Модна рефлексія: як нові екотренди захоплюють fashion-індустрію | Mind.ua\nІ чи насправді все настільки «зелено»\nНаталія Дегтяренко, 23 жовтня 2021, 12:30\nУ новому «пандемічному» сезоні 2021-2022 стовпи індустрії моди вирішили гучно нагадати про себе та про принципи fashion sustainability. Останні, за твердженням британського Vogue, мали б стати обов'язковою програмою для брендів, що стежать за своєю репутацією – від H&M до Prada. Mind спробував розібратися, наскільки реально цій галузі знизити свій вплив на довкілля. І чи насправді еконтренд змінив ідеологію модних домів на відмову від споживацтва.\nСлідом за Gucci, Balenciaga, Bottega Veneta, Alexander McQueen, модні будинки Saint Laurent і Brioni, що також належать до fashion-імперії французького мільярдера Франсуа-Анрі Піно, заявили про повну відмову від використання натурального хутра в своїх колекціях одягу й аксесуарів. Ця заява знову неабияк «підігріла» словесні баталії у соціальних мережах між завзятими екоактивістами, що пропагують повне «звільнення» від натуральної шкіри і хутра, та прагматично налаштованими споживачами.\nПісля підписання у 2019 році пакту про моду «Fashion Pact G7», сторінки модних журналів рясніють закликами про формування усвідомленого споживання, утилізацію і переробку одягу, екологічність і етичність товарів, про необхідність розумного споживання і тренд на секонд-хенд. І якщо вірити заявам і публічним обіцянкам модних брендів, то за минулі три роки сталий розвиток мав би перетворитися з тренду всередині модної індустрії на її генеральний вектор. Та й світова пандемія мала би посилити актуальність цього процесу. Та чи так це насправді? І чому експерти переконані, що мода не може бути екологічною? Та які з нових трендів у fashion-індустрії насправді не такі вже й «зелені», як нас намагаються переконати? Відповіді на ці питання спробував відшукати Mind.\nМода в цифрах і фактах\nсвітових викидів вуглекислого газу генерує виробництво текстилю. За нинішніх темпів приросту до 2050 року цей показник сягне до 25%. Тож модна індустрія впевнено тримається в топ-3 головних забруднювачів навколишнього середовища, поступившись пальмою першості нафтогазовій промисловості.\n1,2 млрд тонн на рік – загальний обсяг викидів парникових газів, пов'язаних з виробництвом текстилю. Це більше, ніж усі викиди від міжнародних рейсів і морських перевезень. До 2050 року на текстильну промисловість припадатиме чверть світового вуглецевого сліду.\n20% всієї споживаної на планеті води використовується виробництвами легкої промисловості.\nДля повного циклу виготовлення однієї бавовняної футболки необхідно 2700 л прісної води – стільки ж води потрібно людині на три роки життя. Для виробництва однієї пари джинсів потрібно 20 000 л води. Текстильна промисловість – чи не головний у світі забруднювач води: барвники, поверхнево-активні речовини, відходи виробництва синтетичних волокон, пестициди (під час поливу при вирощуванні сировини). Надалі вода потрапляє в ґрунт, забруднюючи його формальдегідами та різними сполуками металів.\n15% від світового використання пестицидів вноситься при вирощуванні бавовни. Деякі бренди наголошують, що використовують органічну бавовну, вирощену без використання пестицидів, проте це лише 1% від світового врожаю, і споживання води така бавовна вимагає не менше.\n12-14 годин зазвичай триває робочий день людей, залучених до виготовлення сировини для fashion-індустрії у країнах «третього світу», а оплата не перевищує 1-2$ в день; мода – один із лідерів по залученню низькооплачуваної праці жінок і дітей.\n85% сировини у виробництві одягу – бавовна та поліестер\nІ вони геть не екологічні. Синтетична футболка розкладається 40 років, а пластикові деталі, що використовують при виробництві взуття, руйнуються протягом 1000 років, забруднюючи ґрунти і воду. При цьому використання поліестеру зростає з кожним роком, нині на нього припадає понад половина всієї текстильної продукції. 69% всіх матеріалів, що використовуються в текстильних виробах, – синтетичні волокна. До 2030 року їх частка досягне 75%.\nПри кожному пранні з синтетичного одягу вимиваються мікроскопічні пластикові волокна (мікропластик). Він не уловлюється системами очищення і потрапляє в світовий океан. Чим старша річ – тим більше мікропластику потрапляє у навколишнє середовище. За офіційними даними біологів, у шлунках 73% риб, виловлених у північно-західній частині Атлантики, був виявлений мікропластик;\nПри виробництві та при спалюванні синтетичних тканин в атмосферу потрапляє велика кількість токсичних хімікатів\nстановить щорічне виготовлення одягу. Зростання виробництва з 2000 року вже склало 400%. При цьому населення планети за цей період не збільшилось навіть у 1,5 рази. Сьогодні споживачі купують на 60% більше текстилю, ніж 20 років тому.\n2 тонни одягу – саме стільки щохвилини купують британці. І це найбільший показник в Європі. При цьому, у Великобританії на звалище відправляється понад 300 млн тонн текстилю щорічно.\nКитай виробляє більше за всіх товарів.\nУ США продається більше одягу, ніж в будь-якій іншій країні світу.\n56 млн тонн текстилю щороку купується у світі, і до 2030 року ця цифра зросте до 93 млн тонн.\n10% всього одягу щорічно потрапляє на звалище.\nОдин сміттєвоз текстилю на секунду – саме такою є невтішна статистика. Наприклад, кожен американець щороку викидає 37 кг одягу, а всі Сполучені Штати Америки продукують 13 млн тонн текстильного сміття на рік.\n$500 млрд – стільки коштує одяг, який щороку потрапляє на смітник.\n92 млн тонн текстильних відходів збирається у світі щорічно і всього лише 15% з них піддається переробці або потрапляє в секонд-хенди. Вже у 2030 році цей обсяг сягне 134 млн тонн.\nБізнес-модель fast fashion – швидке виробництво модних недорогих речей – колекції мас-маркет брендів оновлюються кожні 7-10 днів. Такий одяг довго не живе: зазвичай продукт fast fashion вдягають разів із сім, а потім викидають. Задоволення попиту клієнтів і зростання виручки – найкращі стимули для виготовлення більшого об’єму товарів.\n95% текстильних відходів можна переробити за допомогою інноваційних технологій і заново використовувати; проте нині лише 1% матеріалів, що використовуються при виробництві одягу, – це перероблена сировина.\nЕкологічні експерти переконані: «мода не може бути екологічною». На жаль, реальні цифри і факти це підтверджують. Крім того, загальносвітова пандемія теж спровокувала зростання попиту до спонтанних покупок, ставши своєрідною розрадою і розвагою для людей, що були вимушені сидіти по своїх домівках.\nА зі зняттям карантинних обмежень і відкриттям торговельних центрів «імпульсивний шопінг» повною мірою повернувся у наше життя як частина дозвілля. І проблема переспоживання, коли на прийняття рішення про покупку впливає «хочу», а не «необхідно», а також маніакальне захоплення «швидкою модою» – постає дуже гостро.\nКонцепція 3R – три кити свідомого споживання: «Скорочення – Повторне використання – Переробка»\nReduce – не панацея: світова пандемія це підтвердила\nСпоживати свідомо. В теорії все просто: купувати менше, заощаджувати більше, використовувати довше. Однак виготовлення одягу та текстилю невпинно зростає, зокрема через попит. Більше того, світова пандемія COVID 19 не лише не вплинула на зниження обсягів продажів, а навпаки – посилила глобальну тенденцію переходу споживачів до онлайн-покупок.\nЗа даними аналітиків Mastercard Economics Institute, у 2020 році споживачі по всьому світу витратили на шопінг в інтернеті на $900 млрд більше, ніж у 2018-му, а онлайн-продажі зросли майже у всіх роздрібних продавців. При цьому на онлайн-шопінг припала п'ята частина витрат на покупки по всьому світу (в 2019 р. цей показник був один до семи).\nВідповідно до прогнозів експертів, до 2023 року обсяг онлайн-покупок у модній індустрії досягне 27%, а до 2028 року світова індустрія fast fashion зросте до $44 млрд. Сполучені Штати Америки впевнено лідирують на світовому ринку одягу – з ринковою вартістю $349,6 млрд; на другому місці Китай – $326,74 млрд.\nОтже, на практиці свідоме споживання – насправді аж ніяк не свідоме.\nІ що ж у такому випадку робити? Мабуть, єдине слушне рішення – визначити свої особисті критерії свідомого споживання та дотримуватися їх. Адже насправді reduce – найпростіший шлях, який не потребує ані грошей, ані енергії – потрібно просто закрити гаманець і вирішити, що вам дійсно потрібно, а що ні.\nReuse – компроміс можливий, але...\nУ Європі та США сервіси оренди одягу набули популярності ще наприкінці 2000-х. Зараз оренда одягу і секонд-хенди б'ють рекорди з активності та розвитку. Саме тренд на «сталий розвиток» став причиною феноменального злету компаній, які займаються ринком вторинного використання одежі. Наприклад, лідер в індустрії оренди одягу компанія Rent the Runway 2020 року була оцінена Bloomberg в $1 млрд. І за прогнозами експертів, загальна вартість ринку вторинного одягу до 2022 року досягне $41 млрд.\nЗдавалося б, що це – логічне продовження теми свідомого споживання та його популяризації: ти або нічого не купуєш, а лише береш на деякий час, або купуєш те, що вже давно вироблено, але ще може стати у пригоді. Однак існує небезпідставна думка, що краще купити нове, ніж купувати або брати в оренду старе.\nЗгадайте, модна індустрія не скорочує виробництво. Весь модний бізнес побудований і функціонує завдяки постійному виробництву та утилізації. І головний критерій – стимулювання покупців до надмірного споживання у гонитві за «новим модним топом, сумкою, босоніжками, краваткою чи лоферами...».\nНа думку дослідників в галузі екології, з п'яти варіантів використання й утилізації одягу – оренда, перепродаж, переробка, тривале використання і стандартне використання з подальшою утилізацією – саме оренда завдає найбільшої шкоди. Адже даний сервіс вимагає додаткових циклів пакування і транспортування, тим самим збільшуючи вуглецевий слід.\nОдна і та ж річ має змінити щонайменше п’ятьох власників – в іншому випадку цей бізнес був би нерентабельним. І щоразу така річ наново пакується і транспортується. При цьому не варто забувати про те, що кожну річ ще й необхідно привести до ладу – хімчистка, прання, прасування...\nІ якщо враховувати всі ці чинники, то оренда одягу вже не здається екосервісом, а переходить у розряд сервісу «для тих, хто не хоче захаращувати свою шафу, натомість не відмовляється від постійної зміни образів». Отже, сервісам оренди варто було б замислитись над впровадженням більш екологічних способів очищення одягу, над альтернативним пакуванням, а також налагодити логістику для зменшення вуглецевого сліду.\nА що ж не так із секонд-хендом?\nЗдавалося б, він теж повинен сприяти економії та збереженню природних ресурсів. Однак, цей нібито «зелений» тренд насправді виявляється не надто й «зеленим».\nУсупереч поширеній думці про те, що секонд-хенд сприяє скороченню масштабів виробництва, слід знову нагадати – модна індустрія не скорочує виробництво: відомості про обсяги виробництва та продажів вперто це доводять. Отже, поряд із проданим товаром утворюється і величезна кількість нерозпроданого товару, який або знищується, або переробляється, або відправляється в секонд-хенд, роз'їжджаючись по всьому світу.\nСвітова торгівля уживаними речами становить близько $4 млрд на рік. Так, США щорічно експортує понад 500 млн тонн вживаного одягу. Велика частина його потрапляє в країни з низьким і середнім рівнем доходів.\nДо речі, Україна за імпортом і споживанням уживаних речей займає третє місце в світі після Пакистану та Індії. Ба більше, власники та продавці секонд-хенду, всі як один, з упевненістю говорять про істотне зростання попиту серед покупців після зняття пандемічних обмежень.\nЗа інформацією Всеукраїнської асоціації дилерів одягу Second Наnd, понад 85% українців купують речі в секонд-хенді, а Україна щорічно ввозить таких речей на суму в $150 млн.\nЗгодом такий непроданий одяг перетворюється на тверді відходи, створюючи потенційну додаткову небезпеку для здоров'я людей і навколишнього середовища країни, в яку він був ввезений. А зважаючи на перипетії в економіці, проблематику зі сміттям і масштабами сміттєзвалищ – такі залишки світового секонд-хенду можуть стати проблемою національного масштабу вже в цьому десятиріччі.\nІ це вже не про екологічність, а геть навпаки. Залежність модної індустрії від продуктів переробки викопного палива стає дедалі очевиднішою, адже на відміну від інших секторів економіки, індустрія моди практично не говорить про свої плани з декарбонізації в умовах активних процесів зі зміни клімату.\nRecycle – дорого та мало\nІснує абсолютно логічне твердження про те, що переробляти і не викидати – добре, але ще краще – не купувати. На практиці, переробка або ресайклінг (т.зв. «повторний цикл») – повна переробка матеріалів з метою створення нових речей – це одна з найважливіших складових sustainability. І в останні роки перероблений текстиль зайняв особливу нішу в fashion-індустрії та продовжує розвиватися.\nПроте, цифри наразі – не надто втішні для «здоров’я» планети. Як уже згадувалося, у світі щорічно збирається приблизно 92 млн тонн текстильних відходів, і до 2030 року очікується, що цей обсяг досягне 134 млн тонн. Лише 1% старого одягу переробляється на нові речі, а близько 75% опиняється на звалищі. Решту – переробляють на ганчір'я або подрібнюють для промислового використання.\nПричина – дуже висока вартість переробки, яка вимагає великих фінансових і людських витрат. Перш ніж відправити речі на переробку, текстиль необхідно зібрати – для цього потрібне окреме місце, контейнери, персонал, соціальна реклама, а потім впорядкувати – відокремивши на придатне/непридатне, розділити за типами тканини і кольорами, зняти фурнітуру.\nБільш того, існує низка технологічних проблем: легше піддається переробці одяг, що складається з волокон одного типу. Наприклад, розділити пару джинсів на бавовну і еластан у пропорції 96% і 4% відповідно – нереально, але оскільки еластану мало, то такий текстиль йде в переробку. І зовсім інша ситуація з тканиною в складі якої, наприклад, 60% бавовни і 40% синтетики – в такому випадку річ не піддається переробці, а лише утилізується.\nТакож неможливо розділити синтетичні сумішеві тканини. Наприклад, спортивний одяг, який зазвичай виготовляється із поліестер-поліамідної суміші – разом ці волокна не переробляються.\nВиявляється, що і натуральний шовк, через свої фізико-хімічні властивості та складність виробництва, неможливо переробити.\nНині компанії та бренди, які вкладаються у розвиток повного recycle, – справжні sustainability, адже переробка дійсно зменшує екологічне навантаження і приносить користь для планети.\nSustainability: реальні зміни чи все ж таки маркетинг?\nУ документі «Наше спільне майбутнє» (Our Common Future, 1987 р.) вперше надано визначення тому, що є сталим розвитком: «…задоволення потреб теперішнього часу не підриває здатність майбутніх поколінь задовольняти свої власні потреби».\nОтже, стійка компанія (бренд) зобов'язана орієнтувати роботу в трьох напрямках: екологічність продукції та виробництв; етичне ставлення до робітників індустрії та тварин; підтримка та посилення економіки регіону присутності. Якщо якийсь із цих напрямків не розвинений – компанія не може вважатися стійкою.\nЦікаво, що численні дослідження на тему сталого розвитку в модній індустрії свідчать: 86% споживачів вважають такий підхід до моди – можливим, проте лише половина з них керується цими принципами при виборі одягу. Це й не дивно, адже єдиного стандарту, який би розмежував компанії на «погані/хороші», не існує.\nКрім того, ми говоримо про те, що 15% від світового виробництва пестицидів застосовуються при вирощуванні натуральної сировини (бавовни, льону та ін.), і чомусь продовжуємо вважати одяг із натуральних матеріалів більш екологічним. Або купуючи светр із натуральної екововни від sustainability-бренду, демонструємо свою прихильність до стійкості, проте, на думку екоактивістів, експлуатація тварин – протилежність стійкості.\nНеоднозначним є ставлення і до використання натуральної шкіри та хутра. З точки зору захисників прав тварин, штучне хутро і шкіра – етичні. Однак вони абсолютно неетичні з точки зору ресурсів. Їх виробництво пов'язане не лише зі споживанням великої кількості води та інших ресурсів, але з тим, що таке виробництво шкідливе, небезпечне, енергоємне і забруднює навколишнє середовище.\nЦе підтверджують експерти, наголошуючи, що виробництво штучної шкіри та хутра шкодить планеті більше, ніж виготовлення натуральної. Крім того, фахівці акцентують увагу на тому, що відходи шкіряних виробництв переробляються на 100% і використовується як добриво, і краще використовувати 100% тваринної сировини. А дискусія на тему, що є менш шкідливим для планети, існуватиме «допоки люди не перестануть їсти м'ясо».\nЄ ще один нюанс. Попри численні офіційні звіти з боку представників fashion-індустрії щодо стратегії сталого розвитку, американські аналітики ділового журналу Fastcompany і міжнародної компанії Deloitte у своїх прогнозах не надто оптимістичні.\nЕксперти сходяться на думці, що, всупереч обіцянкам великих корпорацій стати стійкими до певної дати, оприлюдненню звітів і стратегій sustainable fashion, підписаний у 2019 році Fashion Pact G7, активність залучення модної індустрії до сталого виробництва навпаки знижується: «40% міжнародних корпорацій виробників одягу в принципі не планують розвивати напрямок sustainability або щось змінювати у своїх виробничих циклах».\nПо-справжньому ж завзятими ентузіастами sustainability стають маленькі бренди і торгові марки з відносно невеликим доходом. Міжнародні дослідження і практика в усіх галузях демонструє, що для гарних справ і правильних ініціатив зовсім необов'язково бути великим глобальним брендом. І Україна не виняток.\nУ наш час саме молоді локальні бренди і дизайнери-початківці продукують зміни та намагаються скоригувати ставлення й уявлення покупців до/про моду. Саме вони своєю діяльністю подають приклад та вимагають від суспільства свідомого ставлення до навколишнього середовища та людської праці.\nПопулярний у всьому світі український бренд KSENIASCHNAIDER завоював прихильність покупців не лише випустивши модель джинсів demi-denims, але й завдяки поширенню філософії sustainable fashion. Бренд сповідує принцип, що екологічність – це відмінний інструмент для реалізації дизайнерських ідей. І пишається своєю командою, яка правильно об’єднала моду з екологічністю. Компанія переробляє 500 пар джинсів у місяць, а також до 200 кг текстильних відходів, виготовляючи близько 3000 індивідуальних і єдиних у своєму роді перероблених виробів.\nА власник, художник-дизайнер бренду ТакіШтуки Тетяна Черемісіна «загорілася» ідеєю переробки джинсу ще років з 10 тому: «Я не викидала протерті джинси, складаючи їх у коморі, щоб якось їх переробити. Для подальшого використання як одяг вони вже були негодящі, а просто винести на смітник не дозволяла совість: я собі добре уявляла, як вони валятимуться десь на сміттєзвалищі багато-багато років, і мене це дуже засмучувало».\nЦьогорічна пандемічна весна, хвороба і вимушена бездіяльність стали для Тетяни поштовхом до творчості.\n«Переглянувши всі ресурси по темі upcyclejeanse, зрозуміла, що тема популярна, але я хочу інакше. На початку проекту у мене були сформовані певні особисті вимоги до переробки: вироби мали би бути корисними для життя і слугувати якомога довше. Згодом я розробила свою технологію, яка дозволяє використовувати якомога більше матеріалу в одному виробі. Водночас ця технологія допомагає виробам краще тримати форму і створює ребристість. Так, це вимагає більше часу і зусиль, проте якість таких виробів вища, отже, і слугуватимуть вони набагато довше. Я намагаюсь максимально використовувати всю тканину і фурнітуру. Коли почали накопичуватися умовно «непридатні» залишки джинсу – сформувалась ідея робити з них іграшки і текстильні скульптури», – розповідає Тетяна Черемісіна.\nУ роботі майстриня використовує лише ті джинси, які вже непридатні до носіння. Крім того, пропонує своїм замовникам віддати непотрібні джинси в обмін на знижку. Тетяна розповіла, що на самому початку їй дуже допомогла, а також неабияк надихнула прогресивна Fb-спільнота «Шо-та в дом» (платформа для спілкування, купівлі/продажу локальних виробників, апсайклінг і ресайклінг проектів). Саме там вона виставила свої перші вироби на продаж – це були homebagі.\n«Мене цікавила реакція та готовність до такого продукту. Я була приємно здивована і зовсім не очікувала, що стільки людей відгукнеться і пристане на мою пропозицію. Мені писали та питали, чи можна просто так, без покупки, надіслати мені свої непотрібні джинси, бо люди не знали, куди їх можна здати у переробку та не хотіли, щоб вони опинилися на смітнику. Так стався перший круговорот джинсів», – згадує Тетяна.\nЇї покупці та замовники – це люди з усвідомленим споживанням. Джинси, які їй надсилають, гарної якості та досить часто від дорогих брендів. А коли майстрині не вистачає якихось матеріалів – кольорових тканин або фурнітури, вона все купує на секонд-хенді, наголошуючи, що у кінцевому підсумку з цього буде більше користі.\n«Для себе я зрозуміла, що своєю upcyclejeanse-творчістю позбавляю людей від мук совісті щодо викинутих речей. Мої вироби допомагають свідомим людям доєднатися до вирішення проблем переробки та переосмислення старого або немодного текстилю. Тим паче, що в підсумку, кожна нова річ з безлічі старих, виходить унікальною і неповторною», – підсумовує дизайнер.\nМіжнародна практика в усіх галузях демонструє: для добрих справ і правильних ініціатив зовсім необов'язково бути великим глобальним брендом. І таких прикладів у всьому світі й в Україні доволі багато – варто лише схотіти переглянути своє ставлення. Нам як споживачам варто пам'ятати, що неможливо повністю виключити шкідливий вплив при абсолютно будь-якому способі споживання, але в наших силах його мінімізувати.\nКСВ: Відповідальний бізнес Екологія Легка промисловість ЦСР 12: Відповідальне споживання та виробництво


Куля в підлітка | Вікна-Новини\nКуля в підлітка\nУ Миколаєві п’яний із пістолета вистрілив у 15-річного підлітка. Все сталося просто в крамниці, на очах у покупців. Куля влучила хлопцеві в обличчя, і лише дивом не зачепила мозку.\nVideo: Куля в підлітка\nУ Миколаєві п’яний із пістолета вистрілив у 15-річного підлітка. Все сталося просто в крамниці, на очах у покупців.


Юний закарпатець виготовляє диво-вироби із сірників (ФОТО) | Новини\nЮний закарпатець виготовляє диво-вироби із сірників (ФОТО)\nДивовижні вироби із сірників виготовляє молодий хлопець із Мукачівщини. Сергій, а саме так звати юнака, захопився коробками із сірників після того, як мама йому подарувала книгу «Увлекательные поделки из спичек».\nКоли заходиш до «майстерні» хлопця, то на столі бачиш гори сірників, над якими чаклує юнак. Тут і готові вироби. Ось на цю машину (на перщому фото) пішло більше 300 коробок сірників і декілька флаконів клею ПВА. До речі, Сергій – відмінник навчання. І коли він все це встигає?


Футбол03112017 - Офіційний сайт КП Івано-Франківськводоекотехпром\nГоловна Фотогалерея Фотогалерея Футбол03112017\nУже третій рік поспіль відбувається турнір з міні- футболу серед команд підприємств водопровідно-каналізаційного господарства України- ЛІГА «ДНІСТЕР» .\nЦе вже стало доброю традицією серед підприємств. Почалось усе 06 листопада 2015 у м. Чортків, Тернопільської обл.,де відбувся товариський турнір з міні-футболу між командами працівників водопровідно-каналізаційних господарств Західного регіону України. Зокрема, змагалися команди Івано-Франківська, Тернополя, Хмельницького та Чернівців. Захід відбувся за участі президента Асоціації водопровідно-каналізаційних господарств України Жерліцина Ю.І., директорів та голів профспілкових організацій водоканалів.\nКожного року команда- переможець бере на себе відповідальність в організації та проведенні даного турніру. Минулого року організаторами турніру виступили «Тернопільводоканал».\nА вже сьогодні 3 листопада 2017р. організатором змагань стало\nУчасть в змаганнях приймали команди : 1.КП «Вінницяоблводоканал», 2.КП «Чернівціводоканал», 3.КП «Тернопільводоканал», 4.ЛМКП «Львівводоканал», 5.МКП «Хмельницькводоканал», 6.КП «ІФВЕТП»\nЦьогорічним переможцем стала команда КП «Вінницяоблводоканал». Щиросердечно вітаємо переможців та учасників змагань.\nПерше місце КП «Вінницяоблводоканал»\nДруге місце ЛМКП «Львівводоканал»\nТретє місце КП «Тернопільводоканал»\nПо закінченню гри команди були нагороджені дипломами й кубками. Також були призи і від спонсорів змагань. Гра як завжди була захоплюючою й цікавою, учасники команд продемонстрували гарні результати й професійну майстерність..


Про це пише "Європейська правда", з посиланням на Postimees.\nЗ юридичної точки зору – це не лікарський засіб або медичний пристрій, але інформація про продукт і інформація на упаковці узгоджені як з Департаментом лікарських засобів, так і з Департаментом здоров'я.\nНагадаємо: 31 липня до України прибуло ще 1,5 млн доз вакцини CoronaVac. Всього з початку вакцинальної кампанії країна отримала близько 12 млн доз щеплень від коронавірусу. З отриманих Україною доз вакцини понад 4 млн були поставлені в рамках програми COVAX, понад 150 тисяч – як гуманітарна допомога від країн ЄС, а близько 8 мільйонів доз були закуплені за кошти державного бюджету. Окрім вакцини CoronaVac Україна протягом цього тижня отримала 52 800 доз вакцини AstraZeneca та 430 560 доз вакцини Comirnaty від Pfizer-BioNTech.


Субота, Серпень 22, 2015 - 19:53\nІнтернет-ресурс орієнтований на російськомовних ізраїльтян: Шептицький рятував євреїв від знищення\nІнформаційній ресурс «MIGnews», який орієнтується на російськомовних ізраїльтян, опублікував новину про підготовку беатифікації митрополита Андрея Шептицького. «MIGnews» зокрема наголошує на тому, що митрополит Шептицький був єдиним представником Церкви, який звернувся з протестом проти знищення євреїв до Генріха Гіммлера – шефа таємної поліції Третього Райху та одночасно шефа СС.\nЧетвер, Серпень 20, 2015 - 15:18\nСубота, Серпень 15, 2015 - 14:36\nПодячний дар ченцю і Митрополитові\nУ нелегкі і трагічні часи нашої історії на кін виходили видатні історичні постаті, які ставали в обороні Церкви і нації. Вони двигали на своїх плечах нелюдські труднощі, долали неймовірні виклики, а ще передбачили нові форми гонінь на українських християн та світочів нації у ХХ столітті. Це їхніми молитвами і трудами розпочався тріумф правди і нескореної віри, настав час їхньої слави в незалежній Україні.\nСубота, Серпень 15, 2015 - 13:52\nТвітт Святослава Вакарчука про пам’ятник митрополиту Шептицькому у Львові\nПопулярний український співак Святослав Вакарчук у своєму Твіттері висловився стосовно новоспорудженного пам’ятника митрополитові Андрею Шептицькому у Львові.\n«Львів. Видатний українець митрополит Андрей Шептицький. Влучний пам'ятник.» коротко висловився про пам’ятник і його значення для Львова український виконавець.\nВівторок, Серпень 11, 2015 - 16:22\nНеділя, Серпень 2, 2015 - 23:47\nВеликий нащадок давнього роду\nУкраїнська боярська родина Шептицьких походила із древнього лицарського роду Сасів, що отримав своє шляхетство від самого Данила Галицького за особливі заслуги перед князівством (1284 р). Впродовж століть Шептицькі володіли селами: Шептичі, Вощанці, Канафости (давня назва - Кальнафости) та Угерці (давня назва – Угерці Заплатинські) (тепер Самбірський р-н, Львівської обл.).\nНеділя, Серпень 2, 2015 - 21:06\nВідомий український археолог: митрополит Шептицький збудив нашу національну свідомість\nДиректор Інституту археології Львівського національного університету ім. І. Франка Михайло Филипчук, вважає, що митрополит Андрей Шептицький, збудив народну свідомість галицького села притлумлену польськими пацифікаціями і тим фактично став одним з фундаторів української незалежності. Про це науковець розповів у своєму ексклюзивному інтерв'ю для "Католицького Оглядача".\nП'ятниця, Липень 31, 2015 - 22:09\nГлава УГКЦ: «Бути наступником такої людини, як владика Андрей, є великою благодаттю і водночас викликом»\nМитрополит Андрей є тим, кому Господь доручив піти свого часу до могутніх світу цього і сказати: «Відпусти мій народ». Оцей заклик до свободи і виходу з дому неволі до рідної української землі – шлях, який митрополит Андрей накреслив для свого народу як біблійний пасхальний шлях буття народом.\nПро це сказав Глава УГКЦ Блаженніший Святослав в ефірі Першого національного каналу в рамках проекту «Шептицький: розсекречена історія» 29 липня.\nП'ятниця, Липень 31, 2015 - 10:28\nП'ятниця, Липень 31, 2015 - 10:02\nЧетвер, Липень 30, 2015 - 11:12\nУкраїна відзначила 150-річчя від Дня народження митрополита Андрея Шептицького\nУкраїна відзначила 150-річчя від Дня народження митрополита Андрея Шептицького. Головні урочистості пройшли у Львові, 29 липня 2015 р.\nРозпочалося святкування у соборі св. Юра Архиєрейською Божественною Літургією, яку очолив Блаженніший Святослав у співслужінні з владиками Синоду єпископів Української греко-католицької Церкви та численних мирян.\nЧетвер, Липень 30, 2015 - 11:00\n«Він був святим, і його постать виходить поза національні, історичні та конфесійні межі. Він – символ Української Церкви», - сказав про Митрополита Андрея Глава і Отець УГКЦ, Блаженніший Святослав.\nЧетвер, Липень 30, 2015 - 00:05\nЧому митрополит Андрей Шептицький готовий був прийняти мученицьку смерть?\nЛьвів – 150 років тому 29 липня народився майбутній глава Української греко-католицької церкви Андрей Шептицький. 29 липня у Львові відкрили виставку, присвячену митрополитові Шептицькому, відкрили пам’ятник на Святоюрській площі. Вірні УГКЦ уже роками очікують на те, що Ватикан проголосить Андрея Шептицького новомучеником. А за життя митрополит тричі просив Апостольський престол дозволу на мученицьку смерть.\nСереда, Липень 29, 2015 - 18:42\nАндрей Шептицький. Той, що у вічності пам`ятає кожного\nПостать митрополита Шептицького досі неоднозначно сприймається в українському суспільстві. На заході країни, де народилась і під проводом слуги Божого Андрея розвивалась Українська Греко-Католицька Церква, його шанують як духовного провідника, мецената, культурного діяча, праведника, котрий у роки Другої світової врятував від нацистського меча сотні життів, зокрема й іновірців.\nСереда, Липень 29, 2015 - 18:38\nВиступ Президента на церемонії відкриття пам’ятника митрополиту Андрею Шептицькому у Львові\nВаше Блаженство, високопреосвященні та преосвященні владики, всечесні отці, преподобні сестри!\nДорога львівська, галицька і українська громадо!\nВелика приємність для мене бути тут сьогодні серед вас. В народі кажуть, кожна добра справа починається з дощу. Цей дощ сьогодні - це є добрий знак, це означає, що ми зараз з вами робимо дуже добру справу.\nСереда, Липень 29, 2015 - 11:12\nВівторок, Липень 28, 2015 - 21:09\nБатько митрополита Андрея Шептицького завжди пам’ятав про своє коріння\nЛьвів – 29 липня в Україні та світі вшановуватимуть 150-річчя від дня народження митрополита Андрея Шептицького. Пам’ятники провіднику церкви відкриють у Львові та Івано-Франківську. А ось є місце на Львівщині – село Шептичі, звідки походить давній рід українських бояр Шептицьких. Там народився тато митрополита УГКЦ Андрея – граф Іван Шептицький. Чи пам’ятають Шептицьких у Шептичах? Яким був граф Іван Шептицький?\nВівторок, Липень 28, 2015 - 21:01\nУкрпошта вводить в обіг поштову марку «Андрей Шептицький. 1865-1944»\nЗ 29.07.2015 вводиться в обіг та вважається дійсною для оплати послуг поштового зв’язку в усіх відділеннях поштового зв’язку поштова марка № 1437 «Андрей Шептицький. 1865-1944».\nПерфорація гребінчаста – 13 1/4:13 1/4.\nДизайн Сергія Горобця.\nВівторок, Липень 28, 2015 - 00:31\nОсобистість Митрополита Шептицького. Топ-10 цікавих фактів з життя владики\nУ середу, 29 липня, у Львові відбудеться масштабна культурна та духовна подія – офіційне відкриття пам’ятника Митрополитові Галицькому Андрею Шептицькому. Саме у цей день 150 років тому Львівщина подарувала світові одного з найбільш знаних та поважних діячів греко-католицької церкви. На події зберуться визначні релігійні діячі, перші особи країни, громадяни з різних точок нашої держави та з-за кордону, аби разом вшанувати пам’ять владики.\nВівторок, Липень 28, 2015 - 00:23\nУ Львові розповіли про те, як відзначатимуть 150-річчя від дня народження митрополита Андрея\nСто п'ятдесяті роковини народження слуги Божого Андрея Шептицького є подією неординарною. Лише зараз ми, як народ і Церква, починаємо вшановувати постать Великого митрополита і з цієї нагоди освятимо пам’ятник праведному Андрею.


Купити Набір AQUA GELZ «Надзвичайний квартет» - КУМЕДНА КОМПАНІЯ 40202-02D по цене 395 грн. в магазине Країна чудес\nНабір AQUA GELZ «Надзвичайний квартет» - КУМЕДНА КОМПАНІЯ 40202-02D\nНабір Aqua gelz Надзвичайний квартет Весела компанія підійде для дітей від 5-ти років. Дитина зможе створювати дивовижні 3D-фігурки на власний смак. Потрібно взяти форму, залити її гелем, опустити її в заздалегідь підготовлений розчин із 2 пакетиків порошку й 200 мл води та гратися отриманою сквіш-фігуркою. Перед використанням ознайомтеся з інструкцією, щоб сквіші вийшли такими, як потрібно. Сквіші — це популярні антистрес-іграшки. Скільки б ви їх не м'яли, вони все одно набувають первинної форми. Набори Aqua gelz розвивають креативність, дрібну моторику, творче мислення, фантазію й уміння грати.\n8 тюбиків з кольоровим гелем по 30 мл;\n6 пакетиків з сумішшю по 5 г;\nбагаторазову ємність для води;\nбагаторазову ємність для розчину.


Новий економічний курс Тимошенко – це покроковий план відродження України - Район Камінь-Каширський\nElapsed full time: 1.2860\nЮля, де ти береш гроші на брехливі рейтинги та рекламу???\nЦе риторичне питання. Всі прекрасно розуміють, де істота без гідності, сорому і совісті взяла гроші...\nУявімо, що це новий економічний курс є насправді новим. Тоді виникає декілька запитань. По-перше, він новий відносно чого? Відносно того, що робиться зараз чи того, що робилось за часів Юліного урядування? По-друге, що конкретно нового в цьому новому? По-третє, наскільки цей новий відповідає економічним законам, тобто наскільки він не є утопічним? По-четверте, це новий економічний чи соціальний курс, адже для того щоб, щось спожити, це щось потрібно спочатку виробити або купити. По-п’яте, що заважає «батьківщині» вже, а не після президентських виборів внести до Верховної ради пакет законопроектів, прийняття яких забезпечить новий економічний курс і процвітання країни. Бо новий курс – це для виборів, чи для людей???\nЯкщо Юля не лінується щотижня чи й частіше повсюдно закидувати людей рекламою і все новими вигадками своїх копірайтерів про рай, що наступить після її приходу на олімп, то чому посполитим щоразу видумувати роверка? Слідую її манері і продублюю свій особистий коментар щодо майбутніх Президентських та й, вочевидь, парламентських виборів у наступному році. Отже:\n"Українцям доведеться обирати між трьома претендентами: Порошенко, Гриценко і Юля!\n1. Вона отримає чимало голосів від неосвічених і соціально стурбованих бабусь, котрі дійсно живуть нині важко і бідно, оскільки пенсіонери за всіх часів були найзлиденнішим прошарком серед нашого люду. У них надія тільки на Юлю, котра поверне: ціни на газ до радянських, молодість і втрачене здоров'я - тобто те, що обіцяє Юля. Ця пані, за яку голосував колись і я грішний при виборі Ю/Я, візьме чимало голосів, однак за неї не проголосує думаюча публіка, інтелігенція та бізнесові кола середньої руки.\n2. Гриценку віддадуть голоси більш вдумливі люди, котрі серед іншого вважають, що лишень "сильна рука", порядок, дисципліна і справедливість, яку декларує пан полковник, зможуть вивести українців з рошенівського і попереднього багна, корупції і, як наслідок, злиднів. Електорат Гриценка не задумується категоріями сприйняття/несприйняття свого кумира на міжнародному рівні, наявністю чи відсутністю у нього команди, далекосяжних геополітичних планів тощо. Головне - вже, сьогодні, будь-якою ціною, себто по-військовому завоювати і т.п., ну приблизно так як дехто волав на початку війни з Росією 2014 року - наступаємо на сєпарів з усієї моці, не дамо ні клаптика землі москалям і т.п., відіб'ємо ворога і оголосимо що від завтра українською мають розмовляти від Сяну до Дону, бо це є українська земля... А те, що армії як такої не було, то таке, добробати з палками, фінками і окремими обрізами мисливської зброї були сповнені рішучості. Ілловайськ і Дебальцево тому підтвердження. Але хіба грищенківці щось не правильно кажуть - запитають прихильники полкана??? Правильно, чому ж ні... Але у мене є запитання до Гриценка: чому він не погодився на посаду міністра оборони України, яку йому запропонував Порошенко у найскладніший для українців час? Вочевидь у пана Анатолія як і у Юлі є синдром - вони обоє не бачать іншої для себе посади окрім президентської, другими у КОМАНДІ вони бути не можуть апріорі!\n3. Поршенком я, як і всі, також не задоволений. Кумівство, непотизм, відсутність справедливості у судах, прокуратурі тощо хвилює мене не менше інших. Але, якщо хтось думає що нині в Україні Президент при його повноваженнях, незалежно від прізвища, може прихлопнути олігарха чи суддю, як муху мухобойкою, то він глибоко помиляється. Україна - не Росія, писав один з наших Президентів олігархотворців. Українська влада на всіх рівнях нині, це глибокий, закоренілий і знищений опіатами наркоман, реабілітація котрого потребує часу, ресурсів, терпіння і, головне, особистого бажання самого хворого...\nТільки самогубець, якщо він не має корисливих намірів тернутися біля владного корита, береться за цю невдячну справу - лікувати "нарко"залежний народ, котрий кожного разу голосує і кричить на початках своєму гетьману "осанна" одразу за короткий час волає - розіпни!\n4. Кожен з нас має право на своє ексклюзивне бачення новітньої історії, шляхів і методів подолання кризи державності через фактичну українську бездержавність, бо ще зовсім недавно у нас основні державні пости, у т.ч. і у силових відомствах, займали представники Кремля, її спецслужб або їх адепти - різного роду смітюхи. Якщо дехто думає, що московити вичерпали свій резерв кадрів, той глибоко помиляється. Он щойно у ці дні поляки без слів вигнали зі свого МЗС всіх випускників Московського інституту міжнародних відносин. А нам до таких кроків ще дуже і дуже далеко. Однак не втрачаймо надії і розуміймо, що надто прості і швидкі рішення розумні люди не приймають, оскільки знають їх наслідки..."\nСудячи з кількості відвідувань цього та інших повідомлень від імені Тимошенко та порівнявши це з зацікавленістю народу до інших тем, яка інколи перевищує і тисячу, стає зрозумілим, що народ інтернетний не переймається її «неповторністю» та черговими її «прожектами». Навіть більше. Її обласна районна команди не вважає за потрібне підтримати імідж своє патронеси. Маючи такий досвід з брехання, могли б постановити кожному своєму члену не менше триста раз зайти на проюліне повідомлення і бодай в такий спосіб створити видимість «народного захоплення та любові».\nХрін до 10:18 28.09.2018\nЯ давно писав про те, що Юля не там старається, оскільки сайти у світовій павутині відвідують переважно молодь та думаючі люди, тому ця її реклама - гроші на вітер. Її електорат, як я вже згадував вище у продубльованому моєму коментарі, - малосвічені і милі бабусі мордвинського патріархату, котрі читають газети "Полісся", "Порадницю", "Знахар" тощо. Та й пропагує Юля одне, а на практиці її партійні члєни роблять інше. Ось приклад розмови на сесії обласної ради з головою фракції ВО «Батьківщина» Василем Столяром:\n"- Одним із головних питань на сесії обласної ради був розподіл більше 30 мільйонів гривень, які надійшли від перевиконання обласного бюджету. Кошти, на вашу думку, розділили правильно?\n- Я, наприклад, проти виділення коштів на школу в селі Стобихівка Камінь-Каширського району. Там поруч є недобудована школа в Карасині. Крім того, ймовірно, створиться ОТГ. Це гроші на вітер. Ми не знайдемо 80 мільйонів гривень. Це все популізм."\nСкажу власну думку щодо будівництва школи у Стобихівці. Школа там потрібна, бо у селі багато дітей і тенденція у цьому плані позитивна. Але я проти страйку і заборони дітям відвідувати існуючу школу, оскільки навіть розпочавши будівництво нової, потрібно кілька років для її завершення. Я не розумію ультиматумів, потрібен діалог і конструктивна розмова, але не з районним керівництвом, котре не має необхідних коштів та важелів впливу на принципове вирішення питання.\nА школа там буде, про це помолиться головний Пастор України О. Турчинов ))\nА чи можливий діалог з тими, хто не хоче і не може?! Йдеться про владу районного та обласного походження. Якщо так, то чому б не розпочати перемовини з Тимошенко на предмет зменшення популізму і неправди в її публічних виступах. Навіть якщо вона погодиться, то популізм і неправда в неї не переведеться. Най в меншій кількості, але залишиться. Влада місцева складається з людей, які прийшли до посад не давати, а брати. Тому без ультиматумів нічого робити не будуть. Можна відійти від ультимативної практики, але за умови тотальної заміни лінивих на активних та запровадження персональної матеріальної відповідальності, в тому числі моральної, за завдані людям збитки. За свої гроші Дунайчук, його попередники та їхні команди школу не збудують, але матеріальні та моральні збитки вчителям, батькам можуть відшкодувати.\nХрін для 13:41 28.09.2018\n"Хто не хоче і не може" - це політичні і суспільні імпотенти, відтак мати з ними якісь стосунки, підшукувати для них якусь суспільну "віагру" не варто, оскільки навіть при штучному заплідненні вони репродукують генетично собі схожих - лінивих, захланних та брехливих. Перемовини з Тимошенко, це договір з циганами щодо гадання на картах "Таро" - обмануть за замовчуванням, бо для того вони й придумані!\nВихід із тупикової ситуації я бачу у пробудженні територіальних громад, котрі делегують до повітової/крайової ради своїх людей не за колишньою формальною ознакою чи краснобаїв, а людей слова і діла, котрі у свою чергу утворять виконавчий комітет з професійних та відповідальних людей з гідною оплатою праці та механізмами їх контролю від спокус. Так живуть наші сусіди поляки, так живе весь світ. Щодо морального та матеріального відшкодування Дунайчуком та іже з ним, то не бачу у тому сенсу, оскільки у диспозиції, що склалася в останні роки винуваті всі - люди обирали до представницької влади абикого/абизагречку, а призначення відбувалось також специфічно - Дунайчук протеже Гунчика, і один, і другий без жодного досвіду та підготовки в питаннях державного управління. Вони, вочевидь, старались зі всіх сил, але результат очевидний... Якщо хтось думає, що "управляти державою" - це варто лишень бути чесним і не красти - то ця умова є необхідною, але, як кажуть математики, вона не є достатньою. Що з Дунайчука компенсуєш? Хіба роверка, що спонсори спрезентували для моднього у Камені вояжу на Озюрко...\nі курс не новий. і йуля не молодиця вже.\n07:30 17 вересня: яке сьогодні свято, до кого йдемо святкувати 1\n06:19 Погода в Камені-Каширському на вівторок, 17 вересня 38\n17:53 Камінь-Каширський: завершився чемпіонат з важкої атлетики серед молоді до 15 років 233\n17:23 Жителю Любомля терміново збирають гроші на порятунок життя 259\n15:31 ФОТО Камінь-Каширський: зняли прапор, який висів на підтримку полонених моряків 461\n14:09 Синоптики попереджають про похолодання 210\n12:12 ФОТО, ВІДЕО «Золоте» весілля: пара з Камінь-Каширська відсвяткувала ювілей. ФОТО 2263\n11:09 ФОТО Камінь-Каширський: як на районі знищували ромів. ФОТО 555\n09:44 Сошичне: 93-річна бабуся розповіла про зґвалтування, чоловіка та 26 онуків 1057\n09:00 Як на Камінь-Каширщині оформити пенсію «один дотик». ВІДЕО 254\n08:00 Монети 1, 2 і 5 копійок перестануть вважатися грошима з 1 жовтня 178\n13:48 Вітання керівників району з нагоди Дня фізичної культури і спорту 363\n09:00 Волинські нардепи звернулися до Прем'єр - міністра бо вважають що на Волині має бути 4 повіти 822\n10:00 У молодої мами з Демидівки пухлина мозку: збирають кошти на лікування 566


Подорожі | - Part 5\nЧорноморське побережжя славиться не тільки великими містами з розвиненою інфраструктурою, але й невеликими курортними селищами, відпочинок в яких може бути не менш приємним. У туристів досить популярна Архипо-Йосипівка, відгуки про яку описують її як місце для спокійного і комфортного проведення відпустки.\nКожна закохана пара молодят сподівається провести свій медовий місяць далеко від цивілізації, там, де немає шуму великих проспектів і поспіху перехожих, повсякденної суєти і сторонніх очей. Тільки тиша і спокій, єднання з другою половинкою і романтична атмосфера.\nНаціональні парки – чудова краса Землі\nНаціональні парки – це унікальні місця дикої природи, в яких діяльність людини жорстко обмежується. Мета їх створення – збереження нерукотворних чудес нашої планети, захист тваринного і рослинного світу, проведення дослідницької роботи. Це улюблені місця туристичних поїздок, які залишають незабутні враження і змушують завмерти в захопленні перед красою і дивно гармонійним влаштуванням життя на Землі.\nРозкішний Ко Чанг. Відгуки та враження\nДля більшості туристів, у тому числі і вітчизняних, Таїланд стає яскравим і незабутнім місцем, де можна чудово провести відпустку або перезимувати. Такі курортні острови, як Пхукет або Самуї, вже досить відомі в усьому світі і користуються великим попитом у відпочиваючих. Але існують ще й інші, маловідомі райони, де європейським туристам було б цікаво провести час. […]\nБілоруський санаторій “Біла вежа”: комфортабельний відпочинок за доступними цінами\nОпис: Санаторій «Біла вежа» розташовується неподалік від відомого заповідника «Біловезька Пуща», єдиного у всій Європі реліктового лісового масиву. Флора і фауна цього заповідного місця абсолютно унікальні і цікаві для детального вивчення. Білоруський санаторій знаходиться в екологічно чистому районі Бресткой області. У 200 кілометрах звідси немає жодного великого промислового підприємства. Дістатися до «Білої Вежі» можна двома […]\nПам’ятки Флоренції, Італія\nЄвропейська столиця мистецтв Флоренція багата знаменитими картинами, скульптурами та фресками, створеними в період найбільшого розквіту культури. Пам’ятки Флоренції – це творіння великого Боккаччо, Леонардо да Вінчі, Данте, Мікеланджело та ін\nЗапам’ятовується відпочинок на Азовському морі: Павло-Очаківська коса\nЛіто. Воно нерозривно пов’язане з достатком овочів і фруктів, теплим сонечком, смарагдовими деревами і нестримним веселощами до пізньої ночі. А ще літо – це пора шкільних канікул і час оздоровлень. А найкращим способом поправити здоров’я і приємно провести час є подорож на море. Багато хто віддає перевагу іноземні курорти Туреччини чи Італії, золоті піски Болгарії […]\nДосить поширений серед курортів місто Єйськ, розташований на Азовському узбережжі. Цей населений пункт знаходиться в Краснодарському краї і є одним з найулюбленіших місць відпочинку багатьох туристів. Пляжний сезон тут починається в травні і закінчується в кінці вересня. Ті, хто зібрався в Єйськ, відгуки туристів, що побували тут, вивчають досить ретельно, щоб знати, що саме їх […]\nЗ настанням весни і приходом теплих днів починається пора пікніків. Усіх без винятку манить природа. І скучили за зелені і свіжому повітрю городян починає тягнути до водойм і лісах. Незважаючи на мінімальний комфорт, від таких поїздок отримуєш максимум задоволення.\nРомантичні круїзи по Середземному морю з Барселони\nЗавдяки фільму «Титанік», де розповідається про трагічну любов головних героїв на борту шикарного трансатлантичного лайнера, в масовій свідомості сучасних людей намертво пов’язані поняття «романтика» і «круїзи». Кариби, норвезькі фіорди, острови Полінезії – чого тільки не побачиш, подорожуючи в каюті білосніжного красеня-корабля. Такі маршрути зручні тим, що за один раз можна подивитися кілька країн, безліч дивовижних […]


Оригінальні запчастини AGCO | Запчастини від Цеппелін Україна\nЗапчастини Чат-бот Запчастини AGCO Запчастини CAT Гусеничні системи\nГусеничні системи для тракторів AGCO\nГусеничні системи для комбайнів CLAAS\nГусеничні системи для комбайнів інших брендів\nГусеничні системи для колісних тракторів\nГусеничні системи для тракторів інших брендів\nСистеми моніторингу Колісні системи Навісне обладнання Запчастини для с/г техніки Альтернативні запчастини\nЦеппелін Україна пропонує широкий вибір оригінальних мастильних матеріалів AGCO Parts. Дана серія розроблена спеціально для сільськогосподарських машин і причіпного обладнання, що випускаються під брендами Fendt, Valtra та інші.\nПродуктова лінійка включає в себе різні види масел, кожне з яких виконує свою функцію. Так, моторні мастила гарантують захист двигуна, що працює при підвищених температурах, трансмісійні - володіючи антиокислювальними і протизносними властивостями, підтримують роботу механізмів трансмісії, а гідравлічні рідини забезпечують безвідмовну роботу мобільної техніки і запобігають утворенню відкладень.\nВисокоякісні масла AGCO Parts враховують особливості конструкції тієї чи іншої моделі техніки AGCO, режим її експлуатації, агротехнічні завдання і область застосування. Крім того, дана продуктова серія забезпечує зниження споживання пального, а також витрати на обслуговування машин і устаткування в цілому.\nПри цьому витрати на мастильні матеріали зазвичай не перевищують 5% від загальної вартості володіння технікою. Тому економія, а також використання неоригінальних аналогів недоцільні.\nОригінальні масла AGCO Parts володіють істотним запасом експлуатаційних властивостей, необхідних для ефективного вирішення завдань сільськогосподарської техніки. Унікальний набір характеристик оригінальних мастильних матеріалів дозволяє пом'якшити вплив на навколишнє середовище, що збільшує термін служби техніки і сприяє досягненню максимальної продуктивності.\nЗапчастини для техніки AGCO\nAGCO Parts забезпечує всесвітню підтримку запчастин для брендів техніки AGCO: Massey Ferguson, Fendt, Valtra і Challenger.\nОригінальні запасні частини та приладдя AGCO були розроблені, випробувані і спроектовані тими ж людьми, що й оригінальне обладнання.\nЗапчастини AGCO виробляються спеціально для брендів AGCO. Ми забезпечуємо надійність, на яку можна покластися, і очікувану продуктивність. Коли ви бачите голограму AGCO Parts, ви розумієте, що це оригінальна частина обладнання, яка максимізує продуктивність і час безвідмовної роботи, а також забезпечить безперебійну роботу вашого обладнання.\nШирокий асортимент аксесуарів, спеціально розроблених для доповнення Вашого обладнання і підвищення продуктивності\nПідтримка оптимальної продуктивності і цілісності машини\nНеперевершена якість, яка забезпечує найвищу надійність в будь-яких умовах експлуатації\nРоздрібна вартість запасів\nРічні вихідні замовлення по світу\nРізні точки доставки\nЧому потрібно купувати оригінальні запасні частини?\nГоловна відмінність між оригінальними запчастинами та аналогами сторонніх виробників полягає в підході до виробництва. Корпорація AGCO величезну увагу приділяє правильному функціонуванню та тривалому терміну експлуатації деталі.\nСама конструкція оригінальних запчастин, технології їх виготовлення і матеріали часто є унікальними для кожної моделі техніки. Це пов'язано з тим, що в останні роки потужність і продуктивність техніки значно збільшилася, разом з цим зросли і вимоги до надійності запчастин. Виготовлення ж неоригінальних деталей ведеться за застарілими технологіями, які використовувалися 10 і більше років тому. При всьому бажанні їх виробник не зможе запропонувати вам необхідний рівень надійності і безпеки.\nОригінальні запчастини, вироблені на заводах корпорації AGCO, відповідають найвищим стандартам якості. Це досягається за рахунок застосування дорогих матеріалів і новітніх розробок провідних інженерів компанії. І більш висока вартість повністю компенсується довговічністю і надійністю роботи.


Я хотіла би, щоб мене тоді хтось попередив, що начальник зваблює молодих стажерок – ЦЕ EASY Я хотіла би, щоб мене тоді хтось попередив, що начальник зваблює молодих стажерок – ЦЕ EASY\nЯ хотіла би, щоб мене тоді хтось попередив, що начальник зваблює молодих стажерок\nВірніше як закохалася – я якось це по-іншому для себе називала. Ми удвох працювали над досить-таки новаторським проектом (згодом до речі повністю проваленим). Так ось, мені здавалося, що у нас з ним “особливі відносини”, ми нібито “особливі колеги”, і у нас “особлива місія”. Це пояснювало багатогодинні дискусії з розпиванням кави, зустрічі поза роботою з метою обговорити реалізацію, на які я летіла як на крилах і які бували найчастіше десь в кафе, “милі” подаруночки у свята.\nЯ холоднокровно передавала привіти його дружині, а моєю мрією було – сказати цьому начальнику, що я закохалася.\nПричому ситуація визнання представлялася приблизно так: на банкеті, присвяченому успіху проекту: я говорю, що кохаю його, що знаю, що він одружений, але думаю, що він все одно має право знати.\nА головне, я вважала свої почуття чимось дуже високим! Зараз розумію, що це було суцільне лицемірство. Але ж які шляхи знаходить іноді гріх, щоб красиво прикрити огидне – “особлива місія, особливий проект, особливі відносини”.\nЗагалом, через кілька місяців мене відпустило – зовнішні обставини зіграли свою роль, було не до особливих пректів.\nА взагалі я думаю, що мене тоді Бог уберіг. Я до сих пір не знаю, що про все це думав тоді мій начальник (на щастя ми не обговорили це, “що між нами”), не знаю, і знати не хочу. Але можу припустити, що він теж не білий і пухнастий, раз відривав стільки часу у своєї сім’ї, щоб вести зі мною “ділові дискусії” після роботи.\nПоказово також і те, що інтерес до проекту з його боку було втрачено відразу ж, як тільки я перестала приходити з палаючими очима на зустрічі у позаробочий час. Проект швиденько згорнули і оголосили безперспективним.\nА я згадую тепер все це з жахом, адже я була за крок від прірви, вже починалися розмови а-ля “я нещасливий у шлюбі”. Не вистачило може бути якогось невеликого поштовху, і могло б статися жахливе.\nЗараз прийшло розуміння, що є біле, а є чорне, просто іноді одне видає себе за інше. Але варто тільки чесно поставити собі питання: чи добре те, що я роблю? не гріх? як все стає на свої місця, і “особливі відносини” виявляються банальною пристрастю до одруженого.\nP.S. я все ще працюю в тій же компанії, але вже з іншим начальником, на інших, нормальних проектах. А цього час від часу бачу, і останнім часом бачу іншу дівчину-стажерку, яка, схоже, встала на моє місце. Причому у них теж особливий проект, як він всім говорить.\nЯк прозорі для мене його наміри! Напевно, вона відчуває те ж, що і я тоді. Як хочеться сказати їй те, що зрозуміла я! Але все-таки думаю нехай розбираються самі, мене ніхто ні про що не просив, так нічого і лізти.\nPREVIOUS Попередній запис: Ірина думала, що якщо дитина не рідна, значить і сім’ї як такої немає…\nNEXT Наступний запис: Заправка для вінегрету, класична з гірчицею


Як дістатися на машині до моря | ТВ-Чиркей\nТВ-Чиркей > Интересные факты > Як дістатися на машині до моря\nЯк дістатися на машині до моря\nЩоб полюбити Батьківщину, треба поїхати в інші міста і країни. Не раз переконувався, що це саме так. Моя дорога до болгарського узбережжя Чорного моря на машині пройшла через ряд держав Європи і змусила всю сім'ю з особливим трепетом поставитися до якості наших доріг і білоруської дійсності.\nТам, де ми були і проїжджали, дуже багато говорять про патріотизм і незалежності. Це, безсумнівно, важливо в сучасному світі, та ось тільки буття визначає свідомість, а не красивий плакат над розбитою дорогою і похилої хатою із закликом підтримати чергову національну партію.\nМаршрут був вивчений досконально, проведені консультації з досвідченими автомобілістами, в навігатор завантажені карти, і з повним переконанням, що білоруські дороги гірші за європейські, ми вчотирьох рушили на південь. Підкреслю, що свій маршрут ми склали за принципом - тільки по автомагістралях, з заїздом до Києва і Одеси.\nПішовши через терни білорусько-українського кордону, ми вкотилися на територію незалежної України. Траса Е 95, що проходить через Чернігів, м'яко кажучи, не порадувала. У мене весь час було відчуття, що ми згорнули на путівець або просто заплутали в селах, але це було не так. Дорога була клаптева ковдра з різними рівнями латок. Особливо гостро це сприймалося після гучного заяви одного українського водія, з яким познайомилися в черзі, про те, що до Києва, а потім до Одеси піде автобан і з безкоштовним проїздом на відміну від нашої Білорусі. Проїхавши туди і назад всю Україну, скажу, що краще б я заплатив 100 доларів і переставив туди трасу Брест - Мінськ. Але все по порядку.\nКрасень Київ відзначався після чемпіонату Європи. Ми спеціально там затрималися на день. У центрі стояли цілі наметові табори, а вздовж проспектів величезні бігборди в підтримку або захист великої Юлії Тимошенко. Сотні людей в майках її партії сиділи в наметах, до чогось закликали і щось роздавали. На Хрещатику проходив мітинг на спасіння української мови. Порадували з десяток засмаглих козаків, в шовкових шароварах, з великими чубами і шаблями, немов зійшли з картини Рєпіна. Мене завжди дивує, а на що і за що живуть ці люди?\nНа жаль в місті ми не помітили сферичні дзеркала від ТОВ БестМаш. Адже вузькі улиці старого Києва просто просять дорожні сферичні дзеркала безпеки.\nЗ Києва по автомагістралі М-05 ми рушили на Одесу. Тут сказати нічого. Якщо перші сто кілометрів нас неабияк трясло на швидкості 80, то залишилася більшу частину пролетіли зі швидкістю 130. Тільки й миготіли банери політичної реклами по об'єднанню всіх українців заради Вітчизни або підтримки тих чи інших кандидатів.\nЗдалося, що в Одесі, крім поцяцькованій для туристів Дерибасівській, пам'ятника Дюку де Рішельє, Оперного театру та Потьомкінських сходів, нічого не залишилося. З вулиць зник навіть знайомий з анекдотів одеський прононс. І взагалі - типовий радянський південний містечко. Таких занедбаних, брудних і розбитих дворів і вулиць я не бачив давно. Будь-білоруський містечко в порівнянні з Одесою просто центр Парижа, а може, і краще.\nЗ ранкової Одеси в напрямку Румунії нас повела європейська траса М-15 або Е 87. Хоча трасою це назвати неможливо, а дорогою складно. У Білорусі за подібного роду дороги між селами зняли б з посади керівника сільради. У 30-і роки за такі дороги просто б розстріляли як ворога народу. І, до речі, правильно б зробили. 250 кілометрів ми їхали вісім годин, монотонно вбиваючи підвіску машини. Я не автодорожній інженер, але судячи по пральній дошці пливе асфальту з коліями від машин, що днище зачіпало ямами і вибоїнами метрової величини, поцупили при укладанні дороги все, що варто було грошей. Таке відчуття, що хвилин десять тому над дорогою пролетів німецький бомбардувальник, який скинув на полотно з десяток розривних фугасів, а зверху "полірнул" чергою з великокаліберного кулемета.\nЗабігаючи вперед, скажу, що назад ми поїхали через західну Україну (траса Е 85) - Чернівці, Тернопіль та Луцьк, але не відчули велику різницю в якості доріг. Хоча трясло менше і воронок від "бомб" вже не було. Миготіли все ті ж величезні плакати з рожевощокими політиками в національних сорочках із закликами дати правити в Україні українцям або знову навколо кого-то в ім'я чогось об'єднатися і рятувати "Батьківщина".\nТільки вітаю любов до своєї Вітчизни, мови, культури, такий високий патріотизм. Але от якось вже дуже цинічно він виглядає на тлі таких доріг та інфраструктури, брудних і розбитих повітових міст і селищ. Так що повітових. До Чернівців ми просто побоялися в'їжджати по горбистій бруківці і зупинилися в приміському мотелі. Відразу пригадується фраза професора Преображенського з "Собачого серця", який говорив: "Розруха не в клозетах, а в головах! І ось, коли ці баритони вилупиться з себе всякі галюцинації і займуться чищенням сараїв - прямою своєю справою, - розруха зникне сама собою" .\nВзагалі, ви помічали, що чим південніше країна, тим бідніше в ній живе народ, тим він ледачіше і тим йому наплювати на все, що його оточує? Порівняйте рівень життя Швейцарії, Німеччини, Бельгії з Румунією, Молдовою або Албанією. А адже це все в масштабах маленької Європи. При тому, що погодні умови на півдні більш сприятливі для розвитку економіки.\nОсь дійсно все пізнається в порівнянні. Після України ми потрапили в Молдову. Поїздивши по світу, я думав, що так вже ніде не живуть, що машин таких немає взагалі або вони не повинні їздити, що на гарбах з віслюками по містах десятками не їздять, що в будинках бажані засклені вікна і що дітям потрібне взуття. Самою пристойною дорогою по шляху була кам'яна бруківка часів завоювання Дакії Римською імперією. Це була траса Е 87. Але основна біда виявилася не в цьому ...\nКоли я писав матеріал про пияцтво, заглянув в офіційну статистику ВООЗ за 2011 рік. Перше місце в світі по вживанню чистого алкоголю на душу населення займає Молдова з показником 18,21 літра спирту в рік на людину, включаючи старезних бабусь і немовлят. А з урахуванням бідності країни, розвиненої системи виробництва домашнього вина і коньяків цю цифру можна збільшити вдвічі. Цифра для нас стала наочною картиною. Підпилий заправник допоміг зорієнтуватися з напрямком до кордону. Пару раз з узбіч випадали дивні велосипедисти. Раптом з одного краю села до іншого пронісся в пилу автомобіль незрозумілою марки з явно п'яним за кермом. Мені подумалося, що пронесло! Але не тут-то було. З десяток машин вишикувалися в чергу на в'їзд в прикордонну зону. І раптом через середину черзі наш "старий знайомий" вирішив проскочити впритул і бабахнув мене в задній бампер. Він навіть і не зрозумів, що сталося, так як з-за керма його можна було тільки дістати. П'яний вусмерть людина кричав, що йому наплювати на поліцію і всіх нас. Через місцевого прикордонника спробували викликати поліцію для оформлення страхового випадку, але той з усмішкою сказав, що поліції тут немає. І якщо мені вже зовсім треба, він, звичайно, подзвонить ... Але приїдуть вони через шість годин. Представник молдавської влади подивився на подряпину на бампері і сказав: "Давайте я вас краще пропущу в Румунію без черги, навіщо вам зайві проблеми". Дійсно, пахло конфліктом. Навколо нас потихеньку стягувалися напідпитку, незрозумілого віку і в гумових капцях місцеві на мопедах. Назад через Молдову ми не поїхали, а попереду була Румунія. Але про це в наступному матеріалі мого блогу.


Володимир Кличко зробив прикру помилку - Korrespondent.net\nВолодимир Кличко зробив прикру помилку\nКорреспондент.net, 23 червня 2005, 17:29\nУкраїнський суперважкоатлет Володимир Кличко сам винен у тому, що втратив право на титульний бій проти Кріса Бьорда - таку точку зору озвучила вчора представниця Міжнародної федерації боксу (IBF) на засіданні суду, на якому розглядали позов українського боксера проти цієї організації. Суть позиції IBF полягає в тому, що Кличко так високо піднявся в рейтингах завдяки серії випадковостей, унаслідок яких претенденти, котрі були на вищих позиціях, випали з рейтинг-листа.\n"Випадок дав Кличку надію. Його власне рішення зустрітися з боксером, який не належить до рейтингу, розбило цю надію", - заявила адвокат IBF Лінда Торрес.\nВона також зазначила, що позов Кличка створює "небезпечний прецедент", і якщо його буде задоволено, може скластися ситуація, за якої боксери будуть безупинно позиватися з санкціонувальними організаціями за місця в рейтингах.\nПретензії Володимира Кличка пов’язані з тим, що американець Деваріл Вільямсон, якого він переміг минулої осені, в останній версії рейтингу IBF опинився на один рядок вище, ніж Кличко, і тепер претендує на чемпіонський бій проти Кріса Бьорда. На думку Кличка, це стало можливим через інтриги промоутера Дона Кінга, під егідою якого виступають і Бьорд, і Вільямсон.\nСуддя, коментуючи цю ситуацію, зауважив, що не бачить прямих ознак втручання в процес складання рейтингів, але й не розуміє, як Вільямсон міг опинитися перед Кличком, і його це турбує.\nСам Володимир Кличко заявив із приводу свого позову таке: "Я не буду скаржитися, якщо програю Бьорду. Але я не можу змиритися з тим, що Вільямсон, якого я недавно переміг, раптом незрозумілим чином випередив мене в рейтингах і перехопив моє право на чемпіонський бій".\nПідготовлено за матеріалами Allboxing.Ru.


Луценко хоче єдиного опозиційного блоку | Новини на Gazeta.ua\nЛуценко хоче єдиного опозиційного блоку\nЧетвер, 05 квітня 2007 18:21\nЛідер громадського руху "Народна самооборона" Юрій Луценко, 42 роки, виступає за створення єдиного виборчого списку для всіх демократичних сил.\nПро це він повідомив під час учорашньої прес-конференції.\n— Ідеально було б представити один список. Звичайно, є відмінності в позиції "Нашої України" і, наприклад, моєї. Тому я й не очолюю "Нашу Україну", бо не повністю співпадаю з їхньою партійною програмою, — пояснює. — Є відмінності мої з Юлією Володимирівною і в неї з "Нашою Україною". Очевидно, є відмінності й у "правиці". Але всі ці розбіжності не є такими великими, щоб не бачити спільну мету — демократичний європейський шлях України з ринковою економікою і розвинутим громадянським суспільством.\nЛуценко переконує, що треба виконувати указ президента щодо розпуску Верховної Ради.\n— Ми, наприклад, вважаємо неконституційним закон про Кабмін, — пояснює. — Але ж він діє, допоки Конституційний суд не скаже свого слова. Чому ж вони не хочуть рахуватися з тим, що існує чинний указ чинного президента?\nНа запитання, чи можливе скасування президентом свого указу, відповідає:\n— Це буде означати здачу в полон.\nДодає, що останній місяць регулярно спілкується з Ющенком, і таких настроїв у президента немає.\n— Звичайно, як політик, який перебуває поза парламентом, я хочу виборів, — визнає лідер "Народної самооборони". — Нічого поганого в цьому не бачу. Я впевнений, що маю підтримку людей. Країна потребує свіжих політичних ідей, які об"єднують. Мені осточортіла ера маразматичних динозаврів, які тягнуть країну в минуле. Я хочу запропонувати людям нову якість політики.\nНасамкінець Луценко жартує: мовляв, якщо в парламенті буде більшість із демократичних сил, а Давид Жванія вирішить перекупити депутатів із "купки Ахметова", то Вікторові Ющенку доведеться розпустити і той парламент.\nЗараз ви читаєте новину «Луценко хоче єдиного опозиційного блоку». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


2021-09-15 14:33:33 830\nКомпанія BEDNAR для більшості своїх грунтообробних агрегатів пропонує довгозношувальні робочі органи з карбідовими наплавками під назвою LONG-LIFE. Чому варто на них звернути увагу?\nНа сьогодні ми вже можемо поділитися досвідом та результатами порівняння використання стандартних та довгозношуваних робочих органів LONG-LIFE в умовах України і не тільки.\nКомпанія «АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (78 000 га, Житомирська та Рівненська обл).\nЗ листопада 2017 року в господарстві АСТ працюють 10 комплексів FERTI-CART FC 3500 (бункер для внесення добрив) з агрегатами полосового обробітку TERRASTRIP ZN 9R/51. Навантаження на один такий агрегат по «нарізанню» стрічок та внесенню добрив складає від 2700 до 3500 га за сезон. За цей проміжок часу було перевірено та випробувано безліч варіантів робочих доліт, куплених та виготовлених («вдосконалених наварюванням електродами») самостійно, і як показала практика та досвід - робочі органи LONG-LIFE працюють найкраще.\n«Стандартні долота (оборотні) стираються за 250-350 га, удосконалені наплавкою сормайтовими електродами – за 700-800 га, робочі ж органи LONG-LIFE виходжують – 3000-3300 га». – ділиться досвідом головний інженер компанії АСТ в c. Парипси, Попельнянському районі Житомирської обл.) Савіцкий Олег Владленович.\nВ 2021 році проведене практичне тестування стрілчастих лап LONG-LIFE (шириною 27 см) на передпосівному компакторі SWIFTER SE 10000 (Тернопільська область).\nДля проведення експерименту на агрегаті було встановлено п’ять лап LONG-LIFE в місцях з найбільшим навантаженням (за колесами трактора). Особливістю лапи є вольфрамові «носик-долото» та пластини що знаходяться по всьому робочому краю, вони беруть на себе більшу частину навантажень, основа ж лапи теж вироблена з довгозношуваного матеріалу.\nТакі ж порівняння були проведені на глибокорозпушувачах з боковими крилами LONG-LIFE у Чехії в 2020 році, його результати і фото можна побачити тут .\nПідвищення рівня зносостійкості основних робочих органів – лап, крил, стійок, доліт та наконечників – значно знижує не тільки собівартість використання запчастин, але і час, необхідний для їх заміни, водночас підвищуючи ефективність роботи самих агрегатів.\nПередпосівні компактори SWIFTER ( секція стрілчастих лап та секція gamma-лапок)\nГлибокорозпушувачі TERRALAND (долота та крила)\nДисколапові агрегати ACTROS\nДля отримання більш детальної інфомації - переходьте за посиланням, заповнюйте заявку або набирайте за вказаними номерами.


При директивному характері планування контрольні цифри мали обов язковий характер: підприємства повинні були на їх основі складати свої плани і домагатися неухильного їх виконання. При переході до індикативного плану контрольні цифри не носять директивного характеру. Вони відбивають суспільні потреби в продукції, що виробляється даним підприємством, та мінімальні рівні ефективності виробництва. Колективи підприємств мають простір для вибору рішень та партнерів при укладанні договорів. Контрольні цифри включали: об єм продукції (послуг) у вартісному виразі для укладання договорів, прибуток (доход), валютну виручку, найбільш важливі показники науково-технічного прогресу та показники розвитку соціальної сфери.\nДержавні замовлення повинні були гарантувати задоволення першочергових суспільних потреб. Вони видавалися на поставку тієї продукції, яка необхідна для розв'язання загальнодержавних соціальних завдань, виконання науково-технічних програм, забезпечення обороноздатності та зміцнення незалежності країни, поставки сільськогосподарської продукції. Держзамовлення були обов язкові для виконання. Їх передбачалося розміщувати на конкурсній основі, а по мірі насичення ринку товарами - скорочувати їх об єм та склад. Держзамовлення видавалися також на введення в дію об єктів соціальної сфери та виробничих потужностей, які створювалися за рахунок державних централізованих капітальних вкладень.\nЕкономічні нормативи визначали взаємовідношення з бюджетом, умови формування фонду оплати праці, фонду економічного стимулювання та інші сторони господарської діяльності підприємств (плата за трудові та природні ресурси, за виробничі фонди та ін.). Вони повинні були створювати заінтересованість підприємств у кращому задоволенні попиту, зростанні виробництва, підвищенні якості продукції, у виконанні держзамовлення, контрольних цифр п ятирічного плану, у прискоренні НТП. Економічні нормативи встановлювалися стабільними на п ять років до початку нового п ятирічного плану.\nЛіміти встановлювали граничний розмір державних централізованих капітальних вкладень для розвитку міжгалузевих виробництв, нового будівництва та розв язання особливо важливих завдань у відповідності з переліком підприємств та об єктів, включених у державний план, об ємів будівельно-монтажних та підрядних робіт, матеріальних ресурсів, що централізовано розподіляються для забезпечення виробництва та будівництва. Сферу централізованого розподілу матеріальних ресурсів передбачалося звузити по мірі розвитку гуртової торгівлі ними.\nПрогнози розвитку економіки - складова частина системи планування. Вони полегшують можливість передбачити, розрахувати різні варіанти розвитку економіки у зв язку з демографічною ситуацією, науково-технічним прогресом, змінами природного середовища, соціально-економічними процесами.\nПрогнозування базується на дослідженнях дійсності та перспективах його змін. Це - аналізтенденцій розвитку економіки, суспільних потреб, виробничих можливостей, розробка гіпотез майбутніх етапів НТП.\nЦільові комплексні програми - пов язані по ресурсах, виконавцях та строках завершення комплекси планових заходів різного характеру (виробничих, організаційних, науково-технічних, соціально-економічних та ін.), здійснення яких забезпечує своєчасну реалізацію поставленої мети (або їх сукупності). Інструмент системного підходу в управлінні, що забезпечує інтеграцію всіх складових частин та елементів економіки для досягнення поставленої мети.\nКовзаюче безперервне планування . Концепцію економічного та соціального розвитку на


Телець і Овен Сумісність\nСпільне життя цієї пари буде важка і болюча. Ці два знака Зодіаку живуть в абсолютно різному темпі, мають різні цінності та ідеали, часто не розуміють один одного і вступають у духовну боротьбу. Овен – активний і не терпить одноманітності. Телець – спокійний і постійний. Проте, для успішного спільного існування їм потрібно всього лише один раз і назавжди розподілити між собою ролі і обов’язки.\nТільця характеризує м’якість і ніжність, але разом з тим – він упертий і закостенів у своїх поглядах на сім’ю. Овен спершу активно добивається розташування Тільця, але зустрівши томне спокій партнера, швидко байдужіє. Насправді ж, якщо Овен дозволить Тельцю піклуватися про нього, проявляти свої кращі якості, то дуже швидко Овен зрозуміє, що мудра підтримка партнера допомагає йому правильно спрямувати зусилля і добитися великих результатів. У той же час, завдяки присутності Овна, Телець стає оптимістичніше, рішучіше і спокійніше.\nОвен повинен бути добувачем і захисником, Телець – втіленням будинку і сім’ї. Поки сили будуть розподілені таким чином, і поки Овен зможе задовольняти матеріальні запити Тельця, залишаючи при цьому йому повну свободу дій – до тих пір пара буде існувати в світі і розумінні.\nСумісність знаків Овен Телець і пов’язана з їх природною здатністю об’єднуватися таким чином, щоб кожен міг досягти більшого, ніж окремо. Але в цих відносинах завжди залишається небезпека, що Овен буде дратувати Тельця, періодично перевищуючи його терпіння. При цьому Телець відмовиться стримати ентузіазм Овна. Він просто може йти від такого спілкування, щоб не стикатися з постійними депресіями.


Волонтерство як засіб соціалізації молоді - Центральна міська бібліотека міста Покров\n«Волонтерство як засіб\nЗустріч учнів з волонтерами міста\nМета: розширити та поповнити знання учнів про історію виникнення та напрямки роботи сучасного волонтерства, зокрема в нашій країні та місті; сформувати глибоке осмислення учнями значення волонтерської роботи в житті суспільства; формувати духовну потребу допомагати; виховувати повагу до праці волонтерів, любов до свого міста і України, національну свідомість.\nПрисутні:учні КЗ СЗШ № 4, волонтери міста, працівники бібліотеки, преса.\nОбладнання:смайлики трьох кольорів, папірці двох кольорів, анкети, портрет Анрі Дюнана, цифровий фотоапарат, комп’ютер.\n¨ Вступне слово бібліотекаря О.І. Ребенок.\n(ознайомлення з темою заходу, представлення учасників, проведення анкетування)\n¨ Проведення соціального дослідження.\n(Учні отримують по три смайлики, що вказують на рівень їх обізнаності у даному питанні, вибирають один із смайлів, опускають його до скриньки. Підводяться підсумки)\n- Слово надається бібліотекарю Н.В. Погрібній, яка інформує присутніх про історію і сьогодення волонтерства, з масштабами та розвитком у нашій країні.\n- Саме слово «волонтер» походить від французького volontaire, яке в свою чергу було запозичене з латинської voluntarius, і в дослівному перекладі означає доброволець, охочий.\n- У Законі України «Про волонтерський рух» (від 19 квітня 2011 року) визначено, що волонтер – це фізична особа, яка добровільно здійснює благодійну неприбуткову та вмотивовану діяльність, що має суспільно корисний характер.\n- Волонтер - особа майбутнього, громадянин світу, шанс людства на виживання.\n- Волонтери - люди, що працюють в будь-якій області за своєю волею і згодою, а не з примусу.\n- Волонтерські рухи - це вільні спілки людей, об'єднані за якимсь певним інтересом.\n- Волонтери - це групи людей, які різнобічно розвивають суспільство.\n- Так як волонтери працюють напряму з суспільством, вони краще розуміють і чують їхні проблеми та першими намагаються їх вирішити.\n- Волонтерство - це добровільний рух, який започаткований, 24 червня 1859 року в Сольферіно, селищі в північній Італії, де французькі й італійські війська билися з австрійцями. У цій запеклій битві, яка продовжувалась близько 16 годин, на полі бою покинутими залишилось 40 тисяч убитих і поранених. Санітарні служби воюючих сторін були безсилі допомогти в ситуації, що склалася. Вигляд важких страждань поранених привів у жах молодого швейцарського письменника і журналіста Анрі Дюнана, що проїжджав по тих місцях у власних справах. Він припинив поїздку та залишився, щоб надавати допомогу всім пораненим воїнам, незалежно від національності. Також Дюнан зробив заклик у сусідніх селах, і разом з місцевими жителями у найближчій церкві влаштував пункт, де надавали невідкладну допомогу тим, хто її потребував .\nПовернувшись до Швейцарії, Анрі Дюнан не міг стерти з пам’яті цю страшну картину. Він узявся за перо, щоб розповісти світу про драму війни. У 1862 році була закінчена його книга "Спогад про Сольферіно". Дюнан надрукував книгу за власні кошти і розіслав її європейським монархам, політичним діячам, військовим, меценатам, друзям.\nУспіх виявився миттєвим і перевершив всі очікування. Книга сильно схвилювала Європу, оскільки багатьом була невідома жорстока реальність битв.\nКоли книгу прочитав Густав Муанье, адвокат і президент благочинного товариства в Женеві, то був надзвичайно вражений описаними в ній подіями і, будучи людиною дії, Муанье запропонував Дюнану обговорити написане з іншими членами Товариства.\nВ ході зустрічі була створена комісія з п’яти чоловік, яка вперше зібралася 17 лютого 1863 року і назвала себе "Міжнародним комітетом допомоги пораненим".\nА вже в жовтні 1863 року в Женеві відбулася міжнародна конференція. У ній взяли участь представники шістнадцяти держав. Ця конференція лягла в основу установи Червоного Хреста. А сам комітет пізніше був перейменований в Міжнародний Комітет Червоного Хреста.\nУ 1864 році був вибраний відмінний знак - червоний хрест на білому фоні. Це зворотне розташування кольорів прапору Швейцарії – в ознаку того, що Рух зародився саме в цій країні. Знак мав на меті виділяти і охороняти тих, хто надає допомогу пораненим воїнам.\nПринципами, сформульованими Дюнаном, керуються волонтерські організації в усьому світі й донині.\nОднак тільки в минулому столітті, сповненому війн, волонтерство виокремилося у соціальне явище.\nПісля Першої світової у Франції було здійснено один із перших масштабних волонтерських проектів за участю німецької та французької молоді, в рамках якого волонтери відновлювали зруйновані війною ферми в районі місць найзапекліших боїв між німецькими та французькими військами.\nВолонтерський рух розвинений в багатьох країнах світу, спрямований на поліпшення життя і є важливою частиною побудови гуманного громадянського суспільства.\nЗа даними соціологічного дослідження, проведеного в 2008 році, 65% населення Землі беруть участь у волонтерській діяльності, а 2001 рік було оголошено Міжнародним роком волонтерів, що засвідчує популярність волонтерства у світі.\nНайбільше волонтерство розвинене в США, де діє понад 500 волонтерських центрів. У деяких американських сім’ях складаються цілі династії волонтерів.\nУ зв’язку зі змінами в політичній та суспільній ситуації України, волонтерство і для нас набуває нового значення та є актуальним напрямом у житті нашого суспільства. Адже саме волонтери першими відреагували і надали діяльну допомогу громадянам окупованих територій і воїнам АТО.\n· організація дозвілля молоді;\n· залучення волонтерів до масових форм роботи;\n· анкетування, опитування, соціологічні дослідження;\n· проведення інтелектуальних і розважальних ігор;\n· сприяння розширенню світогляду, інтелектуального розвитку дітей-інвалідів;\n· соціальна допомога малозабезпеченим, безпритульним дітям;\n· робота консультативних пунктів на базі різних закладів та на вулицях міста;\n· розвиток творчого потенціалу талановитої молоді;\n· проведення зустрічей з молодіжними аудиторіями;\n· пропаганда здорового способу життя;\n· соціальна реабілітація, попередження та подолання негативних явищ у молодіжному середовищі;\n- Сьогодні в кожній області, кожному місті та майже кожному селищі нашої держави є хоча б одна група волонтерів, які активно допомагають тим, хто потребує допомоги, що свідчить про визнання українським суспільством значущості волонтерської діяльності та повернення до християнських цінностей милосердя та благодійності. Це ще раз засвідчує те, що милосердя та благодійність залишаються незмінними атрибутами життя людини.\n- У нашому місті також є волонтерська організація – «Орджо Сіті», представники якої завітали сьогодні до нас і розкажуть про свою діяльність.\n¨ Розповідь волонтерів.\n- А зараз пропонуємо вам висловити свої враження від нашої зустрічі:\n· чи корисною була інформація;\n· чи змінилося ставлення до волонтерів і волонтерського руху;\n· чи з’явилося бажання взяти участь у волонтерській роботі?\n(Учні отримують по два кольорових папірці, колір яких вказує ставлення школярів до отриманої інформації, враження від зустрічі. Ведучі підводять підсумки, разом з волонтерами та учнями визначають напрямки подальшої співпраці)\n- Із заключним словом до вас звернеться директор ЦБС Лариса Миколаївна Смислова.


Нестандартні вікна: ламінація, тонування, шпроси -_- Портал о Пластиковых Окнах\nНестандартні вікна: ламінація, тонування, шпроси\nКомпанія «Центр ЛТД» - виробник якісних металопластикових вікон в Києві - вже багато років працює з дизайнерами, проектувальниками, архітекторами, і запрошує до співпраці всіх бажаючих. При вибору вікна ПВХ архітектори і дизайнера мають повну свободу, оскільки існують величезні можливості у виборі розмірів і форм.\nЯкщо Ви любитель оригінальності, то саме ми допоможемо Вам втілити в життя будь-які творчі знахідки професіоналів.\nЯкі рішення пропонує наша компанія для творчості дизайнерів?\nНестандартні форми вікна.\nnestandartnyie-oknaПомімо стандартних вікон, ми можемо зробити вікна нестандартної форми. Це можуть бути арочні, трикутні, трапецієподібні, круглі вікна. З огляду на складність виготовлення пластикового нестандартного вікна, Ви повинні розуміти, що терміни і ціна такого виробу може збільшитися в два-три рази, але при цьому, саме вікно може взяти на себе основну роль Вашої дизайнерської задумки.\nВы можете купить деревянные окна на сайте modern-house.com.ua по самой выгодной стоимости на сегодняшний день.\nНаприклад, можете побачити, як облаштували вхід в салон краси. В цьому випадку використовували проофільную систему REHAU E60, тонування «сатин + бронза», ламінація «дуб темний», гнутий імпост, гнуті ручки. Об'єкт знаходиться в Кишеневі, термін виготовлення 2,5 місяці.\nручка з замком золотоЕслі Ви замовили вікно «під дерево», або ж вікно з золотими шпросами, доцільно було б доповнити його золотий, бронзової, титанової ручкою і такими ж петлями. Це дасть вікна багатий, шляхетний вид. Ми можемо Вам надати різні варіанти ручок і петель.\nЯкщо Ви маєте нестандартні, неординарні ідеї, звертайтеся до нас і ми з легкістю допоможемо Вам втілити їх в життя! При виробництві пластикового вікна можна реалізувати багато дизайнерських та архітектурних рішень.\nвікно-ламінаціяОкна можуть бути оформлені в найрізноманітніших кольорах і навіть під імітацію дерева, це дозволяє відтворити практично будь-який стиль. Ламінація можлива всередині і зовні, при чому одночасно в різних кольорах.\nВ останні кілька років все частіше з'являються замовлення на незвичайні кольори (зелений, червоний, синій) і особливо з 2016 року в моду увійшли кольору сірих відтінків (антрацит, сірий антрацит).\nСтандартні кольори ламінації (темний, золотий, махаон, сірий), як правило, ми тримаємо на складі і терміни можемо витримати, як в стандартних білих вікнах (3-5 днів), більш рідкісні кольору можуть розтягнути терміни виробництва до 1-1,5 місяці.\nВікна з білим або сірим ущільнювачем\nбілий уплотнітельІногда клієнту необхідно щоб вікно було повністю білим, і навіть ущільнювач. Щоб вирішити цю проблему, ми можемо запропонувати вікна з білим силіконовим ущільнювачем. Також є варіант сірого ущільнювача. По термінах виготовлення таке вікно не буде відрізнятися від вікна з чорним ущільнювачем. Ціна буде дорожче в деяких профільних системах.\nНасправді, на сьогоднішній день, виробники дешевших профільних систем: STEKO, WDS, EPSILON, AlmPlast в основному, за замовчуванням встановлюють сірий ущільнювач і фігурний штапик. У більш дорогих профільних системах: REHAU, SALAMANDER, VEKA та ін. За це доведеться заплатити на 2-3% більше.\ntonirovka-dlya-okonТоніровка склопакетів це не тільки відмінне рішення для зниження проникності світла, це до того ж унікальна можливість підібрати колір скла, який би чудово поєднувався з фасадом Вашого будинку і зробив би його неповторним. Існує три основних види тонування: плівка, напилення, в масі, сатин (піскоструй). Плівка - найменший термін експлуатації, її можна додавати після установки склопакета (клеїти зверху) і плівка може нести захисну функцію від удару. Напилення - терміни експлуатації точно невідомі, встановлюється при виробництві склопакета, дає дзеркальний відтінок, великий вибір кольорів. У масі - терміни експлуатації точно невідомі, не має дзеркального відображення такого, як напилення. Сатин - має біло-сірого відтінку, може бути «в масі» або наноситься пескоструем, часто використовують дизайнери для точкового нанесення логотипів, малюнків і ін.\nз 2015 року дуже добре зарекомендували себе скла SOLAR і SELEKT. Специфіка цього скла в тому, що воно є, практично, прозорим і, при цьому, затримує до 70% сонячної енергії. Це не захищає від сонячного світла, але добре захищає від інфрачервоного випромінювання.\nвікна зі шпросомШпроси - це декоративний палітурка всередині склопакета. Головною перевагою для покупця вікна з декоративними палітурками є можливість вибору дизайну оформлення вікна або двері на свій смак. Також їх використовують для того, щоб візуально розділити скла. Розрізняють внутрішні і зовнішні клеяться шпроси. Можуть бути різної ширини і в різних кольорах.


Україна і євреї, 11 декабря 2009 | Обозреватель\nУкраїна і євреї, 11 декабря 2009\n11 декабря 2009, 15:30 72\nТема ролі євреїв в українській політиці останніми місяцями несподівано стала однією із наріжних у президентській виборчій кампанії.\nСпочатку завдяки політтехнологам уся країна уважно аналізувала, яка кров у мами Арсенія Яценюка.\nПотім МЗС Ізраїлю виступило з гнівною заявою, засудивши реєстрацію кандидатом у президенти мера Ужгорода Сергія Ратушняка.\nПізніше з'явився доволі расистський жарт, що у цій виборчій кампанії усі кандидати – євреї, окрім Тігіпка, але й той – молдаванин.\nЗгодом соціологи розшифрували таку любов політтехнологів до особливостей «єврейського питання» дуже просто: варто будь-якого успішного кандидата втягнути в обговорення його буцімто єврейського родоводу, і його рейтинг має шанс упасти майже на десять пунктів. Ну, мовляв, не люблять українці євреїв.\nОсь і пояснення, чому опоненти сьогодні з таким дитячим захопленням звинувачують один одного у належності до єврейського народу. Як це у підсумку вплине на виборчу кампанію? Чи варта така гра свічок?\nМи запросили до розмови на цю тему кандидатів у президенти – міського голову Ужгорода Сергія Ратушняка та відомого політичного і громадського діяча, лідера Партії вільних демократів Михайла Бродського.\nДрузі чи недруги?\n– Дехто називає Україну державою, що схильна до антисемітизму більше за інших? Чи погоджуєтеся з думкою, що українці не люблять євреїв дужче за інших і чи є підстави для такого твердження?\n- На мою думку, сіонізм у нас переміг. І титульна нація українців на своїй землі – уже раби. Вони не володіють засобами масової інформації, засобами виробництва, фінансово-кредитною системою. Це все – в руках євреїв. Влаштовує це українську спільноту – будь ласка, я поважаю її думку. Але сам із цим не погоджуся. Тому я й пішов на вибори президента. Бо як інакше змінити ситуацію? Тут усе вкрадено Кравчуками-Кучмами, Ющенком і де-юре вже закріплено і вирішено, що у нас – друга Палестина.\n– Знаєте, за результатами двох тисяч років я не берусь назвати когось більшим антисемітом, аніж фашистський режим Німеччини (до речі, так думають євреї по всьому світу). За тисячу років євреї в Україні знайшли свій дім, коли їх виганяли з Франції, Німеччини й щоразу – без майна. За ці роки традиції наших народів переплелись. Приміром, таке просте українське слово, як ковбаса, складається з двох івритських слів – «ков» – усе, а «басар» – м'ясо. Тобто, оселившись в Україні, євреї навчили українців їсти ковбасу.\nБільше того, багато євреїв в Україні асимілювались. І нині уже незрозуміло, у кого бабця, у кого дідусь, у кого прапрадід єврей, а в кого – українець. У моїй сім'ї, приміром, просто так не розберешся.\nПовірте, етнічне походження не має фактично ніякого стосунку до місця народження.\nЕтнічне походження – це тільки звичай і не більше Але це не колір крові, не любов до батьківщини. Проблема є, але історія доводить, що їі створили штучно поляки, потім Російська імперія для того, щоб роз'єднати євреїв і українців.\nА що стосується того, що каже Ратушняк… У цивілізованій країні він би не мав права за гроші платників податків так агітувати. Тому, що серед цих платників податків є, до речі, ті ж таки євреї.\nПокидьки серед євреїв, звісно, є, як і в будь-якій нації. Та невже через Чикатила і Лазаренка я маю вважати всіх українців злочинцями?\nЗнаєте, колись після війни один антисеміт сказав єврейському священику: "Що ви від нас хочете, коли кричите «антисеміти, антисеміти!»? Може, досить?". А ребе каже: «Я вам розкажу одну історію. Колись у польському гето мати з двома дітьми-хлопчиками намагалась втекти, але їх зупинив німецький патруль. Вони спробували сховатись. Та німці впіймали спочатку одного хлопчика, а потім другого. Маленький хлопчик почав кликати маму, а старший каже: «Не клич маму, бо її німці знайдуть» (до речі, мати потім сама здалась). Я хочу, щоби мої онуки могли кликати маму». Отаке пояснення активності євреїв у боротьбі з антисемітизмом.\nТому кожен раз, коли хтось дозволяє собі казати, що ми жиди і гірші від когось, ми відчуваємо небезпеку для своїх дітей, відчуваємо, що наших дітей можуть убивати за те, що вони євреї. Ми хочемо, щоб наші діти могли кликати маму.\n– Чи можете згадати приклади з історії про дружбу між українцями і євреями, яка приносила значно більше користі для обидвох народів, ніж ворожнеча?\n– Я з багатьма євреями співпрацював, мав бізнесові справи з Женею Червоненком, Мішею Бродським. Вони дуже порядні у бізнесі, у нас один до одного немає ніяких претензій. А що стосується міждержавних українсько-ізраїльських відносин, то ВСІ вони, на жаль, на користь Ізраїлю.\n– Король Казимир активно впускав на свою територію євреїв, щоби підняти виробництво, торгівлю, активність населення. Це був великий підйом. У народів була дружба. А ворожнечу створювали імперії, щоб розділити народи.\nПриміром, у тому ж Ужгороді половину населення становили євреї, на Волині їх багато жило. Більш того, українці часто рятували євреїв під час Другої світової, хоча за це німці вбивали.\n– Як пояснити, що у трійці найбагатших людей України – двоє євреїв, один татарин і жодного українця. Проблема у цих людях чи в титульній нації?\n– Проблема у титульній нації. Це боягузи. Все життя українці боялися, їх били та вони не навчились бути розумними і об'єднаними.\n– Ми всі – український народ, і я не можу казати про те, що там два євреї, один татарин і скількись там українців. Ми тут тисячу років живемо, ви нас прихистили, тож дякуємо вам за це. Ми почуваємося українським народом. Не заважайте нам бути саме такими.\n– В українському політикумі та великому бізнесі татар і осетинів більше, ніж євреїв, але широко дискутується саме єврейське питання. Чому, на вашу думку?\n– Цю тему покидьки порушують. Адже навіть у найтеплішому серці знайдеться холодне місце для єврея. То, може, євреї винні, що з усіх Нобелівських лауреатів 66 відсотків євреї?!\n– Слов'яни з мусульманами тисячі років пліч-о-пліч жили й знаходили спільну мову. Ми, власне, євразійська держава. Наївно відкидати слов'янський, радянський, монголо-татарський період. Ми споріднені між собою і схильні до порозуміння А у євреїв – ідея світового владарювання.\nТа час їхнього Бога вже закінчується, починається епоха Водолія. Вони втратять свій Ізраїль. І тому вони на двох півкулях знайшли собі територію для переселення – там Канаду, а тут Україну. Тому тут активні люди не потрібні, а потрібні раби й обслуга, щоб мити унітази, підмітати вулиці, обробляти поля і працювати на шкідливих виробництвах І це влаштовує суспільство чомусь!\nДо речі, що стосується мусульман, то це ідеологічні вороги євреїв, тому в цьому чорному списку, в який юдеї вписали і мене, першим стоїть прізвище Ахметова.\nА рейтингу – все одно\n– Нині доволі активно – публічно й неофіційно – поширюється інформація про єврейські корені багатьох провідних політиків, а також олігархів (притім лише деякі з «обвинувачуваних» підтверджують своє єврейське походження). Яка мета таких дій? Чи є якісь підтвердження, що єврейська тема як метод політичної боротьби результативна і справді погіршує ставлення людей до політика?\n– Таким чином і український народ намагаються принизити. Бо хочуть сказати: «Якщо людина єврей, в Україні у неї немає суспільного і політичного майбутнього». Це не так. Ми ж усі любимо євреїв Михайла Жванецького, Ігоря Крутого, Ларису Доліну, Аркадія Райкіна. А вчених скільки!\nВ українському політикумі звинувачують Яценюка у єврейських коренях, на минулих виборах писали, що Юлія Тимошенко єврейка. Чи погіршують такі чутки рейтинг кандидата? Я думаю, що коли людина починає брехати, певною мірою до неї може виникнути недовіра. Хоча рейтингу Тимошенко такі чутки у 2006 році аж ніяк не погіршили.\n– Спочатку українці один одного здають. Бо за вказівкою Рабиновича порушують кримінальні справи, віддають євреям за хабарі заводи-фабрики, а потім розпускають синьо-жовті шмарклі, що «вай-вай-вай» євреї обікрали. Та не треба було продаватися. От і все.\n– Моя порада: треба працювати – це раз, ризикувати – це два. І третє. Я своїм дітям кажу, що свого часу євреї намагались займатися бізнесом і заробляти гроші для того, щоб коли прийдуть антисеміти їх убивати, можна було відкупитись. Можливо, це історичне прагнення до виживання. Хоча в новому столітті від цього треба вже відходити.\nПроте я б не казав, що абсолютно всі євреї успішні. Приміром, я знаю випадок, коли в Америці єврей-мільярдер збанкрутував і застрелився. Він виявився неуспішним.\nВони – хороші футболісти на нашому полі\n– Чи є насправді євреї в політиці й бізнесі проблемою для нашої країни, чи справа лише у заздрості титульних націй держав (і української зокрема) до успіхів євреїв? Чи може єврей у нинішніх умовах в Україні стати президентом?\n– Річ у тому, що якщо вони на нашому полі футболісти, то грають настільки добре, наскільки ми з вами граємо погано. Виходить, що ця спільнота тут працює добре, а ми погано. Що стосується рівних можливостей, то євреї, маючи менше одного відсотка населення в Україні, контролюють 90 відсотків влади і 85 відсотків капіталів та засобів виробництва. При цюму вони нічого не створили своїми руками.\nЯкщо вони такі геніальні, то назвіть мені, хто з цих мільярдерів придумав клей, кнопку чи скрепку-ноу-хау, а потім як єврей продав всьому світу і став мільярдером. Вони просто змінили прізвище власника винаходу. І ми це проковтнули. Тепер за ці гроші вони ведуть до влади «він», «вона», «воно».\nІ ми знову голосуємо за них, бо вони рейтингові. Звідки в них мільярди на виборчу кампанію? У результаті українському кандидату дається хвилина на телебаченні, а кандидату від клану – тисяча хвилин. Хоч у Конституції це називається «рівні можливості».\n– У Росії царями були німці багато років, зокрема цариця Катерина. Нинішній президент Франції Ніколя Саркозі – наполовину єврей. Євреїв достатньо серед міністрів і депутатів багатьох країн. Тому неважливо, якої національності буде в країні президент, головне, щоб працював на її благо.\nЩодо нездатності євреїв винаходити щось нове, то згадаймо бодай Біла Гейтса, творців Google, Леві Штрауса і на тім закінчимо. Хто захоче знати тисячі інших прикладів, легко знайде їх у довідковій літературі.\nУспішним людям завжди набагато легше заздрити, аніж конкурувати з ними. Колись Черчилль сказав: «Ми не вважаємо себе дурнішими за євреїв, тому в Англії антисемітизму немає». І я впевнений, що так само вважає весь український народ.\nКоментарі для «Експресу»\n«Як до нас, так і до них»\nЛевко Лук'яненко, громадський діяч, екс-дисидент:\n– Я думаю, що українці ставляться до євреїв відповідно до ставлення євреїв до українців. Не вважаю, що відношення нашого народу до євреїв залежить від етнічності. Якщо десь зустрінеться негативне ставлення до єврея, то, очевидно, той єврей негативно ставиться до українця.\nПроте слід проводити чітку різницю між взаєминами на персональному рівні і на міждержавному. Приміром, я як людина маю дружні стосунки з багатьма євреями, росіянами, вірменами.\nТому коли євреї в Україні виступають за русифікацію українців, що робить Дмитро Табачник, наприклад, українці бачать у цьому несправедливість щодо себе. Тому прагнення до справедливості формує деякі вимоги, наприклад, щоб представницькі органи влади України формувалися за національною ознакою пропорційно до кількості тих національних фуп, які живуть в Україні. Тим самим українці хочуть зменшити реальну несправедливість стосовно себе і аж ніяк не образити представників інших національностей.\n«А чому, якщо єврей, то погана людина?»\nСемен Глузман, екс-дисидент, виконавчий директор Асоціації психіатрів України:\n– У нашій країні є побутовий антисемітизм. Однак він існує і у Франції, Англії, Сполучених Штатах. Це варіант норми. Адже у психіатрії ніхто не каже, що є ідеальне психічне здоров'я. Так і тут. Ми вимушені вважати, що нормальним є підозріле ставлення людей один до одного. А підозріле ставлення може виявитись через те, що в людини не та релігія, вона не так одягнута, не тієї, перепрошую, сексуальної орієнтації. Одна із проблем ставлення один до одного – етнічна. Коли я був на засланні в Сибіру, то там був я єврей і ще один заступник голови колгоспу, виходець з України. Та антисемітизму там не було. Проте українці, росіяни, татари чомусь разом ненавиділи чувашів. Тож не було б євреїв, когось іншого недолюблювали б.\nСтосовно ж єврейської теми в українському політикумі, то те, що сказав Ратушняк на адресу Яценюка, – просто огидно. Знаю, що розпускають слухи, ніби в Юлії Тимошенко, Петра Порошенка єврейські корені. Але те, що відповів Яценюк, не краще. Я не знаю, чи є в Яценюка єврейські корені, хоча кажуть, що є. Але як можна на таке відповідати «Я добра людина, у мене нема єврейських коренів?» А якщо у тебе є єврейські корені, ти що, погана людина?