Батько допомагає дитині брати на себе відповідальність – Родина\nБатько допомагає дитині брати на себе відповідальність\nВказувати дитині на її “провини” й привчати брати на себе тягар відповідальности – це, мабуть, одне з найважчих виховних завдань. Сказати дитині, що це “її вина” – це щось на зразок делікатної хірургічної операції, часто конче потрібної, але психологічно дуже важкої; особливо для хірурга.\nЯк відомо, дітям теж не чужі загальні тенденції людської натури, яка прагне зняти із себе власну відповідальність у тих ситуаціях, котрі розвиваються не так, як ми хотіли б.\n“На їхню думку, – зізнається одна мама, – вони ніколи не винні, відповідальними завжди є инші, невдача або несприятливі обставини…” Визнати вину й погодитися з нею – важка річ, яка завжди глибоко зачіпає людську душу й приводить у рух потужні захисні механізми.\nБатьківський кодекс не намагається захистити дитину від вини, а допомагає їй визнати її й вийти з цієї ситуації з гідністю. Пробуючи поступово привчити дитину до того, щоби віддавала перевагу правді над брехнею й щирості над “готовими виправданнями”, батько завдає їй неприємного, але конче потрібного удару, який руйнує її самозакоханість.\n“Товариші погано ставляться до мене”, — скаржиться хлопчик. “Мені прикро чути це, але ти також мусиш визнати, що насміхаєшся з них”, – відповідає йому батько. Відповідь батька звертає увагу дитини на відповідальність, яку слід відважно прийняти. Лише визнавши реальність проблеми, можна розв’язати її й діяти адекватно, використовуючи необхідні засоби.\nНе може бути й мови про будь-який особистий поступ чи розвиток без правди. Навіть любов до дитини не виправдовує відмови від почуття правди й справедливости. Коли жертвуємо правдою, щоби (начебто) захистити дитину, можна припустити, що неправильно любимо її.\nДопомогти дитині визнати власну відповідальність і перекласти на неї почуття провини – це дві зовсім різні речі. Тут не йдеться про те, щоб переконати її, виходячи з якихось прихованих причин, що вона допустила помилку, якщо насправді все було зовсім инакше. Викликати почуття провини — це “переконувати” когось, нехтуючи при цьому правду, що він вчинив погано. Допомагати дитині визнати вину – означає робити її здатною розпізнавати недосконалі або егоїстичні аспекти своєї поведінки й брати на себе відповідальність за такі дії. Вина – це, насамперед, не почуття, а поведінка, яка спричинила реальну шкоду тому, хто дозволив собі такі дії, або иншим людям, навіть якщо вона мала нематеріяльний характер.\nПочуття провини є деструктивним досвідом; а усвідомлення заподіяного зла й жаль з цього приводу є ознакою моральної чутливости й великої психологічної зрілости.\nРозгляньмо, однак, инші аспекти батьківської позиції. Синові, який скаржиться, що товариші не хочуть приходити до нього додому, батько дає зрозуміти, що хлопець завжди, коли є разом з ними, намагається керувати, внаслідок чого инші погано почуваються в його товаристві. Якщо син захищатиметься, кажучи, що ні в чому не винен, і жалітиметься, що ніхто йому не вірить і що всі завжди у всьому звинувачують лише його, делікатно докоряючи таким чином батькові, треба нагадати йому всі ситуації, коли він своєю брехнею знищив довіру до себе. То дитина повинна навчитися бути щирою, а не батьки — наївними й легковірними, бо, обравши такий шлях, не стануть добрими вихователями. То дитина мусить завдати собі труду й змінити своє ставлення до товаришів, якщо хоче з ними бавитися. Повинна почати з більшою повагою трактувати їхні потреби, якщо хоче втішатися гармонійними взаєминами з иншими людьми.\nЩоденне життя багате на численні ситуації, які криють у собі величезний формотворчий потенціял. Ось одна з них:\n“Тренер ніколи не дозволяє мені грати в команді”, – скаржиться з гіркотою в голосі хлопець. Інстинкт компенсування кривд тієї ж миті підказує матері, що треба допомогти синові, сказати йому, щоби був терплячим, бо тренерові потрібно більше часу, щоб його ліпше пізнати, і завдяки цим словам утвердити хлопця в надії, що раніше чи пізніше таки гратиме в команді. “Щоправда, не треба забувати про той факт, – добродушним тоном додає тато, – що ти пропускаєш кожне друге тренування. Тренер не довірить тобі грати в команді, якщо не бачитиме наполегливих зусиль з твого боку”. Коментар такого типу – не деталь, а вирішальний елемент для визначення відповідальности дитини за її розчарування в спорті. Від цього залежить, яким способом хлопець розв’язуватиме проблему й чи взагалі зможе це зробити. То не тренер повинен відмовитися від своїх вимог; а хлопець мусить визнати їх справедливими й обґрунтованими, мусить прийняти їх як умови, щоб отримати можливість досягнути своєї мети. “Не можеш мати всього, не докладаючи жодних зусиль зі свого боку”, – додає батько наприкінці розмови.\nКожен з батьків повинен запитати себе, з яких причин був би готовий замовчати правду й чи мовчання, накинуте власному сумлінню, справді посприяє гармонійному зростанню дитини.\nБатько не боїться попросити дитину пристосуватися\nДитина сідає за стіл з тим самим невдоволеним виразом обличчя, що й завжди: “Що, знову овочева юшка?” Мама стурбовано відповідає: “Спробуй, яка смачна, овочі дуже корисні, поглянь, їх навіть не видно”. Дитина, однак, знаходить в юшці шматочок моркви й далі висловлює невдоволення. Мама наполягає: “Спробуй, юшка така сама, як у бабусі!” Звичайно, дитина протестує, твердячи, що навіть не можна порівнювати. Мама все ж не піддається: “Якщо з’їси, то завтра приготую твої улюблені котлетки”. Дитина відповідає, що хоче чогось иншого, й на знак протесту не їсть. Мама, однак, не припиняє боротьби: “Хоча б спробуй! Ти не скуштував навіть краплинки, а кажеш, що юшка погана!” Син відповідає, що може визначити, чи щось любить, чи ні, навіть не пробуючи страви.\nЦе одна з трагікомічних сцен, яких не бракує в щоденній виховній практиці.\nТато, відчуваючи, що син просто вередує, а не керується своїми кулінарними вподобаннями, різкішим тоном своїх висловлювань і відсутністю реакції на репліки хлопця надає ситуації зовсім иншої динаміки. Весь діялог у цьому випадку можна було б уявити собі так:\n– Що, знову овочева юшка?\n– Їж, бо вистигне.\n– Не люблю овочевої юшки!\n– Ти їв її в бабусі й тобі смакувало, це така сама.\n– Хочу котлетку!\n– Матимеш завтра.\n– Але я хочу сьогодні, инакше не їстиму!\n– Як хочеш, з’їси, як зголоднієш.\nОкрім того, здебільшого в такій ситуації батько ще звертається до дружини із застереженням: “І не давай йому за хвилю солодкої булочки, якщо скаже, що голодний”.\nПриховані наміри цього діялогу є очевидними: батько прагне допомогти синові відмовитися від своїх претензій, які полягають у тому, що дійсність завжди має відповідати його бажанням, а також засвоїти те, що не є для нього найприємнішим, – уміння пристосовуватися до инших. Виховний урок, який міститься в цьому фрагменті життя, зовсім не є банальним: не дозволяючи синові накинути иншим своє капризування, батько допомагає йому відмовитися від переконання, що він може відкидати дійсність, якщо вона не відповідає його прагненням.\nЗагалом, тато заохочує дитину сприймати життя з усіма його світлими й темними сторонами, прекрасними й неприємними аспектами, таким, як воно є насправді, навіть якщо воно неідеальне.\nВиховного впливу, зазвичай, неможливо досягти за допомогою довгих принагідних промов чи складних філософських роздумів: великі справи містяться в малих, цілість відображається в найдрібніших деталях. Тому саме в такі моменти, коли проявляється ставлення до незначного непослуху дитини, відбувається формування її психіки та ставлення до життя.\nТимчасом як мати більшою мірою схильна пристосуватися до потреб дитини, підпорядкуватися її вимогам, батько просить сина, щоби це він пристосувався й навчився відмовлятися від того, чого не може отримати.\nВін також пропонує дитині долучитися до того, що подобається татові: пробує “накинути” їй свої смаки, захоплення, розповідаючи, наприклад, про улюблені види спорту та сподіваючись, що вони сподобаються й дитині.\nПроаналізувавши ці тенденції, хтось зробив блискуче узагальнення, сказавши, що батько тягне дитину за собою, а мама йде за дитиною. Це дуже небанальне спостереження.\nМати, наприклад, швидше йде на те, щоб пристосувати теми й тон розмов удома до зацікавлень дітей, тимчасом як тато порушує ті питання, які безпосередньо не стосуються їхнього життя, намагаючись зацікавити їх власним світом.\nКоли перед сном дітям треба розповідати казки, мама вибирає ті, які їм подобаються, навіть якщо в неї самої вони не викликають особливого захоплення. Натомість батько вибирає ті оповіді, які зацікавили його самого, надіючись, що діти розділять його захоплення.\nПочинаючи готувати вечерю для родини, мама запитує себе: “Чого хотіли б діти?” Критерій тата зовсім инший: “Що я з’їв би таке, що водночас подобалося б і дітям?”\nТаким чином, він пропонує дітям щось нове; це можуть бути нові смаки або нові теми розмов. Матері натомість притаманна тенденція забезпечення того, що вже було і є перевіреним, що не стане для дитини викликом, який змусить її пристосовуватися до инших; це не веде до появи нових імпульсів і поглиблення знань про навколишній світ.\nУ жодного батька й жодної матері ці підходи не проявляються в чистому вигляді: на щастя, батьки теж пристосовуються до дітей, а матері здатні запропонувати їм власні зацікавлення. Та все ж їхні психологічні тенденції відрізняються, внаслідок чого жінці легше й природніше пристосуватися до дітей, а чоловікові – вимагати цього від них.\nБатько не боїться жадати від дітей шанобливого ставлення до своїх вимог\nДля батька простіше й інстинктивніше, аніж для матері, сказати дитині: “Ти не сам, не лише ... Читати далі\nБатько легше помічає вади дітей\nЗагальновідомо, що вже самому материнському “способові мислення” про дитину притаманне прагнення захищати її. Нелегко визнати, ... Читати далі


Якість українського бензину перевірятимуть на АЗС - Гроші - TCH.ua\nЯкість українського бензину перевірятимуть на АЗС © CBS\nГроші 22 серпня 2011, 09:34\nКабмін виділив на перевірку якості бензину на українських АЗС 24 мільйони гривень.\nПрем'єр-міністр Микола Азаров доручив вченим розробити вітчизняний прилад для експрес-контролю октанового числа пального та інших параметрів та домішків (вмісту сірки, бензолу).\nТакож Кабмін виділив на закупівлю і забезпечення функціонування лабораторій з контролю якості нафтопродуктів 24 млн грн, пише Сегодня.\nЯк роз'яснив експерт з пального Владислав Бовсуновський, портативні прилади визначають октанове число, а от для сірки і бензолу потрібні пересувні лабораторії (одна коштує до 50 тис. доларів). Тобто на кошти, які виділив Кабмін, можна купити 60 лабораторій, що цілком достатньо для контролю всіх АЗС України - їх близько 7000).\nЗараз якість пального перевіряють в стаціонарних лабораторіях протягом доби, при цьому контролери з управління у справах захисту прав споживачів зобов'язані попередити про перевірку за 10 днів, тож користі в ній небагато. Тепер раптовими перевірками займеться держава.\nНагадаємо, на початку серпня президент Віктор Янукович ветував законопроект про маркування пального, покликаний забезпечити контроль за обігом нафтопродуктів і унеможливити ухиляння від сплати податків компаніями, що працюють на паливному ринку.\n50% від усіх продажів бензину в Україні складає імпорт\nУкраїна стала другою у Європі за темпами подорожчання бензину\nКабмін спровокує новий стрибок цін на бензин\nУкраїнцям рекомендують не купувати дешевий бензин\nПопит на бензин в Україні впав на 10%\nНайбільший в Росії міжнародний авіасалон МАКС-2011


Імперія юридичних послуг » Статті із юриспруденції » Визнання недійсним заповіту (ч.2)\nВизнання заповіту частково недійсним , частина 2\nНа підставі даних норм районний суд встановив, що громадянин О. має право на отримання обов'язкової частки спадщини. По-перше, він постійно і досить довго проживав з батьком, громадянином Д., на момент відкриття спадщини. По-друге, він є спадкоємцем першої черги. По-третє, він непрацездатний. По-четверте, він не заявив про відмову від обов'язкової частки спадщини, тобто, згідно закону, прийняв її. Отже те, що нотаріус видав громадянинові С. свідоцтво про право на спадщину є порушенням прав громадянина О. Значить, заповіт має бути визнано частково недійсним.\nЗдавалося б, ніяких складнощів, рішення законно. Проте, якщо брати ситуацію в цілому, то з даними висновками погодитися не можна.\nРайонний суд належним чином оцінив, що громадянин О. прийняв спадщину відповідно до норм, зазначеними статтею 1268 частини 3 ЦКУ. Однак було неправильно визначено, що в цьому випадку громадянину О. потрібно надати додатковий термін для прийняття спадщини. Постанова про надання громадянину О. додаткового терміну була помилковою.\nТаким чином, фактичні обставини справи були встановлені правильно як районним, так і апеляційним судом. Однак норми законодавства були застосовані неправильно як у тому, так і в іншому випадку, зокрема щодо надання громадянину О. додаткового строку для того, щоб він встиг прийняти спадщину, і про визнання частково недійсним заповіту, а також свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з цього, колегія суддів визначила, що рішення районного та апеляційного суду слід скасувати та винести нове рішення - слід відмовити громадянину О. в задоволенні його вимог.\nЩо стосується іншої частини, рішення судів були прийняті з дотриманням норм і процесуального, і матеріального правда. Отже, вони не можуть бути спростовані касаційним судом.\nб) скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28.05.2010, так само як і визначення Апеляційного суду Одеської області від 6.10.2010 за позовом громадянина О. до громадянина С., громадянину Б., треті особи: громадянин А. , Восьма Одеська державна нотаріальна контора в частині, де мова йде про задоволення вимог громадянина О. - про надання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини і визнання частково недійсним заповіт громадянина Д.\nВідзначимо, що ця справа знаходиться за номером 6-1178св10. Вона була розглянута Судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 23 листопада 2011 року. До складу суду увійшли Гвоздик П.О. - Головуючий суддя, також Журавель В.І., Горелкіна HA, Іваненко Ю.Г., Ситник EH - Судді колегії.


Кабінет Саакашвілі буде прозорим - депутат - Робоче місце губернатора Одеської області зміниться після ремонту | СЬОГОДНІ\nКабінет Саакашвілі буде прозорим – депутат\n24 червня 2015, 13:41\nРобоче місце губернатора Одеської області зміниться після ремонту\nРемонтні роботи. Фото: С.Веселов\nУ кабінеті губернатора Одеської області Міхеїла Саакашвілі йдуть ремонтні роботи.\nЗа словами депутата Одеської облради Сергія Веселова, який опублікував фотографії ремонту на своїй офіційній сторінці в соцмережі, стіни кабінету нового рульового області можуть бути прозорими.\nВ облдержадміністрації нам підтвердили, що ремонт йде, але як зміниться приміщення не розповіли. "Роботи ведуться. Що вийде в підсумку, подивимося по закінченні", – розповів наш співрозмовник в ОДА.\nЯк вдалося з'ясувати "Сегодня", деякі співробітники обладміністрації досі не бачили нового керівника і кажуть: він рідко з'являється на робочому місці і велику частину часу проводить в роз'їздах по області. "Знайомства з рядовими підлеглими поки не було. Навіть особисті секретарі не чергують", – розповіла нам співробітниця ОДА.\nРемонт. Фото: С.Веселов\nЯк повідомлялося, колишній президент Грузії Міхеїл Саакашвілі ледь не щодня проводить у роз'їздах, знайомлячись з регіоном. Він уже встиг побувати на ринку "Привоз", а також в Татарбунарах, курортній Затоці з міністром екології, у Вилкове – українській Венеції, на експериментальних полях селекційного інституту та в селі Першотравневому в компанії російської журналістки Ксенії Собчак.\nНасамперед на своєму посту він пообіцяв відремонтувати трасу Одеса-Рені, а потім взятися за напрямок Одеса-Київ.\nремонт Саакашвілі губернатор


Будинок для престарілих в Києві «Затишок» - якому можна довіритися\nДом для престарелых – место, которому можно довериться\nДогляд за літньою людиною може виявитися непосильною ношею для багатьох. З одного боку хочеться створити для батька чи матері якісні умови, приділити їм достатню кількість часу, але з іншого зробити все це нереально важко. Багато що залежить від характеру людини, його стану. Однак у більшості випадків набагато простіше і надійніше звернутися в “будинок перстарелих Київ”. Це оптимальне рішення, тому що звільняє родича від деякої відповідальності, допомагає розраховувати на високу якість послуг, які так необхідні в літньому віці.\nБудинок пристарілих в Києві і надані їм послуги\nПрофесійний підхід до організації життя літньої людини дуже важливий. Є безліч особливостей, які треба враховувати. Якщо займатися доглядом вдома, доведеться витратити чимало часу на їх вивчення. До того ж треба мати просто велику кількість вільного часу. Дуже непросто поєднувати це з роботою, а якщо є ще й діти, інші справи, то ситуація ускладнюється багаторазово. Вихід з неї є лише один – це будинок для людей похилого віку Київ.\nУ похилому віці стан здоров’я людини залишає бажати кращого. Можуть виникати різноманітні проблеми, труднощі, вирішення яких під силу тільки кваліфікованим співробітникам пансіонату. Літня людина потребує не тільки медичної підтримки, але і постійного спілкування. Дуже непросто сидіти вдома, ні з ким толком не розмовляючи. Добре, якщо у людини є можливість вийти, хоча б у двір, посидіти там на лавці з іншими людьми похилого віку. Спілкування відіграє дуже важливу роль. Якщо в силу обставин людина не може вийти на вулицю, з ним треба спілкуватися вдома, а на це знову потрібен час.\nСеред основних послуг, що надаються в спеціалізованих будинках для людей похилого віку, можна виділити гарне харчування, підтримка в проведенні основних процедур, організація дозвілля та спілкування за інтересами. Кожен отримує все необхідне для повноцінного життя, може відчути себе комфортно. Підтримка професіоналів здійснюється за перевіреними стандартам.\nЗ яких причин будинок для людей похилого віку є адекватним вибором?\nПравильність такого рішення дуже просто визнати, якщо уважно вивчити питання. Можна знайти в інтернеті велика кількість корисної інформації, використовуючи запит будинку для людей похилого віку Київ. Завдяки цьому можна отримати базу, а дізнатися ще більше вдасться за допомогою консультації або особистого приміщення такого будинку. Ознайомлення з умовами проживання дозволяє скласти правильне враження, прийняти вірне рішення.\nСеред основних причин, за якими вибирають такий варіант, можна відзначити:\nЯкісний комплексний догляд, який включає в себе всі необхідні для літньої людини заходи.\nМожливість спілкуватися, якій вдома багато хто позбавлений. Легко поговорити з іншими постояльцями, знайти собі справжніх друзів. У штаті працюють психологи, які сприяють відновленню нормального стану постояльців.\nХарчування організовано кращими дієтологами у співпраці з кухарями.\nВсе це позначається позитивно на стан здоров’я старого, його настрої.


У Франківську люди протестують проти будівництва багатоперхівки поруч з їхніми будинками. Читайте на UKR.NET\nУ Франківську люди протестують проти будівництва багатоперхівки поруч з їхніми будинками\n20 липня в Івано-Франківську жителі садівничого товариства "Бистриця Надвірнянська" протестували під будівлею Івано-Франківської міської ради. Вони виступають проти того, що поруч з їхніми будинками звели будівельний паркан.\nНіна Коваль вирощує біля свого котеджу помідори, огірки і кукурудзу. Також має теплицю та квітник. Каже, тут дуже гарна земля. Живе жінка разом з чоловіком та дочкою на території садівничого товариства "Бистриця-Надвірнянська".\nНещодавно довідалася, що поруч зводитимуть багатоповерхівку. Територію за декілька метрів від її садового будинку почали обгороджувати будівельним парканом.\n"Ми побачили, що заміряють нову територію. На всі ділянки позаду у нас є державні акти, забудовник ще її не оприлюднив, — каже жінка. — Ми не проти котеджів, хай будуть, чи садок, чи школа, чи нова будова для підприємців, таунхауси, але не багатоповерхівки".\nЯрослав Руміш також живе на території цього садівничого товариства. Розповідає, що у 2018 році забудовнику вже вдалося офіційно потрапити на територію кооперативу, а тому каже, що не хоче, аби історія повторилася.\n"Почали з’ясовувати, яка мета, хто забудовник, кому ця земля належить. Земля належить ТОВ "Газоілсервіс". Ділянка має 50 соток. Вони зверталися до голови садового товариства, щоб їм надали дозвіл на відчуження землі і зміну цільового призначення. В них ще є поодинокі викуплені ділянки. Цей шматок землі вони теж викупили і об’єднали в одну велику", — говорить чоловік.\n20 липня учасники садівничого товариства протестували на площі перед міською радою. Вони вимагали запровадити мораторій на будівництво нових багатоповерхівок та реконструкцію теперішніх будівель і споруд на території садівничого товариства "Бистриця Надвірнянська" та на землях навколо товариства.\nУчасників протесту запросили на переговори до міської ради. Тут держслужбовці, відповідальні за будівельну галузь у місті, розповіли про те, на які роботи є дозвільні документи у власника ділянки, яку два тижні тому почали обгороджувати парканом.\nЗі слів начальника управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Ореста Кошика, відповідно до генерального плану міста, ці території призначені для ведення садівництва з можливістю переведення під індивідуальну садибну забудову.\n"Жодних детальних планів міська рада не затверджувала і жодних дозвільних документів щодо містобудівних умов та обмежень чи будівельних паспортів на забудову цієї ділянки не надавалося", — зазначив Орест Кошик.\nЗа словами тимчасового виконувача обов'язків начальника управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Олега Семківа, штраф за початкові будівельні роботи без дозволів складає від 30 до 40 тисяч гривень.\n"Допоки не буде розпочато виконання будівельних робіт, функції держархбудконтролю на власника земельної ділянки не поширюються. Будівельні роботи — це, зокрема, виконання земляних робіт, залиття фундаменту, підведення якихось інших мереж", — розповів Семків.\nЩодо будівельного паркана, то його міська рада спробує демонтувати, каже заступник міського голови Івано-Франківська Микола Вітенко.\nРішення про демонтаж планують ухвалити 22 липня на засіданні виконавчого комітету: "Якщо власник не зробить цього протягом двох днів після публікації, то будемо залучати інспекцію, інші структурні підрозділи до демонтажу."\nЧи мають намір будувати тут багатоповерхівку, кореспондентка Суспільного запитала у власника цієї ділянки, директора товариства з обмеженою відповідальністю "Газоілсервіс" Ярослава Пивоварчина.\n"Ми будемо планувати, якщо нам дозволять. На це є влада. Ми ж не зайшли, не забрали, не захопили ці земельні ділянки", — сказав чоловік.\nЗ його слів, товариство викупило ці ділянки у 2006 році.\nЧитайте також На одній із вулиць Франківська зводять офісну будівлю. Мешканці сусідніх будинків – проти В Івано-Франківську люди протестують проти будівництва 5-поверхівки на місці старої кочегарні Почали копати траншеї. У Франківську мешканці будинку на Хоткевича скаржаться на забудовника Читайте нас у Telegram: головні новини Івано-Франківщини


Count of materials: 56\nGonchar Viktoria Vasilivna\nЗавідувач кафедри маркетингу та бізнес-адміністрування, професор\nДВНЗ «Приазовський державний технічний університет», 2014 р., захист дисертації на здобуття вченого звання доктора економічних наук зі спеціальності 08.00.04 – Економіка та управління підприємствами (за видами економічної діяльності).\nТема дисертації: «Формування і розвиток системи управління стратегічними змінами підприємств чорної металургії».\nНаціональна металургійна академія, 2002 р., захист дисертації на здобуття вченого звання кандидата економічних наук зі спеціальності 08.06.01 - Економіка, організація і управління підприємствами.\nТема дисертації: «Управління маркетинговою діяльністю підприємств чорної металургії».\nСанкт – Петербурзький державний університет економіки та фінансів, 1997 р., «Менеджмент», економіст.\nДиплом з відзнакою СПбДУЕФ, 1997 р.\nДиплом переможця обласного конкурсу «Кращий працівник року» в галузі освіти у номінації «Кращий молодий викладач вищого навчального закладу», 2010 р.


Головна » Новини » Енергозбереження » Виставка енергоефективного обладнання, майстер-класи та конкурси до Днів енергії у Вінниці\nчерв 21 2016\nУ Вінниці 18 червня завершився Європейський Тиждень Сталої Енергетики. Незважаючи на дощову погоду, вінничани відвідати виставку енергоефективного обладнання, взяли участь у різноманітних конкурсах та квестах.\nТакож охочі могли дізнатися більше про сортування сміття та енергоефективність. Окрім того, серед населення популяризували екологічно чисті методи пересування вулицями, зокрема велосипед та еко-автомобілі.\nГромадянська мережа ОПОРА долучилась до грандіозного дійства і провела для наймолодших жителів Вінниці майстер-клас зі складання конструкторів, які працюють на альтернативних джерелах енергії, зокрема на енергії води, сонця та вітру. Таким чином, маленькі вінничани побачили енергоефективність в дії.\nУ заході взяли участь не тільки дітки, а й їхні батьки, які із захопленням розглядали незвичні іграшки.\n«Цікава та корисна річ ці ваші конструктори, а особливо для того щоб показати, як працює сонце, вітер та вода», – зауважила пані Катерина, мама одного з учасників заходу.\nНаостанок усі присутні отримали інформаційні матеріали, виготовлені за підтримки Проекту USAID «Муніципальна енергетична реформа в Україні».\n"Реальні кошти - реальним споживачам": ОСББ вимагають якісної монетизації субсидій