишними і химерними формами, скляними вікнами, декораціями з металу і дорого дерева, різьбленими фігурками для кріплення кришки, знімними панелями та безліччю прикрас, покритих позолотою і шарами недешевого лаку.\nДивні похоронні ритуали початку 1900-х років\nГодинник “Час скорботи” не містить всередині жодного годинникового механізму. Це звичайна бляшка із красивим візерунком, у якої є циферблат з годинниковою та хвилинною стрілками. У момент смерті людини, її родичі виставляли точний час настання цієї сумної події на Скорботному годиннику. Потім він або клався у труну разом з покійним, або кріпився на кришці труни. Матеріал, з якого робилися ці годинники, мав абсолютно різну цінову категорію (олово, мідь, срібло і навіть золото) і залежав від добробуту сім’ї покійного.\nКрім годинника скорботи, багаті люди могли дозволити собі дорого прикрашені домовини з позолоченими або покритими сріблом мідними бляшками, на яких були викарбувані їх імена, прижиттєві досягнення і титули, інша інформація. На менш дорогих бляшках друкувалися короткі послання, наприклад такі: “Дорогій Мамі”, “Моїй коханій” або “Спочивай з миром”. Члени різних братських і таємних спільнот часто хоронилися з металевими емблемами, на яких було зображене всевидюче око, рукостискання, три переплетених кільця в променях світла і подібне.


Барвники для яєць. Оптові ціни.\nБарвники для пасхальних яєць\nЩоб підготуватися до свята Пасхи, слід не тільки спекти традиційну паску, а й пофарбувати яйця. Зробити це можна за допомогою якісних і стійких барвників. Широкий вибір кольорів представлений в нашому каталозі.\nТрадиції фарбування яєць на Великдень\nІсторія фарбування яєць налічує кілька століть. На Русі розписом займалися у Великий четвер. До створення писанок залучалися всі члени сім'ї. У той час не було спеціальних барвників для декорування великодніх яєць, тому користувалися цибулевим лушпинням, відварами трав, соком овочів. У кожному будинку були і спеціальні інструменти для фарбування. Маленькі гачки з дроту служили для нанесення розплавленого воску на шкаралупу. Однак яйце покривалося так, щоб залишалося місце для малюнка. У вільні від воску ділянки проникали барвники для фарбування яєць на Великдень. Для отримання складних візерунків і кращих насичених кольорів, процедуру повторювали кілька разів. Перед подачею крашанок на стіл віск добре відділявся зі шкаралупи.\nНа початку ХХ століття з'явилися виробництва, які випускали харчові барвники для яєць. Найбільш привабливими були золоті, срібні та бронзові відтінки. Сьогодні можна придбати недорогі якісні барвники для крашанок.\nВ асортименті нашого інтернет-магазину представлені матові і перламутрові барвники. Вони прості у використанні. Фарба для яєць продається у вигляді порошку, який потрібно розвести у воді згідно з інструкцією. Більш темні і світлі відтінки можна отримати, змінюючи насиченість розчину. Для фарбування бажано вибирати яйця з білою шкаралупою, щоб результат був помітний. Щоб надати готовому яйцю блиск, його протирають рослинним маслом.\nФарби можна купити в одному кольорі або замовити в наборі з декількох відтінків. Виробляються вони з безпечних і гіпоалергенних речовин. При тривалому зберіганні барвники не втрачають своїх якостей.\nВ інтернет-магазині Сіверпродукт можна купити барвники для яєць за привабливими цінами. Самовивіз товару можливий з Чернігова. Доставка виконується по всій Україні.\nНевід'ємним атрибутом святкування Великодня або приходу весни є Велико́днє яйце. За давньою традицією до цієї нагоди фарбували або розписували курячі яйця. Зараз ніхто не зможе уявити свій святковий стіл без таких яскравих, розфарбованих і розмальованих яєць.\nДля того чтоб вам було легко и приємно фарбувати яйця, необхідно придбати хороші і якісні фарби. Ми запрошуємо вас до нашого інтернет-магазину, де є широкий вибір барвників різних відтінків.\nКава "Якобз Монарх" 3в1 Динамікс стік 13г (1*24/10)


ТОП новин тижня: поява eSim, але не від «великої трійки», і фінансові проблеми операторів через значні інвестицій | SHOP-GSM.UA\nТОП новин тижня: поява eSim, але не від «великої трійки», і фінансові проблеми операторів через значні інвестицій\nМинулий тиждень видався мізерної на новини, тому підсумки підводити складно. Як зазначив топ-менеджер Vodafone Україна Євген Булах, свіжі новини повинні з'явитися на початку вересня, коли закінчаться переговори між мобільними операторами.\nКоли запустять eSim в Україні?\nЗ кожним роком з'являється все більше гаджетів з підтримкою електронної SIM-карти. Отже, у користувачів виникає цілком логічне запитання: коли в Україні вони зможуть перетворити свій новенький iPhone, iPad і інший гаджет в двухсімочний апарат.\n«Київстар» у Твіттері відповів, що для впровадження eSim потрібні зміни в законодавстві і суттєві інвестиції. Vodafone теж найближчим часом не планує впроваджувати послугу. Lifecell же заявив, що у них проходить тестування технології.\nТим часом маловідомий оператор TravelSim, що надає вигідний роумінг, вже запустив eSim для комерційного використання у нас в країні. Для отримання номера потрібно відвідати офіс оператора і отримати лист з QR-кодом. Більше деталей за цим посиланням.\nФінансові показники «великої трійки»\nЗгідно з недавнім звітом, чистий прибуток операторів мізерна: у Vodafone це 511 млн грн, а «Київстар» взагалі промовчав цю інформацію. Lifecell все ще в мінусі. За деякою інсайдерської інформації, «Київстар» не зміг «вписатися» в бюджет, тому деякі починання були припинені. Оператор кинувся терміново заробляти гроші. Це, до речі, у нього добре виходить.\nНестача коштів негативно позначається на розширенні мережі. У lifecell, наприклад, інвестиції скоротилися на 78,8%. «Синій» і «червоний» оператори будуються, але за нові проекти не беруться.\n4G - в пріоритеті\nЗ огляду на фінансове становище операторів, в найближчі роки вони будуть активно розвивати мережу 4G, яка є базою для 5G. Лише через кілька років можна буде задуматися про впровадження нового стандарту зв'язку (приблизно через 3-4 роки).\nНизькі частоти оператори отримають восени\nНа початку осені будуть відомі остаточні результати переговорів щодо діапазону 900 МГц для 4G. Поки що топ-менеджери відмовляються коментувати ситуацію. Відомо лише одне, що вона не така радісна, як могла б бути (інсайдерська інформацію не сов


30 липня 2020, четвер - число 2020 року. Календар :: Свята та події\nДілова мова → Календар 2020 → Свята на липень → 30 липня четвер\n30 липня 2020 рік, четвер. Торгівля людьми - це злочин, жертвами якого можуть виявитися чоловіки, жінки, діти як з метою примусової праці, так і сексуальної експлуатації. За даними Міжнародної організації праці, 21 мільйон людей ...\n30 липня 2020 рік, четвер. Вануату - острівна держава, розташована в південній частині Тихого океану. Архіпелаг складається з 14 великих і 60 дрібних, але населених островів. В цілому, до складу Вануату входить 83 острова. Спочат...\n30 липня 2020 рік, четвер. Арабська назва Марокко, аль-Магриб аль-Акса, означає «крайній захід» і свідчить про Марокко як про найбільш західну країну в арабському світі. В Марокко можна одночасно побачити Атлантичний океан і Сере...\n30 липня 2020 рік, четвер. Дружба є найважливішим елементом як взаєморозуміння, так і гарних, добросусідських відносин. Ми, люди, всі такі різні, у нас можуть бути зовсім своєрідні погляди на одні й ті ж речі, різна культура, різ...\nПодії 30 липня в календарі ООН на 2020 рік →\nСвята 30 липня в календарі національних свят на 2020 рік →\n→ 30 липня 2022 року → 30 липня 2023 року → в календарі 2021, 30 липня 2020, 2019, 2018 року


Приватизація в Росії - Путін продасть за безцінь державні компанії державні - dt.ua\nПутіну терміново потрібні гроші – Handelsblatt\n3 лютого 2016 в 16:09\nОднак умови нової приватизації, які виставив Кремль, вказують на те, що в ній будуть брати лише друзі-олігархи президента.\nПутін розпродасть друзям держкомпанії за безцінь. Ілюстрація\nПадіння цін на нафту змушує владу Росії активніше і рішучіше діяти через скорочення доходів від продажу енергоносіїв. Тож Москва взяла курс на нову хвилю приватизації державних компаній.\nІ головна мета цього розпродажу очевидна: Кремлю терміново потрібні гроші, щоб залатати дірки у бюджеті. Про це на сторінках Handelsblatt пише оглядач Андре Баллен.\nРосійський президент одразу ж поставив високу планку, вимагаючи від уряду утримати дефіцит на рівні 3%. Але цього дуже тяжко добитися через скорочення нафтових доходів. Тому Росії доводиться розпродавати свої найцінніші активи. На продаж виставлені державні частки в РЖД, "Совкомфлот", компанії "Алроса", яка займається виробництвом алмазів, а також нафтових корпораціях "Роснефть" і "Башнефть", а також банку "ВТБ" і компанії "Аерофлот".\nВсього Москва розраховує за три роки отримати від приватизації 12 мільярдів євро. Під час засідання уряду щодо приватизації чиновники ще не почали обговорювати конкретні кроки. Але вже зараз стало зрозуміло, що контрольний пакет цих компаній все одно лишиться в руках держави.\nКрім того, Кремль дуже звузив коло тих, хто отримає право купити державні активи, віддавши таку можливість лише російським компаніям. При цьому російські фірми, зареєстровані в офшорах, не будуть мати змоги брати участь в цьому процесі. Путін пояснив, що нові власники повинні "лишатися під російською юрисдикцією".\n"Звісно, поки не зрозуміло, чи зможуть стратегічні інвестори брати участь у приватизації через створення фірм в Росії. Але навряд чи хоч одна іноземна компанія піде на такий ризик з огляду на чинні санкції і той факт, що, купивши російські активи, вона все одно буде міноритарним акціонером з незначним впливом", - йдеться в статті.\nТому, на думку експертів, швидше за все в Росії повториться сценарій 90-х років, коли дуже мале коло людей з оточення президента змогли збагатитися, скупивши за безцінь державні компанії. Тим часом, видання Bloomberg писало, що західні інвестори не повірили намірам Путіна запустити приватизацію. Перший раунд російської приватизації привів до перерозподілу ресурсів і концентрації багатства в руках олігархів, і виходячи з цього, багато чого буде залежати, як це буде відбуватися в цей раз.\nРаніше газета The Financial Times писала, щоприватизація "Роснефті" може врятувати владу Путіна. Видання Die Welt писало, що у Росії є півтора роки до банкрутства. За словами голови інвестиційного фонду Hermitage Capital Білла Браудера, крах російської економіки станеться через 18 місяців, якщо Кремль не помириться із Заходом і не доб'ється скасування санкцій.\nРосійська економічна криза переростає з гострої в хронічну – The Economist\n29 січня 2016, 13:42\nФДМ почне приватизацію енергокомпаній в травні\n20 січня 2016, 14:53\nНова хвиля приватизації несе великі ризики і може призвести до олігархату...


Яготинські новини: “Зустріч однокласників через 10 років”. | Яготинські нано-"ВІСТI''\n← Яготинська поезія, роздуми :”У ЦЬОМУ СВІТІ НЕ ПОТРІБНО ЗМІЇВ…”\nПАМ’ЯТАЙ… БІЙ ПІД КРУТАМИ… →\n«Чому вчителі так довго не старішають?». Я відповім: «Їх підтримує юність». Юність, енергія, що б’є через край, огортає їх з усіх боків довгі роки.\nДіти щиро діляться нею, дарують, не замислюючись. І лишень у Ваших силах, або у Вашому бажанні, підхопити їх подарунок. І залишитися молодим, сповненим сил та енергії, на довгі роки.\nНіби ось нещодавно перевалило за 40, поменшало запалу і сил. Але моя дітвора, мій “перший” клас, вирішив зібратися на зустріч випускників. 10 років – не жарт. Це вже певний досвід і впевнені досягнення.\nЯ отримала запрошення, і в душі знов прокинулася 16-и річна дівчинка-пустунка. Геть, зморшки! Мені дарують тепло! Я приймаю його! І ніби знову занурююсь у світ дитинства.\nДорогі обличчя світяться радістю зустрічі і веселих спогадів. Я не почуваю себе старшою, я почуваю себе однією з них! Мені вже немає чому їх вчити. Вони вже мудрі. Вони можуть ще й самі навчити новій мудрості! Адже вони пройшли шлях пошуків і становлення. Вони знайшли себе у житті, або стверджуються у своїх вподобаннях. Вони вже вчать мене – замуровану у власних комплексах вчительку! І я вдячна їм за цю науку!\nЮність розтормошила мою душу і сьогодні я – одна з них. Я стрибаю і танцюю разом із ними, ніби й немає 40-а років за плечима. Я сміюся і жартую на одній із ними «хвилі». Ми не соромимося один одного, – ми один одного розуміємо. І це чудово!\nВони змусили мене скинути свій панцир нерішучості і «розкрутили» на пісню. Не знаю, наскільки вдало вийшло – давно не співала – але я не розчарована. А це означає – все вийшло!\nМої любі, мої щирі, мої дорогі, мої найкращі, мої «перші», а значить – НЕЗАБУТНІ! Я не пам’ятаю більш невимушеного і теплого свята, ніж це.\nЯ вдячна своїм учням, ні – своїм дітям, – безмежно! І нічого, що до кінця школи їх довела інша вчителька – Лілія Михайлівна Редька. Розливається неймовірним теплом по тілу думка, що я приймала участь у їх зростанні. Як бульбашки шампанського, переповнює вдячність, що вони не забули мене!\nДва вчителі трапились на їхньому шляху, два різні погляди на «виховання», два різні досвіди. Зате тепер наші випускники мають «повний набір» мудрості, яка, сподіваюсь, таки знадобилась їм у їх житті.\nНу ось, хотіла розповісти про те, як пройшла зустріч випускників, а розповіла про відчуття,що переповнюють мене. Та, може, це й на краще. Хай усе, що вони розповіли нам, вчителям, і один одному, залишиться їхньою невеличкою таємницею. Дасть Бог, і вони ще заявлять про себе вголос. А якщо й не вголос, то їхня робота, їхнє життя таки залишать по собі слід. Адже кожен виконує свою, але таку потрібну людям, роботу.\nМи з Лілією Михайлівною пишаємося ними неймовірно! Нам вдалося, разом з батьками, виростити дуже гарних і добрих, а головне – надійних юнаків та дівчат. Знов мене понесло в пафос. Геть!\nНаостанок можу сказати лишень, що найщиріших і найдобріших побажань моїм дітлахам буде замало. Я розчинилася в них, я їм просто вдячна! За світлі спогади, за теплі відчуття, за легкість і невимушеність!\nЯ пережила разом із ними незабутні моменти! Вони вміють таке влаштовувати. Вони підхоплюють і ведуть за собою! Вони – неймовірні! Лише завдяки таким дітям вчитель завжди залишається молодим.\n“Хай добрі вчинки супроводжують життя!\nХай дії ваші будуть чесні й справедливі!\nХай ваші ріки мчать через моря\nВ безмежний океан любові і надії!»\nОпубліковано у Бачимо прекрасне | Теґи: зустріч однокласників. | Додати в закладки: постійне посилання на публікацію.


Таймлайн втрат української армії: січень 2019. ІНФОГРАФІКА | Новинарня\nHome / Війна / Таймлайн втрат української армії: січень 2019. ІНФОГРАФІКА\nТаймлайн втрат української армії: січень 2019. ІНФОГРАФІКА\nСічень 2019: три воїни загинули внаслідок бойових дій.\nУсі троє – військові Збройних сил України.\nЦе найменша кількість бойових втрат з початку війни.\nДля порівняння: досі “найтихішими” місяцями були липень і грудень 2018 року – тоді було зафіксовано по сім жертв (разом із померлими від ран, отриманих раніше).\nВ умовах позиційної війни в зимові місяці традиційно зменшується інтенсивність бойових дій. При цьому в січні 2018 року повідомлялося про 14 “двохсотих”, у 2018-му – 17.\nВарто також зважити на те, що щоразу наприкінці грудня оголошується “новорічно-різдвяне перемир’я”, і воно поперевах теж “працює” на багатьох ділянках; суттєво знижується застосування великих калібрів.\nЗа підрахунками “Новинарні“, в січні штаб ООС повідомив загалом про 202 порушення “режиму тиші” за січень – в середньому 6,5 за добу.\nЗагинули Микола Голубєв із 10 огшбр та Віталій Губенко з 54 омбр – на Луганщині, Микола Семенюк із 72 омбр – на півночі Донецької області. Пом’янімо їх у царстві небеснім.\nКрім трьох полеглих унаслідок бойових дій, повідомлялося про 28 поранених.\nОдразу 18 діб січня обійшлися без будь-яких втрат – бойових “двохсотих” і “трьохсотих”. При цьому троє військових потрапили в полон до бойовиків.\nЗа різними даними, з того, що з’являлося у ЗМІ, небойові втрати січня склали близько 10-11 осіб.\nНагадаємо, що, за даними штабу ООС і розвідки, протягом січня було вбито понад 70 окупантів.


Конституціональна типологія Шелдона\nПротягом 5 років У. Шелдон (1942) досліджував двісті чоловіків, білих, студентів коледжу або випускників, залучених в академічну або професійну діяльність. Ці люди були оцінені за темпераментом - так, як це визначається шкалою темпераменту, - після довгого періоду спостереження. Вони були сфотографовані з трьох позицій: анфас, профіль і вигляд ззаду. Після значного періоду досліджень та обговорень цих зображень Шелдон і його співробітники зробили висновок, що, отримавши три компонента, вони вичерпали можливості виділення нових. Ці три параметри стали серцевиною техніки вимірювання структури тіла, і наступна стадія досліджень Шелдона була присвячена їх ретельному опису і виміру.\nДетальніше: Конституціональна типологія Шелдона\nКатегорія: Основні типології особистості\nНайбільш відомим внеском Юнга в психологію вважаються описані їм дві основні спрямованості, або життєві установки: екстраверсія і інтроверсія.\nВідповідно до теорії Юнга, обидві орієнтації співіснують в людині одночасно, але одна з них стає домінантною. У екстравертної установці проявляється спрямованість інтересу до зовнішнього світу - іншим людям і предметам. Екстраверт рухливий, говіркий, швидко встановлює відносини і прихильності, зовнішні чинники є для нього рушійний силою. Інтроверт, навпаки, занурений у внутрішній світ своїх думок почуттів та досвіду. Він споглядальний, стриманий, прагне до самоти, схильний втечуть від об'єктів, його інтерес зосереджений на собі самому. Згідно з Юнгом, в ізольованому вигляді екстравертної і интровертной установки не існує. Зазвичай вони присутні обидві і знаходяться в опозиції один до одного: якщо одна виявляється як ведуча, інша виступає в якості допоміжної. Результатом комбінації ведучої та допоміжної его-орієнтації є особистості, чиї моделі поведінки визначені і передбачувані.\nДетальніше: Інтроверти і екстраверти\nЮнг висловив гіпотезу про те, що колективне несвідоме складається з потужних первинних психічних образів, так званих архетипів (Буквально, "первинних моделей"). Архетипи - вроджені ідеї або спогади, які привертають людей сприймати, переживати і реагувати на події певним чином. Насправді, це не спогади або образи як такі, а скоріше, саме сприятливі фактори, під впливом яких люди реалізують в своїй поведінці універсальні моделі сприйняття, мислення і дії у відповідь на який-небудь об'єкт або подія. Вродженої тут є саме тенденція реагувати емоційно, когнітивно і поведінково на конкретні ситуації - наприклад, при несподіваному зіткненні з батьками, коханою людиною, незнайомцем, зі змією або смертю.\nПсихологічні типи особистості по К. Юнгу\nРоботи Фрейда, незважаючи на їх дискусійний характер, викликали бажання у групи провідних учених того часу попрацювати разом з ним у Відні. Деякі з цих учених з часом відійшли від психоаналізу, щоб шукати нові підходи до розуміння людини. Карл Густав Юнг був найвидатнішим серед перебіжчиків з табору Фрейда.\nДетальніше: Психологічні типи особистості по К. Юнгу\nРозглядаючи людські потреби в економіко-політичному контексті, Фромм стверджував, що вираз і задоволення цих потреб залежить від типу соціальних умов, в яких живе індивідуум. По суті, можливості задоволення екзистенціальних потреб, які надає людям певне суспільство, формують у них структуру особистості - те, що Фромм називав "основними орієнтаціями характеру". Більш того, в теорії Фромма, як і у Фрейда, орієнтації характеру людини розглядаються як стабільні і не змінюються з часом.\nДетальніше: Соціальні типи характеру\nОсновні екзистенційні потреби людини\nФромм виділив п'ять основних екзистенціальних потреб людини\nПотреба у встановленні зв'язків\nПотреба у встановленні зв'язків, Щоб подолати відчуття ізоляції від природи і відчуженості, всім людям необхідно про когось піклуватися. приймати в комусь участь і нести відповідальність за когось. Ідеальний шлях зв'язку зі світом здійснюється за допомогою "продуктивної любові", допомагаю людям трудитися разом і в той же час зберігати свою індивідуальність. Якщо потреба у встановленні зв'язків не задоволена, люди стають нарціссічнимі: вони відстоюють тільки свої егоїстичні інтереси і не здатні довірятися іншим.\nДетальніше: Основні екзистенційні потреби людини\nСоціальна типологія характерів Е. Фроммом\nНа відміну від Фрейда і Юнга Е. Фромм не мав медичної освіти. Він вивчав психологію, соціологію та філософію. Він прагнув розширити горизонти психоаналітичної теорії, підкреслюючи роль соціологічних, політичних, економічних, релігійних і антропологічних факторів у формуванні особистості. Його інтерпретація особистості починається з аналізу умов існування людини та їх змін, починаючи і кінця Середньовіччя (кінець XV століття) по наш час. По завершенні свого історичного аналізу Еріх Фромм зробив висновок про те, що невід'ємною рисою людського існування в наш час є самотність, ізоляція і відчуженість. У той же час він був упевнений в тому, що для кожного історичного періоду було характерно прогресивний розвиток індивідуальності в міру того, як люди боролися за досягнення більшої особистої свободи у розвитку всіх своїх потенційних можливостей. Однак значна ступінь автономії і свободи вибору, якими насолоджуються люди, що живуть в сучасному західному суспільстві, були досягнуті ціною втрати почуття повної безпеки і появи відчуття особистої незначущості. З точки зору Фромма, перед сьогоднішніми чоловіками і жінками стоїть хвороблива дилема. Небачена свобода від жорстких соціальних, політичних, економічних і релігійних обмежень (як це має місце сьогодні в американській культурі) зажадала компенсації у вигляді почуття безпеки і почуття приналежності до соціуму. Фромм вважав, що ця прірва між свободою і безпекою стала причиною безприкладних труднощів у людському існуванні. Люди борються за свободу і автономію, але сама ця боротьба викликає почуття відчуження від природи і суспільства. Люди потребують того, щоб мати владу над своїм життям і мати право вибору, але їм також необхідно відчувати себе об'єднаними і пов'язаними з іншими людьми. Інтенсивність цього конфлікту і способи його вирішення залежать, відповідно до Фромма, від економічних і політичних систем товариств. Як люди долають почуття самотності, власної незначущості і відчуженості, супутні свободі? Один шлях - відмовитися від свободи і придушити свою індивідуальність. Фромм описав декілька стратегій, використовуваних людьми, щоб "втекти від свободи". Перший з них - авторитаризм, який визначається як "тенденція з'єднати самого себе з кимось або чимось зовнішнім, щоб знайти силу, втрачену індивідуальним" Я "". Авторитаризм проявляється як в мазохістських, так і в садистських тенденціях. При мазохистской формі авторитаризму люди виявляють у відносинах з оточуючими надмірну залежність, підпорядкованість і безпорадність. Садистська форма, навпаки, виражається в експлуатації інших, домінуванні і контролі над ними. Фромм стверджував, що в одного і того ж індивідуума зазвичай присутні обидві тенденції. Наприклад, в високоавторітарной військовій структурі людина може добровільно підкорятися командам вищих офіцерів і принижувати або жорстоко експлуатувати підлеглих. Другий спосіб втечі - деструктивність. Дотримуючись цієї тенденції, людина намагається долати почуття неповноцінності, знищуючи або підкоряючи інших. За Фроммом, борг, патріотизм і любов - загальнопоширені приклади раціоналізації деструктивних дій.\nДетальніше: Соціальна типологія характерів Е. Фроммом\nОсновні інстинкти поведінки людини\nПсихоаналітична теорія ґрунтується на поданні, згідно з яким люди є складними енергетичними системами. Погодившись з досягненнями фізики і фізіології XIX століття, Фрейд вважав, що поведінка людини активується єдиної енергією, відповідно до закону збереження енергії (тобто вона може переходити з одного стану в інший, але якість її залишається при цьому тим же самим). Фрейд взяв цей загальний принцип природи, перевів його на мову психологічних термінів і уклав, що джерелом психічної енергії є нейрофизиологическое стан збудження. Далі він постулював: у кожної людини є певна обмежена кількість енергії, що живить психічну активність. По Фрейду, психічні образи тілесних потреб, виражені у вигляді бажань, називаються інстинктами. Фрейд стверджував, що будь-яка активність людини (мислення, сприйняття, пам'ять і уява) визначається інстинктами.\nДетальніше: Основні інстинкти поведінки людини\nПсихоаналітична теорія розвитку ґрунтується на двох передумовах. Перша, або генетична передумова, робить наголос на тому, що переживання раннього дитинства відіграють критичну роль у формуванні дорослої особистості. Фрейд був переконаний в тому, що основний фундамент особистості індивіда закладається в дуже ранньому віці, до п'яти років. Друга передумова полягає в тому, що людина народжується з певною кількістю сексуальної енергії (лібідо), яка потім проходить у своєму розвитку через кілька психосексуальних стадії, вкорінені в інстинктивних процесах організму.\nДетальніше: Психосексуальні стадії розвитку особистості\nСтруктура особистості за З. Фрейдом\nМожна з упевненістю стверджувати, що біля витоків сучасної психології стоять погляди видатного австрійського психоаналітика Зиґмунда Фрейда. Його по праву називають "батьком" сучасної психології. Центральним у ранньому описі особистості в поглядах З. Фрейда була концепція неусвідомлюваних психічних процесів. Однак на початку 20-х років Фрейд переглянув свою концептуальну модель психічного життя і ввів в анатомію особистості три структури: ід, его і суперего.\nДетальніше: Структура особистості за З. Фрейдом


Примітки до Життєпису. Феофан Прокопович. Філософські твори.\nГ.-Т. З. Байер\n1 Вважається, що автором «Життєпису» є Г.-Т. З. Байєр. Знайшов його Й.-Б. Шерер 1769 р. в синодальній бібліотеці в Москві, а видав 1776 р. в часописі «Nordische Nebenstunden» (Th. I, Frankfurt und Leipzig, c. 251 — 2700. Р. Штупеpix у дописі «Прокопович у Римі» до часопису «Zeitschrift für osteuropäische Geschichte» (5, 1931, с. 327 — 340) на с. 328 аналізує такі життєписи Прокоповича: А. Життєпис Ф. Прокоповича в «Nordische Nebenstunden», який тут подається. В1. Життєпис Прокоповича — автора «Historia controversiae... de processione Spiritus Sancti», в кн. «Descriptio iesuitarum (б. м. в.), 1767. B2. Перероблений життєпис 1767 р. вміщено в «Tractatus de processione Spiritus Sancti (Gotha, 1772), автором життєписів В1 і В2 вважається Дамаскін Руднєв [Дмитро Семенович Руднєв (1737 — 1795 рр.)] — видавець згаданого твору. С. Маркел Радишевський. Житіє геретика Феофана Прокоповича. — «Чтенія в императорском Обществе Истории и древностей российских при Московском университете» (т. 1, 1862).\n2 За даними життєписів В і В2 Ф. Прокопович народився 1681 р.\n3 Варлаам Ясинський (помер 1707 р.) — український освітній діяч, вихованець Києво-Могилянської колегії, освіту вдосконалював за кордоном (у Польщі та Чехії). Після повернення на батьківщину, як став ректором академії, закріпив там курс вищої школи.\n4 Гедеон Одорський — відомий громадський та церковний діяч, професор філософії й теології, ректор Києво-Могилянської академії (1701 — 1702 рр.). \_492\_\n5 За життєписом B2, Феофан був і керівником церковного хору.\n6 За життєписом С, Феофан прибув спочатку до міста Володимира Волинського (за даними митрополита Євгенія — навіть до Вітебська), де з іменем Єлисія поступив до уніатського чину отців Василіян. Уніатський митрополит Зелонський призначив його до місцевої школи вчителем поетики, риторики, а згодом і префектом. Звідси володимирські уніяти послали Феофана до Рима вдосконалювати свої знання.\n10 У реєстрі «Registro degli Alumnb (volumen 13/14 від 1698 p.), що зберігається в архіві Конгрегації «de prqpaganda fidei» (Грецької колегії) у Римі, на який посилається Р. Штуперіх (вказ. допис, с. 334), стосовно успіхів Прокоповича в науках як студента-філософа другого року зазначено: «Великих здібностей та найвищого успіху. З відзнакою захистив прилюдно всю філософію».\n11 Урбан VIII (Мафео Барберіні) — папа римський (1623 — 1644 рр.), який поновив булу «In coena Domini», 1627 р. створив колегію пропаганди, прокляв систему Галілея.\n12 Едуард Вінтер пише, що «звідти (з Collegium Graecum. — М. Р.) він відвідував лекції в єзуїтській Collegium Romanum. Філософію там викладав Жан-Баптист Толомаї. Свого слухача він намагався, крім схоластики, ознайомити передбачливо також з модерною думкою» (Eduard Winter. Frühaufklärunq. Berlin, 1966, с. 330).\n13 За даними Р. Штуперіха (вказ. допис, с. 336), отець єзуїт пропонував Прокоповичеві «поступити до чину єзуїтів, але він, звичайно, відмовився».\n14 Олександр Брінкер зауважує, що ще в Римі Прокопович остаточно відійшов від схоластики, а, прибувши до Києва, доводив її неспроможність, чванливість та безплідність (див.: Aleksander Brückner. Historia literatury rosyjskeij. Tom pierwszy (987 — 1825). Lwów — Warszawa — Kraków, 1922, c. 334 — 335). Такої ж думки дотримується й Е. Вінтер: «Прокопович виступив як рішучий противник неосхоластики та чину Ісуса» (Eduard Wіntet. Вказ. праця, с. 331).\n15 Казимир Сарб’євскі (1595 — 1640 рр.) — польський вчений, родом з Мазовії, вихований на класиці, викладач Віленської єзуїтської академії (словесних наук, філософії та теології). Папа Урбан VIII увінчав його в Римі лавровим вінком, а деякі з його гімнів наказав включити до бревіарію. Ліричні його вірші читали, пояснювали та вивчали напам’ять у всіх європейських школах XVII ст. нарівні з одами Горація.\n16 П’єтро Бембо (народився 1470 — 1547 рр.) — італійський вчений, поет-гуманіст, один з чільних членів Вченої Академії Венеції, історіограф Венеціанської республіки й бібліограф бібліотеки св. Марка. Підготував до видання італійські вірші Петрарки й «Божественну комедію».\n17 Яків Садолето (1477 — 1547 рр.) — письменник і церковний діяч, один з найвидатніших і найосвіченіших членів гуртка при папській курії. Його твори присвячені філософ\_493\_ським, педагогічним, публіцистичним та теологічним питанням.\n18 Антоніо Палеаріо (Antonio della Paglia 1503 — 1570 рр.) — відомий італійський гуманіст XVI ст., філософ, Зацікавився реформаційним рухом. Написав «Trattato utilissimo del beneficio di Qiestu Christoetc.», який сприяв поширенню протестантизму в Італії, за що 1568 р. був заарештований і 3 липня 1570 р. страчений.\n19 Латино-Латиній (1513 — 1693 рр.) — автор твору «Bibliotheca sacra et profana», в якому він зібрав і виклав варіанти, поправки та зауваги до творів Тертуліана та багатьох античних авторів.\n20 Доведенням цього може бути вірш Ф. Прокоповича латинською мовою, спрямований проти папи римського, в якому він захищає Галілея (див.: «Про папський вирок Галілеєві»).\n21 Іннокентій XII (Antonio Pignatelli з Неаполю) — папа римський (1691 — 1700 рр.).\n22 Климент XI (Giovanni Francesco Albani) — папа римський (1700 — 1721 рр.).\n23 За Штуперіхом (вказ. допис, с. 337), саме в Римі Феофан уважно приглядався до організації та управління церковною державою (Ватіканом), вивчав римську церкву. Набутий досвід у цій справі йому вельми знадобився пізніше при проведенні, за наказом Петра I, реформ православної церкви.\n24 Згідно із згаданим реєстром (vol. 13/14, «Registro degli Alumni» від 1698 р.) про вибуття Феофана з Collegium Graecum сказано: «Втік з Колегії 28 жовтня 1701 р. без жодної [на це] причини з великим скандалом (і ніколи не був віднайдений)». Про те, що долею Прокоповича цікавилися й далі, свідчить пізніший запис, здійснений іншою рукою під рубрикою «Після вибуття»: «Нарешті стало відомо, що він повернувся до Києва на свою батьківщину й там впав у шал».\n25 Йдеться про війну за іспанську спадщину (1701 — 1714 рр.).\n26 Р. Штуперіх (вказ. допис, с. 338) пише: «У Швейцарії... Феофан ще більшою мірою отримав змогу ознайомитись з реформаційною традицією, яку він пізнав ще в Польщі». Як відомо, твори вчених-реформаторів він вивчав і далі. Це видно з його курсів філософії й теології, прочитаних у Києво-Могилянській академії. Саме за схильність до ідей Реформації його звинувачували як Стефан Яворський, так і Маркел Радишевський. А що ця схильність у Прокоповича була, свідчить такий безсторонній вчений, як Петер фон Гавен. Він підкреслював: «Цей пан сприяв церковній реформації...» (Peter von Havens Bekantschaft mit dem Bischoff von Novogrod. — «Reise im Russland. Aus dem danischen übersetzt von H. A. R.» Coppenhagen, 1744, c. 22 — 28; фон Гавен (1715 — 1757 рр.) — датський вчений, теолог, професор в Soroë 1736 р. мандрував по Росії). Оцінюючи діяльність Прокоповича, Вінтер також відзначив: «...До протестантизму він ставився прихильно. Особливо у питанні виправдання він думав тах, як Лютер, з творами якого він начебто ознайомився в Римі... Філософія не була для нього служницею теології, але мала свою власну вартість. Філософське мис\_494\_лення він будував не на авторитетах, а на здоровому людському глузді, освітленому розумом. В теології, яку він відділив від філософії, спирався насамперед на грецьких отців» (Eduard Winter. Вказ. праця, стор. 331).\n27 Отже, авторові біографії було невідомо, що новий метод у викладах філософії та теології у Києво-Могилянській академії був започаткований ще раніше. Найяскравішим репрезентантом новаторства був Йоасаф Кроковський, а Прокопович лише продовжував, підтримував його лінію.\n28 Адам Чернігівський (А. Зернікау) — прозеліт православної церкви з лютеранів, жив у кінці XVII ст., філософію вивчав у Кенігсберзькому університеті, теологію — в Оксфорді та Лондоні; переїхав на Україну й поступив на службу до українських гетьманів (в інженерні війська); згодом став ченцем і написав відомий твір «De processione Spiritus Sancti a solo Patre», який вельми хвалив і навіть використовував Прокопович; сам назвав себе, «чернігівцем». За свідченням Вінтера., Зернікау займався не лише теологічними питаннями, а й історією та фортифікацією. Впорядковував і укомплектовував гетьманську бібліотеку в Батурині (Eduard Winter. Вказ. праця, стор. 329).\n29 Фразонський — прикметник від імені пихатого й хвалькуватого воїна Фразона (Thraso) в комедії Теренція «Скопець».\n30 Що представниками й поборниками забобонів, «неуцтва та відсталості в Росії були прихильники старого «благочестія», старих рядків, бачимо з листів східних патріархів до російських царів. Єрусалимський патріарх Досіфей 1686 р. писав цареві: «...Не подобает вЂрним прельщаться чрез философію и суетную прелЂсть. О, дабы благочестивый и на МосквЂ сохранен был обычай, по древнему уставу, еже не было бы игумена и архимандрита от козацкого рода, но москали на Москве и в козацкой землЂ...» (И. Чистович. Очерк исторіи Западно-Русской церкви, ч. II. СПб, 1884. с. 339). Досіфей у листах до Петра I 1702 й 1704 рр. кілька разів застерігав його, щоб він ні в якому разі не призначав патріархом московським Стефана Яворського: «Не может быть патріарх из малоросіян или бЂлоруссов, потому что они, имЂя сношения с латинами, принимают многіе нравы их и догматы... Аще пріидуть отсюда или сербы, или греки, или от иного народа, аше бы и случайно были мудрЂйшія и святійшія особы, ваше державное царствіе да никогда сотворит митрополитом или патріархом грека, серба или русянина, но московитинов, и непросто московитян, многих и великих ради вин, аще и не мудрій суть. Москвитяне хранят отеческую вЂру непремінную, сущій нелюбопытательные и нелукавніи человЂцы...» (С. М. Соловьев. Історія Россіи с древнійших времен. СПб., 1851 — 1879, т. XV, с. 115, 377, 383). Звичайно, Петро на такі поради не звертав уваги, а здебільшого чинив навпаки.\n31 Оцінюючи діяльність Прокоповича, О. Брікнер наголошує на тому, що «політику Петра щодо релігії провадив винятково Феофан», ставши «невдовзі правою рукою царя при організації нової церкви, синоду, духовного життя... Він скоріше був політиком, ніж теологом, завзятим ворогом усякого папізму, теократії, аскетизму...» (Aleksander Brückner. Вказ. праця, с. 335). \_495\_\n32 Р. Штуперіх (вказ. допис, с. 335) відзначає, що Феофан і «пізніше з любов’ю займався філософськими проблемами; з генералом Я. Маркевичем він читав Бекона, Декарта та Будея». При цьому, як пише фон Гавен, на якого посилається Штуперіх, «він мав невимовне великий потяг до математики». Зокрема, фон Гавен зауважує, що Прокопович, який добре знав європейські мови, в себе на батьківщині не хотів розмовляти чужими мовами, крім латинської, яку він знав так, «як найкращий академік» (Peter von Haven. Вказ. праця, с. 22). Про схильність Прокоповича до точних наук пише Е. Вінтер: «Він займався багато математикою, фізикою та астрономією». Цілковиту слушність має твердження Е. Вінтера про те, що «й від Арістотеля з його природничими поглядами Прокопович відмовився, як від образу світу, випередженого класичною фізикою, й визнавав геліоцентричну будову світу» (Eduard Wіnter. Вказ. праця, с. 380, 331).\n33 Про вчене товариство Прокоповича див.: Й. Чистович, П. Морозов. Ученый кружок Феофана Прокоповича. — В кн.: Антіох Дмитріевич Кантемир, его жизнь и сочиненія (Сб. историко-литературных статей, сост. В. Покровскій). М., 1910; Н. Г. Высоцкій. Феофан Прокопович и его сотрудники. — «Русский архив», 1913, № 8.\n34 На так званому Аптекарському острівці річки Карпівки був літній будинок Прокоповича, про який він згадує в одному зі своїх листів.\n35 Йдеться про грузинів-утікачів, вигнаних 1720 р. персами після того як запланований похід грузинського царя Вахтанга VI й Петра I на Персію не відбувся. За спробу Грузії укласти політичний союз з Росією перси посадили на грузинський престол свого протеже, а Вахтанг VI зі своїм оточенням змушений був жити у вигнанні. Місцем поселення він вибрав Україну, яка стала йому та його спільникам другою Батьківщиною. Згодом, коли Прокопович став новгородським архієпископом, то й на його обійсті жив грузинський митрополит-вигнанець Христофор.\n36 Данило Тупталенко (Туптало) відомий як Дмитро Ростовський (1651 — 1709 рр.) — відомий вітчизняний письменник, громадський та церковний діяч. Написав: «Руно орошене» (1680 р.), «Четьї — Мінеї» («Життя святих») (1684 — 1704 рр.), «Розыск о раскольнической брынской вЂрЂ..» (1709 р.) та низку творів історичного характеру.\n37 Людей, які торгували церковними посадами. Сама назва походить від імені Симона — керівника «єретичної» секти гностиків.\n38 Це видно хоча б з «Регламенту духовного» від 1719 р., який «поривав з забобонами, від духівництва вимагав навчання, осуджував його виняткову окремішність, а в очах старовірців він (Феофан) був явним поборником ненависної єресі» (Aleksander Brückner. Вказ. праця, с. 335).\n39 У запалі політичної боротьби Феофан, сповнений ненависті до поборників старих порядків, нерідко переслідував не лише їх, а й цілком невинних людей, які теж були прихильниками нововведень, передовішого світогляду, але їм не подобались окремі форми втілення нових ідей, надмірна жорстокість щодо переможених, яка інколи межувала з варварством. Брікнер зауважує, що він «постійним втру\_496\_чанням до політики, інтригами, застосуванням найнеморальнішої зброї у боротьбі проти однаковою ж мірою безоглядних і неморальних ворогів... нагадує перших князів церкви...» (Aleksander Brückner. Вказ. праця, с. 336).\n41 Рібера Рібейра — іспанський чернець чину домініканців, колишній домашній священик іспанського посла в Росії герцога де Лірія. Написав «Responsum ant-apologeticum ecclesiae catholicae contra calumniosas blasphemias J. F. Buddei nomine evulgatas in orthodoxos latinos et qraecos, quo «Petrae fidei» a Stephano Javorskio ad evertendum Lutheri. Pantheon, jactae repetitur ictus», або «Echo fidei» («Відгомін віри»). За одними даними, ця праця була видана у Відні 1730, а за іншими — 1731 р. і спрямована переважно проти твору Буддея «Про непримиренність грецької та латинської церков», на захист відомого твору Стефана Яворського «Камінь віри». Свою працю за бажанням та порадою герцога де Лірія Рібейра присвятив імператриці Анні Іванівні.\n42 Гуго Грацій (1583 — 1654 рр.) — відомий голландський державний діяч, юрист та письменник, теоретик філософії права та вчення про загальне державне й міжнародне право. Написав коментарі до святого письма, яким Лейбніц віддавав перевагу над іншими, «Про правдивість релігії християнської» (1662 р.) та «Шлях до миру церковного», «Про право війни та миру» та ін.\n43 Жан Лябадій (1610 — 1674 рр.) — діяч реформації, противник схоластичного методу в навчанні, критик протестантських догм, був професором і ректором Монтабанської академії. Найбільший вплив мав у Голландії та Німеччині.\n44 Герцог де Лірія (1695 — 1733 рр.) — посол Іспанії в Росії, який завжди сприяв домініканцям, єзуїтам, взагалі католикам.\n45 Вільгельм Штратеман (1629 — 1684 рр.), відомий німецький протестантський вчений, автор історичного твору «Фéатрон, или пóзор гисторическій», доведеного до 1680 р., який від 1749 р. в Росії був заборонений. Вченому світові твір цей з назвою «Фéатрон или пóзор гисторическій... Вильгельма Стратемана» відомий у перекладі Г. Бужинського (виданий 1742 р.), але не з німецької, а з латинського перекладу Крамера. Гавриїл Бужинський — виучень Києво-Могилянської академії, від 1706 р. — професор Московської слов’яно-греко-латинської академії і т. д. Бужинський — один з палких прихильників Петрових реформ. Він уважається укладачем першого в Росії світського букваря «Юности честное зерцало» (1717 р.), «Служба и синаксаріи, т. е. сокращенное повЂствование о житіи благовЂрнаго великаго князя Александра Невского» (1725 р.) та інших творів. Відомий як перекладач гуманістичних і просвітницьких творів, зокрема «Эразмови дружескіе разговоры» (1717 р.), «Введеніе в исторію европейскую...», «О должностях человЂка и гражданина по закону естественному» (1724 р.) Самуїла Пуфендорфа та ін. Багато його книг конфісковувались і заборонялись.\n46 Иоган Гібнер (1668 — 1731 рр.) — німецький вчений-географ, письменник та педагог, ректор університетів у Мерзебурзі та Магдебурзі. Написав твір «Kutze Fragen aus der alten und neuen Geographie» (1693 р.), який перевидавався \_497\_ 36 разів і перекладений всіма європейськими мовами. Крім того Гібнер вивчав історію реформації.\n47 З перелічених творів переконуємося, що авторові біографії Прокоповича невідомі його рукописні філософські курси, прочитані у Києво-Могилянській академії.\n48 Християн Вольф (1679 — 1754. рр.) — німецький філософ, математик, вчитель Ломоносова. Сприяв запрошенню на кафедри Петербурзької академії наук, почесним членом якої він сам був, таких німецьких учених, як Микола й Данило Бернулі, Герман та Більфіигер. Вольф намагався популяризувати філософію Лейбніца. Йому належить твір «Про практичну філософію загальну, математичним методом написану» та ін.\n49 Йоган-Франц, Буддей (1667 — 1729 рр.) — відомий німецький вчений, професор філософії в Галлє та теології в Єні, опонент Вольфа. Прихильник ідей реформації, гуманізму та просвітництва. Написав низку творів з філософії, філософії права, історії філософії та теології.\n50 Пауль-Ернст-Дашель Яблонскі (1693 — 1757 рр.) — кальвіністський теолог, орієнталіст, президент королівської академії наук у Берліні. Написав чимало праць (латинською, та німецькою мовами), що стосуються питань лінгвістики та теології.\n61 Готліб-Теофіл Зігфрід Байер (1694 — 1738 рр.) — відомий орієнталіст, професор Кенігсберзького університету, академік Петербурзької академії наук, прихильник вільного розвитку навчальних закладів, приятель Прокоповича, якому він присвятив свій «Museum Sinicurh» («Опис Китаю»), Феофан присвятив йому вірша латинською мовою, написаного з приводу смерті Байєрового сина (див.: Мирослав Рогович. Неопублікований Феофан Прокопович. — «Вітчизна», 1969, № 10, с. 177). Присвята «Опису Китаю» вельми нагадує «Життєпис Ферфана Прокоповича», переклад якого подаємо. Вважається, що автором «Життєпису...» є сам Байєр. Такої думки дотримується Олександр Брікнер, зауважуючи: «Він [Прокопович. — Ред.] лише не знайшов свого Каллімаха..., бо біографія його, яка належить перові академіка-історика Байєра, лишилась далеко позаду італійського панегірика, якого він був би набагато гіднішим» (Aleksander Brückner. Вказ. праця, с. 336).\n52 Георг Бернгард Більфінгер (1693 — 1750 рр.) — німецький вчений, приятель і послідовник Хр. Вольфа, за рекомендацією якого його прийняли в члени Петербурзької академії наук, але внаслідок переслідувань з боку Шумахера він покинув Росію. Працював у галузі філософії й природознавства, є автором праці, надрукованої 1735 р. в Тюбінгені «Stefani Javorskii metropolitae Resanensis et Muromiensis discursus de poena haereticorum», написаної для спростування відомої книжки Рібери. Написав ще низку творів, серед яких «De harmonia animi et corporis» («Про гармонію тіла й душі»), що потрапила до «Index librorum prohibitorum» (покажчик книжок, заборонених папою римським). Відомий як атеїст.\n53 Йоган-Лоренц Мосгейм (1694 — 1755 рр.) — відомий лютеранський теолог, професор у Гальмштадті, а згодом у Гетінгені, противник лютеранської ортодоксії та її ворожості \_498\_ до науки й освіти, прихильник Сервета, що видно з його «Vulkanische Bibliothek» (збірника творів людської думки, спалених за наказом духовної та світської влади). Написав чимало праць з теології та «Історію Сервета».\n54 Христофор-Матвій Пфафій (1686 — 1760 рр.) — професор Тюбінгенського університету, протестантський теолог. Відомий як палкий прихильник об’єднання лютеранів з іншими реформаторами, якому він сприяв своїм твором «De originibus juris ecclesiastici» (1719 p.).\n55 Йоган-Петер Коль — член Петербурзької академії наук (1698 — 1778 рр.) — По виданні праці «Лютеранізація грецької церкви» (Любек, 1723 р.), був запрошений до Петербурзької академії наук, але по двох роках його вислали з Росії за «амурні» справи. Був автором низки праць з історії церкви. Зробив першу спробу виявити зв’язки між слов’янськими мовами та історико-літературного дослідження старослов’янського письма.\n56 Християн Мартіні (1699, — рік смерті невідомий) — німецький філософ, академік. Рекомендований Вольфом Блюментростові, 1725 р. був запрошений до Петербурзької академії наук. Через переслідування з боку Більфінгера 1729 р. виїхав з Росії. Серед інших творів написав «Nachricht aus Russland», третій розділ якого присвячено викриттю змов у Петербурзі 1727 р.\n57 Філіп Юхан Штраленберг (1676 — 1747 рр.) — відомий німецький вчений, автор праці географічного характеру «Описаніе...», переклад якої здійснив В. М. Татіщев.\n58 Thomas Conset. The present state and Regulations of the church of Russia. London, 1729.\n59 Архієпископ Феодосій — віце-президент синоду Феодосій Яновський.\n60 Поданий тут переклад Життєпису Ф. Прокоповича з латинської здійснив М. Д. Рогович, редакція перекладу В. М. Нічик,


Сьогодні Медовий Спас. Що можна і чого не можна робити в цей день | Новини\nСьогодні Медовий Спас. Що можна і чого не можна робити в цей день\n18:01, 14 серпня 2017 р.\nУспенський піст починається з Медового Спаса. Чудове свято вмістило в себе як християнські, так і народні традиції, дотримання яких допоможе налаштуватися на духовне самовдосконалення.\nУспенський піст - одиничний піст в честь Пресвятої Діви. Піст відрізняється строгістю, але меню в цей період точно не буде одноманітним - недарма в народі його прозвали «Лакомка». Початок посту відкриває Медовий або Маковий Спас. Священослужителями не забороняється дотримання народних традицій цього дня, але вони закликають не забувати про значення священного торжества, яке відзначається в цей день.\nСаме в перший день Успенського посту бджолині вулики переповнені медом, і його необхідно зібрати. Солодкі ласощі прийнято освячувати в церкві. Мед дарують в знак поваги, а також роздають нужденним. На Медовий Спас не можна балувати себе м'ясними та рибними стравами. Стіл повинні прикрашати традиційні страви: млинці з медом, макові коржі та медовуха.\nТретя назва цього свята - Маковий Спас. За повір'ям, саме в цей день дозріває мак. Після збору врожаю його необхідно освятити в храмі. З маку наші предки готували не тільки святкові частування, а й обереги від порчі. Наприклад, макові зернята, поміщені під поріг, захистять ваш будинок від негативного впливу. А маковий букет, доповнений соняшником, м'ятою, материнкою, полином і калиною, стане оригінальною прикрасою вашого інтер'єру і захисником від пристріту та чаклунства.\nМаковійскій букетик, що доповнює різними рослинами, має магічну силу і служить не тільки як домашній оберіг, а й як магніт для залучення в будинок щастя, благополуччя і достатку. Нерідко такий букет дарують людям, що страждають безсонням.\nСпас на воді - час святити водицю, щоб пізніше нею лікуватися; Готуйся до зими, щоб не голодувати; Зібраний мак - захисник благополуччя і щастя в родині; Якщо дощ іде - від пожеж вбереже; Мед - джерело здоров'я і краси; Олень у воді копита помив - купатися не можна; Настав Медовий Спас - бджола меду більше не принесе.\nЩо не можна робити на Медовий Спас: заборони на Маковея\n14 серпня - церковне свято Маковея, а це значить, що є певні заборони, які в цей день потрібно строго дотримуватися. Ми зібрали головні заборони на Маковея, заборони на Медовий Спас 2017.\nНа Медовий Спас закінчується літо, тому 14 серпня не можна купатися, як і на Ільїн день, так як можна потонути або захворіти. За логічних міркувань, ночі вже ставали прохолодними, тому вода починала «цвісти», що могло викликати різні хвороби.\nНа Маковея не можна в цей день голосно говорити, шумно святкувати, так як бджоли погано реагують (а в цей же день збирали мед).\nНа Маковея не можна сваритися, лаятися або бажати зла, інакше негатив повернеться бумерангом.


Пророк (2007) дивитися онлайн безкоштовно в хорошій якості\nФільми онлайн Підбірки супергероїв і надздібності Пророк (2007)\nПророк (2007)\tдивитися онлайн\nПро\tфільм\tПророк (2007)\tукраїнською мовою:\nГоловний герой фільму Кріс Джонсон на перший погляд самий звичайний чоловік, проте, насправді це далеко не так. Вся справа в тому, що він є володарем дивного дарунка – Кріс здатний передбачати майбутнє, і всі варіанти його розвитку, маючи можливість вибрати найсприятливіший.\nПротягом довгих років Кріс живе і користується своїм даром, не виходячи за рамки розумного. Але здібності героя не могли весь час залишатися не поміченими, і одного разу під час неприємного інциденту в казино Крісу на хвіст сідає поліція, так і до всього іншого він потрапляє в поле зору ФБР. Спеціальний агент Каллі Ферріс, що управляє цілим відділом, вже давно розкрила Джонсона, і точно знає, на що він здатний. Вона хоче, щоб Кріс допоміг спецслужбам запобігти терористичний акт, ось тільки він не бажає цього робити, і всіляко намагається сховатися. Але, зрештою, відбувається ряд подій, які змушують Кріса все ж піти назустріч агенту Ферріс...\nВ основу сюжету фантастичного бойовика «Пророк» режисера Лі Тамахорі стало оповідання американського письменника Філіпа К. Діка «золота людина».\nДивитися фільм Пророк (2007) безкоштовно онлайн в хорошій HD якості\n«Якщо ви можете бачити майбутнє, ви можете зберегти його»\nФільм знятий за мотивами оповідання Філіпа К. Діка «золота людина» (The Golden Man, 1954).\nРізні варіанти перебігу подій схожі на імітацію комп'ютерної гри, де є можливість пройти один і той же епізод по новому, аналогічна ідея використовувалася у фільмі «Біжи, Лола, біжи».\nЧерез невідповідні рельєфні місцевості сцену з падінням автомобіля довелося знімати в двох різних місцях. Машина почала скочуватися вниз біля ресторану «Обрив». Всі інші кадри падіння були зняті в районі наметового табору «Велике ведмеже озеро», який знаходиться в 40 милях від ресторану.\nМомент в кінці фільму, коли Кріс ухиляється від куль терориста, спіймавши його подругу, нагадує сцену з «Матриці» з участю Нео. Кілька епізодів фільму були зняті в горах Сан Бернардіно в Каліфорнії. Готель «Обрив», де зупинилися Кріс і його подруга, є насправді рестораном, тому фасаду надали вигляд будівлі. При цьому інтер'єр кімнати був знятий в іншому місці. Після зйомок фасад був зруйнований.\nДивитися фільм\tПророк (2007)\tв хорошій якості


У неділю, 10 квітня, за Православним календарем неділя 4-та Великого посту,преподобного Іоана Ліствичника. Вірні Православної Церкви згадують пам'ять преподобного Іларіона Нового.\nЦього дня у нашому храмі було відслужено Божественну Літургію. Її очолив настоятель нашого храму протоієрей Ярослав Малерик. Панотцеві співслужили клірики храму: протоієрей Ярослав Матюнка та протодиякон Фодір Савицький. Уривки з Євангелій від Марка та від Матфея зачитав та проповідь виголосив отець-настоятель.\nУ своєму повчальному слові о. Ярослав підкреслив важливість віри у Бога. Нам, православним християнам, не личить сумніватися у всемогутності Творця.\nПід час Богослужіння були звершені Таїнства Сповіді та Причастя. Далі духовенство храму прочитало молитви за Українську державу та за визволення її від загарбників, а також за воїнів-захисників України. Наприкінці Літургії було відслужено Молебень до Пресвятої Богородиці. Духовенство храму виконало пісню "Царице моя преблагая".\nПісля Богослужіння о. Ярослав Малерик провів навчання Недільної школи з дітьми.


4 липня в США відзначають День Незалежності.\nДЕНЬ СВОБОДИ АМЕРИКИ\nДень Незалежності (Independence Day) вважається днем народження Сполучених Штатів як вільної і незалежної країни. Саме 4 липня 1776 року американський Конгрес схвалив Декларацію Незалежності (Declaration of Independence), яку підписали президент Другого Континентального конгресу Джон Хенкок і секретар Континентального конгресу Чарльз Томсон.\nУ той час жителі 13 британських колоній, які розташовувалися уздовж східного узбережжя сьогоднішньої території Сполучених Штатів, вели війну з англійським королем і парламентом, оскільки вважали, що ті поводяться з ними несправедливо. Війна почалася в 1775 році і закінчилася аж у 1783 році так званим Паризьким миром. Цю війну називають не лише Війною за незалежність США (American War of Independence), а й Американською революційною війною (American Revolutionary War) або просто Американською революцією.\nВ ході військових дій колоністи зрозуміли, що б'ються не просто за краще поводження із собою, а й за повну свободу від британського панування. Це було чітко сформульовано в Декларації Незалежності, яку підписали керівники колоній. Вперше в офіційному документі колонії іменувалися Сполученими Штатами Америки.\nСьогодні більшість американців називають День Незалежності просто за його датою - Четверте липня (Fourth of July). В даний час національне свято Четвертого липня традиційно відзначається феєрверками, пікніками та іншими заходами на відкритому повітрі, а також концертами, патріотичними промовами, фестивалями та історичними реконструкціями.\nДо дружнього святкування зазвичай приєднуються і сусідні області Канади, а також Велика Британія, Данія, Норвегія, Швеція, Франція та інші країни світу. Сподіваюся, українці також долучаться до щирих вітань, адже Сполучені Штати Америки та американці завжди були справжніми друзями України!\nUaModna:ДЕНЬ СВОБОДИ АМЕРИКИ


Як Симон Петлюра покидав Кам’янець - 15 листопада в історії | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\n15 Листопада, 2021 Ірина ОЛІЙНИК Історія 1023\nПро перебування Симона Петлюри в Кам'янці нині нагадує мурал, створений до сторіччя Української революції. Фото: з архіву\n15 листопада 1919 року в Кам’янці-Подільському відбулося останнє засідання Директорії на чолі з Симоном Петлюрою та міністрів уряду. На ньому ухвалили, що в зв'язку з виїздом за кордон двох членів Директорії верховне керівництво справами республіки покладається на Головного Отамана Петлюру, який іменем Директорії затверджує всі закони та постанови.\n16 листопада Петлюра прийняв Івана Огієнка. На прощання сказав: «Не знаю, що буде далі... Полякам не вірю, з ними писаної угоди немає, не дають... Бережіть Україну, як зможете». Головноуповноваженим уряду УНР Іван Огієнко був до 8 липня 1920 року. Петлюра ж покинув свою тимчасову столицю. При виїзді з міста отамана і його кортеж затримали польські жовніри, намагаючись конфіскувати автомобілі. Кілька годин вмовлянь і пояснень і машини продовжили свій шлях.\nПід час реконструкції Кам'янець-Подільський знову перетворюється на столицю УНР. Фото: ua.korrespondent.net\n15 листопада 2010 року сайт «Є» повідомляв, що в Богданівцях знайшли «сліди» останнього імператора Російської імперії Миколи II. Місцеві розповіли журналістам, що одна з жительок села, в передсмертній відвертій розповіді згадала, що Микола ІІ став весільним батьком для її старшої сестри.\nУ 90 з лишком років місцева жителька повідала, що її старша сестра на початку ХХ століття вийшла заміж за начальника охорони останнього російського царя. І, нібито, на весілля, яке відбулося у рідному селі нареченої, завітав дорогою з Могильова сам Микола ІІ. Став весільним батьком та благословив їх на шлюб. Проте, жодних документів щодо цієї події ані у бабусі, ані в селі не збереглося. Та, як стверджувала покійна, шлюб тривав недовго. У 1915 році чоловік її старшої сестри помер від тифу, а сестра згодом переїхала в Проскурів та вдруге вийшла заміж. Окрім цього, богданівчани стверджували, що як доказ перебування в їх селищі останнього імператора, був вигравіюваний самовар, який нібито старенька зберігала до самої смерті. Проте, сімейну реліквію так ніхто і не знайшов, і усі передсмертні розповіді перетворилися на звичайну легенду.\nУ 2010-му сайт «Є» розповідав про панський маєток в Голоскові на Кам’янеччині. Сюди варто приїхати, щоб подивитися на пам’ятки, які тут збереглися: панський маєток ХІХ століття, у якому нині розмістилася школа, парк, що є пам’яткою садово-паркового мистецтва, кам’яницю, яка, ймовірно, колись була каплицею. А ще – сфотографуватися з левами. Кам’яними, щоправда. Але на фоні осіннього падолисту досить колоритними…\nУ колишньому садибному будинку нині розташована школа. Фото: з архіву\n•\t1533 - Перші іспанські завойовники увійшли в Куско, столицю держави Інків. Через три роки Франсиско Пісарро почав «перебудову» міста , побудувавши на місці інкських храмів — церкви, на місці палаців — житло для завойовників.\n•\t1967 - У Львові арештований журналіст і правозахисник В'ячеслав Чорновіл. Звинувачений у поширенні завідомо неправдивих вигадок на адресу радянського державного і суспільного ладу, він був засуджений до трьох років позбавлення волі.\n•\t1837 - Африкан Спір, філософ-неокантіанець 19 століття з України, відомий своїм великим впливом на Фрідріха Ніцше та Теодора Лесінґа, який присвятив логіці Спіра тему своєї докторської дисертації.\nЦей день 15 листопада факти події Хмельниччина


08.04.2021 – "Нова Доба"\nПозачергова друга сесія Київської обласної ради, що відбудеться сьогодні, має розглянути нагальні питання соціально-економічного розвитку Київщини. Зокрема, це проблеми, пов’язані з фінансуванням медичної галузі та запобіганням розповсюдженню пандемії коронавірусу. -Нині Київщина перебуває в червоній зоні карантину. Ситуація з поширенням коронавірусної\nТурецький інвестор збудує на Київщині дорогу за 3 млрд грн\nТурецька компанія “Özaltın Holding” побудує на Київщині нову трасу, що сполучатиме міжнародні автошляхи М-06 Київ-Чоп та М-05 Київ-Одеса. Вартість інвестиційного проєкту – 3 млрд грн. Як повідомляє Київська ОДА, дорога буде проходити через три громади – Борщагівську, Вишневу та Чабанівську – і


Будь ласка, використовуйте цей ідентифікатор, щоб цитувати або посилатися на цей матеріал: https://dspace.uzhnu.edu.ua/jspui/handle/lib/29494\nНазва: ВІЙСЬКОВІ ТА ЦИВІЛЬНІ ВТРАТИ НАСЕЛЕННЯ ЗАКАРПАТТЯ У РОКИ ПЕРШОЇ СВІТОВОЇ ВІЙНИ (ІСТОРИКО-СТАТИСТИЧНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ)\nІнші назви: TRANSCARPATHIAN MILITARY AND CIVILIAN LOSSES DURING THE FIRST WORLD WAR (HISTORICAL AND STATISTICAL RESEARCH)\nКлючові слова: Перша світова війна, австро-угорська армія, військові втрати закарпатців, втрати цивільного населення Закарпаття\nБібліографічний опис: Військові та цивільні втрати населення закарпаття у роки Першої світової війни (історико-статистичне дослідження) // Науковий вісник УжНУ.- Серія: Історія. - Випуск 1(42). -Ужгород, 2020, Вид-во: УжНУ «Говерла», С.30-38 (співавтори Фатула Ю.М., Лавер В.О.). DOI: 10.24144/2523-4498.1(42).2020.202113\nКороткий огляд (реферат): Пропонована публікація присвячена маловивченій, але актуальній темі – встановленню втрат закарпатців у роки Першої світової війни. Актуальність теми дослідження полягає у тому, що на тлі достатньої вивченості цього питання по всіх воюючих державах, на рівні окремих регіонів залишилося ще багато невияснених моментів. Ця обставина повною мірою стосується нашого рідного краю – Закарпаття, адже закарпатці брали активну участь у Першій світовій війні у складі армії Австро-Угорщини. Отже, актуальним є питання встановлення військових втрат закарпатців у лавах австро-угорської армії. Під час Першої світової війни Закарпаття, у період 1914 – 1915 років, ще й було регіоном, де проходили активні бойові дії між військами Російської імперії та Австро – Угорщини. Беручи до уваги вказані обставини, важливим є також питання визначення втрат цивільного населення, яке ми розділяємо на: втрати закарпатців, які загинули в роки Першої світової війни від бойових або насильницьких дій з боку армій та держав, які воювали; втрати закарпатців, які загинули внаслідок погіршення умов життя через обставини, повʹязані з Першою світовою війною. Основним результатом пропонованої публікації є встановлення широких та звужених інтервалів втрат закарпатців у роки Першої світової війни. Широкий інтервал втрат загиблих військових та цивільних закарпатців визначається у межах 40 702 – 64 679 чоловік. Звужений інтервал – у межах 44 643 – 55 564 загиблих. Середня цифра втрат становить 48 930 чоловік, з них 17 594 (35,96%) – це військові втрати, решта, 31 336 (64,04%), – втрати цивільного населення Закарпаття. Результати, одержані у даній публікації, можуть бути уточнені шляхом подальших досліджень.\nОпис: Перша світова війна завершилася понад 102 роки тому, але в її історії все одно залишається ще багато «білих плям». Якщо вести мову про історію рідного краю, то чи не найбільшою недослідженою проблемою є питання визначення військових втрат жителів сучасного Закарпаття в лавах австро-угорської армії у роки Першої світової війни. Не менш важливим є питання визначення втрат мирного населення краю, яке потерпало як від перебування в зоні військових дій, так і від різкого погіршення соціально – економічної ситуації, повʹязаної з війною. З огляду на сказане вище, тема дослідження є новою й актуальною, і, без сумніву, має не тільки великий науковий, але й суспільний інтерес. Результати, одержані у пропонованій публікації, можуть бути уточнені шляхом подальших досліджень. На підставі відомих історіографічних матеріалів, використовуючи науково обгрунтовані математичні розрахунки, встановити найбільш ймовірні можливі військові та цивільні втрати населення Закарпаття у роки Першої світової війни\nURI (Уніфікований ідентифікатор ресурсу): https://dspace.uzhnu.edu.ua/jspui/handle/lib/29494\nРозташовується у зібраннях: Наукові публікації кафедри інформатики та фізико-математичних дисциплін\nlaver_fatula_.pdf 277.86 kB Adobe PDF Переглянути/Відкрити


На Тернопільщині місцеві жителі самостійно поприбирали у власному селі - ЗНАЙ ЮА\nУ Тернополі священик зробив те, чого не зміг жоден депутат: результати вражають\nСвященник закликав людей вийти на масову акцію і вони погодилися\n7 березня 2019, 00:18\nНа Тернопільщині священик зібрав місцевих жителів та організував прибирання навколишньої території. За граблі та лопали взялися 20 людей.\nПро це повідомляє місцеве видання "UA: Тернопіль".\nАкція "Чиста Лановеччина" у селі Білозірка Лановецького району відбулася у середу, 6 березня. Місцевий священик Олексій Філюк спільно із сільською радою цього села організував масштабне прибирання. Учасники заходу навіть засипали щебнем ями на мосту центральної дороги. Щебінь закупив один із орендарів землі.\n"На цій дорозі 30 тон (ред. -щебню). Дорога просувається, бо у нас є така вулиця Вербова, вона дуже довга. Там були тільки колії та ніякого твердого покриття", - розповів сілький голова Володимир Горносум.\nЗаступник командира "Азову" записав термінове відео: про фейки окупантів та спецоперацію Збожеволівший Лукашенко підписав закон про смертну кару за замах на вчинення теракту: вже звинуватили опозицію Волонтери переконані, що в Епіцентрі торгують бронежилетами для ЗСУ Еммануелю Макрону запропонували віддати частину Лазурного Берега росії: для збереження "обличчя" путіна\nЖителька села Зоряна Довгалюк підтримала ідею та приєдналася до прибирання території.\n"Настрій - бойовий. Йде весна, потрібно підтримувати форму. Я і за компанію тут, і селу допомога, ну і для нас фітнес-хвилинка", - зазначила жінка.\nПрибирання тривало близько двох годин. Люди, які взяли участь у акції, підрізали дерева, попідмітали та згребли суху траву. Вивезли 2 підводи сміття та 2 камази гілля. Село поблизу "переймають естафету" й також планують організувати таке прибирання.\nАкція "Чиста Лановеччина"\n2 з половиною години тривала акція "Чиста Лановеччина" у селі Білозірка Лановецького району. Весняну толоку організував місцевий священик Олексій Філюк спільно із сільською радою цього села. За граблі та лопати взялися 20 жителів.\nGeplaatst door UA: Тернопіль op Dinsdag 5 maart 2019\nНагадаємо, що Порошенко змусив українців мити дерева і "вилизувати"асфальт: майже як у армії. Журналісти з'ясували, що до приїзду Порошенка в місті місцеві комунальники провели небачене досі за масштабами "генеральне прибирання".\nЯк повідомляв "Знай.ua", перед посівом потрібно подивитися, в якому сузір'ї знаходиться Місяць і намагатися висаджувати рослини, коли Місяць у родючому чи среднеплодородном знаку.\nРаніше портал "Знай.ua" писав, Масляна-2019: як святкувати кожен день "смачною" тижні. Масляну святкують цілий тиждень. Дізнайтеся про головних традиції і заборони.


Порошенко вірить, що вже незабаром 300 нардепів підуть до НАТО и ЕС конституційним шляхом | ОБКОМ\nПрезидент Петро Порошенко найближчим часом внесе до Верховної Ради проект змін до Конституції, які передбачають закріплення в основному законі курсу України на ЄС і НАТО.\nПро це він заявив у четвер під час виступу з нагоди Дня Конституції біля пам'ятника Пилипу Орлику в Києві, повідомляє Українська правда.\n«Найближчим часом мною буде передано проект змін до Конституції, поправку, яка закріпить дві наших стратегічних цілі, тісно пов'язані одна з одною – це є вступ України до Євросоюзу і вступ України до НАТО», - сказав Порошенко.\nВін висловив тверде переконання, що у нинішньому складі Верховної Ради є можливість зібрати 300 голосів за таке рішення. «І нам треба негайно починати роботу в цьому напрямку», - додав президент.\n«Походить вона не лише від тих змін, які заслужили собі репутацію п'ятої колони. Серед політиків дедалі більше стає охочих поставити під сумнів наш чітко вивірений європейський курс. І нам вже окремі безвідповідальні політикани малюють необхідність повернення на Схід», - вважає він.\n«Щоб ніхто й не думав петляти, впевнений, що це має бути прямим текстом зафіксовано в Конституції», - наголосив президент.\n«Прагнення до членства в ЄС та НАТО можна було б зафіксувати у преамбулі Конституції», - заявив Порошенко. Для цього потрібна підтримка двох третин депутатів Верховної ради.\nНа початку березня Порошенко заявляв, що його команда міркує над тим, як зафіксувати в Конституції стратегію вступу України до Європейського Союзу та Північноатлантичного альянсу.


Яке найнебезпечніше місце на Землі? Відповісти на це питання буде складно. Для ряду людей страшною річчю буде наявність гей-пар по сусідству. Для інших же – вічні перестрілки і торгівля наркотиками. А деякі будуть побоюватися священика, що постійно спостерігає за дітьми в парку.\nАле є і такі локації в богом забутих місцях, що наводять жах і на нашу редакцію, хоча ми б з радістю вирушили туди у якому-небудь броньованому фургоні, щоб поділитися з тобою своїми враженнями від місця. Хоча ми б десять разів подумали, перш ніж відвідувати місце, яке стало головним героєм цього тексту. Це місто небезпечний для життя і все, що тобі дорого, називається Сьюдад-Хуарес.\nЦе місто-мільйонник розташований у Мексиці, країні, куди намагається звалити більшість голлівудських злочинців, відчувши спекотне дихання поліцейської погоні. Знаходиться він недалеко від кордону США, на півночі країни. Подібне положення послужила гарну службу місту – в нього з’їжджається купа торговців, в ньому будуються численні заводи. Будучи адміністративним центром регіону Хуарес, місто відмінно розвивається. Але ти знаходишся у Мексиці, а значить все просто не буває. Так що хряпни стопочку текіли і слухай уважно.\nНезважаючи на своє козирне розташування, а також наявність промисловості, яка так необхідна будь-якій країні, Сьюрдад-Хуарес відчуває безліч проблем. По суті, місто – це арена боїв між великими наркокартелями, які ніхто не може вгамувати: ні армія, ні поліція, ні буква закону. І може бути, зараз кількість вбивств значно скоротилося, адже в 2010 вбивали по кілька чоловік в день, а місто отримало звання «світової столиці вбивств», але все як і раніше дуже кепсько. Картелі нікуди не зникли, їх багато, і вони небезпечні. Торгівля героїном і кокаїном – прибутковий бізнес, і контроль цього важливого міста – кокаїнової артерії — дуже важливий. Тому там і велася боротьба, так і ведеться зараз.\nМісто прославився своїми вбивствами ще задовго до подій нарковійни. Наприклад, є серія вбивств молодих жінок і дівчат, яка з 1993 року вже налічує майже 400 трупів. Самі вбивства відомі тим, що винуватці здебільшого залишилися безкарними, а мотиви до цих пір неясні. Хоча багато говорять про те, що всьому виною робота, яку легко отримують жінки і яка так важко дається чоловікам. Враховуючи ультрапатриархальный склад розуму у мексиканців, все можливо. Про ці події навіть зняли фільм з Бандерасом, який називається «Прикордонне містечко». До речі кажучи, дуже шикарний фільм.\nОднак 400 трупів – це зовсім не 3500 смертей, які постукали у будинок невдачливих мексиканців під час нарковійни в 2010 році. Іноді Люди думають, що вбивства наздоганяють тільки злочинців, але це не так. Гинуть і поліцейські при виконанні, солдати, люди, які не хочуть співпрацювати з картелем, люди, які співпрацювали «не з тим» картелем і просто ті, хто опинився не в тому місці і не в той час. Корупція в місті була настільки велика, що кожен другий поліцейський сидів на зарплаті у якого-небудь дону. Масові викрадення людей, зґвалтування, вбивства, рекет довели мера до того, що він звільнив половину поліцейських в місті, воліючи благати федеральні влади ввести в місто армійські підрозділи. Ніхто не був у безпеці, і щоб вижити в таких екстремальних умовах, багатьом сім’ям доводилося йти на змову з злочинними угрупованнями. Вибору іншого просто не було, особливо для тих, у кого були маленькі діти.\nІ це, повторюся, один з найважливіших транспортних вузлів Мексики – досить великої і багатої країни (щодо інших латиноамериканських країн). Зараз насильства стало куди менше. Може, військові допомогли, а може, картелі зуміли домовитися, хто знає? Відомо тільки одне: метамфетамін і кокаїн, як і раніше, є найкращою статтею доходу для тіньової сторони цього нещасливого містечка.\nЩодо картелів. Найбільшим гравцем у регіоні Хуарес є картель Хуареса (над назвою довго хлопці думали). Для них місто – це столиця власної імперії, яка збудована на крові. Заснований він ще у далеких 70-х роках, і з тієї пори ніхто його приручити не зміг. Зараз вони воюють з найбільшим картелем в країні, який називається Сіналоа. У 2010 році Хуарес рука об руку з бандою «Лос Ацтекас» тероризували місцеве населення. Взагалі, складно описати всі ці війни, не знаючи всієї внутрішньої кухні міста. Самі по собі мексиканські бандформування дуже рухливі. Так, вони, можливо, одні з найжорсткіших у світі, але вони також вміють домовлятися між собою. Тому перемогти їх складно, адже багато укладають один з одним спілки. Більшість поліцейських вважає, що, для того щоб знешкодити банди, однієї грубої сили не вистачить. Потрібно вносити зміни до законодавства країн, позбавляючи картелі джерел доходу. Не так давно в декількох штатах США легалізували канабіс, що знищило надприбутки багатьох картелів, які тільки цим і заробляли. Якщо відібрати у них інші наркотики, бути може, проблема зможе сама зникнути? Все це спірна тема, і без пляшки текіли не розібратися.\nЖорстокість мексиканських угруповань не знає меж. Їх улюблений спосіб показати супротивнику «хто тут хазяїн» до жаху простий і нещадний. Вони викрадають близьких свого опонента або членів іншого угруповання і роблять з них фарш, розрубуючи тіла по шматочками. Звалюють все це у купу і залишають в машині, зазвичай в якомусь просторому джипі, на видному місці. Можеш погуглити розправи картелю Лос-Сетас над своїми супротивниками, але перед цим варто утриматися від прийому їжі.\nЯкщо ти після всього озвученого все одно хочеш поїхати в це місто, то валяй – зараз там не так небезпечно, як було ще кілька років тому. Місто виглядає точно так само, як і будь-середній місто в Росії. Хіба що архітектура попадається більш приємна через її колоніальної складової, ну і вивіски всі мексиканській і з мексиканським колоритом. Бідне населення і дешева робоча сила контрастують із заможними городянами, які мають зв’язки з владою або безпосередньо з картелем Хуареса. Мер щось намагається зробити і налагодити виробництво, і начебто у нього це поступово виходить. Але гроші, які величезним потоком йдуть через кордон – прямо в США та назад, ніби пісок, сиплються в порожнечу, обходячи міський бюджет.\n5 шкіряних речей для справжнього цінителя стилю\nMS Office на Android\nШоколад з вкрай специфічним смаком


Красива і стильна зачіска — це те, що завжди видає доглянуту жінку, завершує образ, додає впевненості, створює настрій на цілий день. Але якщо у вас жирне волосся що робити тоді? Адже не завжди є можливість вимити голову.\nЯкщо після роботи запланована зустріч, або романтичне побачення? Ті, хто стикався з такими ситуаціями, пам’ятають, як відчували себе незатишно через блищати біля коріння пасом, які зіпсували весь зовнішній вигляд. Але немає такої проблеми, з якою б не впоралася жінка в одвічному бажанні виглядати на всі сто.\nОсновні етапи виникнення\nГоловною причиною, по якій волосся швидко стають жирними, є підвищена секреція шкіри голови. Сальні залози, що знаходяться біля волосяних цибулин, виробляють необхідну кількість жиру для захисту шкіри від пересихання, а також для захисту волосся від негативного впливу ультрафіолетових променів, переохолодження, і інших агресивних умов.\nЯкщо ваше волосся до недавнього часу ставилися до сухого або нормального типу, то причину потрібно шукати в неправильному догляді, який спонукає залози активно захищати локони, від такої «турботи». До таких агресивних чинників можна віднести:\nЩоденна укладання феном на близькій відстані від шкіри голови. Намагайтеся сушити голову природним способом, вдаючись до послуг фена тільки при гострій потребі;\nМиття голови занадто гарячою водою. В ідеалі вода повинна бути 37-40 градусів, а обполіскувати варто прохолодною водою для того, щоб пори залоз звузилися;\nГормональний дисбаланс під час статевого дозрівання, менструального циклу, вагітності, менопаузи. Гормони стимулюють підвищене роботу всіх залоз, і жирна шкіра голови доповнюється неприємним запахом волосся;\nПостійні стреси, втома, недосипання, можуть спровокувати вироблення чоловічих гормонів, які впливають на підвищену секрецію залоз і як результат дуже жирне волосся. Крім цього спостерігається зміна шкірного покриву, можуть збільшитися пори на обличчі, з’являється акне;\nПроблеми зі шлунком. Неправильне харчування з переважанням гострої, жирної їжі позначається на стані шевелюри, волосся швидко стають жирними і втрачають природний блиск.\nУ будь-якому, з перерахованих вище випадків, займатися самолікуванням не варто. Досвідчений лікар трихолог, провівши необхідні аналізи, виявить справжню причину і направить до потрібного фахівця.\nЖирна шкіра голови викликає побоювання тим, що є ідеальним середовищем для розвитку патогенної мікрофлори викликає жирну себорею. Таке захворювання загрожує не тільки погіршенням стану шевелюри, але і випаданням волосся.\nДомашні кошти на допомогу\nПерш за все, слід визначитися з шампунем підходящим для вашого типу волосся. Шампуні для щоденного миття або дитячі пінки не найкращий вибір, якщо у вас жирне волосся, краще віддати перевагу засобам з Ph 5,5 або 6, які добре очищають локони і не агресивні для шкіри голови.\nЯк варіант, можна скористатися господарським милом, споласківая волосся підкисленою водою з яблучним оцтом або лимонним соком. На три літри води — чайна ложка оцту або свіжого лимонного соку. Благотворно впливають на жирне волосся різні маски домашнього приготування.\nБлакитну або зелену глину в порошку, яку можна знайти в будь-якій аптеці, розводять з теплою водою до крему. Наносять на шкіру голови і по всій довжині пасом і залишають на 20 хвилин. Ретельно змивають проточною водою. Глина має абсорбуючі властивості і стягує пори. Така маска надовго позбавить шевелюру від шкірного сала. Проводити процедуру не слід частіше двох разів на тиждень.\nКефірна маска з жовтком. Кисломолочні продукти також перешкоджають активній роботі сальних залоз, зволожують шкіру голови і надають здоровий блиск локонам. Для приготування маски стакан кефіру 1% змішують з яєчним жовтком до однорідності. Наносять масажними рухами на коріння і по всій довжини. Зверху надягають целофанову шапочку і укутують голову рушником. Через півгодини змивають маску теплою водою. Що міститься в масці жовток — відмінний замінник шампунів, тому волосся будуть виглядати чистими і свіжими.\nДля приготування використовують столову ложку коньяку хорошої якості, змішавши його з одним жовтком і чайною ложкою меду. Засіб наноситься на коріння, не зачіпаючи кінчиків. Витримують маску під компресом з рушника 15 хвилин. Коньячний спирт відмінно прибирає надлишки сала, і жирне волосся залишаються чистими кілька днів. Замість кондиціонерів рекомендується використовувати відвари трав, що мають матирующие і освіжаючі властивості. Відвари з кропиви, м’яти, шавлії, коренів лопуха, любистка і кори дуба підійдуть темноволосим, ??а ось блондинкам варто утриматися від такої процедури, оскільки крім основних властивостей відвари можуть надати світлому волоссю несподіваний відтінок.\nДля златовласок без ризику для кольору локонів можна використовувати липу, корінь лопуха і квіти ромашки. Остання, до речі, має легкий освітлюючим ефектом.\nДля більшої ефективності домашні засоби необхідно чергувати, оскільки крім головного завдання, вони мають різні корисні властивості.\nНу і звичайно головне складові в боротьбі за здоров’я і красу шевелюри — це завзятість і систематичність, оскільки ні один засіб не допоможе за один сеанс.


Фокін підтримує ідею “особливого статусу” для всього Донбасу – ТРК МАРТ\nЗаступник глави української делегації на переговорах в Мінську і перший прем’єр-міністр України Вітольд Фокін заявив, що виступає за надання особливого статусу всій території Донецької та Луганської областей, а не тільки їх окупованій частині.\nПро свою позицію щодо особливого статусу Фокін розповів, відповідаючи на питання про амністію бойовиків. За його словами, з обох сторін було скоєно багато злочинів, які повинні бути розслідувані, а винні мають понести покарання.\nСьогодні, щоб припинити війну і вберегти життя бійців і командирів, моя позиція – потрібно оголосити загальну амністію, провести вибори, вирішити питання особливого статусу окремих районів, а краще – всього Донбасу, – заявив Вітольд Фокін.\nТакож він зазначив, що готовий їхати на окуповану частину Донбасу для переговорів з бойовиками, якщо таке доручення дасть президент або парламент. За його словами, цю ідею підтримує і глава української делегації на переговорах в Мінську з приводу Донбасу Леонід Кравчук.\nБільш того, при наявності конкретних гарантій безпеки готовий поїхати зі мною на Донбас. З президентом я не зустрічався, його думка мені невідома, – сказав Вітольд Фокін.\nЯк відомо, перший президент України і голова української делегації в Тристоронній контактній групі Леонід Кравчук запропонував замінити поняття “особливий статус” Донбасу на формулювання “особливий режим адміністративного управління”.


нездатність справлятися з проблемами – найзвичайніша задача може казатися нездоланою, тому що вас легко збентежити\nпідвищена втомлюваність, болі різного характеру\nдратливість, емоціні вибухи\nзахворювання шлунково-кишкового тракту, такі як розлад травлення, діарея, закреп\nнездатність зконцентруватись та сосередитись\nКоли ми починаємо боротися зі стресом, важливо визнати, що він частково викликаний нашим способом життя та світоглядом, але ніяк не пов’язаний з особистими недоліками. Кращий спосіб подолати емоційну напругу – це зміни, які зазвичай означають те, що вам необхідно зробити вибір: або прибрати джерело стресу, або (якщо це є неможливим) відновити рівновагу, додавши щось позитивне у повсякденне життя. Можливо, знадобиться вивчити нові механізми психологічної адаптації. Перший крок – це переглянути пріоритети: складіть список всього, що, на вашу думку, викликає у вас стрес. Що є його джерелом: дещо конкретне або сукупність факторів? Спробуйте визначити основні подразники, потім проаналізуйте, як ви реагуєте на них. Могли б ви вести себе по-іншому? Якщо у переліку є пункти, на які важко вплинути, продовжуйте рухатись вниз за списком поки не знайдете те, що можливо змінити. Один з ефективних способів зробити це – пригадати той час, коли ви з легкістю справились з напруженням. Що тоді допомогло? Цей спогад може стати ключем до подолання стресу. Якщо ви не можете повністю позбавитися подразників, для балансу, збільште у житті кількість позитивних емоцій. Для цього багато не потрібно: просто найдіть час для себе – читайте, медитуйте, насолоджуйтесь миттю. Чашка чаю може творити чудеса!\nКілька способів боротьби зі стресом:\nКоли ми відчуваємо стрес, наш внутрішній діалог часто носить негативний характер та може погіршити стан. Позитивне мислення допомагає покращити настрій, а також зменшити інтенсивність переживань. Вигадайте твердження/афірмацію/ та повторюйте його кажний раз, коли відчуваєте внутрішню напругу, наприклад: «Я розслаблена/розслаблений та спокійна/спокійний» або «Я дійсно добре___________. Я справлюсь з цим». Вирішіть, що ви можете контролювати та дійте, на інше не звертайте уваги. Відволічіться від проблеми, для того щоб об/єктивно оцінити ситуацію.\nРобіть те, що допомагає вам розслабитися: слухайте музику, займайтесь творчістю, садом, медтуйте або просто гуляйте. Любе фізичне навантаження знижує стрес.\nНе всі техніки розслаблення займають багато часу. Глибоке дихання, розтяжка або візуалізація – чудові способи зняти напругу та відчути себе счасливими.\nНе усі техніки розслаблення займають багато часу. Глибоке дихання, розтяжка або візуалізація – чудові способи зняти напругу та відчути себе счасливими.\nЗручно сядьте або лягте, упевніться в тому, що вас нічого не відволікає, закрийте очі. Напрягайте та розслабляйте м’язи. Посніть зі стоп, та поступово просувайтесь уверх: ноги, тулуб, руки, та навіть лице. Напружуйте м’язи приблизно 30 секунд, після чого дозвольте їм повністю розслабитися. Якщо вы все ще відчуваєте напругу у якій-небудь групі м’язів, повторно пропрацюйте цю частину тіла. Повністю розслабтеся, відчуйте, як ваше тіло стає важким. Коли відчуєте, що готові вставати, робіть це повільно, без різких рухів.\nМедитувати можна по-різному. Один з способів навчитися – записатися на курси або використовувати аудіозаписи, книги. Нижче наведені кілька простих технік, які ви можете спробувати:\nзнайдіть тихе та зручне місце\nсядьте або лягте, не схрещуючи ноги та руки\nдослухайтесь до свого дихання. Коли повністю сконцентруєтесь, починайте рахувати кожен вдох. Кожен раз, коли ви відволікаєтесь та збиваєтесь з рахунку, починайте спочатку.\nпочніть з коротких медитацій по кілька хвилин. Поступово збільшуйте час медитації до 15-20 хвилин\nПоради з планування часу\nУ стані стресу, ми нераціонально розпоряджаємося часом. Приділіть час на аналіз та постановку цілей: як особистих, так і робочих. Потім складіть список того, чого хочете досягти та зробити. Існує тенденція визначати пріорітети задач за критерієм їх терміновості, а не важливості. Це означає наступне: поки ви займаєтесь терміновими справами, важливі відходять на другий план. Намагайтесь вибудовувати задачі виходячі з їхньої значущості для здійснення вашої кінцевої мети. Задайте собі питання: «Яку одну річ я можу зробити, аби все інше стало простіше або взагалі не потрібно?». Це не завжди можливо, але такий розподіл часу може знизити рівень стресу завдяки усвідомленню свого успіху.\nПозбудьтеся повсякденних подразників\nУсі ми постійно терпимо щось, продовжуючи впусту витрачати енергію. Наприклад, якщо у вас брудна машина и це дратує вас, знайдіть час та помийте її. Напишіть список 10 речей, які виводять вас з рівноваги. Коли усуните їх й викреслите з переліку, ви відчуєте приплив енергії та поліпшення самопочуття. Постарайтеся творчо підійти до рішення питання, якщо не можете собі дозволити прибрати подразник, або для цього вам потрібна стороння допомога. Не виключено, що хтось надасть натомість підтримку на вашу допомогу їм.\nВся справа у рівновазі\nСімейне життя традиційно тримається на жінці. Вона виношує та народжує дітей, витирає їм носи, клеїть бактерицидні пластирі, та при тому ще встигає будувати кар’єру. С плином життя у неї з’являється все більше турбот. Коли діти, здавалося б, вже виросли й самі стали батьками, жінка затребувана як ніколи раніше. Крім того, що она матір, їй необхідно підтримувати своїх похилих батьків, чоловіка, який переживає кризу середнього віку та подруг, що стикаються з подібними проблемами. Все це вимотує. В той час, коли ви виховуєте та годуєте того, кого любите, не забувайте турбуватися про себе та розвиватися духовно.\nКілька порад про те, як зберегти душевну рівновагу:\nприділяйте собі час – будь то регулярні заняття йогою, прогулянки в парку, або просто час для читання хорошої книги;\nпереконайтеся в тому, що в оточенні є люди, готові підтримати вас. Приємно бути затребуваним, але кожній людині потрібен хтось, с ким можна поділитися своїми переживаннями …навіть вам!\nнавчиться говорити «ні»! Спчатку, буде складно, але як тільки близькі відійдуть від шоку, вони усвідомлять, що ви не стали їх менше любити, а просто хочете упевнитись в тому, що у вас все ще будуть сили любити їх завтра;\nсмійтеся – це дійсно найкращі ліки! Шукайте смішні книги та фільми, оточуйте себе людьми, які змушують вас сміятися.\nАроматерапія – терапевтичне використання ефірних олій, виготовлених з рослин та квітів. Різний хімічний склад олій має різні запахи та аромати, та, як вважають, викликає цілий ряд емоційних та фізіологічних реакцій. Ефірні олії застосовують наступними способами: безпосередньо втирають у шкіру, додають у ванну або випаровують в масляній лампі. Ароматерапія практикується у тій або іншій формі у багатьох культурах протягом тисяч років, але ще не була так ретельно досліджена, як традиційна медицина або інші додаткові методи лікування. Дослідження показали, що ароматерапія ефективна при таких проблемах зі здоров’ям, як:\nЕфирні олії. Рекомендації по застосуванню.\nЕкзема – іноді відома як дерматит, запалення шкіри, що характеризується лущення, відчуттям печіння та свербіжем. Можуть появлятися заповнені рідиною пухирі. Спробуйте: ефірну олію герані та лаванди\nГоловні болі – найбільш розповсюджені причини головного болю – це алергії, зорова напруга, стрес, напружений стан, голод та вплив подразнювачів, наприклад парфумів. Спробуйте: ефірна олія ромашки та м’яти.\nБезсоння – регулярний розлад сну. Це означає, що ви або не можете заснути, коли лягаєте спати, або проснаєтесь серед ночі та більше не спите. Спробуйте: ефірне масло ромашки та лаванди.\nСтрес – термін, що використовується для опису якої-небудь реакції на фізичний, психічний або емоційний подразник, який порушує природний баланс організму.


Головна / Огляди шин / Taurus / Taurus SUV Winter\nTaurus SUV Winter – бюджетні зимові автошини з нешипуемым направленим протектором, створені для експлуатації на транспортних засобах з високим дорожнім просвітом. Характеризуються надійністю на сухих, мокрих і засніжених дорогах, ефективним запобігання аквапланування і слашпленинга, а також оптимальною витратою палива. Модель 2017 року.\nАвтошини Taurus SUV Winter (Таурус Сав Вінтер) створювались паралельно з шипуемой моделлю Taurus SUV Ice цим пояснюється схожість дизайну обох зимових розробок. При цьому SUV Winter крім типорозмірів для 16-18 колісних дисків має в своєму арсеналі 19-дюймові пропозиції. Що примітно, дану модель торгові марки Riken і Komoran випускають під назвою Snow SUV.\nЦя модель для позашляховиків має традиційний для зимових автопокришок спрямований дизайн з оптимальною кількістю водоэвакуационных поздовжніх і поперечних канавок. Їх спільні зусилля гарантують високу опірність Taurus SUV Winter ефекту аквапланування і слашпленингу, а отже і хорошу стійкість на талому снігу і подмерзшем мокрому асфальті.\nПідібрати і придбати шини Taurus SUV Winter\nЩільний контакт шини зі снігом, а також мокрими і сухими дорогами, забезпечують спеціальні микроребра-перемички всередині дренажних канавок, підкреслює технічний фахівець Диски Україна і численні шашки протектора, які відрізняються високою щільністю нарізки ламелей.\nЕфективність витрати палива SUV Winter обумовлена використанням гумової силикосодержащей суміші останнього покоління.\nМаркування «M+S» і альпійський знак (сніжинка на тлі гори з трьома піками) на боковинах цих фрикційних зимових покришок свідчать про те, що зусилля розробників в напрямку поліпшення їх зчіпних властивостей на зимових покриттях були не марні.\nЦя зимова модель економ-сегмента компанією Michelin Group випускається під п'ятьма іншими дочірніми торговими марками: Strial SUV Winter, Riken SUV Snow, Kormoran SUV Snow, Orium SUV Winter і Tigar SUV Winter.\nTaurus – це бренд «третьої лінії» одного з найбільших виробників шин Michelin. Під крилом у французького концерну угорська компанія з більш ніж віковою історією опинилася в 1996 році, проте навіть у зв'язці з гігантом шинної індустрії кілька років поспіль вона продовжувала випускати різні гумотехнічні продукцію. А конкретно випуск шин торгової марки Taurus був налагоджений тільки в 2013 році, і навіть не в Угорщині, а в Сербії, на тому ж заводі, що й шини бренду Tigar.\nАсортимент бренду Таурус представлений спеціалізованими шинами (для зимових та літніх умов експлуатації) для леговых і легковантажних транспортних засобів і позашляховиків. Європейська виробнича майданчик Michelin, в стінах якої у відповідності з європейськими вимогами щодо екологічності виготовляється ця бюджетна брендована автогума, пройшла систему контролю якості і має сертифікат ISO 9001.


Дмитро Комаров придбав у Карпатах землю для дачі, і там нереальні краєвиди - Люкс FM\nДмитро Комаров придбав у Карпатах землю для дачі, і там нереальні краєвиди\n09 серпня, 11:47 9469\nДмитро Комаров | Інстагарм\nЗдійснилася давня мрія ведучого "Світу навиворіт".\nУ своєму Інстаграмі Дмитро розповів, що побудує хатину в селищі Верховина. Розпочати роботу планує наступного року, а поки розповідає фанам, як з'явилася подібна ідея.\nДивіться також: Дмитро Комаров та Олександра Кучеренко втекли на Новий рік у теплі краї\nВерховина, зустрічай нового сусіда. Або "обережніше з бажаннями, вони здійснюються". Мене можна привітати – вчора я поселився у Верховині, точніше, поки що купив ділянку 10 соток. Наступного року сподіваюсь почати будувати дачу. Чекайте фотозвіт, - пише ведучий.\nТакож Комаров пригадав цікаву історію, пов'язану з місцевістю. Якось він побачив у Мережі інформацію про діда Івана, який понад 50 років продає в місцевому кіоску газовану воду з сиропом. Зірка вирішив розповісти про дідуся та зняти сюжет, після чого закохався у Верховину.\n11 місяців тому я вперше приїхав до гуцульської столиці. Думав, що знаю Карпати, але раптом відкрив для себе кращі види на Говерлу і Чорногірський хребет, якусь особливу, спокійну атмосферу поруч з містом, зустрів фантастичних людей. Я знайшов місце, в якому не лише дуже багато сюжетів для програми, а в яке хочу повернутися поза роботою. Я закохався в Верховину, – додав телеведучий\nДивіться також: Дмитро Комаров знайшов чоловіка, у якого в прямому сенсі очі викочуються з орбіт\nВчора, 17:17 3978\nВчора, 20:02 6084\nВчора, 21:02 17631


Поєднуючи життя і науку - ЖЛ – Життя Лебединщини\nПоєднуючи життя і науку\nadmin 11:58, Неділя, 8 Серпня, 2021\nНаука у його житті займає чільне місце, адже це його робота, його аспіранти та колектив. Та як же його особисте, його приватне і сокровенне? Він проживає в Сумах. Часто спілкується із братом Сергієм, який нині із родиною в Києві. А от маму Олександр забрав до себе, бо не в тому вона віці, аби за господарством самій слідкувати та доглядати город. А поряд вона, то й син спокійний. Колись, іще школярем та студентом, займався футболом, не пропускав тренувань та ігор. А зараз також спорт потрібен для підтримання форми – це завжди актуально. Але футбол сьогодні перемістився у телевізор, бо спортивні травми не дозволили продовжити заняття. Доводиться всього трішки пограти, як колись, із ровесниками, передивитися улюблені фільми чи якісь новинки, зустрітися з друзями. А риболовлю Олександр Анатолійович полюбляє здавна, бо кожен чоловік має вміти закинути вудку та спіймати от-таку велику щуку (на жаль, історія цю інформацію замовчує)! А ще чоловік має розбиратися у власному автомобілі – це невід’ємна складова його сутності. І Олександр Лебедь це підтверджує. Коли проживав сам, до приїзду мами, він вважав, що й на кухні він геній сам для себе, бо уміє приготувати три види (та навіть п’ять!) яєчні. І макарони по-флотськи може зробити. А шашлик на сковорідці – це взагалі його фішка! Чомусь він став прохолодно ставитися до солодкого, але кава у нього завжди з цукром і шоколад є обов’язково.\nНас, звичайно, муляло питання про його сімейний стан. Але… можливо, це прозвучить якось некоректно, Олександр чекає ту неповторну, добру і відверту, яку б зміг назвати своєю єдиною, яка б стала коханою на все життя та гарною матір’ю. «Як у одному давньому фільмі, – сміється він, – «якийсь я такий ідеальний вийшов» у нашій розмові. Певно, у житті портрет дещо інший». Та з фото не скажеш, що він має якісь інші риси – тільки те можна прочитати по обличчю, очах, усмішці, що ми й намагаємося висловити у своїй розповіді.\nЗвичайно, особливу сторінку у житті Олександра займає батько… Анатолій Федорович був людиною доброю, працьовитою і для синів став взірцем чоловічого характеру. Та пішов із життя, коли Олександр закінчував університет. Було тяжко, довелося навчитися жити без батька, перетворитися із хлопчика на чоловіка, дбати про себе, допомагати мамі та бабусі, які потребують підтримки. Так, сьогодні Олександр визнає, що характером, твердістю та наполегливістю схожий на батька. Ці його риси допомагають розвивати лідерські навички, підніматися кар’єрними сходинками, відстоювати власну точку зору, замість кволого «давайте, можливо, спробуємо» говорити впевнене «зробимо так».\nТож треба робити так, як навчила родина, як підказує наукова думка, власна життєва позиція, як диктує сьогодення, але залишатися собою, працювати, творити, робити відкриття і впевнено йти до особистої мети і втілювати в реальність свої ідеї. Олександр Лебедь на цьому шляху почувається впевнено і твердо як чоловік, науковець і просто син, брат, молодий чоловік, просто людина…\nСпілкувалася з доктором фізико-математичних наук\nСусідське щастя: побачити нове життя і доторкнутися…\nЛЕБЕДИН. Медичне училище – за здоровий спосіб життя!\nОголошення «Життя Лебединщини» від 5.12.2019\n← 80% вакцинуємо – виходимо до школи\nКуди скаржитись на “Сумигаз” →