Туристичне лого Волині: pro et contra | ВолиньPost\nНещодавно Волинська область отримала нове туристичне лого. Щоправда, стало відомо, що логотип ще доопрацюють.\nКонкурсна комісія спочатку обрала 40 робіт. Згодом після «відсіювання» презентованих логотипів залишилось вісім.\nУчасники боролись не лише за визнання роботи кращою, мотивував також головний приз – 10 тисяч гривень. Переможцем став Владислав Михайлів з Івано-Франківської області із логотипом «Волинь унікальна».\nГоловний спеціаліст сектору туризму департаменту інфраструктури та туризму Волинської ОДА Станіслав Ольшевський розповів, що автор логотипу взяв за основу хрест з герба та орнамент волинської вишивки.\n«Геральдика нашої області одна із найдревніших. Там є хрест, білий та червоний колір – це ідентифікатор, без нього нам ніяк, і нікуди без цього не дінемось. Можливо, хтось не знає нашої геральдики? Тому прошу, вивчайте! Інші елементи – це волинська вишивка, унікальний Музей ікони. В нас унікальний край озер, маємо наявні природні ресурси. Культурні та архітектурні пам'ятки. Шабля – це символ Берестечка, звитяги наших пращурів, символ зародження УПА на Волині. Тут живуть унікальні люди, майстри, народні умільці. Тут жила і творила Леся Українка, писалось Пересопницьке Євангеліє, тому перо – теж символ», – зазначив Станіслав Ольшевський.\nПісля вибору переможця виник скандал у соціальних мережах. Однією з перших підняла цю тему проректор Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки Анна Данильчук. Вона побачила разом із Василем Старко помилку в англійському варіанті логотипу, оскільки одне слово було написане неправильно. На її думку, слово «унікальний» не працює в такому контексті, бо не несе такої інформації, яка б відрізняла Волинь від Франківщини чи Київщини.\nТакож вона переглянула презентацію переможця і побачила ще помилку. Зокрема, щодо інформації про замки та палаци Волині. У презентації переможця було зазначено: «Луцький замок, Замок Любарта, Олицький замок». Як відомо, замок Любарта – один, який часто називають Луцьким.\n«Як таке може бути, що переможець лого для регіонального туризму не знає-не прочитав-не вивчив, що Луцький Замок і Замок Любарта – це одне і те ж, а в Олиці – палац-резиденція? Виявляється, на лого навіть є бурштин та його поклади, і сосновий ліс. Чого ж тоді іще помп бурштинокопачів немає? Лого регіону – це ж не мапа, та й чому люди в тих крапочках мають бачити бурштин, а не, скажімо, чорницю, якою теж славна Волинь? Ще, виявляється, можна на лого розгледіти орла із печаток польських часів. Але давайте чесно, це ж абсурд. Сумнівним тут є і доречність ідеї польського орла на логотипі області незалежної України», – зауважила проректор.\nГоловний спеціаліст сектору туризму департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації Станіслав Ольшевський зазначив, що після розголосу в соціальних мережах почала зростати кількість переглядів на сайті «Волинь туристична». У день, коли Анна Данильчук розкритикувала у Facebook переможний логотип, було на 1000 переглядів більше.\n«Це додало популярності сайту. А маркетинг – він різний», – сказав він.\nТакож деякі волиняни писали Станіславу Ольшевському, що поганою була інформаційна кампанія щодо створення туристичного лого. На що він відповів, що у волинських ЗМІ був постійно інформаційний супровід. Зокрема на кожному етапі конкурсу, починаючи з вересня. Були ефіри на Волинському телебаченні, радіо. Також на зупинках у місті Луцьку транслювався аудіоролик щодо старту конкурсу. Він розповів, що перед стартом конкурсу у вересні-жовтні відбувалося тільки обговорення самого положення про конкурс. Потім було громадське обговорення. А після цього – затвердження положення і початок конкурсу (12 грудня 2016 року) .\n«В нас є конкретний захід Програми (нашої стратегії). Є рекомендації з парламентських слухань по туризму, вказівка Мінекономрозвитку, а саме департаменту туризму та курортів про таку роботу», – резюмував Станіслав Ольшевський.\n«Наша команда – це небайдужі люди, які не бояться взяти відповідальність», – зазначив Станіслав Ольшевський.\nГоловою журі конкурсу став директор департаменту інфраструктури і туризму Волинської ОДА Іван Мирка. У команді також – головний спеціаліст сектору туризму департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації Станіслав Ольшевський, Віталій Чернець, який зараз працює начальником відділу інфраструктури, а раніше віддав обласному туризму 10 років. Також долучився до роботи Геннадій Голуб, який є кандидатом географічних наук, старшим викладачем кафедри економічної та соціальної географії Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки. З Луцького національно-технічного університету працювала Анна Дідух, яка є старшим викладачем кафедри дизайну. Також до складу комітету увійшов Володимир Мазурець, однак його згодом виключили з комісії, оскільки він не прийшов на засідання. У соцмережі Facebook він згодом обурювався щодо цього. Брала участь у виборі лого й тепер уже начальниця управління туризму та промоції Луцької міської ради Катерина Теліпська. Залучили до роботи і Тараса Сиротюка, який є керівником туристичного клубу «ANTAR».\n«Також з нами працювали два дистанційні експерти. Одна з них – Тетяна Жданова з компанії «Brand House». Вона працювала над створенням туристичного бренду України (Ukraine) «It’s all about you». Взагалі, вона дуже крута та досвідчена у брендингу. Познайомились із нею на тематичній конференції «Брендинг дистинацій», що відбувалась у Києві у червні минулого року», – сказав він.\n«Я багато з нею консультувався, переписувався, вона багато допомагала, критикувала. Я вважаю, що конструктивна критика багато може допомогти в роботі. Вона на останньому засіданні не голосувала за логотип. Вона давала поради», – зазначив Станіслав Ольшевський.\n«Ми голосували конкретно за роботу. Автор восьмого варіанту, який переміг, – компетентна людина і намалював якісно. Так, бувають технічні, механічні помилки. Я згідний, і ми бачили,ту помилку в англійській варіації слогану до лого, бачили, що в описі презентації було написано Луцький замок і замок Любарта. На мою думку, було б дуже некоректно просити його змінити свою роботу на етапі відбору конкурсу. Тоді ми б могли попросити й іншого учасника теж щось поправити. Ми ж залишали все так, як є, до обрання переможця. Тобто, як до нас робота «прийшла», так і «дійшла» до фіналу. Ще не було офіційної презентації туристичного лого області. Зараз з переможцем ми ведемо розмову про те, що він мусить ліквідувати всі свої помилки, і тоді буде офіційна презентація переможця конкурсу на туристичний логотип Волинської області. Тут – крапка», – зазначив він.\n«Ці кошти передбачені Програмою розвитку туризму та рекреації Волинської області, які виділяють нам через сесію Волинської обласної ради. В цьому році було виділено 100 тисяч на розвиток туризму області, до речі, зазначу, що то найнижчий показник серед інших регіонів», – сказав він.\n«Наразі є переможець конкурсу, а далі фахівцями сектору туризму буде написана Стратегія впровадження логотипу, мусить також пройти процес і його легітимізації», – додав він.\n«Логотип повинен бути і «працювати». Ми згідні, що він може трансформуватися з часом. Я не готовий сказати, скільки це буде років. Можливо, колись він стане брендом, можливо, з'явиться бренд області, який буде паралельно працювати. Безперечно, ми тільки за», – зауважив Станіслав Ольшевський.\n«Вузьких вимог ми не ставили. Один автор міг подавати навіть декілька робіт. Були такі випадки в нас, що автори присилали по 3-4 роботи. Відповідно до Положення, треба було надіслати кольорові варіанти на білому чи чорному тлі, чорно-білі варіації лого були рекомендованими, типова форма заявки була на сайті, але також приймали і довільну та опис до логотипу. Автори робіт присилали навіть цілі брендбуки, що нас і потішило», – сказав він.\n«Так, ми не давали технічного завдання брифу (від англ. «brief» – коли прописані та враховані всі основні параметри, – авт.). У положенні ми зазначили лише загальні вимоги, ми віддали все в руки дизайнерів і це спрацювало. Ми отримали, на мою думку, три хороші роботи. Ми, відповідно до умов у Положенні, могли взагалі нічого не вибрати. Був і такий варіант. До конкурсу ми не мали нормального туристичного лого. Було кілька варіацій в рамках певних проектів. Але вони в нас не прижилися і не є легітимізовані», – зазначив він.\nНа думку директора продакшн-студії «Правда PRO» Сергія Шараєвського, обране туристичне лого Волинської області нормальне, стильне, мінімізоване.\n«Можливо, варто «пошліфувати» якісь деталі, але загалом мені подобається. Мабуть, важливіше буде саме просування цього лого, розкрутка. Бо можна безкінечно створювати і критикувати. Догодити ніколи всім неможливо. Завжди варто на чомусь зупинитися», – зазначив Сергій Шараєвський.\nФотограф і дизайнер Андрій Михайлов з Луцька має досвід у розробці логотипів. Він прокоментував, що створення лого – це досить кропітка і нелегка робота, де продумуються дрібні деталі. Проте зазвичай замовник не помічає всіх переваг лого й здебільшого не готовий платити стільки, скільки коштує робота. Ще проблема в тому, що кожен думає, що розбирається в логотипах, і постійно дає поради, виправляє. Він зазначає, що іноді легше розробити макет сайту, ніж «тягнути резину» із логотипами. Фотографу сподобався логотип, що здобув перемогу.\n«Це єдине лого, яке мені одразу сподобалось з усіх опублікованих на сайті конкурсу. Було ще два цікавих варіанти, але як побачив це, навіть без розшифровки значення, – сподобалось своєю лаконічністю, ідеєю,стилем, кольорами, піктограмами. Не знав, хто розробник будь-якого лого на конкурсі, тому оцінював лише візуальну частину», – сказав він.\n«Видно, що лого розробляв професіонал зі смаком, що дуже важливо. Звичайно, він допустив помилку в слогані, не достатньо уважно розробив брендбук. Але останнє приходить із досвідом і, на мою думку, важить менше, ніж саме лого, – це просто данина моді. Людям будуть показувати лого, а не брендбук», – додав він.\nЗ його слів, нове лого відповідає сучасному напрямку в дизайні – flatdesign (плаский дизайн, – авт.), який популярний вже кілька років. Також воно лише в 2-х кольорах, без градієнтів, що спрощує його і робить більш практичним і таким, що запам'ятовується і впізнається. Лого не «рябить» кольорами і дрібними елементами, що негативно впливало б на його сприйняття.\n«Логотип повинен якісно виглядати як в кольорі, так і в чорно-білому варіанті. Також як на білому, так і на чорному тлі. Це аксіома для всіх лого. Там не має бути надто багато дрібних елементів, як, наприклад, на туристичному лого Львова, розробленому в 2014-му. Вважаю, що із завданням відобразити туристичну привабливість Волині логотип впоралися, бо він розроблений в кольорах волинського герба – червоному і білому, містить стилізований хрест – теж, як в давньому гербі Волині. Від цього ніяк не можна відвертатись. Піктограми теж відображають волинські цікавинки – церкви, замки, природу, частково історію», – сказав Андрій Михайлов.\n«Тут треба добре подумати, провести мозковий штурм, залучивши експертів різних галузей. Взагалі, розробку лого такого масштабу має робити команда людей, які спеціалізуються на таких роботах. Мають враховуватись зауваження і правки експертів. Тоді протестувати і дізнатись думки туристів з України та ЄС. Думки волинян тут мають бути другорядні, бо лого, перш за все, спрямоване на зовнішніх туристів», – вважає Андрій Михайлов.\n«Ці питання повинні перш за все хвилювати волинян, а не «обсмоктування» туристичного лого. На це люди готові витрачати свій час і зусилля, сварячись через дрібниці і дурниці», – наголосив він.\nДизайнер-графік, шрифтовий дизайнер, викладач, співзасновник «Innerspace» Кирило Ткачов вважає, що туристичний логотип, який виграв, – це непоганий варіант.\n«Знак-зображення має симпатичні риси. Текстова частина нейтральна. Суто технічні проблеми: надто дрібні деталі знака. Тобто його не можна використовувати на маленьких носіях типу візитної картки. Іншою проблемою є те, що він виглядає дещо шаблонно і нагадує інші логотипи. Багато хто, дивлячись на цю роботу, згадує логотип Івано-Франківська, новий (не офіційний) логотип Рівного чи «Нової пошти». Але незважаючи на ці недоліки, я вважаю, що логотип цілком пристойний і могло бути значно гірше», – зазначив він.\nЖурналістка «Громадського. Волинь» Марія Доманська у соцмережі Facebook відзначила, що логотип їй одразу сподобався.\n«Він мені сподобався тому, що виглядав повноцінним і доконаним на фоні всіх інших. На мою думку, логотип має виглядати зібрано, тобто лаконічно і без надмірного навантаження символів, викрутасів. Ну і допис: «Волинь унікальна» найбільше мені сподобався. Також лаконічно, точно і добре запам'ятовується. Бо Волинь дійсно унікальна. Наприклад, тільки взяти унікальність природи в наших краях. Скільки там є неповторних місць, яке біорізноманіття. Рай для природознавців. Треба тільки про це ще туристам розповісти», – зазначила вона.\n«Не думаю, що не буде конструктивно з мого боку критикувати чужу працю, не пропонуючи якісної альтернативи. Я не знаю, як саме була сформована задача даному дизайнеру і на скільки глибоко він копав, коли створював композицію. Не в рамках критики, а просто як споживач я не розумію без пояснення, про що тут і в чому унікальність Волині, але поганих асоціацій не маю. Хрест, як хрест, тільки з нюансами. Але загалом останнім часом враження, що все, що робиться, перенасичене «вишиваністю», починаючи від бруківки і фасадів, закінчуючи різноманітними логотипами», – зазначив він.\nЖурналіст Михайло Гарщаль, який має досвід викладацької діяльності з предмету «Рекламний креатив» в університеті, наголосив, що спершу варто пройти логічний шлях від цілей до графічного рішення при оцінюванні лого. Тобто, які мають бути цілі у цього символу, знаку, слова і на яку аудиторію він має бути розрахований?\n«Логотип має бути унікальний і потрібен для кращої впізнаваності та формування асоціацій з туристичною Волинню серед вказаних аудиторій. Наприклад, коли компанія запускає на ринок новий продукт, важливість лого стоїть майже на першому місці. Маркетологи компанії організовують фокус-групи, проводять дослідження і аналіз, дивляться на асоціативний ряд, що виникає в людей, які нічого не чули про цей продукт», – вважає Михайло Гарщаль.\n«Коли я ставлю себе на місце людини, яка нічого не знає ні про Волинь, ні про її кольори, герби, традиції, пам'ятки та інше, бачу здалеку жирний хрест в квадраті із закругленими кутами. З чим в мене асоціюється цей знак, так це з медичною тематикою чи зі швейцарськими ножами. І я не знаю, що мені потрібно розповісти про цей продукт, щоб я перестав так думати. Ніякі тонкі лінії, башенки, інші знаки та символи не допомагають сформувати необхідні асоціації», – додає він.\n«Вважаю, що роботу по розробці потрібно доручити експертам, які відповідально поставляться до цілей продукту під назвою «Туристична Волинь» та розроблять дійсно якісний, впізнаваний, наповненний змістом логотип без суперечливих асоціацій. З іншої сторони, робити вибір логотипу мають маркетологи та рекламісти, які будуть в подальшому працювати з цим знаком і зроблять його впізнаваним. Пропоную віддати цей логотип Волинській обласній лікарні», – зазначив Михайло Гарщаль.\nДизайнер Дмитро Авраменко зазначив, що в дизайні поняття «подобається» чи «не подобається», зазвичай, не використовують. Тобто, основне питання, на яке варто шукати відповідь, «відповідає чи ні лого поставленому завданню?» А тут було завдання – показати унікальність регіону, відобразити туристичну привабливість.\n«Головний негатив цього логотипу в тому, що ті елементи є універсальними в контексті України. Та сама шабля і ялинка, бурштин і для Рівненської чи Житомирської областей характерні. Замки настільки універсальні, що можуть застосовуватися і в сусідніх регіонах. Зміни колір на червоний, чи зелений, чи голубий, заміни хрест на якийсь інший елемент – і він так само класно буде працювати в плані Рівненської чи Житомирської областей», – сказав він.\n«Для одного ромб – це можуть бути шматки бурштину, а іншому – елемент чогось іншого», – сказав він.\n«Людина, яка приїжджає і не знає, в чому унікальність регіону, якщо їм не показати обґрунтування цього логотипу, то в неї буде одразу перша асоціація, що це медичний заклад», – сказав він.\nНасамкінець можна зробити висновок, що туристичний логотип Волинської області «пройшов» через вогонь і воду, адже чимало було критики від одних й позитивних відгуків від інших. Логотип вже обрано, а конструктивна критика часто сприяє позитивним змінам.


Обама - проти наземної операції в Сирії для повалення Асада | Новини - актуальні повідомлення про події в світі | DW | 24.04.2016\nТака операція була б помилкою Заходу, вважає президент США. Потрібно переконувати союзників Асада у необхідності політичних змін в країні, впевнений він.\nПрезидент Сполучених Штатів Америки Барак Обама відкидає можливість проведення силами західної коаліції наземної військової операції в Сирії для повалення режиму президента країни Башара Асада. "Рішення відправити наземні війська і повалити режим Асада було б помилкою з боку Сполучених Штатів, Великобританії, або коаліції країн Заходу", - заявив Обама в інтерв'ю британській медіакомпанії BBC, оприлюдненому в неділю, 24 квітня.\nУ центрі переговорів Меркель та Обами - вільна торгівля і кризи в Сирії та Україні\nСША застерігають Росію від перекидання додаткової зброї до Сирії\nУ США занепокоєні повідомленнями про те, що Кремль перекидає до Сирії додаткове військове обладнання. Між тим перемовини з урегулювання конфлікту в Женеві опинилися під загрозою зриву. (21.04.2016)\nЗМІ: Обама владнав усі суперечки з Саудівською Аравією\nЗустріч лідерів США та Саудівської Аравії відбулася перед самітом країн Перської затоки - на тлі зростання напруженості між державами. На ній йшлося про запобігання загрозам безпеки. (21.04.2016)\nНа думку Обами, США та інші країни повинні використовувати свій вплив на міжнародній арені, щоб переконати союзників Асада, насамперед Росію і Іран, у необхідності політичних перетворень у Сирії.\nВідбити Мосул і Ракку\nБарак Обама також висловив надію на те, що упродовж останніх дев'яти місяців його перебування на посаді президента США вплив "Ісламської держави" буде ще більше зменшений. "Я переконаний, що ми зможемо поступово стиснути простір, на якому вони (ІД - Ред.) здійснюють свою діяльність, і відвоюємо їхні бастіони, такі як Мосул і Ракка, які є серцем їхнього руху", - сказав Обама, цитує агентство Reuters.\nУ лютому 2016 року Саудівська Аравія заявляла, що готова відправити наземні війська до Сирії. У відповідь міністр оборони США Ештон Картер повідомив, що такі плани Ер-Ріяда не є частиною коаліційної стратегії. Тоді ж Росія в особі прем'єр-міністра країни Дмитра Медведєва також виступила проти наземної операції в Сирії. "Ніхто не зацікавлений в новій війні, а наземна операція - це повноцінна війна", - сказав російський прем'єр.\nЯк повідомлялось раніше, доходи угрупування "Ісламська держава" у 2016 році знизилися приблизно на 30 відсотків порівняно з минулим роком. Зараз вони щомісячно отримують 56 мільйонів доларів і видобувають понад 20 тисяч барелів нафти на добу, йдеться у звіті аналітичної групи IHS.\nТеми Барак Обама, "Ісламська держава", Сирія, США, Башар Асад, Мосул, Війна в Сирії, Ракка\nКлючові слова Барак Обама, Сирія, Башар Асад, Мосул, Ракка, Ісламська держава\nПостійне посилання https://p.dw.com/p/1Ibe0


Порошенко призначив 4 липня Днем поліції | Новини\n18:04, 4 квітня 2018 р.\nІнформує 0382 з посиланням на "112 канал".\nПрезидент України Петро Порошенко запровадив День поліції України 4 липня. Про це він повідомив у середу, 4 квітня, під час вручення сертифікатів водного і автомобільного транспорту Національній поліції України.\n"Я порадився з міністром, і сьогодні підписав указ про запровадження нового професійного свята – Дня поліції України 4 липня. У мене сказано, що перенесення з 4 серпня на 4 липня. Не перенесення, а заснування, так само, як ми з вами заснували нову поліцію", - сказав він.\nПрезидент підкреслив, що на сьогоднішній день в цьому підрозділі несуть службу 15 тис. 500 молодих вмотивованих працівників.\n"Сьогодні в цьому підрозділі несуть службу 15,5 тис. молодих вмотивованих працівників, головна мета яких допомагати і захищати людей, захищати мир і порядок на вулицях українських міст, сіл і селищ", - зазначив Порошенко.\nВін нагадав, що три роки тому було прийнято рішення розпочати глобальні зміни в правоохоронній системі.\n"Сказати остаточно прощавай міліції радянського стилю - формується нова українська поліція", - сказав Порошенко.\nНагадаємо, 4 серпня 2015 року президент Порошенко підписав закон "Про Національну поліцію".\nполіція Порошенко святкування


«Детектив Пікачу»: новий ролик обіцяє масштабні пригоди | Kindly house\nНайпопулярніший Покемон з всесвіту Покемонів – Пікачу – привертає до себе все більше уваги: і в цьому немає нічого дивного, адже, за визнанням глядачів, вони вважають його дуже милим. Фільм «Детектив Пікачу», в якому головного героя озвучив Райан Рейнольдс, орієнтований на саму широку аудиторію – в США він вийде з рейтингом «PG», тобто дивитися його рекомендується у супроводі батьків (російський аналог – «6+»).\nА так як «Детектив Пікачу» буде сімейним фільмом, ви не знайдете в ньому ніяких жартів в стилі Дэдпула, навіть незважаючи на те, що Пікачу озвучує Райан Рейнольдс. Сюжет фільму максимально простий, адже він заснований на однойменній комп’ютерній грі. Головний герой (крім, звісно, самого Пікачу) – Тім Гудман – син відомого детектива Гаррі Гудмана і колись видатний тренер Покемонів. Бажаючи розгадати таємницю зникнення батька після автокатастрофи, Тім відправляє в Райм-Сіті, де випадок зводить його з детективом Пікачу, напарником Гаррі. Яке ж було здивування жовтого Покемона, коли він зрозумів, що людина розуміє його мова, а не чує замість неї сакраментальне «піку-піку». Щоб знайти відповідь на найважливіше питання, Тім вирішує довіритися Пікачу: разом вони вирушають шукати докази на вулицях міста, а також розкривають змову, спрямовану на всесвіт Покемонів.\nТВ-ролик фільму «Покемон: Детектив Пікачу»\n«Детектив Пікачу» – перший фільм в запланованої кінематографічної всесвіту Покемонів. Це другий випадок в історії, коли легендарна компанія Nintendo передає права на використання своїх персонажів Голівуду (в 1993-му на екрани вийшла стрічка «Супербрати Маріо», провалиться в прокаті). Якщо новий фільм виявиться успішним, то студії Warner Bros. нічого не залишиться, окрім як дати зелене світло продовження.


Торт «Нутелла» | iskysstvoetiketa\nHome Торт «Нутелла»\nДивно солодкий з пізнаваним смаком торт, пропонуємо зробити за описаним рецептом. Розповімо, як створити шалено смачне частування для малюків і запропонуємо лінивий варіант торта «Нутелла» з печива без випічки.\nЯк приготувати торт «Нутелла» – рецепт\nСпочатку зваримо заварний крем. Для цього збиваємо яйце з ванільним і звичайним цукром, після чого додаємо борошно і крохмаль, вливаємо молоко і при безперервному помішуванні за допомогою віночка прогріваємо суміш до загустіння. Для тіста збиваємо яйця до піни з цукром і квітковим медом, після чого вводимо гашену соду, додаємо масло м’яке і добре збиваємо. Тепер маємо заготовку на водяній бані і прогріваємо при безперервному помішуванні протягом семи хвилин. Далі вмішуємо в основу тесту порошок какао і просіяне борошно, поділяємо загальний борошняний ком на шість частин, розкачуємо кожну до бажаної товщини на пергаментному аркуші і випікаємо в прогрітій до 185 градусів духовці за три-п’ять хвилин.\nЗмішуємо в мисці масло м’яке і згущене молоко, збиваємо добре, після чого додаємо заварний крем і ще раз збиваємо. Промазуємо готовим кремом остиглі коржі (крім верхнього), накладаючи їх один на інший, і ставимо на полицю холодильника на кілька годин. Просочений тортик розрізаємо на смуги, перевертаємо їх зрізом вгору і додатково нарізаємо ромбиками або прямокутниками. Подаємо шоколадний торт «Нутелла» з білим кремом, ефектно уклавши на блюдо зрізами вгору.\nм’який вершковий сир сирний – 495 г;\nПриготувати такий торт з нутеллою надзвичайно просто. Змочений трохи у воді печиво подрібнюємо в крихту. Нутеллу з’єднуємо з маслом і розтоплюємо масу в СВЧ печі, після чого додаємо до крихти з печива, перемішуємо і викладаємо в роз’ємну форму, формуючи бортики. М’який сирний сир з’єднуємо з нутеллою і трохи збиваємо міксером до однорідності. Викладаємо отриману масу у форму на корж з печива, розрівнюємо, посипаємо горішками і даємо трохи просочитися.\nБездріжджовий квасАчма з сиром - рецепт


Культура Лондона — це не тільки лише Шекспір, і театри лондона — не тільки лише «Глобус». Тут десятки театрів і маленьких сцен, самих різних за спрямованістю. Розташований на Розбері-авеню Садлерз-Уеллс — один з небагатьох в своєму роді, а може, й унікальний, танцювальний театр. На даний момент тут можна побачити будь-які види танців, різні шоу і класичні оперні і театральні постановки, а зароджений цей театр під іншим заголовком ще в Одна тисяча шістсот вісімдесят три року.\nТоді на місці сучасної Розбері-авеню був побудований театр музичних вистав, розташований поруч з джерелом початкових вод, які числилися лікувальними і заманювали величезна кількість відбулися гостей. під впливом конкуренції з двома великими англійською Царському театрі Садлерз-Уеллс занепад і скоро зовсім закрився. Через деякий час театр був знову відкритий. Його тодішній директор, Томас Розоман, який залишив власний пост в Одна тисяча сімсот сімдесят одна році, зробив непоганий репертуар оперних вистав. Вони проходили в той час, коли Ковент-Гарден був закритий, тобто в літній та весняний сезон. До того ж, Розоман достігнул побудови нового кам’яного будови — в Одна тисяча сімсот шістьдесят п’ять році відбулося офіційне відкриття ще одного Садлерз-Уеллс.\nТак таетар пережив кілька закриттів, і коли в Одна тисяча дев’ятсот дев’яносто вісім році знову відбулося відкриття Садлерз-Уеллс, це був вже шостий за рахунком Садлерз, його виконавчим директором був Ян Альбер. Основним спонсором театру стала Державна лотерея. Вона вклала в театр Сорок два мільйони фунтів стерлінгів, на які був збільшена сцена, розширено глядацький зал, кардинально змінений дизайн приміщення.\nУ танцювальному театрі Садлерз-Уеллс можна побачити фламенко, балет, джигу і хіп-хоп. З Дві тищі чотири роки тут проводиться кожного року фестиваль хіп-хопу. Це одне з числа тих місць, які не варто пропускати, опинившись у Лондоні.\nМожна хрестити в пост? Тауер: скарбниця англійської корони і тюремні камери


Документи, що посвідчують особу та їх перевірка – Асоціація юридичних клінік України\nДокументи, що посвідчують особу та їх перевірка\nУ період карантину, який продовжено до 31 липня 2020 року, знаходитися на вулицях без документів, що посвідчують особу, заборонено. Які документи посвідчують особу? Хто має право вимагати у людини паспорт? Чи має право поліцейський вилучати документ, який людина йому пред’являє? На ці та інші запитання відповідає юридична клініка “Право і практика” Білоцерківського національного аграрного університету у своїй новій правовій консультації.\nОбов’язково. Відповідно до змін, що внесені до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 “Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” знаходитися на вулицях без документів, що посвідчують особу, у період карантину заборонено.\nУ статті 32 Закону України “Про Національну поліцію” чітко окреслено умови, коли поліцейський має право вимагати в людини документи, що посвідчують особу, та/або документи, що підтверджують відповідне право особи.\nякщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, котра перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;\nУ сімейних відносинах без паспорта – ніяк.\nУ частині четвертій статті 9 Закону України “Про державну реєстрацію актів цивільного стану” передбачено, що для державної реєстрації актів цивільного стану подається разом з іншими документами паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника.\nКоли у банках вимагають документ, що посвідчує особу?\nЧи має право роботодавець вимагати документ?\nДокумент, який посвідчує особу, потрібен під час виборів?\nкартка (довідка) установи кримінально-виконавчої системи, що повинна містити: прізвище, ім’я, по батькові, число, місяць, рік народження, громадянство, фотографію особи, підпис керівника та печатку установи (для осіб, які перебувають в установах кримінально-виконавчої системи);\nАртем Тридуб та Богдан Осіпов, студенти-клініцисти юридичної клініки “Право і практика”\n← Соціальна допомога малозабезпеченим сім’ям: ключові моменти призначення\nНові види фінансового шахрайства v.2 →


купити верстат для обробки окулярних лінз дешево в Україні\nДля організації оптичної майстерні власнику необхідно придбати велику кількість різноманітних приладів та інструментів для того, щоб організувати і налагодити повний цикл виробництва окулярів, а також їх подальше обслуговування і можливий ремонт.\nВ першу чергу необхідно приділити увагу найголовніший складовий, без якої не обходиться жодна майстерня з виготовлення окулярів - це верстат для обточування лінз. При всьому багатстві вибору сьогодні на ринку України, купити верстат для обробки лінз не так просто. Потрібно враховувати багато різноманітних факторів, які згодом можуть як зберегти гроші власника, так і навпаки, послужити причиною додаткових витрат.\nНаша компанія пропонує увазі оптиків верстат для обробки окулярних лінз Excelon CPE-4000 (виробництво Huvitz). Цей верстат вже відмінно зарекомендував себе на оптичному ринку України з 2006 року і заслужив репутацію верстата, який має функцію дистанційної настройки основних параметрів і не вимагає великих фінансових витрат щодо сервісу. А це дуже важливо при подальшій експлуатації приладу. Інженерне меню передбачає доступ до нього майстра і настройка може відбуватися в телефонному режимі під керівництвом інженера дистриб'ютора. В цьому випадку виїзд фахівця компанії не буде потрібен, що, в свою чергу, заощадить час та гроші власника оптичного бізнесу.


На Полтавщині цього року середня вартість путівки до дитячих таборів становить більше 4,5 тис. грн — Н.Шкоденко. Новини на УНН\nПонеділок, 12 червня 2017, 16:34\nНа Полтавщині цього року середня вартість путівки до дитячих таборів становить більше 4,5 тис. грн — Н.Шкоденко\nПОЛТАВА. 12 червня. УНН-Центр. У Полтавській області цього року вартість путівки до дитячих таборів становить більше 4,5 тис. грн. Про це розповіла начальник відділу у справах сім’ї та молоді Наталія Шкоденко, інформує кореспондент УНН-Центр. У Полтавській області 26 закладів будуть працювати по 21 дню у зміну. Середня вартість путівки — 4 838 грн для дитини віком від 11 до 17 років. А також 4 618 грн — для дітей до 10 років. Вартість харчування складає від 70 до 105 гривень на добу за одну дитину. Якщо середня вартість путівки складає 4 838 гривні, то бюджетна оплата (відшкодування) становитиме 3 386,6 грн, профспілки або роботодавець відшкодує 600 грн, а батьківська оплата становитиме близько 20% від вартості путівки 850 грн.\n“Зараз у Полтавській області на обліку перебуває 87,5 тис. дітей, що потребують особливої соціальної уваги та підтримки. Це близько 64,6% від загальної кількості дітей шкільного віку. Цього року на пільгових умовах заплановано оздоровити 47,9 тис. дітей, це близько 54,7% від загальної кількості дітей пільгових категорій у Полтавській області. У першочерговому порядку оздоровлення отримають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування”, — сказала Н.Шкоденко.\nНагадаємо, на оздоровлення дітей з бюджетів Вінниччини виділять майже 24 млн грн.\nТеги: вартість, дитячий табір, УНН-Центр, путівка


Богдан Мисько: «Шахи – це мистецтво, наука і спорт» | ТРУСКАВЕЦЬКИЙ ВІСНИК\nБогдан Мисько: «Шахи – це мистецтво, наука і спорт»\n19.08.2021 | Filed under: Публікації\n74-річний трускавчанин Богдан Миколайович Мисько – пристрасний фанат гри в шахи та діючий Чемпіон світу на Міжнародному турнірі з шахів серед ветеранів. Шахи – не просто його хобі чи пристрасть, шахи – це його життя.\nГрати в шахи Богдан Мисько навчився ще у віці чотирьох років. До батька в рідному селі Викоти Самбірського району часто приходили в гості товариші і грали в шахи. Малий хлопчик дивився, вчив правила та комбінації і зрештою став обігрувати дорослих.\nВ шахи пан Богдан грає все життя: під час навчання (вчився за фахом «промислове й цивільне будівництво»), після роботи (працював у відділі капітального будівництва нафтопереробного комплексу «Галичина» в Дрогобичі), вдома, на різноманітних шахових турнірах та змаганнях. Зокрема грав він у шахи на Всесвітньому Форумі Українців, на Світовому Конгресі Бойків, на Всесвітніх Бойківських Фестинах.\nТа найдужче полюбляє грати в шахи під грибками біля бювету мінеральних вод у Трускавці. Богдан Мисько так полюбив це місто, що коли потрапив сюди вперше – твердо вирішив: «Буду тут жити!».\nДумки мають властивість матеріалізуватися. Після науки хлопець переїхав до Дрогобича, де працював, а згодом випала нагода придбати житло у Трускавці. Тож тепер має можливість не просто грати в улюблену гру, а ще й робити це в улюбленому місті.\nОдна з останніх перемог Богдана Миська – перше місце в міському турнірі до Міжнародного Дня шахів, який проходив у Трускавці в липні 2021 р.\nПро шахи та життя – наша розмова з Богданом Миськом, трускавчанином, членом МГО «Рада Старійшин» м. Трускавця, діючим Чемпіоном з шахів серед ветеранів, ініціатором проведення Шахового турніру імені Михайла Галя, лауреатом та володарем багатьох грамот, подяк, дипломів, призів та інших нагород.\n– Пане Богдане, у Вашому житті переплелися шахи та Трускавець…\n– Так. Коли я вперше приїхав до Трускавця попити «Нафтусі» та підлікуватися, то тут зустрів біля бювету шахістів. Мені дуже сподобалося, що тут люди відпочивають, співають, танцюють і грають в шахи. Це краса душі та краса розуму. І так я полюбив Трускавець, як то кажуть, з першого погляду.\nПотім, коли я переїхав на роботу до Дрогобича, то можливостей бувати у Трускавці в мене стало значно більше. Я потрапив у шаховий клуб Трускавця, почав грати спочатку в товариські ігри, а потім на змаганнях. Взяв перше місце на Чемпіонаті Трускавця з шахів, перше місце у Міжнародному турнірі з шахів в честь Галя Михайла Миколайовича.\nДо речі, це була моя ідея започаткувати такий турнір в честь Михайла Галя, і мою ініціативу тоді підтримали вже покійний нині ректор Дрогобицького педуніверситету Валерій Скотний та тодішній міський голова Трускавця Лев Грицак.\nМихайло Галь не просто був видатним шахістом, а й видатним науковцем, кандидатом наук, очолював кафедру на фізматі ДДПУ. І цей турнір по сьогодні відбувається.\n– За що Ви любите шахи?\n– Шахи – це мистецтво, наука і спорт. Вони сприяють аналітичному складу розуму. Шахи розвивають логічне мислення та творче мислення. Шахи не просто виховують красу душі, а ще вчать мислити, мислити глобально та масштабно.\nЯкщо шахіст сильний, то він прораховує ситуацію на 5-7 ходів вперед, і йому в житті всюди легше: і в армії, і на роботі, і в бізнесі, в будь-яких обставинах.\n– Чому ж тоді шахісти не стають олігархами, мільйонерами та мільярдерами?\n– Як це не стають? Стають! Просто потім, коли добиваються бажаного, вони часто відходять від шахів, переключаються на щось інше: подорожі, відпочинок, інший вид діяльності, здоров`я, фізична форма.\nЩоб досягти висот, зокрема в бізнесі, щоб досягти фінансового успіху, потрібно мислити стратегічно, прораховувати ходи вперед. А хто це зробить краще, як не шахіст? Він бачить з ким варто співпрацювати, а з ким зв’язуватися не слід, він бачить що принесе прибуток, а коли ризикувати не варто. Шахи вчать життю, вчать виживати і знаходити місце під сонцем. Та і взагалі шахи – це модель життя!\nТой, хто не грає в шахи, хто не прораховує кілька ходів вперед, далеко не піде. Бо він не бачить перспективи.\n– В шахах є чіткі правила гри, а в житті трохи інакше: як в картах. Тобто, шахи – це теорія, а практика, реальність зовсім інші…\n– Над цією темою працювали науковці, професори, академіки. І вони вже давно відповіли на Ваше запитання. Я вже вище сказав, що шахи – це реальна модель життя. Так, люди в житті різні, але в сукупності шахова партія – це як життєва партія. Бо є координація дій між фігурами і так само координація дій між людьми. Недарма шахи – це мистецтво, наука і спорт.\nЧому мистецтво? Бо людина творчо підходить до гри, вона творить, а мистецтво – це і є творчість. Шахи – це гармонія між фігурами.\nЧому наука? Бо там треба знати багато, не лише різноманітні варіанти комбінацій, а й те, до чого вони можуть призвести. Повинна бути координація дій між фігурами, вироблення оперативного плану, підключення резерву, відкриті діагоналі та вертикалі, тож хіба це не наука?\nЧому спорт? Бачимо як футболіст б`є ногою, а боксер рукою. А в шахах хто чим б`є? Та головою, мозком, думкою! Голова – це ж основний орган людини, котра обдумує дуже багато варіантів і змушена приймати рішення. Від того яке рішення буде прийнято, залежить подальший хід гри чи перебіг життя людини.\nГраючи в шахи, ми розвиваємо свій мозок, мислення, вправляємося так само, як і в фізичних вправах. Тому я закликаю займатися шахами, бо вони дійсно дають дуже багато для життя.\n– На закінчення запитання, яке шахів не стосується. Ви свідомо обрали для життя Трускавець, переїхали сюди на постійне місце проживання. Чому?\n– Я просто зачарований Трускавцем. І не тільки тому, що тут прекрасні живописні краєвиди, ландшафти, озера, свіже чисте повітря, а ще й тим, яка тут чудова організація життя та дозвілля. Як тут все чисто, які тут парки, і сюди дійсно хочеться приїжджати, хочеться тут жити.\nА ще тут є «Нафтуся», дійсно чудодійна вода, котра допомагає при багатьох хворобах.\nНа жаль, в нас люди часто не вміють належно оцінити те, що мають. Бо в них відсутнє оте шахове мислення, яке дозволяє бачити на кілька ходів наперед. От взяти хоча б ті нарікання, що «Нафтуся» платна. Люди, та хіба це ціна – 4,50 грн. за 200 грам? А чим же оплатити видобуток, доставку води до бювету, оплату роботи обслуговуючого персоналу? А санітарна побілка, а ремонт?\nЯк людина багатіє від розуму (бо дурень багатим не буде), так місто багатіє від доброго керівництва. Завдяки розумному керівництву місто стає багатим і успішним. Я маю на увазі наше місто Трускавець і бажаю, щоб праця над містом-курортом продовжувалася в тому ж дусі.\nМирон Бучацький: «Треба завершити розкопки і очистити криницю» (4)


Як готувати солодкі страви з гарбуза |ЯкПросто\nДо складу гарбуза входить багато вітамінів і мікроелементів, при цьому вона добре засвоюється організмом. А свіжий солодкий смак гарбуза дозволяє готувати з неї різноманітні легкі десерти.\nДля мусу з гарбуза з імбиром:\n- 800 г гарбуза;\n- 200 мл вершків (30% жирності);\n- 1 ст.л. желатину;\n- 1 ст.л. тертого імбиру;\n- По 1 щіпці тертого мускатного горіха і кориці;\n- 40 г зацукрованого імбиру.\nМус з гарбуза з імбиром\nОчистіть гарбуз від насіння і шкірки. Наріжте м’якоть невеликими скибочками. Викладіть на деко і накрийте її фольгою. Духовку розігрійте до 220оС. Запікайте гарбуз протягом 10 хвилин. Остудіть запечені гарбузові шматочки і перемеліть їх у блендері до стану пюре.\nРозмішайте яйця з цукром у міцну піну. Додайте желатин і ретельно перемішайте. З’єднайте гарбузове пюре, яйця з цукром, корицю, мускатний горіх і мелений імбир. Залиште масу в холодильнику на 5 хвилин.\nЗбийте вершки і додайте їх до охолодженого крему. Розкладіть готовий гарбузовий мус по порційних келихах і помістіть в холодильник на 5-7 годин до застигання. Подавайте мус з тонко нарізаними скибочками зацукрованого імбиру.\nГарбузові тістечка, приготовані на пару\nНаріжте м’якоть гарбуза великими шматками та відваріть їх на пару до м’якості протягом 15-20 хвилин. Охолодіть і протріть через сито до пюреобразного стану.\nЗмішайте крохмаль і борошно. Влийте 1,5 ст.л. холодної води і збийте масу. Ретельно перемішайте гарбузове пюре, жовток, борошно з крохмалем, цукрову пудру, ванільний цукор, сіль.\nЗмастіть форму з широким дном вершковим маслом. Залийте в неї гарбузову масу і відваріть в пароварці протягом 8-10 хвилин.\nОстудіть готовий корж і наріжте на порції. З’єднайте шматочки по двоє, промазуючи їх між собою медом.\nВимийте гарбуз, відріжте верхівку і ложкою видаліть все насіння. Акуратно ножем, щоб не порізати шкуру, зріжте зсередини м’якоть так, щоб гарбузова стінка була товщиною в 1-1,5 см. М’якоть наріжте дрібними кубиками.\nЗмішайте промиті рис, ізюм і мак з м’якоттю. Додайте цукор і порізане кубиками вершкове масло. Поставте гарбуз у форму для запікання. Заповніть її на 3 / 4 підготовленим фаршем і залийте молоком, але не до верху. Закрийте гарбуз зрізаною верхівкою.\nЗапікайте фаршировану гарбуз при температурі 160-180оС до готовності близько 2,5 годин. Відразу ж подавайте на стіл. З гарбуза зніміть кришку, ложкою розкладіть вміст по порційних тарілках.


Освіта в інформаційному суспільстві: ризики і тенденції розвитку - Публікації - Каталог статей - Олесинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів\nЗ одного боку відбувається посилювана впливом реклами, стандартизація суспільного життя, що вимагає такого ж стандартного, штампованого навіть мікропроцесорного мислення.\nЦе означає, що людина вилучається з суспільного буття, перетворюється в біт інформації, або навіть гірше, стає людиною „віртуальною” випадаючи з реального світу. Всі закляття, заклики і прагнення сучасної педагогіки зарадити проблемам, які виникають, залишаються на межі добрих побажань прилучення до високої духовності й культури.\nВ той же час і духовність і культура, відкидаються як щось малопотрібне, а може й шкідливе, без чого "можна обійтись", "легше прожити", хоч це й не завжди чітко вербалізується. А тому освіта частково стає такою, якою її бачать десь там "нагорі", а частково – як у себе "на хуторі".\nКультура ж здебільшого на зразок моди, сприймається як те, що декларується у новому сезоні як культура, це – модні журнали, модні автори, модний лексичний набір термінів та понять.\nПрогалини і провалля в культурі, натомість, заповнюються ерзац-інформацією, яка задовольняє стандартизовану людину: гороскопи, гадання, сумнівного характеру гумористичні передачі (передостаннє слово хочеться взяти в лапки), різноманітні шоу, "лохотронні" ігри тощо. За прикладом ходити далеко не варто, слід лише ввімкнути телевізор і переглянути декілька каналів аби продовжити запропонований список.\nУ такому медіа-просторі перебувати досить комфортно, треба "ковтати" все що дають, не задумуючись, не прикладаючи жодних інтелектуальних моральних і тому подібне зусиль для засвоєння чи розуміння. Штампувати „споживачів” подібної медіа-продукції досить легко і здається ми успішно рухаємось саме у цьому напрямі.\nІснує інша сторона проблеми, а саме, скільки б не критикували як набридлу ідеологему "всебічний розвиток особистості", хочемо того чи ні - це те, що стоїть на часі. Створення новітніх інформаційних технологій вимагає інакшого, не стандартизованого мислення.\nКоли промисловості Японії знадобились працівники з творчою уявою, то для прийому на роботу пропонувалося складання іспиту із історії світової та японської літератури. Сучасне виробництво має справу з такими процесами, які неможливо "побачити" чи "помацати" без підключення уяви. Високі технології диктують потребу у вільному фантазуванні, а ця здатність розвивається завдяки поезії, пластиці, музиці та іншим видам мистецтва.\nНезважаючи на те, що ми сьогодні в освіті вирішуємо інші завдання: входження в європейську освітню інфраструктуру, приєднання до болонського – чи кафкіанського? – процесу і тому подібне, все ж варто її (освіту) співвідносити не з тим рівнем виробництва, який маємо нині, а з тим, який хотіли б мати, враховуючи при цьому глобалізаційні зміни, що їх переживає світова спільнота. Нова суспільна трансформація змушена ставити і вирішувати такі проблеми, які не виникали раніше: Йдеться не лише про "невидиму руку" ринкових відносин, але й "невидиму руку" суспільства, моралі, культури, котрі обумовлюють не стільки ринкові, скільки інші види саморегуляції, вирощуючи і соціалізуючи людину не лише в межах сім’ї, родичів, сусідів, професійного колективу, але й суспільства в цілому, яке вже неможливо підміняти економікою або зводити до неї. Саме про це говорять і пишуть у сучасних наших та зарубіжних наукових періодичних виданнях.\nВідчуття того, що ми живемо в іншому суспільному вимірі, фіксується й на рівні буденої свідомості. Завдяки комп’ютерним технологіям, які використовуються засобами масової інформації та більш чи менш вільному користуванні Інтернетом, світ стає ближчим, досяжнішим. Але чи зрозумілішим?\nВивчення впливу продукції сучасних мас-медіа на психіку підростаючого покоління вже давно викликає занепокоєння не лише у зарубіжних, але й у вітчизняних психологів. Вони стверджують, що інформація, яку діти отримують, так би мовити, в готовому вигляді з медіа-простору призводить до порушення мислительних процесів у зв’язку з: а) інформаційним тиском; б) занадто візуалізованою інформацією; в) пасивним її (інформації) споживанням; г) відсутністю потреби висловлювати думку на письмі; д) розмиванням здатності до рефлексії та діалогового мислення.\nЦе далеко не повний перелік зафіксованих негативних тенденцій і якщо їх не зупинити, не ввести нові освітні технології, які відали б вимогам сучасності і сприяли б розвитку суб’єктності, усвідомленню її цінності та унікальності то, як стверджує український психолог Тетяна Російчук наше суспільство буде регресувати. Порятунок суспільства автор вбачає в збереженні культурних універсалій, що відповідають за гуманістичне розгортання психічного розвитку особистості. Приєднуючись до наведеної думки маємо визнати, що освіта повинна випереджати своє підґрунтя – виробництво, передбачаючи і обумовлюючи майбутні інтенції розгортання суспільства.\nСклалося так, що за усталеною традицією проблемами освіти переважно опікувалась педагогіка, яка розуміла свій предмет з позицій утилітарної спрямованості, формуючи прагматичне ставлення до освіти, розвиваючи методи і методики передачі та засвоєння знань у вигляді привласнення. Про це багато і яскраво писав Е.Фром у своїй добре відомій праці "Мати чи бути". Научання, до якого власне зводилась освіта, було некритичним поглинанням минулого досвіду, знань, умінь та навичок. Таким воно значною мірою залишається й дотепер.\nСвідченням цього є наявність професійно-технічних училищ (до яких би перейменувань не вдавались), не обумовлених сучасними потребами виробництва.\n"Пряма і безпосередня користь спеціальної освіти є такою очевидною і зрозумілою для більшості, що й гадки не виникає про її невигідність, яка натомість не видається важливою та повільно випливає назовні," – писав М.І.Пирогов ще у позаминулому сторіччі.\nСьогодні виробництво потерпає від нестачі спеціалістів, а „новоспечені” фахівці приходять після закінчення таких училищ "морально" (технічний термін) застарілими років на п’ятнадцять-двадцять. Враховуючи сучасні особливості змін матеріально-технічної бази виробництва, вчити людину виконувати окремі операції, як це часто буває, та ще й на застарілих механізмах – абсурд. Так само у сучасному землекористуванні. Для того щоб працювати на землі, важливо оволодіти високою культурою її обробітку, мати уявлення про новітні й прадавні технології, отримати екологічну освіту тощо.\nНаші традиційні погляди не дозволяють ставитись до освіти як до способу життєдіяльності, а розглядають її як проміжну ланку між невинністю немовляти і зрілістю дорослого, що нарешті буде приносити користь суспільству. Освіта завжди рухалась у відповідності до потреб суспільного буття або відстаючи або наближаючись до нього, орієнтуючись з одного боку на потреби виробництва, з іншого – на культуру.\nЯкщо культура розширює життєвий простір особистості й суспільства, то виробництво прагне скорочення витрат. З точки зору виробництва і культура і освіта збиткові сфери діяльності. що практично не дають прибутку, а тому на їх розвиток виділяється мінімум засобів для існування, продиктований станом економіки країни. Отже виходить, що формуючи людину для потреб 2006 року вже у 2011 втрачаємо її, в першу чергу, у професійному плані, а у періоди суспільних криз, коли ситуація загострюється, робимо не здатною знайти себе у мінливому світі. Особливість сучасної освіти полягає в тому, що вона має випереджати власні основи, орієнтуючись переважно не на виробництво, а на культуру. Зміна парадигми освітнього процесу, ставлення до освіти як до способу трансляції культури у часі – необхідна умова сучасності.\nСлід зауважити, що освіта трактована як діяльність самоформування людини в культурі, незважаючи на певну визнаність ще не є явищем загальновідомим. Пересічний викладач не може рішуче вплинути на хід освітнього процесу, оскільки він людина свого часу-простору, керована сталими уявленнями. Обмеження чи просування вперед в освіті за допомогою численних програм, методик і стандартів теж мало що може змінити. Хибність замкненого кола полягає в тому, що школа керується наказами міністерств і відомств, а ті в свою чергу спираються на аналіз "об’єктивної реальності", запропонованої педагогікою і таким чином видається індульгенція вже існуючим формам та методам.\nНімецьке слово Bildung (освіта) і російське "образование" походять від слова "образ", українською мовою слово "образование" перекладається як "утворення" або "творення". Виходячи з етимології слів освіта – творення образу людяності. Отже освічена людина – людина в якій цей образ домінує. Не як взірець чи приклад для копіювання, а образ сукупного людського буття.\nУ даному випадку освіта не зводиться до научіння чи отримання знань, наприклад, професійних, це не перехід з одного шкільного приміщення в інше трохи більше, тим паче не накопичення ерудиції, а духовне вживання людини в культуру, сутнісне, смисложиттєве осягнення культурного простору.\nОсвіта має бути принципово незавершуваною, відкритою для подальшого розвитку як це відбувається, наприклад у мистецтві. Відомо, що будь який витвір мистецтва - чи то картина, чи скульптура – фактично лишаючись такими якими вони були створені автором, наповнюються у часі іншим змістом, оскільки кожне нове покоління інакше ставиться до незмінної зовнішньої форми, сприймаючи по суті форму внутрішню. Відбувається своєрідне переосмислення, художнє полотно наповнюється іншим змістом, новою людською сутністю. Виходить, що мистецтво у своїй хронологічній і топологічній рухливості сприймає будь-який образ аби він був людяним і в цьому сенсі є невичерпним. Це дає можливість стверджувати: кожен окремий фрагмент культури – безкінечне джерело освіти, творення її людяності.\nВиходячи з такого трактування, освіта постає як проблема, що потребує першочергово власних зусиль особистості, і, окрім того, зміни духовних умов існування людини. Тобто освіта залежить від волі людини як характеристики особистості, її волевияву, а також волі як сутнісної приналежності до буття – свободи.\nНа превеликий жаль буденність і бідність нашого теперішнього існування принижує пафос можливих рішень, але це не означає, що подібні проблеми ми не можемо ставити. Від потреб продиктованих дійсністю варто переходити до єдиної потреби - в освіті, що має продовжуватись на протязі всього життя. Саме на цьому наголошують сьогодні науковці.\nЦей напрям обговорюється, декларується, але поки-що не знаходить практичної реалізації чи у кращому випадку перебуває на стадії експерименту. Можливо саме тому, що це завдання не тільки і не стільки педагогіки, скільки суспільства в цілому і в першу чергу того яке називаємо інформаційним.\nЛюбов Овдієнко, старший науковий співробітник лабораторії методології психосоціальних та політико-психологічних досліджень Інституту соціальної та політичної психології НАПН України\nКатегорія: Публікації | Додав: Admin (13.06.2011)


Поради щодо написання тз на створення інтернет-магазину Львів, Україна • websoft.biz.ua\nпоради щодо написання тз на створення інтернет-магазину\nТовари та ціноутворення\nЯка продукція буде представлятися на сайті?\nВідповідь має бути приблизно такою: ідея сайту - створення інтернет-магазину взуття. На сайті буде представлена наступна продукція: взуття та сумки.\nЯкі існують товари, обмежений чи їх рівень вкладеності?\nПриклад. Групи будуть наступні: чоловіче взуття, жіноче взуття, дитяче взуття, чоловічі сумки, жіночі сумки.\nУ свою чергу, дитяче взуття ділиться на групи взуття для дівчаток, взуття для хлопчиків. Групи першого рівня (чоловіче взуття, жіноче взуття, дитяче взуття, чоловічі сумки, жіночі сумки) мають опис і картинку при виведенні в каталозі.\nЯкі характеристики є у цієї продукції?\nКожен вид продукції, який відображається на сайті, може описуватися декількома характеристиками (або, по-іншому, властивостями). Для взуття, наприклад, такими характеристиками можуть бути: Колір верху, Висота каблука в мм, Колекція, Сезон, Матеріал підкладки, Підошва, Колодка, Артикул і ін. Для сумок - колір, розмір, вага.\nВажливо мати повний список характеристик, а також спробувати визначити їх тип.\n- Властивість «Сезон». Це список. Включає в себе 4 елементи: Всесезонний, Демі, Зима, Літо. Мінятися не буде (або буде, але рідко), можливості редагування контент-менджерів не потрібно (тільки вибір при занесенні товару).\n- Властивість «Каблук висота, мм» - ціле число.\n- Властивість «Артикул» - рядок.\n- Властивість «Бренд» - список брендів, кількість брендів буде постійно поповнюватися контент-менеджером. У кожного бренду є опис, картинка. Є окрема сторінка брендів.\nТакож деякі властивості можуть додаватися виходячи з дизайну сторінок і структури каталогу в публічній частині сайту. Наприклад, на детальної сторінці обов'язково знаходиться 5 зображень товару, потрібно вказати, що є властивість «Додаткові зображення товару» з фіксованою кількістю, 5 штук.\nЧи буде кілька видів продукції?\nПід декількома видами продукції маються на увазі ті, які кардинально різняться в своїх характеристиках. У прикладах, наведених вище, це сумки та взуття. Якщо видів продукції дійсно кілька, то необхідно дати опис для кожного (групи + характеристики). В такому випадку не рекомендується робити загальний каталог, наприклад, виводити товари з різними властивостями на одній сторінці в одному блоці, наприклад сумка 1, черевик 1, сумка 14, черевик 15, сумка 13, черевик 5. Краще зробити дві різні сторінки (для черевиків і для сумок) або одну сторінку, але з двома областями: в одній знаходиться сумки, в іншій - черевики.\nТипи цін на сайті\nЯкі типи ціни будуть присутні на сайті? Які користувачі можуть бачити дані типи цін, які користувачі можуть купувати за даними типами цін? Чи залежить ціна від кількості товару, що купується? Включений ПДВ або інші податки в ціну товару, чи включення.\nВідповідь має бути приблизно такою:\nНа сайті передбачається два типи цін:\n- Роздрібна ціна. Заноситься контент-менеджером в грн., відображається на сайті в грн.. Доступна для перегляду роздрібним і оптовим користувачам. Купувати за даною ціною можуть тільки роздрібні користувачі.\n- Оптова ціна. Заноситься контент-менеджером в євро, відображається на сайті в грн. Доступна для перегляду і покупки тільки оптовим користувачам.\nПДВ включено в ціну для всіх товарів, додаткового включення не потрібно. Ціни від кількості придбаного товару не залежать.\nЗалежність ціни від характеристик товару (Торгові пропозиції, SKU)\nОдин з дуже важливих моментів при проектуванні каталогу - наявність у товарів товарних пропозицій. Тобто, наприклад, одна і та ж модель взуття може мати розміри [35,36,37,38] і кольору [червоний, зелений, синій]. Таку модель можна покласти в кошик з будь-яким розміром і кольором. Особливо важливо, коли ціна у таких модифікацій різниться.\nНаприклад, товар_1 має розміри 35,36, кольори - зелений і червоний. Таблиця цін виглядає наступним чином:\nтовар_1 35 червоний - 100 грн.\nтовар_1 35 зелений - 101 грн.\nтовар_1 36 червоний - 102 грн.\nтовар_1 36 зелений - 103 грн.\nКожен рядок цієї таблиці - окрема пропозиція (SKU).\nЧи потрібно вести облік і показ залишків для кожного товару (або його пропозицій)? Під урахуванням мається на увазі те, що при оформленні замовлення на сайті, його кількість зменшується і при досягненні 0 товар замовити не можна. Варто зауважити, що облік залишків на різних складах - досить нетипова завдання.\nЗнижки на замовлення, знижки за купонами, фіксовані знижки (у відсотках або конкретна сума)\nЯкась знижкова політика? Чи є знижки на замовлення? Чи є знижки за купонами? Якщо є знижки для якихось груп користувачів (Наприклад, оптові vip). Чи є накопичувальна знижка?\nУ компанії існують такі знижки на замовлення:\nПри замовленні від 30 000 - 5%\nПри замовленні від 45 000 - 10%\nКрім того, існують купони знижок, які повинні давати знижку в 5%, 10%, 15%. Купони на знижку 15% - одноразові (діють тільки при одному замовленні).


Перші холоди завжди приходять несподівано. Але ще більш несподіваний у них характер: один день може лити дощ, інший день змушує погода труситися від «сухого» пронизливого холоду, а третій день зустрічає заморозками. Універсального взуття для цієї пори немає — доведеться придбати кілька пар, різних за функціоналом. Ми рекомендуємо купити тепле взуття та сноубутси, хороший вибыр взуття э в ынтернет магазины «Чебурашка» це на разі кращий інтернет магазин дитячого взуття. В яких випадках в яку погоду взуватися — розповімо нижче.\nТипова ситуація №1.\nНа вулиці від +5 до -5 градусів, сиро або морозно сухо. У вас активна дитина — любить бігати, стрибати і скакати.\nОптимальний варіант для такого випадку — мембранне взуття або спортивне. Воно виготовлене із застосуванням сучасного пористого матеріалу (мембрани) і натуральної вовни. Пори мембрани дрібніші краплі води, але більше краплі пара, відповідно, вони не пропускають вологу всередину черевика, зате відмінно випускають пар зсередини. Це важливо, адже ніжки активно рухаються у дитини дитини та можуть спітніти, і це згодом призведе до їх охолодження. Мембрана забезпечує вихід пара, в міру його появи, він не встигає перетворитися на вологу.\nА ось діти, що гуляють в колясці, ми не рекомендуємо взувати в мембранне взуття, оскільки її здатність утримувати тепло «працює» тільки в тому випадку, якщо ніжки рухаються. У стані спокою тепло буде поступово йти, і дитина може замерзнути. Також є можливість придбати в інтернет-магазині «Чебурашка», дитяче спортивне взуття по дуже вигідним цінам високої якості, про це свідчать відгуки покупців.\nТипова ситуація №2.\nНа вулиці температура близька до 0, йде дощ, мокрий сніг, або злегка підморозило. В такий день шкіряні чобітки промокнуть, в гумових чоботях дитина замерзне, а в мембрані краще не «міряти» калюжі. У що взути? У сноубутси!\nКалоша цих чобітків виконана з високотехнологічного матеріалу, який на відміну від гуми залишається пластичним навіть в морози. Підошва сноубутси — рифлена, так що в них не страшний перший лід. Верх взуття двошаровий, зовні водонепроникний текстиль з водовідштовхувальним просоченням, зсередини — вовняне хутро. Завдяки цьому сноубутси виключають потрапляння вологи всередину взуття і забезпечують необхідне тепло.


А чи треба нам знати, скільки в яблуці калорій?\nЯблуко здавна вважається одним з найбільш важливих фруктів в раціоні людини. Воно володіє необхідним набором корисних властивостей і великою кількістю життєво важливих вітамінів і мікроелементів. Зазвичай людей зовсім не цікавить, скільки в яблуці калорій, тому що яблуко вважається символом здоров'я та довголіття.\nЗ чого складаються яблука\nОсновними складовими будь-якого продукту є білки, жири і вуглеводи. Яблука не є винятком. У середньому на кожні 100 грам чистої ваги в них входить по 0,4 грама білків і жирів, а також 9,8 грам вуглеводів.\nПобачивши, скільки вуглеводів в яблуці в порівнянні з жирами, дехто може засумніватися в їх корисні властивості. Тому поспішаю додати, що в ці фрукти входить також приблизно 86,3 грама води і ще 1,8 грами клітковини. А це значить що, підраховуючи, скільки в яблуці калорій, ми можемо не хвилюватися про його надмірну поживності. Крім того, в даному фрукті знаходиться велика кількість вітамінів і мікроелементів, головними з яких вважаються вітамін С і залізо. А для бажаючих остаточно з'ясувати, скільки в яблуці калорій, повідомляю: максимум 47.\nЧому максимум? Тому що калорійність цього продукту багато в чому залежить від його внутрішнього змісту і щільності клітковини. А це, в свою чергу, знайшло відображення в кольорі шкірки, на яку і слід остаточно орієнтуватися. Чим червоно яблуко, тим більше в ньому калорій. Відповідно, чим зеленішою - тим менше.\nВзяти, приміром, яблука Голден, калорійність яких становить 41 ккал. Це соковиті солодкі яблука зі шкіркою жовтого кольору. А от якщо вибрати зелені сорти, то цей показник зменшиться до 35 ккал. Тому тим, кого турбують зайві калорії, краще вибирати саме ці сорти яблук.\nНаскільки корисні яблука\nЦі фрукти містять майже всі вітаміни та мікроелементи, які тільки можуть перебувати в продуктах рослинного походження. Крім того, до їх складу входить пектин, тому вони відносяться до категорії продуктів, що мають низький глікемічний індекс, і рекомендуються для вживання при цукровому діабеті, а також у разі необхідності знизити вагу.\nЯблука очищають кров, підвищують тиск , здатні запобігти затвердіння судин і дуже корисні для хорошої роботи лімфатичної системи. Вони позитивно впливають на функціонування нервової системи і кишечника.\nХоча фахівці рекомендують вживати їх разом з шкіркою, до складу якої входить найбільша кількість корисних речовин, це варто робити тільки в кінці літа і восени. В інший час ці фрукти піддаються хімічній обробці для кращого збереження, і шкірку з них краще видаляти.\nЯк схуднути за допомогою яблук\nЯблука активно застосовують у різних дієтах для схуднення. Причому найрадикальніші з них пропонують прибрати до 10 кілограм зайвої маси в тиждень, а інші - тільки трохи підкоригувати фігуру. Говорячи про радикальні дієтах, можна навести два приклади.\nУ першому варіанті пропонується не замислюватися про те, скільки в яблуці калорій і вживати протягом дня будь-яке їх кількість без всяких обмежень. При цьому рекомендується випивати необхідний для організму об'єм рідини у вигляді звичайної води, чаю або відварів трав.\nДругий варіант ще більш радикальний. Він передбачає вживання виключно одних яблук. Більше не можна приймати не тільки іншу їжу, але навіть будь-яку рідину. Кількість яблук при цьому має становити не менше півтора кілограм в день.\nКрім цих двох варіантів, існує велика кількість інших, самих різних дієт з використанням яблук. З них можна готувати салати з додаванням інших фруктів, раз на тиждень робити кефіру-яблучні розвантажувальні дні, і навіть використовувати для зниження ваги спеціально приготовані яблучні пироги.\nУ світі існує приблизно 7,5 тисяч різних сортів яблук. Причому їх калорійність залежить не тільки від кольору шкірки, але і від способу зберігання. Наприклад, якщо калорійність свіжого фрукта становить у середньому 41 ккал/100г, то в консервованому яблучному мусі вона становитиме 61 ккал, а в сушеному яблуці - цілих 210 ккал.\nНе менш цікавим є той факт, що приблизно 65% населення Землі проживає в містах, де виростають банани. І навпаки, тільки 35% можуть поласувати яблуками прямо з дерев.\nА тепер найголовніше. Поки що вчені не винайшли еліксир безсмертя. Зате вони рекомендували тим, хто хоче прожити довге і активне до самої старості життя щодня вживати в їжу одну середню цибулину, 150 грам квашеної капусти і одне яблуко. Тому висновки про корисність останнього, як кажуть, можете зробити самі.


Redmi TV офіційно: 70 дюймів, 4k та ціна в 530 доларів - GSMinfo\nRedmi TV офіційно: 70 дюймів, 4k та ціна в 530 доларів\nКомпанія Redmi сьогодні анонсувала свої флагманські смартфони Redmi Note 8 і Redmi Note 8 Pro , ноутбук RedmiBook 14 Enhanced Edition , а також телевізор Redmi TV (в дослівному перекладі з китайської: Redmi Red Rice TV).\nПодробиці про начинку виробник не уточнив, обмежившись лише інформацією про те, що перший телевізор нової лінійки оснащений екраном діагоналлю 70 дюймів з роздільною здатністю 4K. Представники Redmi відзначили, що площа екрану нового телевізора на 60% більше площі екрану типових 55-дюймових телевізорів.\nКрім того, для отримання максимальних вражень виробник рекомендує дивитися на Redmi TV з відстані від 1,9 до 2,8 м. Тут чомусь в пам’яті спливають радянські часи, коли родина збиралася за переглядом «пузатого» телевізора зі смішним розширенням, на якому все було добре видно і з відстані кілька метрів. Але повернемося до героя цієї замітки.\nЦіна новинки складе 530 доларів, прийом попередніх замовлень починається вже сьогодні. Сума початкового внеску становить від 14 до 70 доларів.\nУ продаж Redmi TV надійде 10 вересня.\nRedmi Note 8 Pro: бюджетний вбивця флагманів представлений офіційно\nRedmi K30 і Redmi K30 Pro - перенесено дату виходу


Батнік батнік з капюшоном. Туреччина. Топ продажів!!!: продаж, ціна у Одесі. Жіночі толстовки і реглани від "Оптовый интернет-магазин дешевой одежды,обуви,аксессуаров "6KM.COM.UA" низкие цены!" - 1361904957\nБатнік батнік з капюшоном. Туреччина. Топ продажів!!!\nБатнік батнік з капюшоном. Туреччина. Топ продажів!!!В наявності\nЖіночий батнік з капюшоном. Туреччина. 2х-ніть.Сезон: Весна. Котон 95%, лікра 5%. Манжет Рукава. Низ манжет. Ідеально Підходить для повсякденного носіння. Оригінальні принти. В ростовці 4 од. Один колір. Розміри: S / M / L / XL. Відмінної якості !!!


Шмигаль розповів про плани Уряду на карантин в Україні | Times ZT Шмигаль розповів про плани Уряду на карантин в Україні | Times ZT\nШмигаль розповів про плани Уряду на карантин в Україні\nГлава Кабінету Міністрів переконаний що українська економіка не зможе витримати карантинні обмеження впродовж півроку, тож запускати її роботу потрібно вже у найближчі місяці.\nУряд буде розглядати можливість послаблення карантину для запуску економіки, але наразі все залежить від статистики поширення пандемії. Про це прем`єр Шмигаль розповів в ефірі одного з українських телеканалів у понеділок, 30 березня.\nЗа словами глави відомо, що керівництво держави чітко розуміє, що українці не зможуть так довго “сидіти по домівках”,тому ослабити обмеження доедеться не пізніше, аніж через два-три місяці після їх впровадження.\n“Люди, які не мають “фінансових подушок” повинні заробляти гроші, тож економіку потрібно буде запустити. Ми не можемо дозволити собі не працювати пів року, сидіти вдома і дивитися телевізор, адже Україна не багата держава…”, – наголосив прем`єр.\nТакож Шмигаль відзначив, що Уряд планує підтримувати громадян під час карантинних обмежень, наскільки це буде можливо.\nНаостанок він додав, що вже після Великодня урядовці зберуться, аби вирішити подальшу долю карантину в Україні.\nНагадаємо, МОЗ повідомило про 69 нових випадків хворих на COVID-19 за добу.\nБудьте першим, хто прокоментував "Шмигаль розповів про плани Уряду на карантин в Україні"


Фото - подорожі по світу: Візит в минуле: Казастан - Травень 1968 го\nВізит в минуле: Казастан - Травень 1968 го\nФото: З архівних джерел\nСьогоднішній репортаж відкриває новий цикл історичних матеріалів. У цих публікаціях читачеві пропонується здійснити екскурсію на 50 років назад і подивитися, як жила наша країна в далекому 1968 році.\nНавмисно не заглиблюючись в далеке минуле, ми вибрали 50 років як точку відліку і приблизний термін зміни двох поколінь. Виходить, що 1968 рік - це молодість і розквіт наших бабусь і дідусів. Їх життя було не схожою на нашу, але в ній теж були досягнення і проблеми, великі перемоги і втрачені можливості, свята і сірі будні.\nОсновою для складання матеріалу послужили газетні публікації того часу, взяті з таких видань, як «Вогні Алатау», «Вечірня Алма-Ата» і «Казахстанська правда». Слід зазначити, що газети, поряд з радіо, були головним і найдоступнішим джерелом інформації. Телевізор все ще залишався досить екзотичним, дорогим приладом і був в наявності далеко не у кожної сім'ї. У той же час авторитет і довіру до газетних публікацій в суспільстві були позамежними. Фраза «Я прочитав це в газеті» часто закінчувала будь-які спори і ставала істиною в останній інстанції.\nПершотравнева демонстрація в Алма-Аті\nПодорож в минуле ми починаємо з травня 1968 року. За традицією, місяць починався зі свята, тоді він мав іншу назву і значення, але відзначали його весело, з весняним настроєм і очікуванням літа. Для багатьох людей Першотравень був найулюбленішим святом.\nОфіційно в СРСР 1 травня святкувалося як День міжнародної солідарності трудящих. Цей день був вихідним, а в великих містах завжди проводилися святкові демонстрації. У багатьох радянських дітей віком 1 травня завжди асоціювалося з великою кількістю яскравих повітряних куль.\nГоловні урочисті заходи проходили в Алма-Аті. На площі імені В. І. Леніна (нині площа Астана) була встановлена трибуна, де знаходилося все керівництво республіки. У центрі трибуни стояли перший секретар ЦК КП Казахстану Д. А. Кунаєв , голова Президії Верховної Ради Казахської РСР С. Б. Ніязбеков , голова Ради міністрів Казахської РСР М. Б. Бейсебаев .\nПарад військ Туркестанського військового округу\nО 10 ранку почався парад військ Туркестанського військового округу. Командував парадом генерал Н. К. Сільченко . Крім військ ТуркВО, в параді брали участь курсанти Алма-Атинської прикордонного училища, підрозділи військово-повітряних сил, Міністерства охорони громадського порядку. Після проходження військ на площу виїхала бойова техніка: бронетранспортери, танки, артилерія і ракетні установки.\nПарад закінчений. Настає невелика пауза. Починається святкова демонстрація трудящих міста. Її відкривають школярі в білих сорочках і червоних піонерських краватках. Вони проносять величезний портрет Леніна. За ними проходять групи студентів і учнів професійно технічних училищ. Слідом починають рух колони численних алматинський промислових підприємств. Учасники демонстрації несуть портрети керівників республіки і країни, плакати і прапори. «Світ, Праця, Травень», «П'ятирічку - достроково!», «50-річчя республіки - гідну зустріч» - гасла, написані на численних транспарантах.\nУ деяких колонах проїжджають спеціально прикрашені вантажні автомобілі, на яких розігруються цілі театральні вистави. У демонстрації беруть участь практично всі підприємства і організації міста. Найчисельнішою і видовищною виглядає колона Алма-Атинської заводу важкого машинобудування. Завершується демонстрація парадом фізкультурників, більше 500 гімнастів демонструють вправи на кільцях і брусах.\nПодібні демонстрації пройшли у всіх великих містах республіки. Вони відрізнялися в кожному регіоні, в залежності від економічно-господарської діяльності області. У Караганді хід відкривали шахтарі тресту «Жовтень Вугілля». Вони достроково виконали державний план. У центрі колони провезли вагонетку з вугіллям. У Целінограді (нині Астана) в перших рядах йшли хлібороби і механізатори.\nСвято тривало. У 1968 році календар збігся таким чином, що люди відпочивали цілих 4 дні. В Алма-Аті в парку ім. Горького були підготовлені спеціальні заходи: вечір відпочинку за участю лауреатів всесоюзного конкурсу масовиків, концерт духового оркестру прикордонників, виступ державної хорової капели та багато іншого.\nНе забували і про дітей. Для них були підготовлені денні програми за участю артистів ТЮГу та колективів дитячої самодіяльності. У будинку культури АДК щовечора протягом святкових вихідних проходили танцювальні вечори «Мелодія», аналог сучасної дискотеки. У травневі свята люди ходили в турпоходи, влаштовували пікніки, виїжджали на дачі.\nДень Перемоги! У 1968 році для багатьох це був дуже особисте свято, пов'язаний зі славними і трагічними подіями молодості. З дня закінчення війни пройшло всього 23 роки, і більшість її учасників були живі і активно працювали. Цей день вже став вихідним, але свято відзначалося інакше. У ньому не було сьогоднішньої захопленої патетики, зате було багато спогадів і сліз, зустрічей ветеранів зі своїми однополчанами.\nЗа кілька днів до 9 травня в газетах з'являлися тематичні публікації зі спогадами і розповідями людей, які пройшли війну. Якщо відкинути ідеологічну складову про керівну роль партії, у цих розповідях можна побачити біль і трагедію людей, які втратили на цій війні рідних, близьких, друзів і залишили там кращі роки своєї молодості.\nВранці 9 травня в Алма-Аті на території парку імені 28 гвардійців-панфіловців пройшов урочистий мітинг, в якому взяло участь керівництво міста. У числі ветеранів на мітингу виступив Герой Радянського Союзу В. Е. Бреусов . Мітинг закінчився хвилиною мовчання та покладанням квітів до підніжжя пам'ятника. Подібні заходи проходили і в інших великих містах Казахстану. Увечері небо Алма-Ати освітилося вогнями урочистого салюту.\nВидання Карла Маркса на казахською мовою\nВідмінною рисою часу можна вважати святкування 150-річчя від дня народження Карла Маркса . Німецький вчений і філософ ніяк не був пов'язаний з Казахстаном, однак його ювілей тут відзначали урочисто і активно. На підприємствах, в навчальних закладах та бібліотеках проходило безліч лекцій і бесід, присвячених життю і працям Маркса. В Академії наук Казахської РСР пройшли наукові читання з марксизму. На них були присутні і виступали всі відомі казахстанські вчені.\nВидавництво «Знання» Казахської РСР підготувало до ювілею книгу О. А. Сегізбаева «Карл Маркс - основоположник наукового комунізму». Видавництво «Казахстан» випустило книги «Дружба велика і зворушлива», «Дочки Карла Маркса», «Карл Маркс і пропаганда його ідей». Всі ці книги були переведені і надруковані українською мовою.\nУ статті, присвяченій ювілею, вказується, що загальний тираж творів Карла Маркса, виданих з 1926 року на казахською мовою, склав понад 500 тисяч примірників.\nУ Державній бібліотеці ім. А. С. Пушкіна відкрилася велика виставка «Карл Маркс -велічайшій теоретик і вождь світового пролетаріату».\nВ парку ім. Горького відбувся ювілейний вечір, присвячений 150-ювілею Карла Маркса. У програмі події були лекції про його життя, авторські читання робіт. В кінці вечора учасники хором заспівали Інтернаціонал. За повідомленнями преси, на цей захід прийшло кілька тисяч глядачів.\nВійна у В'єтнамі. Май 1968 р\nХолодна війна була в самому розпалі. У світі, як завжди, була відсутня стабільність. У радянській пресі регулярно виходили статті, які засуджують війну у В'єтнамі і підтримують боротьбу народів проти світового імперіалізму. Радянські люди жили в світі, але напружено стежили за міжнародною обстановкою, і вона так чи інакше впливала на їхнє життя.\nВійна у В'єтнамі досягла апогею. Американські війська, введені туди в 1965 році, проводили активні бойові дії. За повідомленнями командування США, в травні 1968 року в боях в околицях військової бази Донгхой за тиждень вони втратили 525 чоловік убитими і пораненими. За повідомленнями В'єтнамського агентства «Звільнення», 11 травня під час операції в районі міста Чуккінь американські війська втратили 180 чоловік.\nУ той же час в Парижі проходили переговори між представниками ДРВ (Демократичної Республіки В'єтнам) і США. Мета переговорів - домогтися взаємної деескалації конфлікту. На жаль, війна триватиме ще 7 років і понесе тисячі життів з обох сторін.\nДемонстрація на підтримку В'єтнаму\nУ Казахстані, як і в усьому СРСР, люди підтримували боротьбу північного В'єтнаму. На підприємствах і організаціях регулярно проходили мітинги з засудженням американської агресії і висловленням співчуття в'єтнамському народові. Влаштовувалися суботники, люди в вихідний день працювали безкоштовно в фонд допомоги В'єтнаму.\nПіонери Алма-Атинській області провели збір коштів до фонду допомоги дітям В'єтнаму. Більше 110 тисяч рублів були зароблені на зборі металобрухту. Крім того, туди було відправлено 365 посилок з шкільною формою, портфелями і книгами.\nНа сцені Академічного театру ім. Ауезова відбулася прем'єра вистави «Зірка В'єтнаму» за п'єсою московського драматурга І. Купріянова . Глядачам дуже сподобалася гра акторів, а також незвичайні костюми та декорації. Головну роль в'єтнамської розвідниці Тхі Хіен зіграла заслужена артистка Казахської РСР Ф. Шаріпова .\nСтрайк студентів в США\nУ США йшли народні протести. Велика частина з них була пов'язана з війною у В'єтнамі і боротьбою за права чорношкірого населення. В СРСР ці події називали «маршем бідноти» і активно обговорювали в ЗМІ.\nЧорношкірі студенти в Еванстоні (штат Іллінойс) захопили адміністративну будівлю і забарикадувалися в ньому. Вони вимагали розширення прав і збільшення числа прийнятих до університету чорношкірих, включення в програму спеціальних курсів, які розповідають про культуру, історію й літературу чорношкірого населення США.\nУ Колумбійському університеті тривала страйк студентів в знак протесту проти поліцейської розправи над демонстрацією, що проходила під гаслом «Ні расизму!». До Вашингтону рухалися величезні колони жителів штатів Алабама і Міссісіпі. Протестуючі несли гасла, що закликають на боротьбу з безробіттям, расизмом і проблемами бідного населення.\nБагато радянських людей брали ці події близько до серця, проходили мітинги, які засуджують расизм. На них можна було почути досить оригінальні ідеї про запрошення чорношкірого населення США переїхати на постійне проживання в СРСР. У радянській пресі передрікали революційні зміни в США, аж до перемоги соціалізму.\n«Червоний травень» в Парижі\nНеспокійно було і у Франції. Тут недавно пройшли і були придушені поліцією студентські виступи. Молоді люди вимагали демократизації системи вищої освіти, наближення навчальних програм до вимог життя, створення нормальних умов для навчання шляхом виділення кредитів університетам. Пізніше масові демонстрації студентів і пішли за ними заворушення отримають назву «Червоний травень 1968 го», так як більшість учасників дотримувалося лівих поглядів.\nПрофспілки і робочі підтримали студентів загальним страйком. Кількість її учасників досягло 10 мільйонів чоловік. Страйкували навіть працівники універмагів і банківські службовці.\nНа тлі подібних міжнародних новин життя в СРСР здавалася острівцем стабільності та процвітання. Незважаючи на те, що описувані події дійсно відбувалися і були відображені досить об'єктивно, не все в світі капіталізму було таке страшне. Західний світ НЕ котився до краху, а був в кризі, подолавши який, зумів встати на шлях відновлення і підвищення якості життя своїх громадян.\nРадянський воїн! Ці слова звучали урочисто і гордо! У травні 1968 року проходив черговий весняний призов в армію. Цей заклик здійснювався за новим законом «Про загальний військовий обов'язок», прийнятому в жовтні 1967 року. Згідно з новим законом, термін служби для солдатів і сержантів Радянської армії скоротився з 3 до 2 років, для матросів і старшин кораблів - з 4 до 3 років. Солдати і матроси, які мають вищу освіту, служили всього 1 рік.\nНовий військовий закон приймався в умовах скорочення армії, і його можна назвати ліберальним: він скорочував термін служби і розширював кількість відстрочок і звільнень від призову.\nЗаклик проходив в урочистій обстановці. У військкоматів збиралися родичі призовників, грала музика. З обов'язковим напутнім словом виступали ветерани Великої Вітчизняної війни. Багато призовників заздалегідь проходили курс підготовки до армії і мали на грудях значки «Готовий до захисту Батьківщини». У цей момент СРСР не вів ніяких локальних воєн, і батьки відпускали синів в армію без особливої тривоги, багато хто навіть чекали цього як своєрідного етапу дорослішання і змужніння дітей.\n20 квітня 1967 року з метою стимулювання і підвищення якості виробництва в СРСР був введений «Державний знак якості». За право маркувати свою продукцію подібним знаком почали боротися всі підприємства країни. Отримати це право було непросто, зразки продукції проходили сувору атестацію, порядок якої затверджувався Комітетом стандартів, мір і вимірювальних приладів при Раді міністрів СРСР.\nУ Казахстані першим підприємством, що добився для своєї продукції знака якості, став Усть-Каменогорськ свинцево-цинковий комбінат. У 1968 році в цю боротьбу включилися відразу кілька алматинський підприємств. У травні йшла атестація 25 видів продукції, серед них кілька виробів молочного комбінату, трикотажної фірми ім. Дзержинського, кондитерської фабрики, плодовінсовхозов «Алма-Атинській» і «Іссик».\nНайменшим промисловим підприємством Алмати вважався ульевой завод. На виробництві бджолиних будиночків працювало всього 60 чоловік. Продукція підприємства користувалася широким попитом і поставлялася в усі регіони республіки. За чотири місяці 1968 року завод випустив 3 200 вуликів. На підприємстві були свої передовики: столяри В. Шепель , Д. Редько і В. Сачалов виконували денні завдання на 130%.\nТравень - традиційний період стрижки овець. У Азібайсазе, розташованому в декількох кілометрах від центральної садиби «Дегерес» (Алма-Атинська область), було розгорнуто цілий містечко стригалів з юрт і вагончиків. Тут розташувалися 150 осіб, які беруть участь в сезонної стрижці. Містечко розташовується у мальовничій гаї, тут же встановили автобанів, вісім душових, їдальню. Був відкритий червоний куточок, де можна було подивитися кінофільм, пограти в шахи і почитати. Недалеко обладнали спортивний майданчик.\nВсіх овець радгоспу - а їх понад 55 тисяч - стригли в одному місці. Для цього підготували спеціальні майданчики. Місця для стрижки були оснащені механізмами. Одночасно тут можна було стригти до 70 овець.\nВ цей же час в Алма-Аті готувалися до проведення Другого Всесоюзного конкурсу стригалів. Він проходив на Виставці досягнень народного господарства Казахської РСР. За право участі в конкурсі розгорнулося змагання, що проходить у всіх колгоспах і радгоспах республіки.\nРеспубліканської дегустаційної комісією виноробної промисловості Казахстану був затверджений і рекомендований для широкого виробництва новий напій - казахстанський кальвадос, янтарно-червоного кольору з терпким яблучним ароматом. Скуштувавши келих нашого кальвадосу, не всякий фахівець міг здогадатися, що він був виготовлений з місцевих диких яблук, що ростуть в плодових лісах Заилийского і Джунгарского Алатау.\nГастролі Ленкому в Алма-Аті\nЗ 18 травня по 16 червня 1968 року в Алмати проходили гастролі Ленінградського академічного театру комедії. За цей час театр представив 14 вистав, поставлених за творами як відомих драматургів, так і молодих авторів.\nПерший спектакль пройшов 18 травня в Казахському театрі опери та балету імені Абая. Ленінградські артисти показали п'єсу Д. Угрюмова «Дзвінок в порожню квартиру». У залі часто лунав сміх, іноді це були справжні гуркіт. Часто тишу порушували оплески, особливо бурхливими вони були після закінчення вистави. Гастролі пройшли з аншлагом, квитки на всі 14 вистав були розкуплені заздалегідь.\nЧергове засідання клубу студентів медичного інституту «Ескулап» відвідала незвичайна гостя. Народна артистка СРСР Бібігуль Тулегенова із задоволенням дала концерт для студентів, після якого в неформальній обстановці розповіла про свою творчість. Відомій співачці акомпанував великий знавець казахської народної музики, заслужений артист Семен Коган .\nНова будівля, що знаходиться в мальовничому місці, поруч з парком імені 28 гвардійців-панфіловців, отримав в своє розпорядження Республіканський театр ляльок. Цю подію можна назвати другим народженням театру. З цього дня в Казахстані працювало вже 25 театрів. Театральна трупа лялькарів виникла ще в 1934 році. У 1948-му театру не стало, а трупа практично розпалася, проте провідним акторам вдалося зберегти кістяк театру. До 1957 року він працював при Казахської філармонії, потім перебував у будівлі ТЮГу. І ось театр ляльок став повноправним господарем свого будинку, в якому з комфортом розмістилися дві трупи - казахська і російська.\nПлакат фільму «За нами Москва»\nВ кінотеатрах Алма-Ати демонструвалися відразу кілька прем'єр. До Дня Перемоги був приурочений випуск «Мосфільму» широкоформатного картини «Весна на Одері». Головні ролі зіграли такі відомі артисти, як Анатолій Кузнєцов та Людмила Чурсіна .\nСтудія «Узбекфільм» представила романтичну драму «Подвиг Фархада». Головний герой - радянський танкіст Фархад Аббасов - з честю виконував свій обов'язок перед Батьківщиною. Його образ уособлював духовну силу народу і моральну перевагу перед ворогом.\nКрім того, в травні до уваги глядачів були представлені такі картини, як «За нами Москва» ( «Казахфільм»), «Хроніка пікіруючого бомбардувальника» ( «Ленфільм»), «Він пішов один» (НДР), «Біч божий» (Польща ), «Вбивство по-чеськи» (Чехословаччина), «Червона мантія» (Данія, Швеція), «Щоденник робочого» (Фінляндія), «Пограбування по-італійськи» (Італія).\nХто візьме квитків пачку, той отримає ... Ігри «на інтерес» в СРСР були заборонені офіційно, за отримання виграшу покладалася адміністративна і кримінальна відповідальність. Однак держава охоче заробляло на своїх азартних громадян. Різні лотереї були вельми популярні, і в них брали участь мільйони людей.\nПрактично в кожному місті існувала своя легенда про щасливчика, який виграв «Волгу» або «москвич». Лотерейні виграші часто ставали сюжетом для анекдотів і комедій, досить згадати фільм Е. Рязанова «Зигзаг удачі», який вийшов на екрани якраз у 1968 році. Лотерейні квитки продавалися в спеціальних кіосках. Їх також можна було придбати в касах великих магазинів, коштували вони недорого і іноді пропонувалися на здачу. Найбажанішим і дорогим виграшем, звичайно ж, вважався автомобіль.\nОголошення результатів лотереї\n4 травня 1968 року у багатьох казахстанських газетах цілі шпальти були відведені під таблиці тиражу виграшів по другому випуску грошово-речової лотереї 1968 року Казахської РСР. Тираж відбувся 26 квітня в місті Актюбінську. Мінімальним грошовим виграшем була сума в 3 рубля, максимальним - в 100 рублів. Грошові виграші переважали в таблиці, в основному це були суми по 20-25 рублів.\nРечові призи набагато цікавіше - наприклад, наручний чоловічий годинник «Луч» в позолоченому корпусі, радіоприймач «Спідола», електробритва «Харків», фотоапарат «ФЕД-4Л», магнітофон «Дніпро-12Н». Цікаво, що в основному речові виграші призначалися для чоловіків. Жінкам, мабуть, покладалися виграші господарсько-побутового призначення. Серед них пральна машина, холодильник «Бірюса», стільці гнуті (6 шт.), Пилосос, доріжка килимова (довжина 5 м, ширина 1 м), килим (1,35х2 м).\nЖаданих транспортних засобів в таблиці було всього три: автомобіль «Волга», автомобіль «Москвич 408-3М» і мотоцикл «ІЖ-Юпітер-2».\nАральське море в 60-х\nВчені з інституту мікробіології Академії наук Казахської РСР займалися вивченням мікроорганізмів Аральського моря. До того це море практично не досліджувалося микробиологами. Водоймище був зручний для вивчення своїми фізико-географічними даними. У грунтах морського дна в західній частині було виявлено багато сірководню. Вода, насичена сірководнем, була далеко не найкращим середовищем для різних організмів, особливо для мешкають тут промислових риб - сазана, вусаня, язя. Казахстанські вчені сподівалися вирішити цю проблему за допомогою пурпурових серобактерий, що володіють здатністю окислювати сірководень. Виділення цих бактерій повинно було вирішити питання порятунку рибних багатств Аральського моря.\nУ травні 68-го, як і в наші дні, гостро стояла проблема задимленості в Алма-Аті. Городяни намагалися вирішити цю проблему за допомогою збільшення зелених масивів, проте ці зусилля не давали належного результату без вжиття заходів щодо ліквідації причин, що породжують забруднення повітря. На промислових підприємствах міста необхідно було встановити пилоуловлювальні пристрої.\nУ пресі писали, що при плануванні і забудові Алма-Ати обов'язково потрібно враховувати кліматичні особливості. «Не буде затишності - не буде і задимленості. Природна вентиляція міста, яка перш за освіжала вулиці, тепер практично ліквідована через помилки архітекторів і міськради. У 1961 році проспект імені Гагаріна був розірваний на дві частини будівництвом котельні та кількох цехів експериментальної лабораторії НДІ Будпроект. В результаті рух повітря з гір уздовж проспекту було практично зупинено, і його зелена частина нижче вулиці Жандосова постійно забита димом. Подібних прикладів можна знайти досить багато, Алма-Аті необхідний протяг і відкриті вулиці. Необхідно нагадати архітекторам і міськраді, що турбота про людей складається не тільки в розширенні будівництва, але і в збереженні чистоти повітря, яким вони дихають »,\nВ Алма-Аті на Аеропортівському шосе пройшов старт третього етапу жіночої багатоденної велосипедної гонки. У заїзді брали участь 32 спортсменки. Їх різнобарвні костюми прекрасно гармоніювали з весняною природою. Цей етап, тривалістю 54 кілометри, став справжнім випробуванням. Основна боротьба розгорнулася на крутому двокілометровій підйомі. У підсумку переможницею стала Тамара Луньова з команди «Буревісник». Вона проїхала 204 кілометри за 5 годин, 47 хвилин і 3 секунди. На фініші переможницю чекали привітання та цінні подарунки.\n4 травня 1968 року алматинський «Кайрат» відкрив рахунок в турнірній таблиці нового сезону чемпіонату країни, записавши два очки в свою скарбничку. Суперником залізничників став одеський «Чорноморець». Гості грали в атакуючий футбол і кілька разів примусили накивати майстерністю нашого воротаря В'ячеслава бубонцями . Перша половина зустрічі закінчилася нульовою нічиєю. Після перерви активніше стали футболісти «Кайрата». Василь Ципкун красивим ударом в дальній кут воріт відкрив рахунок матчу. Підбадьорені успіхом, кайратовци буквально почали штурмувати ворота суперника. На шестидесятих хвилині в штрафній збили наш капітан Тимур Сегізбаєв . Призначений пенальті. Одинадцятиметровий удар чітко реалізував Віктор Абгольц .\n11 травня «Кайрат» завдав нищівної поразки ташкентському «Пахтакору». У ті роки протистояння між ташкентським і Алма-Атинська клубами було принциповим. Матч починався під проливним дощем. Незважаючи на мокре і розкислих поле, наші футболісти з перших хвилин були налаштовані на перемогу. На двадцять сьомій хвилині рахунок матчу відкрив Квочкин . Команди пішли на перерву. На самому початку другого тайму Вадим Асилбаев подвоїв результат. Через дев'ять хвилин Василь Ципкун забив третій м'яч у ворота суперника. «Пахтакор» здригнувся. Кайратовци стали неподільними господарями поля. Четвертий м'яч у ворота «Пахтакора» влетів в результаті вільного удару, який блискуче реалізували Абгольц і Мусін. Під завісу матчу кайратовци зменшили темп, і гостям вдалося забити гол престижу. Приємна, довгоочікувана і переконлива перемога нашого клубу!


У Житомирській області п’яна жінка напала на правоохоронців з ножем, коли вони забирали у неї занедбаних дітей > Портал города Гостомель\nHome > Новости в регионах > У Житомирській області п’яна жінка напала на правоохоронців з ножем, коли вони забирали у неї занедбаних дітей\nУ Житомирській області п’яна жінка напала на правоохоронців з ножем, коли вони забирали у неї занедбаних дітей\nПро це 19 лютого інформує прес-служба ГУ Нацполіції в Житомирській області.\n«Ця проблемна родина проживає в одному із сіл Овруцького району. 46-річна жінка має на вихованні трьох неповнолітніх дітей – 13-річну доньку та двох синів відповідно 11-ти та 7 років. На обліку соціальних служб сім’я перебуває з 2012-го року. Мати раніше уже неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за різні правопорушення, у тому числі й за невиконання батьківських обов’язків по вихованню дітей. У 2015-му судом розглядалось питання про позбавлення її батьківських прав. Однак судді зглянулись на родину й дозволили жінці навести лад у своєму житті й зайнятися дітьми. Тож за сприяння працівників соцслужби вона на певний час подолала пристрасть до алкоголю. Але останнім часом знову взялась за старе», — розповіла начальник підрозділу ювенальної превенції ГУНП Житомирщини Наталія Гончарук.\n«18 лютого для перевірки причин неявки й у рамках профілактичного рейду працівники органу опіки і піклування приїхали до обійстя, де поживає родина. Усередині застали повний безлад, холодних і голодних дітей і їх матір, яка за явними зовнішніми ознаками перебувала у нетверезому стані. Старші діти самі попросили у візитерів забрати їх до лікарні, де вони змогли б відігрітись і поїсти. Проте горе-мати була категоричною і всіляко перешкоджала вилученню дітей і їх передачі прибулим до обійстя медикам. За таких обставин на місце події було викликано поліцейських, у присутності яких соціальні працівники змогли завершити процедуру вилучення дітей з кризових умов. Поліцейські провели з жінкою профілактичну бесіду й теж залишали її обійстя. Господарка ж раптом схопилась за ножа і кинулась з ним навздогін інспектору ювенальної превенції, висловлюючи погрози. Правоохоронець вчасно помітив такі дії й вибив з рук жінки небезпечний предмет», — розповіли у поліції.\nЯк повідомляв Житомир.info, за півтора місяці 2019 року працівники ювенальної превенції Житомирської області здійснили близько 500 відвідувань «критичних» сімей з дітьми, відносно 300 батьків склали протоколи.\nTags\t#Овруцький\t#район\nНа зміну теплу прийде похолодання – синоптики про погоду в Житомирі та області\nЖитомирська облрада хоче законодавчі зміни, які зменшать ризик життю та здоров’ю людей від «нелегальних перевізників»\nВерховна рада прирівняла медиків, які померли від COVID-19, до загиблих військовослужбовців\nТипы видеокамер наблюдения: какие купить?\nЗа добу від ускладнень COVID-19 померли троє житомирян, жителька Новограда-Волинського та пацієнти з 9 районів\nТеатралізоване свято «Купальські роси» у Немиринцях: виставки під відкритим небом, обряди та пісні