Мерседес Джип Тюнінг ~ Обслуживание Европейских Авто\nМерседес Джип Тюнінг\nКомплексний тюнінг екстремального позашляховика Mercedes варіації G500 4 × 4² створений фахівцями майстерні Brabus. Розроблена тюнерами програма доведення надає німецькому джипу численні доопрацювання, що роблять його ще більш агресивним. Основною колірною гамою для оформлення кузовного виконання Mercedes G500 4 × 4² стала чорна, в якій велика частина екстер'єру була виконана. При цьому карбонові елементи кузовного обважування і вставки оформлені були в синьому кольорі, у якого ... →\nНовий розкішний кабріолет з назвою G650 Laundalet випущений німецьким автовиробником під брендом Mercedes-Maybach. Представлений позашляховик є дебютантом свого сегмента, випущеним під маркою Майбах, і самим розкішним Гелендвагеном за історію даної позашляхової моделі. У чому особливості кабріолета G650 Laundalet марки Mercedes-Maybach Представлений Mercedes-Maybach G650 Laundalet отримав кузовне виконання ландолети за аналогією з раніше випускався седаном Maybach 62S Landaulet. Санітарне авто марки Мерседес ... →\nНа замовлення Арнольда Шварценеггера австрійською компанією Kreisel був побудований повністю електричний позашляховик Мерседес G-класу. Створено позашляховий автомобіль Шварценеггера був в єдиному екземплярі, і оснастили його парою електродвигунів. Особливості електричного позашляхового автомобіля Шварценеггера Компанія Kreisel здобула популярність створенням електрокарів на основі різноманітних німецьких авто. Раніше австрійцями вже створені були електричні версії Фольксваген ... →\nНайдорожчий позашляховик під брендом Mercedes німецький автовиробник показати планує через два роки. Позашляхова дорога новинка в назві отримає приставку Майбах, що вже констатує неймовірно високу вартість майбутнього автомобіля. Слідом за початком продажів позашляховика Bentayga автовиробником Bentley, оприлюдненням компанією Rolls-Royce планів щодо виходу позашляхової моделі Cullinan, а також не приховуються планами брендів Астон Мартін і Ламборджині випустити ... →


Порошенко попросив російську журналістку повернути Фучеджі на батьківщину - Влада. Державна політика України. Свіжі новини про політику і не тільки.\nПорошенко попросив російську журналістку повернути Фучеджі на батьківщину\nПрезидент України Петро Порошенко звернувся до журналістки російського «Першого каналу» з проханням повернути на батьківщину колишнього тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області Дмитра Фучеджі\n25 вересня 2014 17:01\nПро це глава держави сказав на прес-конференції, передає ДеПо, відповідаючи на питання російської журналістки, яка поцікавилася ходом розслідування трагічних подій в Одесі.\n«З приводу подій 2 травня в Одесі. Троє притягнуті до відповідальності. Один з організаторів, заступник начальника міліції Одеси Фучеджі, знаходиться в бігах. За даними наших спецслужб, він знаходиться в Придністров'ї і періодично відвідує Росію. Я дуже прошу у вас допомоги - видайте нам його. Зверніться з цього приводу, без нього це дуже непросто», - сказав Порошенко.\nНагадаємо, що 2 травня в Одесі відбулися збройні зіткнення, в результаті яких загинули 48 осіб. Основною причиною трагедії названа неналежна робота місцевих правоохоронних органів. Міністерство внутрішніх справ України оголосило в розшук колишнього тимчасово виконуючого обов'язки начальника головного управління МВС України в Одеській області Дмитра Фучеджі.\nМітки: Россия, Петр Порошенко, Дмитрий Фучеджи


Тема лекції №1: Гроші: сутність, історія та функції.\n1. Гроші: сутність та коротка історія їх розвитку.\n2. Функції грошей та різні підходи до них.\n3. Функціональні форми грошей. Грошові агрегати M1, M2, M3, L.\n4. Грошовий обіг. Закон грошового обігу.\n5. Грошова реформа. Особливості її проведення в Україні.\n1. Борисов Е.Ф. Экономическая теория. – Москва: Юристъ, 1997\n2. Гальчинський А. Теорія грошей. – Київ: Основи, 1996\n3. Дорнбуш Р., Фішер С. Макроекономіка. –Київ: Основи, 1996\n4. Жукова Е.Ф. Общая теория денег и кредита. – Москва: Банки и биржи,\n5. Основи економічної теорії. – під редакцією Климко Г.Н. - Київ: Вища школа, 1997\n6. Кравець В. Гривня – жіночого роду Вісник НБУ. – 1997. - №9\n7. Основи ринкової економіки. – під редакцією - Київ: Либідь, 1995\n8. Макконелл К.Л., Брюс С.Л. Экономикс. Принципы, проблемы и политика. –\nМосква: «Республика», 1992\n9. Мочерний С.В. Основи економічної теорії. – Тернопіль: АТ «Тарнекс», 1993\n10. Савлук М. І. Гроші та кредит. – Київ: Либідь, 1992\n11. Чухно А. Передумови і результати грошових реформ у постсоціалістичних країнах Вісник НБУ. – 1997. – №5\n12. Ющенко В. Результати реформи мовою цифр Вісник НБУ. – 1997. - №9\nГроші – одне з найдавніших явищ суспільства – відіграють важливу роль у господарській діяльності людини. Вони завжди привертали до себе пильну увагу науковців.\nГроші – це багатофункціональна економічна форма, за допомогою якої здійснюється облік вартості, обмін, платежі, накопичення вартості. Гроші є одним з найбільш важливих розділів економічної науки.\nВони є набагато більшим, ніж простий інструмент, що сприяє розвитку економіки. Добре діюча грошова система сприяє як повному використанню потужностей, так і повній зайнятості. Та навпаки, погано функціонуюча грошова система може стати головною причиною різких коливань рівня виробництва, зайнятості та цін в економіці.\nГроші – це категорія товарного виробництва і товарного обігу. Вони мають товарне походження і виражають певні виробничі відносини між товаровиробниками з приводу обміну продуктами праці через ринок. У грошах як загальному еквіваленті втілений безпосередньо суспільний характер праці. Вони дають змогу вимірювати суспільні витрати і отримані результати.\nГроші – це специфічний товар, що має властивість обмінюватися на будь-який інший товар, тобто є загальним еквівалентом.\nСуть грошей визначається, як правило, лише на основі їх функціонального застосування. Прикладом такого підходу може бути характеристика суті грошей в підручнику “Економікс” Макконнела та Брю. На питання “що таке гроші?” автори підручника дають відповідь: “Гроші є тим, що вони роблять. Все те, що виконує функції грошей, є грішми”.\nНезважаючи на багатовікові дослідження і велику кількість теоретичних концепцій грошей, людство сьогодні не має однозначної й остаточної відповіді на питання, що таке гроші. Уявлення, які не викликали сумнівів в одних суспільних умовах, зі зміною останніх вступали в суперечність з реальною дійсністю і відкидалися.\nОчевидно, все це можна пояснити тим, що суть грошей змінюється адекватно змінам характеру суспільних відносин, в яких вони функціонують. Тому для визначення суті грошей необхідно з’ясувати питання про їх походження, про причини, що зумовлюють виникнення та існування грошей в економічному житті суспільства.\nНа ранніх етапах розвитку людського суспільства відбувався безпосередній обмін товару на товар. Спочатку це був випадковий і епізодичний обмін, коли у первісних людей внаслідок щасливого збігу обставин (наприклад, вдале полювання, рибалка) з’являлись деякі надлишки продуктів, якими можна було обмінятись. Розвиток суспільного поділу праці, зокрема виділення скотарства і землеробства, сприяв подальшому розвитку товарних відносин. Відбувся перехід від випадкового, епізодичного обміну до регулярного. Поступово із загальної маси товарів стихійно виділялись такі, які почали відігравати роль головних предметів обміну. Такими товарами в одних місцевостях була худоба, в інших – зерно, в третіх – хутро тощо.У одного й того ж народу в різні часи, на різних місцевих ринках і у різних народів в один і той же час існували різні найбільш ходові товари, які виконували роль загального еквіваленту. Врешті-решт, у процесі історичної еволюції товарного виробництва і товарного обміну відбувається перехід від загального товарообміну до грошової форми обміну.\nПодальшим ступенем у розвитку грошей стало карбування металевих монет. Вважається, що перші монети з’явилися в Китаї та в країнах Близького Сходу в 8-7 ст. до н.е. Це були здебільшого мідні монети. Близько 4 тис. років тому в Асирії почали карбувати монети із золота.\nПротягом тривалого часу в обігу використовували повноцінні монети, реальний зміст яких відповідав їх номінальній вартості.\nСкарбниці окремих країн не мали права отримувати прибуток від випуску монет. Та й назви багатьох грошових одиниць окремих країн встановлювалися відповідно до ваги їх металевого змісту. Так, приміром, фунт стурлінгів став грошовою одиницею Англії як фунт срібла.\nВід 2-ї половини 19 ст. становище змінилося.\nНомінальна вартість монет почала відділятися від їхньої реальної вартості.\nВ обігу з’явилися розмінні монети, номінальна вартість яких значно перевищувала їхню вагову вартість. Емісія таких монет стала прибутковою.\nПрибуток, отриманий від різниці між номінальною вартістю випущених в обіг грошей та витратами на їх емісію, дістів назву сеньйорат. Сеньйорат присвоювався скарбницями або центральними банками, що здійснювали грошову емісію.\nДля багатьох країн із функціонуванням товарних грошей було характерним використання системи біметалевого обігу – паралельної емісії золотих і срібних монет. У цьому випадку державою встановлювалися фіксовані пропорції між їх номінальним визначенням.\nПаралельний обіг золотих і срібних монет породжував труднощі. При біметалевій системі гроші, вартість яких на ринку цінних металів нижча за їхню номінальну вартість, витісняють ті грошові одиниці, що коштують дорожче своєї офіційної ціни.\nЕпоху товарних (металевих) грошей заступила епоха грошей паперових. Як знаки вартості повноцінних товарних грошей, паперові гроші почали використовуватися понад тисячу років тому. Вважається, що вперше паперові гроші з’явились у Китаї ще у 18 ст. н.е. У Європі це сталося значно пізніше. У Франції емісія розпочалася 1783 р. Наприкінці 18 ст. банкнотний обіг мав місце в Англії.\nПовний відхід од конверотованості паперових грошей в золото відбувся значно пізніше. Більшість країн Заходу припинила такий обмін під час великої депресії і в перші післякризові роки. Проте такий обмін залишився у сфері міжнародних валютних відносин. Однак від середини\n1970 –х рр. Практика конвертованості паперових грошей у золото зовсім припинилася і на рівні міжнародних валютних відносин. Відбулось цілковіте витіснення дорогоцінного металу зі сфери грошових відносин. Золото повністю втратило грошові функції. Сталася його демонетизація, і воно перетворилось на звичайний товар.\nПроголосивши своїм Третім універсалом 18 липня\n1917 року утворення Української Народної Республіки, Центральна Рада запровадила в Україні нову національну валюту. Первісно такою валютою було визначено український карбованець. Ухвалою Центральної Ради від 19 грудня\n1917 року було видрукувано перший грошовий знак Української Народної\nРеспубліки — купюру вартістю у 100 карбованців. Напис «100 карбованців» подавався на купюрі мовами чотирьох найчисленніших націй, що живуть на території України, — українською, російською, польською та єврейською\nЗ випуском стокарбованцевої купюри пов'язаний вибір тризуба як державного герба України.\nПісля введення купюри в обіг майже одразу ж було зафіксовано випадки її фальшування. З огляду на те, а також на деякі політичні причини (так, УНР, яка за Третім універсалом визначалася як складова частина федеративної Росії, проголошувалася за Четвертим універсалом 22 січня 1918 року «самостійною, ні від кого не залежною державою») Центральна Рада 1 березня 1918 року прийняла закон про запровадження нової грошової одиниці — гривні.\nПротягом 1918 року в Берліні було видрукувано грошові знаки у 2, 10, 100,\n500, 1000 та 2000 гривень (проекти двох останніх було виконано вже після проголошення гетьманату на чолі з Павлом Скоропадським).\nГетьман Павло Скоропадський, прийшовши до влади в\nУкраїні у квітні 1918 року, відновив як основну грошову одиницю Української\nПісля переходу влади в Україні у грудні 1918 року до рук Директорії на чолі з Володимиром Винниченком та Симоном Петлюрою основною грошовою одиницею відновленої УНР знову було проголошено гривню.\n«Більшовицькі тисячки» запроваджені Раднаркомом на землях Радянської\nУкраїни. Це становище спричинилося до проведення у 1922—1924 роках грошової реформи, наслідком якої стало введення в обіг радянського червінця. 1924 року було встановлено курс нового радянського карбованця, який дорівнював\n1/10 червінця. Ця подія стала моментом остаточного утвердження радянської валюти.\nАкт проголошення незалежності України відкрив дорогу для запровадження в нашій молодій державі повноцінної національної валюти. Такою валютою мала стати, згідно з традиціями як доби Київської Русі, так і періоду визвольних змагань 1917—1920 років, гривня. Щодо назви розмінної монети, то для неї пропонувалися назви «сотий», «резана», але врешті було віддано перевагу звичній уже «копійці». 1992 року перші зразки української національної валюти було виготовлено в Канаді за ескізами В.І.Лопати. Однак в обіг в\nУкраїні з 1992 року було введено тимчасову валюту, розраховану на перехідний період, — український карбованець, або купоно-карбованець.\nЗ цього випливає, що:\n. Гроші – не просто товар, а носій певних суспільних відносин, формування яких зумовило виділення із широкого ряду товарів одного – грошового\n. Як результат тривалого історичного розвитку товару і форм вартості гроші самі не можуть бути застиглим, раз і назавжди даним явищем, а повинні постійно розвиватися як по суті, так і за формами існування\nРізноманітність і складність виробничих відносин, які втілюються в грошах, визначають множинність форм прояву самих грошей. Кожна з таких форм одержала назву функції грошей. Функція грошей – це певна дія чи “робота” грошей щодо обслуговування руху вартості в процесі суспільного відтворення.\nПитання про функції грошей є одним з найбільш дискусійних у теорії грошей. Розбіжності стосуються не тільки трактування окремих функцій, а й їх кількості. Дискусії ведуться як між представниками різних теоретичних шкіл, так і всередині кожної з них.\nУ працях Д.Рікардо віддавалася перевага функцій грошей як засобу обігу. “Гроші, - писав він, - є товаром, … що служить загальним засобом обміну”. У книзі англійського економіста Т. Крампа\n“Феномен грошей” грошові функції подано як засіб платежу, міра вартості, одиниця виміру, засіб обігу та засіб нагромадження багатства. У підручнику\n“Економікс” підкреслюється, що гроші виконують функції засобу обігу, міри вартості й засобу її збереження. Економісти Долан та Кемпбелл визначають гроші як засіб нагромадження. У книзі англійського економіста Л. Харріса\n“Грошова теорія” говориться про функції засобу обігу, засобу збереження вартості та одиницію рахунку і зовсім не згадуються функції засобу платежу і світових грошей.\nПредставники марксистської теорії грошей визнають п’ять їх функцій:\n. Міри вартості\n. Засобу обігу\n. Засобу нагромадження\n. Засобу платежу\n. Світових грошей\nМіра вартості - це функція, в якій гроші забезпечують вираження і вимірювання вартості товарів, надаючи їй форму ціни.\nЦе відбувається тому, що у товарах і грошах втілена абстрактна праця, причому певна її кількість. Тому за допомогою грошей відбувається порівняння вартості різних товарів. Вартість товарів, виражена у грошах, є його ціною. Щоб визначити вартість товарів у грошах, треба певну кількість грошового матеріалу прийняти за одиницю. Вона називається масштабом цін. У різних країнах за грошову одиницю були прийняті різні вагові кількості грошового металу.\nМасштаб цін встановлює держава в законодавчому порядку, тоді як функцію міри вартості гроші виконують об’єктивно. Масштаб цін не залежить від зміни вартості грошового металу, бо він є фіксованою ваговою кількістю металу.\nГроші як міра вартості широко використовуються як рахункові, як одиниця рахування. За їх допомогою можна надати кількісного виразу всім економічним процесам і явищам на мікро- і макрорівнях, на всіх стадіях процесу суспільного відтворення, без чого неможлива їх організація й управління.\nВсі звичайні товари, надходячи до сфери обміну, шукають собі грошовий еквівалент, який представлений там готовністю суб’єктів ринку купити відповідні товари. У зіткненні сторін – бажання продати і готовність купити – визначається в кінцевому підсумку мінова вартість товару чи сума грошей, якою товар оцінюється на ринку та яка задовольняє обох суб’єктів операції. До цього й зводиться економічний зміст вираження вартості за допомогою грошей в сучасних умовах.\nФункцію міри вартості гроші виконують ідеально.\nВиробник заздалегідь, до появи з товаром на ринку, визначає ціну, за якою вигідно продати його. Але й при зустрічі з покупцем на ринку, де остаточно вирішується ціна товарів, наявність грошей у будь-якій формі не обов’язкова. Продаж взагалі може відбуватися в борг, під майбутні гроші, але ціна визначається в момент операції купівлі-продажу. Тим більше не потрібна наявність реальних грошей при встановленні товарних цін державними органами. Проте вони повинні мати чітке уявлення про мінову вартість грошей, яка фактично склалася і діє на ринку, щоб установити ціну, адекватну вартості товару.\nДругою за значенням є функція грошей як засобу обігу.\nУ цій функції гроші служать засобом реалізації товарів, виступають посередником у їх обміні. Цю функцію можуть виконувати лише реальні гроші, тобто наявні золоті монети, зливки і т.д., або їх паперові замінники.\nПаперові гроші не мають власної вартості (за винятком вартості паперу і обробки), а тому, як і неповноцінні монети, вони є символами вартості. Держава, випускаючи паперові гроші, надає їм примусовий курс у законодавчому порядку і використовує їх як замінник повноцінних грошей.\nОбмін товарів за допомогою грошей в цій функції здійснюється за схемою Т – Г – Т.\nГроші як засіб обігу забезпечують перебіг товарів від виробника до споживача, після чого товари виходять із сфери обігу.\nПроте самі гроші залишаються в обігу, переходячи від одного суб’єкта до іншого.\nЗ розвитком ринкових відносин і сфери використання грошей як засобу обігу розвивались і розширювалися вимоги до них.\nУ сучасних умовах використання грошей як засобу обігу здійснюється переважно в роздрібній торгівлі, при наданні послуг населенню, в міжнародній торгівлі та ін. Проте і в цих сферах поступово звужується використання функції засобу обігу завдяки проникненню сюди кредитних відносин.\nФункцію засобу нагромадження гроші виконують, якщо за обміном товару на гроші не настане обмін грошей на товар і гроші залишать сферу обігу і утворять скарб.\nПроцес виробництва зумовлює необхідність нагромадження грошей і тимчасового вилучення засобів і предметів праці має накопичувати достатню суму грошей, а тому тією чи іншою мірою він виступає збирачем скарбів. При цьому можуть нагромаджуватись не тільки золото чи срібло, а й металеві та паперові знаки грошей.\nГроші є загальним виразником багатства, їх можна безпосередньо перетворити на будь-який товар. Тому якісно вони не мають меж, проте кожна реальна грошова сума кількісно обмежена і на неї можна придбати лише певну кількість благ. Тому існує суперечність між кількісною межею і якісною безмежністю грошей як загального виразника речового багатства.\nПоряд з безпосереднім нагромадженням скарбів у монетній формі відбувається їх нагромадження у вигляді предметів розкоші з золота та срібла. Це приводить до того, що, з одного боку, все більш розширюється ринок для золота і срібла незалежно від виконуваної ними функції, а з другого –створюється приховане джерело пропозиції грошей, яке є особливо дійовим у періоди суспільних потрясінь.\nУ сучасних умовах сфера функціонування грошей як засобу нагромадження вартості розділилася на дві частини. У тій із них, де нагромадження вартості зумовлюється потребаами розширенного відтворення, оборотом капіталу, має конкретно-цільове призначення і є відносно короткочасним, цю функцію гроші фиконують у формі знаків вартості. У тій же частині, де нагромаджується абсолютне багатство, необхідне за межіми усталеного процесу суспільного відтворення, воно носить форму скарбу й обслуговується дійсними грошима – золотом.\nГроші, що виконують функцію засобу нагромадження вартості, слід відрізняти від поточних резервів грошей як купівельних і платіжних засобів, які постійно створюються у суб’єктів грошового обігу внаслідок короткочасних розбіжностей між поточними грошовими надходженнями і витратами. Такі грошові кошти не припиняють, а лише уповільнюють свій рух, продовжуючи функціонувати як засіб обігу чи засіб платежу. Гроші ж, що обслуговують нагромадження вартості, на певний час виходять з обігу, зупиняють свій рух, і їх маса визначається іншими, більш широкими потребами, ніж потреби грошового обігу.\nПроте ці відмінності між грошима в цих трьох функціях мають швидше теоретичний, ніж прктичний характер. На практиці всі складові грошової маси виступають як єдине ціле і легко переміщуються із нагромаджень в обіг і навпаки.\nУ результаті виникнення кредитних відносин між товаровиробниками гроші виступають засобом сплати боргового зобов’язання, виконують функцію засобу платежу. Це функція, в якій гроші обслуговують погашення різноманітних боргових зобов’язань між суб’єктами економічних відносин, що виникають у процесі розширенного відтворення.\nЦя функція тісно пов’язана з функцією грошей як засобу обігу. В товарообороті, опосередкованому грошима ( продаж заради купівлі), гроші виступали як швидкоплинний посередник і виконували функцію засобу обігу. Коли гроші здійснюють самостійний рух, переходячи від одного власника до іншого, то вони виконують функцію засобу платежу. Цю функцію вони здійснюють як у сфері товарного обігу (продаж товарів у кредит), так і поза ним (наприклад, сплата заробітної плати, податків, орендної плати, квартирної плати, комунальних послуг тощо).\nЗ функції грошей як засобу платежу виникають кредитні гроші. Коли власник товару продає його в кредит, він не обмежується усним зобов’язанням покупця сплатити його, а вимагає боргову розписку, в якій, як правило, зазначаються товар, його ціна і строк погашення боргу. Така боргова розписка є попередником векселя, так само як останній є безпосереднім попередником кредитних грошей.\nВексель – це боргове зобов’язання, складене за певними правилами. Вперше векселі з’явились в Італії в середні віки.\nСпочатку їх використовували для пересилання грошей, потім вони почали проникати в сферу товарного обігу, виконуючи функцію засобу платежу і загального грошового забов’зання.\nІснує суворо визначена форма оформлення векселя: на спеціальному папері, який використовують для друкування грошей, де зазначають, коли і ким, в якому місці і в який час видано вексель, строк і суму платежу по ньому. Вексель підписує той, хто його видав. У векселі не вказується, за що видане грошове зобов’язання.\nОбліком векселів займаються банки. Фактично банк скуповує вексулі, розплачуючись за них власними векселями, які нащиваються банкнотами.\nБанкнота – це зобов’язання банку, банківський білет, тобто кредитні гроші. Випуск банкнот банками здійснюється не лише під векселі, а й під золото та інші дорогоцінності.\nКредитні гроші, векселі, банкноти – важливі елементи функціонування ринку. В процесі становлення ринкових відносин, виникнення і зміцнення ролі фондових, валютних, товарних бірж, комерційних банків у нашій країні вони починають активно використовуватись у господарському механізмі.\nМіж кредитними і паперовими грошима існують суттєві відмінності. Так, паперові гроші виникають з функції обігу, в той час як кредитні – з функції платежу. Паперові гроші випускає держава, яка вимагає від усіх суб’єктів ринкових відносин приймати їх у всіх платежах. Такі гроші випускаються в обіг в міру потреби. Кредитні гроші випускаються банком, вони не обов’язкові для приймання, але забезпеченні золотом, іноземною валютою та іншими активами банку. Вони випускаються відповідно до суми товарних векселів і, таким чином, не перевищують потреби в них. Проте в сучасних умовах відмінності між паперовими і кредитними грошима стираються.\nСвітові гроши – це функція, в якій гроші обслуговують рух вартості в міжнародному економічному обороті і забезпечують реалізацію взаємовідносин між країнами.\nВиділення функції світових грошей зумовлене особливостями руху вартості на світовому ринку, які визначаються поділом цього ринку державними кордонами. Завдяки такому поділу тут з’являється специфічний суб’єкт економічних відносин – держава, яка представляє і захищає інтереси країни в цілому. Тому на світовому ринку виникають економічні суперечності більш високого рівня, ніж на внутрішньому, які впливають і на відносини безпосередніх покупців та продавців.\nСпочатку на світовому ринку панувала подвійна міра вартості – золото і срібло, але згодом функцію світових грошей почало виконувати тільки золото. Нині витіснення золота з грошового обігу стосується і світових грошей. Паперові знаки відіграють все більшу роль у міжнародних розрахунках. Проте золото залишається твердими і бажаними для всіх країн світовими грошима, надійним гарантом у міжнародних розрахунках.\nСвітові гроші функціонують як:\n. Загальний платіжний засіб\n. Загальний купівельний засіб\n. Абсолютна суспільна матеріалізація багатства взагалі\nЯк загальний купівельний засіб світові гроші функціонують при оплаті міжнародної товарної угоди наявними грошима\n(наприклад, придбання країною у надзвичайних умовах зерна, зброї тощо)\nЯк загальне втілення суспільного багатства гроші у світому обігу виступають тоді, коли багатство переноситься з однієї країни в іншу (при переведенні підприємцями своїх грошей на зберігання за кордон, при наданні зовнішніх позик тощо). Для здійснення міжнародних платежів кожна країна потребує певного запасу золота. Тому золото у вигляді скарбу одночасно є резервним фондом світових грошей. Зростає також реальна роль у цій функції національних резервних валют та інших різновидів грошей.\nВ сучасних умовах на міжнародних ринках світові гроші, передусім як платіжний і купівельний засоби, виступають у вигляді національних грошових одиниць. Ці перетворення зумовлені самим розвитком світової економіки й адекватними йому змінами міжнародних платіжних відносин:\n. Сформувався широкий світовий ринок із системою взаємозв’язків і взаємозалежностей між його суб’єктами, з широким розвитком між ними кредитних відносин і банківського обслуговування. У таких умовах світові гроші в більшості випадків функціонують миттєво і відпала потреба використовувати для цього золото.\n. Економічний потенціал окремих країн досяг величезних розмірів, що дало цим державам можливість забезпечити довіру до своїх національних грошей як реальних носіїв мінової вартості не тільки на внутрішньому, а на міжнародних ринках\n4.Грошовий обіг. Закон грошового обігу.\nГрошовий обіг – це рух грошей в готівковій та безготівковій формах, що обслуговує збут товарів, а також нетоварні платежі та розрахунки у господарстві.\nОб’єктивною основою грошового обігу є товарне виробництво, при якому товарний світ поділяється на товар та гроші.\nГрошовий обіг поділяється на дві сфери:\n. Готівковий обіг (рух готівки). Він обслуговується банкнотами, монетами та паперовими грошами.\n. Безготівковий обіг (рух безготівкових грошей). Під ними розуміються банківські депозити, використання яких здійснюється за допомогою чеків, кредитних карток, електроних переказів.\nПереважну частину його в країнах з розвинутою ринковою економікою становить безготівковий оборот. Він здійснюється шляхом оплати покупок і боргів перерахуванням грошових сум по разунках, що відкриті учасникам грошового обороту в банках, без використання грошей у готівковій формі. Переважання цієї частини грошового обороту зумовлено насамперед дешивізною використання безготівкових грошей, а отже, вигідністю таких розрахунків для економічних суб’єктів.\nКількість грошей, необхідних для обігу, тобто для реалізації товарів, визначається законом грошового обігу. Різні форми грошей підпорядковуються своїм особливим законам. З урахуванням перших двох функцій грошей він набуває вигляду формули, в якій кількість грошей залежить від суми цін товарів ( що у свою чергу визначається кількістю товарів і рівнем цін на кожний з них) і швидкості обігу одноїменної грошової одиниці\nК = Ц О\nК – кількість грошей, необхідних для товарного обігу у даному році\nЦ – сума цін товарів, що реалізуються у даному році\nО – середнє число обертів за рік кожної грошової одиниці\nЦе загальний закон кількості грошей в обігу. З розвитком функції засобу платежу формула закону набуває більш складного вигляду:\nКп = (СЦ – К + П – ВВ) Шо\nСЦ – сума товарних цін\nК – сума цін товарів, проданих у кредит\nП – сума платежів за борговими зобов’язаннями\nВВ – сума взаємопогашуваних безготівкових платежів\nШо – середня кількість обертів грошової одиниці (як засобу обігу та платежу).\nНа перший погляд може здатися, що для виконання функції засобу платежу необхідна додаткова кількість грошей. Однак таке враження не зовсім правильне. Справа у тому, що частина товарів продається у кредит і оплачується за межами даного періоду. Значить, на відповідну величину зменшиться потрібна кількість грошових одиниць. Крім того, значна частина боргових зобов’язань погашується шляхом не сплати готівкою, а їх взаємного зарахування. Слід також врахувати у даному періоді суму платежів за товари, що раніше продані у кредит.\nОсновними елементами закону грошового обігу виступають товарна маса, яка перебуває в обігу, рівень цін товарів і швидкість обігу грошей. Причому не рівень цін товарів залежить від кількості грошей в обігу, а навпаки, кількість грошей, які перебувають в обігу, залежить від рівня цін. Крім того, не швидкість обігу грошей щалежить від їх кількості, а кількість обігу грошей залежить від їх кількості, а кількість грошей залежить від швидкості обігу.\nЗбільшення швидкості обігу грошової одиниці рівноцінна зменшенню грошової маси.\nПри функціонуванні повноцінних грошей в обігу перебувала лише необхідна кількість грошових одиниць. Роль регулятора цієї кількості стихійно виконувала функція грошей як засобу нагромадження. Коли, наприклад, потреба у грошах зменшувалася, то частина грошей випадала з обігу, перетворюючись у скарб; якщо ж, навпаки, потреба обігу в грошах зростала, то додаткова кількість грошей надходила в обіг із скарбу. Функція засобу нагромадження скарбів відігравала роль привідних і відвідних каналів грошового обігу.\nОднак в обігу, крім повноцінних грошей, з 17 ст. перебувають паперово-кредитні гроші, які підпорядковані закону обігу паперових грошей. Суть цього специфічного закону полягає в тому, що їхня кількість у сфері обігу повинна дорівнювати кількості золотих грошей, потрібних для нормального функціонування товарообороту. Кожен паперовий долар прирівнювався до золотого і мав такуж купівельну ціну, як і золотий.\nЗакон обігу паперових грошей діяв за умов, коли в основі грошової форми вартості лежало золото.\nІз сформульованих законів випливає дуже важливий принцип грошового обігу – обмеження грошової маси регулярними потребами обігу. Звідси, у свою чергу, випливає висновок про те, що у підтриманні рівноваги в економіці, збалансованості попиту та пропозиції важливу роль відігріє грошова маса. Остання виступає як сума купівельних та платіжних засобів, що обслуговують господарський обіг і належать державі, фірмам та окремим особам. У грошовій масі розрізняють: активні гроші, що застосоуються у готівковому та безготівковому обігу; пасивні\n(нагромадження, резерви, залишки на рахунках), які лише потенційно можуть використовуватися в угодах.\nЗростання швидкості обігу грошей зумовлене також активним втручанням держави у процес відтворення капіталу, зростанням одержавлення кредитно-фінансової сфери і розвитком кредитної системи, вдосконаленням безготівкових платежів. Так, якщо на початку 20-х років резервним банкам було потрібно 8 днів для виконання взаємних розрахунків, то у наш час – лише 2 дні. Швидкість обігу грошей зростає завдяки широкому впровадженню чеків. Так депозитно-чекові операції обслуговують зараз приблизно 90% усіх грошових платежів США, а кожен чек у середньому 10 разів переходить з рук у руки. Факторами прискорення обігу грошей виступають розвиток функцій комерційного банківського кредиту, збільшення поточного споживчого кредиту та ін.\nФункціональні форми – похідні від грошових функцій, їх логічне продовження. Сучасна ринкова економіка характеризується надзвичайно штрокою палітрою наявних функціональних форм грошей. В економічній науці та практиці протягом тривалого часу широко використовується агрегатний метод класифікації функціональних форм грошей, в основу якого покладено ступінь ліквідності кожної з них.\nНаціональний банк України розраховує обсяг грошової маси за допомогою грошових агрегатів, які репрезентує встановлене законодавтсвом відповідно до принципу ліквідності специфічне угруповання певної категорії грошових форм.\nСклад грошових агрегатів:\nМ0 – гроші поза банками;\nМ1 = М0 + кошти на розрахункових і поточних рахунках у національній валюті;\nМ2 = М1 + строкові депозити у національній валюті, кошти на рахунках капітальних вкладень підприємств та організацій, кошти Держстраху та валютні заощадження;\nМ3 = М2 + кошти клієнтів за трастовими операціями банків та цінними паперами власного боргу банків.\nАгрегат М1 являє собою грошову масу у вузькому розумінні. В нього включаються два визначальні блоки грошей:\n. Готівкові гроші (металеві й паперові)\n. Трансакційні депозити – вклади фізичних та юридичних осіб у комерційні банки й ощадні установи, кошти з яких можуть бути передані іншим особам у вигладі відповідних платежів згідно з комерційною угодою, що здійснюється за допомогою чеків або електронних грошових переказів. Трансакційні депозити – це вклади до вимоги. Йдеться про вклади, що не приносять процентів, а лише дозволяють власникам їх користуватися чеками та електронними переказами.\nОкрім цих форм грошей, у різних країнах до структури грошей у вузькому розумінні цього поняття включають і деякі інші грошові форми. Це, зокрема, певні чекові депозити, що відрізняються від вкладів до вимоги тим, що на них можна отримати певний відсоток.\nМ1 охоплює ті грошові інструменти, якими можна скористатися безпосередньо, відразу і без обмежень для здійснення платежів. Такі грошові інструменти ліквідні. Актив ліквідний, коли його можна використовувати для сплати платежів відразу, без жодних обмежень і з незначними витратами. М1 найближче до традиційного визначення грошей як засобу платежу.\nАгрегат М2 поєднує в собі форми у широкому розумінні цього поняття. Гроші, що входять до цього агрегату, отримали назву “майже грошей” або грошових активів. Відмінність цих грошей від агрегату М1 полягає в тому, що, якщо гроші, що входять до агрегату М1, використовуються як засіб обігу, то грошові форми агрегату М2 застосовуються як високоліквідний засіб нагромадження купівельної спроможності. Вони безпосередньо не функціонують як засіб обігу. Але їх можна легко, без фінансового ризику перевести у грошову готівку або чекові рахунки. У цьому відношенні можна відзначити, що гроші агрегату М2 – це високоліквідні фінансові активи, вживані здебільшого у функції засобу нагромадження.\nГрошова маса агрегату М2 має більш розгалужену структуру. До її складу входять грошові форми агругату М1 та безчекові ощадні рахунки в комерційних банках та ощадних установах, що їх можна легко перевести у грошову або чекову наявність, використавши як засіб обігу.\nУ банківській статистиці США різний ступінь ліквідності мають і термінові вклади (коротко-, середньо, - і довготермінові). Відповідно дрібні коротокотермінові вклади (до 100.000$) включаються в агрегат М1, середньотермінові – в агрегат М2. Що ж до значних довготермінових вкладів підприємств, то статистика окремих країн відносить їх ло агрегату М3. Ці вклади, котрими, як правило володіють підприємтсва, предствлені на грошовому ринку у вигляді приватних депозитних сертифікатів.\nЦе забезпечує їм достатню ліквідність, можливість конвертації у грошові форми більш високого рангу.\nАгрегат М3 охоплює грошові форми агрегату М2, кошти клієнтів за трастовими операціями банків та цінними паперами власного боргу банків.\nДо М3 включаються грошові складові, які більшість людей ніколи не бачить.\nТакі активи тримають здебільшого великі корпорації, а також багаті приватні особи.\nУ 1980 р. в США введений у статистичну практику ще один грошовий агрегат L, який включає:\n2. Ощадні облігації: облігації, що випускаються урядом і, як правило, продаються дрібним вкладникам\n3. Векселі, акцептовані банками: зобов’язання банків сплатити визначену суму у визначений час\n4. Комерційні папери: короткострокові боргові зобов’язання корпорації\n5. Короткострокові державні облігації: облігації, що випускаються урядом і погашаються не пізніш як за 12 місяці\nПриведені грошові агрегати відрізняються між собою не тільки кількісно, а й якісно. Так, перший агрегат М1 виражає масу грошей, яка знаходиться безпосередньо в обігу, реально виконуючи функції засобів обігу та платежу. Вона найтісніше пов’язана з товарною масою, що проходить процес обміну, і безпосередньо впливає на ринкову кон’юнктуру.\nСаме тому цей агрегат повинен бути об’єктомнайактивнішого регулювання.\nВ інших грошових агрегатах враховані також нагромадження грошей у різних організованих формах. Ці гроші тимчасово вийшли з обігу, виконуючи функцію нагромадження вартості. Залежно від строків та форми нагромаджень вони відносяться до різних грошових агрегатів.\nОбсяг грошової маси в кожному агрегаті визначається різними факторами. Так, обсяг агрегату М1 передусім залежить від обсягу товарообороту та швидкості обігу грошей. Обсяги інших агрегатів визначаються, крім того, розвитком кредитних відносин, рівнем капіталізації грошових доходів суб’єктів обігу тощо. Ці відмінності повинні враховуватись при використанні того чи іншого агрегату в практиці регулювання грошового обігу.\n25. Грошова реформа та особливості її проведення на Україні.\nГрошова реформа є одним з інструментів грошової політики. Роведення грошових реформ, зміст яких зводиться до повної або частокової структурної перебудови державою наявної в країні грошової системи, завжди вимушене.\nКожна грошова реформа є індивідуальною і неповторною за своїми характеристиками. Вирішуючи конкретно визначене коло завдань структурної перебудови та стабілізації грошового обігу тієї чи іншої країни, будь-яка реформа завжди специфічна за змістом. Це, однак, не виключає можливостей класифікації грошових реформ через виділення певної групи спільних ознак і їх функціональному втіленні.\nЗалежно від мети проведення та глибини перебудови державою наявної грошової системи реформи поділяються на два типи: грошові реформи у вузькому й широкому розумінні цього поняття. У першому випадку йдеться про проведення заходів із заміни дійсної грошової одиниці та відповідної стабілізації грошей без якісної перебудови системи грошового обігу; у другому – про запровадження принципово нової за структурою і змістом системи функціонування та обігу грошей.\nГрошові реформи у вузькому розумінні цього поняття мають кілька різновидів. Це:\n. Грошові реформи формального типу, що зводяться лише до впровадження нового зразка купюри з одночасним або поступовим вилученням тієї, що функціонує. Приводом до такої зміни може бути недостатня захищеність купюри старого зразка та її масова фальсифікація, зміна державної символіки тощо.\n. Грошові реформи з деномінацією грошового обігу. Це дещо складніша форма грошової реформи, головною метою якої є заміна через обмін грошових купюр дійсного масштабу цін.\n. Грошові реформи конфіскаційного типу (з деномінацією грошового обігу або без його зміни)\nЗа часовим лагом здійснення обмінних операцій теорія і практика розмежовують одномоментні грошові (строк проведення обміну старих грошей на нові не перевищує 7-10 днів) і грошові реформи паралельного типу. Перші називають іще “шоковими” реформами. Названий тип реформ застосовується у більшості випадків, коли йдеться про використання конфіскаційної процедури. Названі вище реформи конфіскаційного типу передбачали здійснення обмінних операцій протягом всього декількох днів. Це були одномоментні реформи, або реформи “шокового” типу.\nРеформи паралельного, або, як їх ще називають, консервативного типу є надзвичайно складною за технікою реалізації процедурою. У цьому випадку нова грошова одиниця, розширюючи сферу свого функціонального застосування, витісняє старі гроші поступово. В результаті протягом певного часу, коли в обігу знаходяться дві грошові одиниці – стара й нова, відбувається відповідна сегментація сфери грошового обігу.\nГрошові реформи в широкому розумінні цього поняття від розглянутих вище реформ тим, що вони передбачають не лише впровадження в обіг нової грошової одиниці, а й структурну перебудову дійсної системи грошово-валютних і кредитних відносин.\nГрошова реформа повинна обов’язково доповнитися системою практичних заходів, які б гарантували її повномірний характер. Ключовими середних мають бути:\n. Дії з нормалізації товарно-грошових відносин, і в першу чергу рішуче обмеження бартеру як зони економічних зловживань\n. Удосконалення управління валютною та емісійною політикою з тим, щоб стабільність грошової одиниці підтримувалась на відповідному рівні\n. Скорочення поширеної практики викоритання різного роду квазіплатіжних фінансових інструментів\n. Недопущення безконтрольності з боку держави за відпливои капіталу та грошової маси в тіньову економіку і за кордон\n. Запровадження чіткого контролю за джерелами формування, умовами розміщення та напрямками використання валютних резервів держави\nГрошова реформа сама собою не забезпечує оздоровлення економіки, вона створює передумови для її успішного розвитку.\nТільки динамічне економічне зростання на основі науково-технічного прогресу, структурних перетворень в економіці і особливо – пріоритетного розвитку наукомісткого, інтелектуального виробництва може забезпечити не просто сталість, а зростання валютного курсу грошової одиниці. Лише стійка і надійна валюта робить можливим повне використання праці, капіталу, матеріальних ресурсів.\nГрошова реформа повинна пов’язуватись з іншими аспектами економічної реформи, перш за все з приватизацією, розвитком виробництва, платіжним балансом, дефіцитом державного бюджету. Інакше кажучи, для грошової реформи потрібна сприятлива економічна ситуація. Це – зменшення інфляції та дефіциту державного бюджету, забезпечення розвитку експорту, позитивне сальдо платіжного балансу. Одночасно мають утвердитись дворівнева банківська система, створені резервні фонди, розвинутий ринок цінних паперів, діяльність фондової біржі.\n7 листопада 1992р. Президент України підписав Указ\n“Про реформу грошової системи України”, за яким з 12.11.1992р. купоно- карбованець було впроваджено і у сферу безготвкового обігу. Функції рубля в грошовому обігу на території України припинилися. Із введенням у безготівковий обіг український купоно-карбованець отримав статус тимчасової національної валюти. Він став єдиним на території республіки офіційним засобом платежу. Так завершився в Україні перший етап грошової реформи.\nПолітика фінансово-грошової стабілізації, розпочата у жовтні 1994 року, створила необхідні передумови для проведення другого етапу грошової реформи. Її відкритий і безконфіскаційний характер забезпечив зростання довіри не тільки до національної грошової одиниці, а й до усієї системи органів державної влади України.\nПосилення у 1995 році і першій половині 1996, року стабілізаційних процесів в економіці, зокрема значне зниження темпів інфляції, суттєве призупинення спаду виробництва, стабілізація курсу українського карбованця до іноземних валют, зростання доходів населення, створили належні умови для запровадження гривні, яка згідно з Конституцією України є грошовою одиницею нашої держави.\n25 серпня 1996 року в засобах масової інформації було оголошено Указ\nПрезидента України Леоніда Кучми «Про грошову реформу в Україні».\nВідповідно до Указу Президента України грошова реформа в нашій державі проводилася від 2 до 16 вересня 1996 року. У перший же день реформи за встановленим курсом було перераховано у гривні ціни, тарифи, оклади заробітної плати, стипендії, пенсії, кошти на рахунках підприємств, установ та організацій, а також вклади громадян. Карбованцеві вклади населення було перераховано у гривні за курсом 100000 карбованців за одну гривню без будь- яких обмежень і конфіскацій із вільним їх використанням у гривнях.\nПротягом 15 днів — від 2 до 16 вересня 1996 року — в готівковому обігу одночасно вільно використовувалися як гривні, так і карбованці з поступовим вилученням останніх. Після 16 вересня 1996 року приймання карбованців в усі види платежів було припинено і єдиним законним засобом платежу на території\nУкраїни з цього моменту стала гривня.\nЗ початку реформи всі видачі готівки з кас банків (у тому числі для виплати заробітної плати, пенсій та інших доходів), безготівкові розрахунки здійснювались тільки у новій національній валюті.\nСьогодні можна впевнено заявити, що грошова реформа:\n. Забезпечила впровадження одного з найважливіших атрибутів державності – національної грошової одиниці\n. Сприяла неухильному зниженню інфляції\n. Дала змогу усунути значні коливання обмінного курсу\n. Стимулювала зростання надходжень іноземної валюти в державу ( у тому числі й повернення українських капіталів, що збурігаються за кордоном)\n. Сприяла створенню кращих умов для залучення іноземних інвестицій\nРеформування попереднньої грошової системи і розбудову нової супроводжували дві ключові акції:\n. Заміна тимчасового карбованця на постійну національну валюту\n. Здійснення деномінація та відповідна нуліфікація, тобто одночасне зменшення однаковою мірою (масштаб 1:100000) усіх грошових вимірів, вартісних і цінових показників та параметрів функціонування економічної системи.\nВсе це, безумовно, позитивно вплинуло на фінансову ситуацію в Україні. В результаті різко скоротилася кількість банкнот в обігу, що суттєво полегшило бухгалтерський облік, роботу касирів, банківських установ, торговельної мережі, всіх суб’єктів господарювання.\nГрошова реформа в Україні стала надзвичайною подією для нашої держави, в результаті якої було створено один з невід'ємних атрибутів державності — національні гроші. Зарубіжні аналітики вітали здійснення грощової реформи у нашій державі, розглядаючи введення української валюти — гривні — як свідчення початку стабілізації української економіки.\n. Гроші – це багатофункціональна економічна форма, за допомогою якої здійснюється облік вартості, обмін, платежі, накопичення вартості.\n. Гроші – це специфічний товар, що має властивість обмінюватися на будь- який інший товар, тобто є загальним еквівалентом.\n. Головні функції грошей:\n. Грошові агрегати: М0, М1, М2, М3 та L\n. Грошовий обіг - це рух грошей в готівковій та безготівковій формах, що обслуговує збут товарів, а також нетоварні платежі та розрахунки у господарстві.


У Рівному батько-грузин влаштував бійку з дружиною і покалічив власну півторамісячну доньку\nVideo: У Рівному батько-грузин влаштував бійку з дружиною і покалічив власну півторамісячну доньку\nПросто волосся дибки від трагедії у Рівному! Батько-грузин влаштував бійку з дружиною і покалічив власну півторамісячну доньку. Беззахисній дитині, яка була на руках у матері, чоловік проломив голову. Зараз дівчинка в реанімації, а її батька вже затримали поліцейські. Однак, сам він усі звинувачення відкидає і каже, що дружина мріє запроторити його до в'язниці. Тож просто його підставляє. А от у каліцтві дитини винна інша людина? Хто саме? Давайте послухаємо ці шокуючі зізнання.\nПросто волосся дибки від трагедії у Рівному! Батько-грузин влаштував бійку з дружиною і покалічив власну півторамісячну доньку. Беззахисній дитині, яка була на руках у матері, чоловік проломив голову. Зараз дівчинка в реанімації, а її батька вже затримали поліцейські. Однак, сам він усі звинувачення відкидає і каже, що дружина мріє запроторити його до в’язниці. Тож просто його підставляє. А от у каліцтві дитини винна інша людина? Хто саме? Давайте послухаємо ці шокуючі зізнання.\nICTV / Надзвичайні новини / У Рівному батько-грузин влаштував бійку з дружиною і покалічив власну півторамісячну доньку / 11.07.2018 19:24


Підступний ворог / Aberration (1997) 2xUkr/Eng — Українське озвучення\nПідступний ворог / Aberration (1997) 2xUkr/Eng\nКіностудія / кінокомпанія: Grundy Films, Victor Film Company\nРежисер: Тім Бокселл (Tim Boxell)\nАктори: Памела Гідлі (Pamela Gidley), Саймон Босселл (Simon Bossell), Валерій Ніколаєв (Valery Nikolaev)...\nУ невеликому курортному містечку Ленгдона, на заході США, кояться дивні речі: всюди цілі популяції польових тварин стрімко вимирають, і в той же час всюди починають з'являтися кладки яєць, забруднених якимось слизом.\nМісцевий біолог Маршалл Кларк і дівчина Емі Хардінг з'ясовують, що виводком з цих яєць є моторошні ящірки-мутанти, Емі і Маршалл вирішують виїхати з цього місця, але почався сніговий шторм, який змушує їх повернутися назад.\nВідірвані від світу, вони б'ються за свої життя і розуміють: якщо вони не будуть випереджати супротивника хоча б на один крок, вони приречені.\nбітрейт: ~ 1733 кб/с\nозвучено: Студія Старий Майстер\nзапис звуку з каналу: Бабай\n1. Пану urij546724 і Пану Hulk1987 за запис звуку з ТБ.\nРоздача буде ввечері!!!\nЗареєстрований: 2015-12-29 14:40\nОцінка фільму: 1.6/10 (Голосів: 15)\nщо виводком з цих яєць\nє тавтологія (повтор) з наступним\nз цих можна просто викреслити, буде виводком яєць (яких саме вже сказано в попередньому реченні).\nЯк на мене, то фільм цілковите лайно. Не потягнув з перемоткою та під пиво навіть. Трешак збочених фантазій авторів фільму - зовсім не зацікавив мене. Та й по суті - ні про що фільм. Не витрачайте свого часу.\nвідео ріп ваш чі з мережі? якщо ваш то можете поділитися?\nвідео ріп ваш чі з мережі\nМій з німецького DVD. Я вдома буду хіба десь в вівторок, то тоді подивлюсь. Але мені здається що диск я вже видалив (


Фантастичний світ Франсуа Рабле | Факультет української філології\nГоловна / Новини факультету / Фантастичний світ Франсуа Рабле\nСатиричному роману Франсуа Рабле «Гаргантюа і Пантагрюель» цього року виповнюється 485 років. Твір, що складається з п’яти книг, у гротескній формі оповідає про людські вади: зажерливість, користолюбство, брехню, жадобу, перелюбство. Автор не залишає поза своєю увагою ні державу, ні церковнослужителів.\nЗ нагоди відзначення 485-тої річниці твору кандидат філологічних наук, старший викладач кафедри слов᾽янських мов та зарубіжної літератури Поліщук Л. Б. провела виховну годину на тему «Фантастичний світ Франсуа Рабле» для студентів І курсу факультету української філології.\nКандидат філологічних наук, старший викладач кафедри слов᾽янських мов та зарубіжної літератури Поліщук Л. Б. проводить виховний захід\nЛеся Борисівна ознайомила студентів із творчістю найвидатнішого французького сатирика доби Відродження ХVІ століття Франсуа Рабле.\nРабле народився в Шиноні (у Турені), точна дата народження невідома – як версії називають 1493 і 1494 роки. Імовірно, він був сином шинкаря. Рабле втратив матір у ранньому віці, за іншими версіями, був дуже рано покинутий нею і відданий до монастиря.\nНедостатньо освічений, щоб присвятити себе одній із «ліберальних професій», Рабле пішов у ченці. Спонукала його до цього, між іншим, і можливість за певного матеріального забезпечення займатися «гуманістичними» науками, що вважалося в ті часи престижним заняттям. Чернече життя, що ним Рабле жив понад 25 років, викликало в ньому різкий спротив, він ставився з відразою до будь-яких містичних крайнощів та аскетичного вбивання плоті. Неприхильність його до чернецтва посилювалася неуцтвом, фанатизмом і, разом з тим, неробством і розпустою тих ченців, серед яких йому довелося жити і які вже тепер давали йому надзвичайно цінний матеріал для його майбутніх сатиричних образів.\nСтуденти дізналися, що раблезіанський роман – це зразок ренесансного світосприйняття. У творі автором було використано народні казки. Зіставлення фольклорних творів з текстом роману дало можливість прояснити докорінні відзнаки казкових велетнів від раблезіанських, завдяки чому розкрилась нетрадиційність останніх, а також окреслився комплекс ренесансних ідей та елементів карнавальної культури, представлених у «Гаргантюа та Пантагрюелі».\nРозповідь викладача супроводжувалась інтерактивними методами. Студенти з зацікавленістю відповідали на запитання, науково й ґрунтовно викладали свої думки, осмислювали неординарність думок письменника, усвідомлювали надзвичайність його особистості.\nУчасники заходу «Фантастичний світ Франсуа Рабле»\nЗа підсумок бесіди було взято вислів: «Тогочасна дійсність, історичні події, коли гуманісти-вільнодумці опиняються під тиском жорстокої релігійної нетерпимості, спричиняють до зображення Пантагрюеля тільки у приватному житті. Та все ж і роман у цілому, і образи королів-велетнів зокрема, залишають враження в контексті історичної дійсності часу європейського Відродження – однієї з найцікавіших сторінок світової культури».\n« «Позивний “Бандерас”»? “Мусимо піти!”


Олег Бойчишин – головний тренер ФК "Карпати" - Новини спорту Львів Футбол\nОлег Бойчишин – головний тренер ФК "Карпати"\n22 листопада 07:17\nПісля матчу проти «Маріуполя», тренерський штаб під керівництвом Сергія Зайцева, до якого входили Володимир Безуб'як, Михайло Дячук-Ставицький та Володимир Марчук залишили свої посади. Натомість, команду очолив Олег Бойчишин – вихованець «Карпат», колишній гравець команди, молодіжної збірної України та багаторічний тренер у клубній школі.\nДо тренерського штабу Олега Бойчишина увійшли Даріо Друді, Альберто Еспаріс та Богдан Стронціцький, який працюватиме із воротарями. Новий тренерський штаб був представлений команді, після чого відбулося тренування.\nБОЙЧИШИН ОЛЕГ ІВАНОВИЧ\n• Народився 12-го серпня 1973 року у Львові. Вихованець СДЮШОР «Карпати». Амплуа – захисник.\n• Кар’єра в «Карпатах»: 1992/1993 рр. Зіграв 8 матчів, забив 1 гол. Дебютував 20-го вересня 1992 року у матчі проти чернівецької «Буковини».\n• Окрім «Карпат» виступав за команди: «Волинь» (Луцьк), ФК «Львів», «Поділля» (Хмельницький), «Сокіл» (Золочів) і «Фрунзенець-Ліга-99» (Суми). Завершував кар’єру в аматорській команді «Шахтар» (Червоноград).\n• Провів 1 гру за молодіжну збірну України — 27-го квітня 1993 року в Одесі проти команди Ізраїлю (2:1). Майстер спорту України з 1995 року.\n• Працював заступником директора і за сумісництвом тренером-викладачем СДЮШОР «Карпати».\n• Також тренував «Сантос» (Тарту, Естонія), «Утеніс» (Утена, Литва).


Fallout: Sakhalin. Ласкаво просимо до зруйнованої Росії - TechToday\nДодому Новини Fallout: Sakhalin. Ласкаво просимо до зруйнованої Росії\nFallout: Sakhalin. Ласкаво просимо до зруйнованої Росії\nГра знайде прихильників серед любителів Fallout: New Vegas, а також старого доброго S.T.A.L.K.E.R.\nFallout: Sakhalin – постапокаліптичний шутер, завдяки якому шанувальники Fallout зможуть потрапити з Америки до зруйнованої ядерною війною Росії, а точніше – на Сахалін.\nРозробники глобальної модифікації виклали в мережу файл з доповненням і тизер свого проекту. На практично загиблому Сахаліні триває війна між Японією, Радянським Союзом, «червоним» Китаєм і (раптово) Третім рейхом.\nFallout: Sakhalin – величезний мод з новими локаціями, об’єктами, істотами і зброєю. Своїм існуванням він завдячує Andzi Proxy і IXWIND – розробникам, які змогли відтворити унікальну атмосферу, використовуючи готові напрацювання модоробів. Творці запевняють, що проект не кане в небуття і буде далі розвиватися, правда, як і в якому напрямку, поки не уточнюють.\nЗа словами авторів, на геймерів очікують захопливі локації і цікавий сюжет зі змовами, інтригами і, звичайно ж, військовими конфліктами. Fallout: Sakhalin знайде прихильників серед любителів Fallout: New Vegas, а також старого доброго S.T.A.L.K.E.R. (судячи з відео, атмосфера в моді дуже схожа на «зонівську»).\nЩоб змінити зоряно-смугастий на серп і молот (ну або свастику, тут кому як), потрібно завантажити і встановити мод з офіційної сторінки проекту. Далі в самій грі на мапі Fallout 4 шукаємо локацію «Радянський порт», звідки, власне, і вирушаємо на забутий Сахалін.


Тимошенко і Гриценко — у лідерах президентського рейтингу - Реальна Україна\nТимошенко і Гриценко — у лідерах президентського рейтингу\n20 Сен 2018 в 13:04\nРеальна Україна › Рейтинги › Тимошенко і Гриценко — у лідерах президентського рейтингу\nГолова партії «Батьківщина» Юлія Тимошенко та голова партії «Громадянська позиція» Анатолій Гриценко опинилися на початку президентського рейтингу, складеного за соцдослідженням центру «Соціальний моніторинг» та Українського інституту соцдосліджень ім. Яременка, передає Обозреватель.\nЗгідно з результатами соцдослідження, які презентували в Києві у четвер, 20 вересня, якби вибори відбулися наступної неділі, за Тимошенко готові проголосувати 18% українців — із тих, хто буде голосувати і визначився з вибором (13% всіх опитаних), передає Інтерфакс-Україна.\nЗа лідера «Громадянської позиції» Гриценка готові проголосувати 10,4% опитаних, які планують йти на вибори і визначилися (7,5% серед усіх респондентів).\nДалі в рейтингу — президент України Петро Порошенко із 9,9% (7,1%) голосів, лідер партії «За життя» Вадим Рабинович — 8,8% (6,4%), музикант і громадський діяч Святослав Вакарчук — 8,7% (6,3%).\nЗа ними йдуть шоумен Володимир Зеленський — 8,5% (6,2%), Юрій Бойко — 7,6% (5,5%), лідер Радикальної партії Олег Ляшко — 7,5% (5,4%).\nДалі мер Львова Андрій Садовий — 4,1% (3%), лідер ВО «Свобода» Олег Тягнибок — 3,2% (2,3%), прем’єр-міністр Володимир Гройсман — 2,7% (2%), депутат Ради Олександр Шевченко — 2,4% (1,8%).\nРешта претендентів набрали під час опитування до 1% і менше кожен.\nВодночас 1,8% респондентів, готових брати участь у голосуванні, сказали, що вони проголосували б за іншого політика, якого не було в запропонованому вище списку.\n13,7% респондентів не змогли відповісти про свої електоральні переваги, а 12,7% заявили, що не голосували б на президентських виборах.\nОпитування було проведено методом особистого інтерв’ю 11-18 вересня 2018 року. Під час дослідження опитано 2007 респондентів віком від 18 років у 24 областях країни. Похибка вибірки становить 1,34-2,24%.\nPrevious PostТимошенко оторвалась от конкурентов\nNext PostЗнову в лідерах? Тимошенко попереду Порошенка і Зеленського\nПорошенко* 9%, 149 голосов


Вінничанку зловили на сексі за гроші. Але вона пропонувала масаж «Лінгам» : 20:03:2020 - vn.20minut.ua\nВінничанку зловили на сексі за гроші. Але вона пропонувала масаж «Лінгам»\nУ Вінниці 30-річна жінка розмістила оголошення в інтернеті про послуги масажу «Лінгам». ЇЇ спіймали на проституції.\nВінницька місцева прокуратура підтримала публічне обвинувачення в суді щодо 30 річної жительки Вінниці, яка надавала сексуальні послуги за гроші.\n— На підставі зібраних доказів, належним чином оцінених судом, прокуратура довела вину особи у суді, — розповідає прокурор Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області Сергій Бережний.\nЗа його словами, жінка в мережі Інтернет розмістила оголошення з метою пошуку клієнтів.\n— Потім вона надавала послуги сексуального характеру за грошову винагороду у вигляді масажу «Лінгам», спеціально орендувавши для цього квартири в Вінниці, маскуючи свою незаконну діяльність під масажні кабінети, — зазначає прокурор.\nСуд визнав жінку винною за другою частиною статті 302 Кримінального кодексу України – тобто створення та утримання місць розпусти, вчинене з метою наживи, та взяв до уваги щире каяття і те, що до кримінальної відповідальності особа притягуються вперше. Вирок винесли не пов’язаний з позбавленням волі.\nМісцеві вибори: за крісло мера Вінниці будуть боротися 13 кандидатів У Вінниці з понеділка стартує опалювальний сезон. Але є нюанси На площі Гагаріна ненадовго увімкнули світлофори. Що з цього вийшло? (Спойлер — затор) Замість 27 районів — п’ять повітів: як може змінитися Вінницька область\nдепутати голосують за гроші ім можна......\nНе понятно,сняла квартиру а ей вменили утримання міст роспусти?тогда привликайте к ответсвенности и тех кто платил за ее услуги,гляди какие умные .\nА чому вона не пропонувала масаж "Йоні"?\nЛучше пенсионерок ловите которые заразу разносят!


Помер перший після війни нунцій в балтійських країнах – Голос українською – Україна|ЄС|NATO\nв Авторські статті, Новини 03.01.2017\nУ віці 84 років 30 грудня 2016 року в Римі помер один з найдосвідченіших папських дипломатів, іспанський архієпископ Хуста Мульєр Гарсія. За свою довгу кар’єру в дипломатичній службі Святого Престолу він в 1991-94 роках. був нунцієм в Литві, Латвії та Естонії – в якості першого післявоєнного представника Святішого Отця в балтійських республіках, незабаром після відновлення ними незалежності.\nУ 1979 році Папа Йоан Павло II призначив його Апостольським нунцієм в Кот-д’Івуарі, надаючи йому гідність архієпископа. За сумісництвом він був також нунцієм в Нігері. У 1985-1991 рр. Гарсія був постійним спостерігачем Святого Престолу при Організації Об’єднаних Націй в Женеві. На цій посаді 30 листопада 1991 року його застала звістка про призначення Апостольським нунцієм в Литві, Латвії та Естонії з офісом у Вільнюсі. На той день пройшло лише кілька місяців від часу відновлення республіками незалежності, після майже 50 років панування радянського режиму. 15 квітня 1992 архієпископ Мульєр Гарсія став також Апостольським адміністратором Естонії. Як нунцій, у вересні 1993 року приймав Папу Йоана Павла II, коли той відвідував три балтійські країни.\nПопередня: Як вибрати правильного вантажоперевізника у Львові?\nНаступна: У Росії помер легендарний чемпіон Європи з футболу


Пенсіонерам-переселенцям можуть дозволити проходить ідентифікацію дистанційно\nВ Україні ідентифікацію пенсіонерів-переселенців хочуть проводити дистанційно\nВвести дистанційну ідентифікацію пенсіонерів-переселенців планують в Україні. Таке нововведення може завпровадити Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій спільно з Міністерством цифровий трансформації.\nПро це повідомили в Мінреінтеграціі, передають «Новости Донбасса» .\nНа непідконтрольною українському уряду території сьогодні проживають 700 тисяч чоловік, які отримують українські пенсії. У Мінінтеграціі планують розробити механізм, що дозволяє пенсіонерам-переселенцям проходити ідентифікацію без необхідності перетину КПВВ - віддалено. Коли саме послуга стане доступною і яким чином буде проходити дистанційна ідентифікація, поки невідомо.\nКрім того, Міністерство реінтеграції планує створити на своєму сайті електронний кабінет для осіб, які позбавлені або були позбавлені свободи угрупованнями «Л-ДНР» або органами Росії за політичними мотивами, а також у зв'язку із суспільною, політичною чи професійною діяльністю. Зареєструвавшись, громадяни зможуть дистанційно подати документи для отримання матеріальної допомоги в розмірі 100 тисяч гривень.


Суд закрив справу про арешт Гостиного двору - Korrespondent.net\nСуд закрив справу про арешт Гостиного двору\nКорреспондент.net, 5 листопада 2019, 21:06\nСуд зняв арешт із Гостиного двору\nПрокурор відмовився від своєї апеляційної скарги, у зв'язку з чим апеляційний суд закрив справу про арешт будівлі.\nКиївський апеляційний суд за підсумками засідання у вівторок, 5 листопада, закрив справу про арешт Гостиного двору на Контрактовій площі в Києві, повідомила прес-служба Київської міськдержадміністрації.\n"Суд постановив закрити справу у зв'язку з тим, що прокурор відмовився від своєї апеляційної скарги", - йдеться в повідомленні.\nУ КМДА зазначили, що тепер справа за Кабміном - передати будівлю Гостиного двору в комунальну власність для її реставрації.\nЯк відомо, Гостинний двір - торговий комплекс на Контрактовій площі в Києві, побудований у 1809 році. Постановою Кабінету Міністрів №1380 від 15 серпня 2011 року Гостинний двір був виведений з Державного реєстру пам'ятників архітектури.\nЗа умовами договору орендар взяв на себе повну відповідальність за збереження пам'ятки архітектури і утримання будівлі в належному санітарному, протипожежному і технічному стані.\nНезважаючи на це, регіональним відділенням Фонду держмайна по Києву неодноразово встановлювалися факти істотного порушення орендарем умов договору, зокрема, погіршення стану об'єкта оренди, чим створено загрозу руйнування пам'ятника архітектури Гостинний двір.\nФДМ звернулося до Госпсуду Києва з позовом про розірвання договору оренди. Однак суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.\nПрокуратура Києва внесла апеляційну скаргу на це рішення, яка була задоволена в повному обсязі. Апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нове, яким розірвав договір оренди і зобов'язав приватну структуру повернути державі будівлю Гостиного двору.\nУ 2011 році в Києві почався потужний рух за збереження Гостиного двору. Активісти утворили сквот всередині будівлі, проводили культурні заходи, запрошуючи громадськість. Через місяці активної діяльності їх побили і вигнали, але активісти через суди добилися заборони на будівництво.\nУ лютому 2018 року суд повернув Гостинний двір у власність держави.\nТЕГИ: Киев, суд, КГГА, Гостиный двор


У багатьох західних країнах запечений цілком гусак на столі - головне різдвяне блюдо. У Росії протягом багатьох століть також готували гусятину, запікаючи в російських печах. Сьогодні гусак - блюдо рідкісне. Але чому б не побалувати сім'ю хоча б до свята?\nОдна тушка гусака,\nКислі яблука - 15-20 штук (залежно від розміру плоду),\nСпеції за смаком (відмінно підійдуть чорний мелений перець і кмин),\nСушені трави (кріп, майоран, можна й інші),\nВода - 1-1,5 склянки.\nОсновна вага птиці становлять кістки, жир і шкіра. Тому, щоб усім вистачило саме м'яса, вибрати слід найбільшу тушку. 5-6 кг - оптимальний вагу. Але, наприклад, гуси породи холмогорская біла досягають ваги 10-12 кг. Домашня птиця не першої свіжості визначається за потемнілій, покритої слизом або посинілою близько гузки шкірі.\nБудинки, якщо тушка вже ощіпана і випотрошена, її слід покласти в холодильник. Нехай полежить хоча б 8 годин. До того ж можна розвести яблучний оцет з водою, і в цьому слабкому розчині замочити птицю на одну ніч. Ця процедура потрібна для надання м'ясу м'якості.\nКрок наступний - гусака обов'язково вимити, обсушити, натерти сіллю і пряними травами. І знову залишити на деякий час, 30 хвилин буде достатньо. За цей проміжок сіль і спеції вбереться в шкіру.\nПрийшов час начинки. Їй може бути тушкована капуста, відварна гречка, картопля, але класикою вважаються яблука. Начинка потрібна, щоб вбирати жир, якого в цьому птаху надлишок.\nГусь з яблуками - найпоширеніший варіант страви. Яблука (відповідний сорт Антонівка) для початку потрібно помити, зняти шкірку, розрізати на 4 частини, видалити серцевину. Тепер вони готові стати начинкою.\nТепер можна закладати їх всередину гусака. Нафарширована птах зашивається міцною ниткою бажано білого кольору, щоб не полиняла. І останній штрих - зав'язати лапки гуски, інакше будуть стирчати по сторонах, порушуючи «товарний» вигляд.\nНайзручніше готувати цю птицю в гусятниці або іншому посуді з високими бортиками. Її попередньо наповнюють водою на пару сантиметрів, у воду поміщається гусак. Тепер в духову шафу.\nВін повинен бути розігрітий до 270 градусів. Перші 20 хвилин нехай тримається ця температура. Потім - знизити до 220, а на останню годину - 180. Загальний час приготування - до трьох годин.\nЦей гусак підійде не тільки на різдво. Така страва виходить ніжним, м'яким і ароматним, а корочка ...\nЯк зробити м'ясо гусака м'якше\nЯк зробити гусака м'якше. Деякі страви, які традиційно називають святковими, більшість господинь ...\nЯк приготувати домашнього гусака. Смажений або запечений в духовці гусак часто є головним блюдом ...\nЗапечений дикий гусак був одним з основних страв святкового царського столу. Найчастіше його ...\nГусь запечений цілком. Існують такі страви - символи, які здатні зібрати за одним столом всю сім'ю, ...


Львівщина Архіви – Радіо Перше\nЛави української армії поповнили 655 осіб з Львівщини\nЧервонограду призначили голову РДА\nПрезидент підписав розпорядження. Червоноградська райдержадміністрація має нового керівника. Ним призначили Андрія Дяченка. Президент України Володимир Зеленський вже підписав відповідне розпорядження. На сайті Львівської ОДА повідомляють,\nНа Львівщині введено обмеження руху\nЧерез сильний снігопад у західному регіоні обмежено рух вантажівок. Насамперед це зроблено для забезпечення ефективної роботи снігоприбиральної техніки. Про це повідомляє Державне агентство автомобільних доріг\nНетверезий водій на Львівщині зніс відбійник\nУ ніч із вівторка на середу, 16 грудня, близько 3-ї години ночі на кільці поблизу с. Сокільники автомобіль Volvo XC 90 в’їхав у відбійник. У\nКарантин вихідного дня: на Львівщині за два дні правоохоронці склали 113 адмінпротоколів\nУпродовж вихідних на Львівщині правоохоронці припинили роботу 664 суб’єктів підприємницької діяльності, які працювали всупереч вимог Постанови Кабінету Міністрів України та склали 133 адмінпротоколи про порушення\nНа пл. Св. Юра – витік води: дорогу закрили для руху транспорту\nЗавтра Львівщина переходить у “жовту” зону карантину\n7 грудня відкриють ще одну ділянку на вул. С.Бандери\nЛьвівщина чекає на вихід з “червоної” зони\nГроші за оплачені водіями-порушниками штрафи хочуть залишати на місцях\n30-річчя Збройних Сил України: як відзначають у Львові


Готель Опера, Київ, Україна | Бронювання, Ціни, Знижки, Відгуки туристів\nГоловна - Готелі в Україні - Готелі Києва - 5* Готель Опера\nГотель Опера в Києві\nБутік-готель Опера зручно розташований в самому серці Києва на перетині ділової, культурної та історичної частин міста, неподалік від таких пам'яток як Оперний театр, Софіївський та Володимирський собори. Від готелю рукою подати до основних ділових районів і посольств.\nНа Ваш вибір 140 різних номерів, які стильно і затишно мебльовані. Готель Опера Київ здивує Вас дивовижної розкішшю і теплим комфортом. Тематичні номери - люкс були оформлені в стилі найвідоміших оперних творів світу: російському, італійському, французькому, Єгипетському, Американському, Марокканському і Японському. Кожен з них представляє багату культуру цих країн. Сучасні бізнес - мандрівники, гідно оцінять всі надані в готелі зручності, а саме великі столи з портативним телефоном, багатоконтактні AV роз'єми і 32-дюймові плазмові телевізори.\nНомери готелю Опера\nСтандартні номери в готелі Опера\nФранцузький люкс в готелі Опера\nЄгипетський люкс в готелі Опера\nВідчуйте себе справжнім фараоном на вершині влади можна в єгипетському люксі. Все — від дрібної деталі орнаменту і барельєфу до ексклюзивних меблів, витриманих в стилістиці і кольоровій гамі великих династій — дихає впевненістю й достоїнством. Своїм характером номер немов диктує певну відстороненість і дистанцію від метушливого світу — це те, чим завжди відрізнялися великі фараони.\nІталійський люкс в готелі Опера\nЯпонський люкс в готелі Опера\nЯпонці завжди вміли організовувати житловий простір. Органічний мінімалізм, лаконічна геометрія ліній — японський характер витриманий у всьому. Нічого зайвого. Око відпочиває від кричущої строкатості й метушливості вулиць. Обстановка невимушено навіює спокій, виникає бажання позбутися від усього зайвого, наносного у своєму житті.\nМарокканський люкс в готелі Опера\nМарокканський стиль багатогранний і дуже гармонійний. Він з'явився в результаті змішання багатьох культур і стилів на півночі Африки, в ньому помітний вплив як Сходу, так і Заходу. Тому кожний може знайти в марокканському люксі щось своє. Архаїчну стриманість стін відтінює багатство раритетних меблів з королівського палацу Марокко.\nРосійський і Американський люкси в готелі Опера\nДизайн та стилістика оформлення ресторану гармонійно поєднують розкіш і простота. Кулінарне різноманітність страв, представлене в меню, дарує цілий калейдоскоп задоволень від знайомства з чудовою середземноморською кухнею, яка радує гурманів справжніми витворами мистецтва гастрономії.\nSPA в готелі Опера\nПовністю забути про повсякденні турботи та відновити сили після насиченого подіями дня ви можете в центрі краси та здоров'я Diva SPA. У затишній обстановці SPA-центру, виконаній у тайському стилі, серед свічок, що створюють максимально розслаблюючу атмосферу, вам запропонують різноманітні SPA-процедури, засновані на новітніх досягненнях сучасної індустрії краси.\nКонференц-хол Симфонія може прийняти у своїх стінах до 250 осіб. Зал обладнаний фіксованим екраном та проектором, системою управління освітленням, надає доступ до бездротової мережі Інтернет і може бути розділений на окремі зали з усім необхідним обладнанням. У залах можливі різні варіанти розсадки гостей, що дозволяє проводити широкий спектр заходів.\nГотель Опера на Карті Києва


Сховати труби у ванній в стіну • 1M2.COM.UA\nКаркас, облицьований кахельною плиткою\nДекоративні металеві короби\nВмонтувати в стіну\nЩо уHonor при маскуванні труб?\nСховати за жалюзі або ролетами\nЗашити в короб з гіпсокартону\nЯк заховати труби у ванній кімнаті, як приховати труби в туалеті (схожий алгоритм) hide pipes\nЯк заховати труби у ванній під плитку\nВиконання робіт по влаштуванню штроб і прихованого монтажу водопроводу, каналізації, електрики.\nМонтаж труб в ванной.Прячем труби в стіну.\nІнструкція: як заховати труби\nЯк і чим закрити труби у ванній\nПоради: як приховати труби у ванній кімнаті\nВаріанти: як заховати труби у ванній\nУ цьому випадку плитка не використовується в якості обшивки короба. Вона виступає самостійним матеріалом, яким обшивають каркас. Розглянемо процес виготовлення такої конструкції.\nВ першу чергу потрібно зібрати каркас, для виготовлення якого використовують металевий профіль. Окремі його елементи фіксуються скобами на підлозі, а також на стелі і стінах. Далі, виконуються заміри граней каркаса і проводиться нарізка кахлю.\nНаступний етап маскування труб під кахель. організація отворів в плитці. Необхідно виконати по 2 отвори в кожному виробі. Для цього використовують пухові свердло і електродриль. Це дозволить провести подальшу фіксацію кахлю саморізами до металевого профілю.\nПокриття плиткою по гіпсокартону\nЯк і у випадку з гіпсокартонних коробом, дана конструкція потребує організації оглядового вікна. Бажано, щоб воно відповідало місцю розташування водовимірювальних приладів.\n6 способів замаскувати труби у ванній\nЯк заховати труби у ванній кімнаті, не монтуючи їх в стіну. складне питання, відповісти на який дозволить наша стаття. Існує кілька варіантів маскування комунікацій в умовах обмеженої площі. Вибір того чи іншого способу залежить від характеристик приміщення та особистих уподобань господарів.\nДаний термін позначає панелі, які фіксуються на каркас з металевого профілю. Такий спосіб один з найбільш зручних. Сайдіноговие панелі можуть виготовлятися з різних матеріалів. Розглянемо їх:\nПластмасові вироби найкращими є, так як коштують дешево і прості в установці. Мінусом такого способу є те, що обшивка пластиковими панелями невеликої ванної кімнати значно скорочує її корисну площу. Це пов’язано з тим, що для збереження органічності в приміщенні потрібно провести облицювання не тільки зони, в якій розташовуються труби, але і інших поверхонь.\nЯкщо ви хочете сховати труби у ванній під сайдинг, що не монтуючи їх в стіну, то матеріал рекомендується купувати з невеликим запасом, так як при будь-якому монтажі присутній відсоток браку пластикових панелей. Крім усього іншого, сайдинг має ще одна перевага. він простий в догляді. Пластикові панелі легко очищаються від будь-яких забруднень за допомогою вологої губки.\nСховати комунікації, розташовані в ванній кімнаті, можна за допомогою різних методів. Деякі з них є дуже простими і не вимагають від майстра великих зусиль, а інші, навпаки, відрізняються складністю виконання. Розглянемо найбільш поширені способи маскування труб:\nкаркас з плиткою;\nдекоративні металеві короби;\nОблаштування декоративного короба є найбільш популярним варіантом, що дозволяє приховати труби у ванній. Обшити стіни, використовуючи пластикові панелі, також досить просто. Ці два методи зустрічаються частіше інших, однак, є і більш цікаві варіанти. Наприклад, популярність набирають спеціальні ролети, за якими мають у своєму розпорядженні труби. Принцип їх використання нагадує жалюзі.\nВажливо! Деякі методи маскування водопровідних і каналізаційних комунікацій підходять тільки для великих кімнат. Ванні в старих хрущовках, суміщені з туалетом вимагають більш делікатного підходу, так як на невеликій площі розташовується велика кількість сантехприборов і комунікацій. Також варто звернути увагу на специфіку розводки.\nПростий варіант приховування труб на увазі використання металевих коробів з перфорацією. Такі декоративні елементи відрізняються привабливою вартістю і не вимагають від майстра великих трудовитрат під час установки. У деяких ситуаціях приховати комунікації допомагає меблі. Наприклад, труби можна заховати за шафками або мийкою. Розглянемо кожен метод маскування труб більш детально.\nНезвичайний варіант маскування труб передбачає установку спеціальних ролетів. Їх перевага полягає в тому, що при бажанні господарі можуть без труднощів дістатися до комунікацій. При бажанні можна придбати одну з різновидів роллета. рольставні.\nВарто сказати, що сучасний ринок відрізняється широким асортиментом різних ролетів. Вони відрізняються не тільки за габаритами окремих сегментів, а й за кольором. Вибір підходящої колірної гами проводиться відповідно до інтер’єру ванного приміщення.\nДаний метод маскування комунікацій має безліч переваг і деякі недоліки. Основним плюсом такого способу є те, що його можна реалізувати за будь-якій схемі. Зовнішня поверхня короба облицьовувався під інтер’єр ванної, тому проблем з органічністю не виникає.\nВиготовляється такий короб з профілю і гіпсокартонних листів. Матеріали, використовувані при цьому, повинні мати хорошу стійкість до вологи. При розрахунку габаритів короба необхідно взяти до уваги одне правило. Труби не повинні примикати впритул до його стінок. В іншому випадку виникає небезпека пошкодження комунікацій, встановлених в короб.\nЗастосування декоративних коробів, виготовлених з металу. це простий і дешевий спосіб, що дозволяє замаскувати труби в ванном приміщенні. Їх відмітною характеристикою є наявність перфорації. Отвори, що покривають поверхню, подібних «футлярів» мають невеликі розміри, тому не псують зовнішній вигляд конструкції. Такі короба поділяються за своєю формою на три різновиди:\nпрямокутні з гострими кутами;\nпрямокутні з округленими кутами;\nВибір різновиду залежить від особливостей оформлення інтер’єру в конкретному приміщенні. При бажанні такі короба легко демонтуються, що є великою перевагою. Фахівці рекомендують такі вироби для маскування лінійних ділянок комунікацій, а вузли найкраще розмістити під гіпсокартоном.\nНайпростіший варіант маскування труб. використання меблів. Шафки і пенали мають досить великі розміри, що дозволяють заховати всередині них комунікації. Безумовно, такий метод не підходить для невеликих приміщень, так як вони не володіють достатньою кількістю вільної площі.\nВаріанти декорації труб\nТаким чином, існує безліч способів, що дозволяють заховати труби у ванній, чи не монтуючи їх в стіну (фото підтверджують це). Вибір способу залежить від наступних факторів: габаритів приміщення, особливостей розведення труб, фінансових можливостей і переваг господарів.\nА які методи маскування труб у ванній кімнаті знаєте ви?\nЯкщо у ванній кімнаті розпочато капітальний ремонт, можна вдатися до самого радикального способу: закрити труби в плиті. Це трудомісткий, галасливий і дуже брудний процес, але зате в результаті у вас вийде гарна суцільна стіна без видимих недоліків.\nДля проведення робіт знадобиться спеціальне обладнання (штроборез, болгарка або перфоратор). Перед штробленню переконайтеся в технічної можливості прокладання внутрішніх шляхів потрібної глибини (будівельні норми забороняють порушення цілісності цегляних і тонкостінних перегородок. великий ризик порушення цілісності будівлі).\nВажливо! На початку статті ми перерахували всі заборонені до Замуровування деталі. поверніться до списку і уважно вивчіть його, щоб уникнути проблем в майбутньому.\nСкладіть план майбутньої розводки на папері, перенесіть його на стіну. Креслите лінії строго за рівнем.\nПрокладіть штроби потрібного розміру за всіма розкресленим лініях.\nЗагрунтуйте виїмки, можна додатково захистити гідроізоляційним покриттям.\nПриступайте до установки труб.\nЗафіксуйте прокладені комунікації цементом.\nВажливо! Якщо сумніваєтеся в своїх силах, довірте виконання робіт перевіреної будівельній бригаді. Вони замінять труби на нові і зроблять якісну внутрішню прокладку.\nСховати труби у ванній. нескладно, головне. зробити це правильно. Необачне замуровування труб в стіну може привести до серйозної аварії і протікання, і фінішну обробку доведеться демонтувати.\nНаглухо зашивати водопровідні комунікації можна тільки за умови відсутності або мінімальної кількості якісних з’єднань. При цьому весь трубопровід повинен виготовлятися з одного матеріалу (пластикові труби. пластикові з’єднання).\nКонструкція повинна передбачати дверцята (ревізійний люк) в місцях лічильників, фільтрів, основних кранів на вході в квартиру. так у вас завжди буде доступ до труб і приладів.\nЯкщо стоїть завдання не просто замаскувати, а замурувати труби у ванній кімнаті. використовуйте додатковий поролоновий кожух. Труби з холодною водою він захищає від конденсату, гарячим дає можливість вільно розширюватися і звужуватися.\nНа фото приклад чорнової обробки санвузла\nНе всі елементи водопостачання можна прибирати в штроби або ховати за глухою перегородкою. Ніколи не відчиняйте:\nЗ’єднання з Т- або Х-подібними фітингами (великий ризик протікання).\nРізьбові з’єднання (в будь-який момент можуть побігти).\nЛічильники або інших виробів (потрібен контроль).\nНа фото варіант ревізійного люка в стіні з кахлю\nСховати труби у ванній можна кількома способами: тут, як то кажуть, у кого на що вистачить фантазії, коштів і умінь. Розберемо найпопулярніші варіанти маскування труб.\nЩоб не вигадувати складних конструкцій і не возитися з установкою лючков, можна звернутися до вже готового рішення: сантехнічним жалюзі. По суті вони представляють собою рольставні, які в закритому вигляді допомагають заховати труби в туалеті і в ванній, а в відкритому замінюють ревізійний люк, дозволяючи перевірити стан інженерних систем.\nГоловна перевага рольставні в практично повному відкритті: отвір може бути хоч по всій висоті вертикальних труб. від підлоги до стелі. Тому, щоб заховати каналізаційні труби у ванній, часто вибирають саме жалюзі. Мінуси теж є. обмежений (хоч і великий) вибір відтінків, та й сам зовнішній вигляд підійде далеко не до кожного інтер’єру.\nПеред покупкою потрібно вирішити. конструкція якого типу вам підійде: механічний (відкриваються за допомогою мотузяній конструкції, як звичайні жалюзі) або автоматичний (піднімається і опускається простим натисканням на кнопку).\nДруге важливе питання. як буде кріпитися. Зручніше за все, якщо в санвузлі є ніша, по краях якої просто закріплюються профілі, а на них врівень зі стіною. рольставні потрібної ширини. Якщо ніші немає, все-таки доведеться будувати конструкцію. з одного боку вона буде закриватися жалюзі, з іншого. декором (керамічною плиткою, панелями).\nПри установці будьте гранично обережні: обидві напрямні повинні стояти строго за рівнем. Навіть найменше відхилення призведе до заїдання механізму.\nВажливо! Механічні ролети встановлюються в зібраному вигляді.\nНа фото оформлення ревізійного люка жалюзі\nНайпростіший спосіб приховати непотрібні канали. обіграти за допомогою меблів. Наприклад, тумби під раковину. По-перше, не доведеться нічого будувати. По-друге, шафки для зберігання у ванній необхідні в будь-якому випадку. чому б не наділити їх додатковою функцією.\nУ вузькому просторі, наприклад, між двома стінами можна повісити кілька полиць за допомогою спеціальних кріплень. А після закрити зовні дверцятами на звичайних рояльних або інших меблевих петлях.\nЯкщо стояк розташований в кутку, спорудити кутовий шафка. він не займе багато місця, при цьому зможе вмістити більшу частину необхідних для зберігання речей.\nНа фото тумба, приховує зливну систему унітазу і сифон раковини\nОбшивка виконується точково, або зводиться ціла фальш-стіна: все залежить від початкового розташування комунікацій в санвузлі. Фальш-стіна забирає пристойну частину корисної площі, що може бути принциповим моментом в маленькій ванній кімнаті. Але при цьому за неї ховаються некрасиві, але функціональні стояки, лічильники, фільтри, система унітазу. А зовні залишається тільки декоративні меблі та сантехніка.\nПокроковий процес для першого і другого варіанту в цілому схожий, відмінності будуть тільки в габаритах:\nЗмонтувати каркас з металевих або дерев’яних профілів, витримуючи кути 90С.\nНарізати гіпсокартон на листи потрібного розміру, прикрутити до основи на спеціальні саморізи.\nПрогрунтувати і зашпаклювати стики через сітку.\nОблагородити обраним оздоблювальним матеріалом (плитка, фарба, мозаїка, панелі, штукатурка).\nДля ванної кімнати відповідним буде тільки вологостійкий гіпсокартон (ГКЛВ), але краще використовувати гіпсоволокнисті плити (ГВЛВ). При цьому, хоч матеріали і стійкі до вологи, застосовувати їх безпосередньо в душових не варто.\nВажливо! Не забудьте про установку віконця, через яке ви зможете перевіряти стан труб і фіксувати показання приладів обліку.\nПластикові панелі. недорогий і зручний в роботі матеріал. Не варто відмовлятися від цього способу заховати труби, навіть якщо для основної обробки обрана дорожча плитка або керамограніт.\nЗі звичайної білої пластикової панелі можна зробити декоративний короб, який допоможе прикрити все непотрібне, при цьому не зіпсувавши задуманий дизайн. Варіант підходить тільки в разі, якщо сантехнічні комунікації скомпоновані і пролягають недалеко від статі.\nпанель відповідного розміру;\n2 стартових профілю в колір;\nсанітарний герметик (не боїться води, підходить для непористих підстав).\nЗаміряйте довжину стартових профілів, відріжте за розміром.\nНанесіть на торець силіконовий герметик, приклейте в потрібному місці до стіни і підлоги.\nДочекайтеся повного висихання. профілі повинні надійно триматися на поверхні.\nПриміряйте пластикову панель, відріжте за розміром. З місці, де є потреба у кут, з внутрішньої сторони видаліть ущільнювальні ребра. це дозволить зігнути пластик без зайвих стиків.\nЗаведіть краю панелі в профілі. готово!\nПереваги такого способу в простоті, швидкості і можливості швидкого зняття, якщо знадобиться терміновий ремонт. Недоліки можуть проявитися при створенні більш складних кутових конструкцій. у продажу можна знайти профілі далеко не для всіх з’єднань, тому деякі шви можуть залишитися відкритими.\nБезумовно, це не єдиний спосіб облицювання пластиком. Під ванною можна спорудити екран з пластикових плит, а в місці знаходження стояка. фальш-стіну, просто закріпивши їх на металеві профілі замість гіпсокартону.\nЯк приховати труби у ванній кімнаті?\nТруби в ванній кімнаті можуть геть зруйнувати все прекрасне оформлення і зіпсувати враження від свіжого ремонту. Сучасні дизайнери вважають за краще їх приховувати, використовуючи для цього різні способи маскування.\nЧитайте також: Як очистити акрилову ванну від іржі\nНа підлогу і стіни слід нанести розмітку. Для цього слід знайти на вертикально розташованих комунікаціях найбільш випирає точку і, відступивши від неї на 3-5 см, намалювати лінію. Горизонтальна розмітка здійснюється за аналогічним принципом.\nЖалюзі вважаються оптимальним способом, який дозволяє одноразово заховати труби і залишити їх у вільному доступі. Щоб скористатися вентилем або перевірити показання лічильника, потрібно підняти шторки, тим самим отримавши повноцінний доступ до необхідного обладнання. У ванну кімнату слід вибирати механізми з пластиковими або алюмінієвими жалюзі. Такі вироби мають гарну стійкість по відношенню до вологи. Вони користуються попитом, так як не забирають вільну площу приміщень. Часто їх купують для використання в приміщеннях невеликого розміру.\nЯкщо зашпаровують отвір має невелику шириною, яка не перевищує 0,5 метра, буде потрібна система з шнурковим механізмом. Для більш широких прольотів будуть оптимальні конструкції з пружинним будовою. При монтажі моторизованої системи з електрокарнізи, потрібно розмістити виріб так, щоб мотор знаходився в герметичному корпусі. У ролі опор можна використовувати ГКЛ, короб із пластику або фальш-стіну.\nЖалюзі можуть встановлюватися за допомогою таких способів:\nрозташування короба всередині;\nмонтаж споруди зовні.\nПерший варіант використовується при можливості обладнання прорізів нішею з відповідною глибиною. Зовнішнє розташування застосовується в тому випадку, якщо комунікаційні труби розташовуються поруч з прольотом. Безперебійна робота жалюзі гарантована, якщо отвір має правильними геометричними лініями. Даний показник полягає в паралельному розташуванні вертикальної і горизонтальної площин. Навіть невеликий перекіс здатний заважати конструкції переміщатися по рейках, що утруднить використання жалюзі. Уникнути подібної ситуації можна за допомогою вирівнювання стін або ж за рахунок короба.\nПриховати горизонтальну комунікацію можна за коробом, для створення якого використовуються пластикові панелі, листи фанери або ДСП. Щоб виготовити таку споруду, потрібно виконати розмітку на протилежних стінах. При визначенні довжини відступу, потрібно спиратися на розташування самої виступаючої точки у водопровідній системі. По лінії розмітки закріплюються напрямні. Для фіксації можна використовувати саморізи. У профіль вставляються перемички, крок розташування яких складає 60 см.\nЯкщо передбачається обробка стін плиткою, то закладення труб проводиться до укладання плиткового покриття. Робота, як завжди, починається з підготовки всіх необхідних матеріалів та інструментів.\nУ стінах ванної штробятся канали по попередньо нанесеною схемою. Після ховаємо все труби в стіну, проводимо оштукатурювання. Після стіна проходить всі рівні підготовки для майбутньої кладці плитки. Перед тим як покласти плитку, необхідно обробити стіну спеціальним розчином, який перешкоджає розвитку грибка.\nОздоблення керамічною плиткою ванної кімнати вважається самим класичним варіантом, який має свої плюси і мінуси:\nПлюсами можна назвати гарний зовнішній вигляд, широкий і різноманітний асортимент квітів і малюнків, плитка легка в догляді і служить тривалий термін.\nМінусами можна позначити втрату доступу до труб в разі аварії або течі.\nВарто відзначити, що по трубах біжить гаряча вода, завдяки чому і створюються теплі підлоги.\nСтяжка є найоптимальнішим методом в будинках, де не можна проводити штробление. Метод передбачає правильну укладку труб в стяжку. Після необхідно закрити і вирівняти поверхню спеціальним розчином. Вивчивши всі відомі способи обробки, які допомагають прибрати з поля зору все водопровідні та каналізаційні труби, лічильники, краники, і інші комунікації, можна створити ванну кімнату своєї мрії.\nЯкий би спосіб не був би обраний, необхідно при роботі дотримуватися певного алгоритму. Наприклад, якщо було прийнято рішення заховати труби в стіну, необхідно накреслити схему розводки, визначитися з діаметром і кількістю труб, де буде місце змішувача, вибрати потрібні елементи, відповідні технічним характеристикам.\nЯкщо обраний спосіб використовувати гіпсокартон, необхідно спорудити міцний каркас, який обшивається в такій послідовності:\nЗакріплення листів гіпсокартону;\nЗа допомогою спеціального обладнання, проводитися обрізка зайвих частин;\nВирізання спеціального отвору для установки люка;\nВсі щілини і отвори прибираються за допомогою монтажної піни;\nПроклейка стиків і шпаклювання поверхні;\nПідготовка поверхні для облицювання за допомогою шліфування і покриття спеціальним складом грунтовки розчином.\nДля того щоб ванна кімната зберегла свій гарний вигляд на довгі роки, необхідно вибирати матеріали, які мають вологостійкі властивості. Перед покупкою обов’язково поцікавтеся у продавця про властивості матеріалу.\nТакож слід вибирати матеріали високої якості у перевіреного виробника.\nПеред придбанням, необхідно ознайомиться з документами, що підтверджують якість продукту.\nПри капітальному ремонті багато власників вважають за краще більш надійні і довговічні способи замаскувати водопровідні та каналізаційні труби.\nОдним з таких способів вважається монтаж труб в стіну:\nЦей спосіб підходить в разі, якщо проводиться перепланування або будівництво.\nДля того щоб втопити труби в стіну, необхідно проводити штробільние роботи.\nПри виборі цього способу, слід пам’ятати, що використовувати можна тільки металеві труби з різьбовими з’єднаннями.\nТакож необхідно укласти теплоізоляцію.\nТакий варіант закриття труб робить ванну набагато просторіше. Але варто враховувати, що при витоку або прориві, дістатися до труб буде дуже складно. Другим за популярністю методом приховування труб вважається споруди короба або ніші. Для цього знадобиться мінімум матеріалів, таких як металевий або дерев’яний профіль, які після установки обшиваються гіпсокартоном або пластиковими панелями. Спорудити нішу можна за таким же принципом.\nВеликим недоліком цих конструкцій можна назвати крадіжки площі приміщення. Такий спосіб навряд чи підійде для маленької ванної кімнати.\nІснує кілька простих і цікавих способів, які можна застосовувати для того, щоб заховати труби у ванній кімнаті:\nДля того щоб ванна кімната придбала бажаний вид, а всі комунікації і системи працювали справно, необхідно в роботі слідувати таким правилам:\nНеобхідно використовувати тільки ті труби, які вимагають мінімальної кількості з’єднань. Це забезпечить правильне розміщення обладнання.\nМатеріал труб і з’єднань повинен бути однаковим.\nПри приховуванні труб, необхідно заздалегідь подбати про спеціальні віконцях для швидкого доступу до кранів і лічильників.\nДля запобігання утворенню конденсату, необхідно все труби обмотувати ізолюючим матеріалом.\nФальш-стіна досить велика конструкція, яка вбудовується на основі каркасних блоків. Підходить для того, щоб приховати дуже громіздкі труби. Має масу позитивних моментів, як простота в будівництві і отриманні ідеально рівній поверхні. Також фальш-стіна допомагає закрити не тільки комунікації, а й заховати будь-які недоліки поверхні стін. Єдиним істотним недоліком можна виділити те, що для встановлення фальш-стіни потрібно багато місця.\nРолети. це рухомі конструкції, які застосовують у ванних кімнатах невеликих площ. Основна функція такого пристосування полягає в приховуванні прорізів, в яких розташовані сантехнічні комунікації. Основними достоїнствами можна назвати мобільність, яка дозволяє в будь-який момент дістатися до труб для перевірки, ремонту або заміни. Також вони легко встановлюються і демонтуються. Практичні в побуті.\nМаскування труб і комунікацій за допомогою меблів вважається найпростішим способом.\nВикористовують для цих цілей спеціальні пенали, які підганяють по необхідному розміром.\nРекомендації фахівців, як заховати труби у ванній: 4 правила\nЯкщо строго дотримуватися всіх інструкцій, заховати труби можна власноруч. Для цього лише необхідно озброїтися якісними матеріалами та інструментами. Перед тим як ховати комунікації, необхідно продумати легкий і швидкий доступ до життєво важливих елементів. Для цього можна спорудити вікно, камеру, люк. Якщо виконувати роботу якісно, результат перевершить всі очікування.


Гонконг зацікавлений в імпорті українського шоколаду\nНовини, UFEB, Цукор, Переробка\n29 серпня 2017 - 14:58\nНовини UFEB Цукор Переробка\nПро це повідомила заступник директора UFEB з розвитку Анастасія Павлюк, передає прес-служба організації.\n«Увага трейдерів та дистриб’юторів зосередилася на шоколаді та ірисі, хоча інша продукція також була для них цікавою. Кожен з учасників поїздки зміг отримати більше 50 нових ділових контактів в основному з Гонконгу, Китаю та Південної Кореї. Успіх забезпечили чудові смакові властивості українських солодощів та високі стандарти виробництва», — зазначила Павлюк.\nУчасниками бізнес-поїздки до Гонконгу стали представники трьох кондитерських компаній: «Малбі Фудс» (ТМ Millennium), Корпорація «Бісквіт-Шоколад» та «Кріоліт-Дніпро» (ТМ «Клім») — а також Національної асоціації цукровиків України «Укрцукор». На виставці вони представляли свою продукцію на об’єднаному стенді Ukrainian Food.\nЗа словами Павлюк, ринки Азії дозволяють знайти торговельного партнера для виробника практично будь-якого виду кондитерської продукції, однак потрібно зважати на споживчі вподобання населення. Наприклад, шоколад — це сезонний та доволі дорогий продукт для Китаю, тому закупівельники з Гонконгу та КНР зацікавлені в поставках невеликих батончиків і лише з вересня по березень. А от імпортери з більш платоспроможної Південної Кореї віддають перевагу повноцінним плиткам шоколаду. При цьому в усіх випадках найбільшим попитом користується чорний та екстра-чорний шоколад.\nТегиекспорт Кондитерка солодощі Гонконг Китайський контракт UFEB