Фотографії, що вразили світ: переможці World Press Photo 1955-2020 - Cubik\nCubik > Історія > Фотографії, що вразили світ: переможці World Press Photo 1955-2020\nІсторія 15.09.2021 221 переглядів\nПереможець World Press Photo, 1955 рік\nПереможець World Press Photo, 1956 рік\nПереможець World Press Photo, 1957 рік\nПереможець World Press Photo, 1959 рік\nПереможець World Press Photo, 1960 рік\nПереможець World Press Photo, 1961 рік\nПереможець World Press Photo, 1963 рік\nПереможець World Press Photo, 1964 рік\nПереможець World Press Photo, 1965 рік\nПереможець World Press Photo, 1966 рік\nПереможець World Press Photo, 1967 рік\nПереможець World Press Photo, 1968 рік\nПереможець World Press Photo, 1969 рік\nПереможець World Press Photo, 1972 рік\nПереможець World Press Photo, 1973 рік\nПереможець World Press Photo, 1974 рік\nПереможець World Press Photo, 1975 рік\nПереможець World Press Photo, 1976 рік\nПереможець World Press Photo, 1977 рік\nПереможець World Press Photo, 1978 рік\nПереможець World Press Photo, 1979 рік\nПереможець World Press Photo, 1980 рік\nПереможець World Press Photo, 1981 рік\nПереможець World Press Photo, 1982 рік\nПереможець World Press Photo, 1984 рік\nПереможець World Press Photo, 1986 рік\nПереможець World Press Photo, 1987 рік\nПереможець World Press Photo, 1988 рік\nПереможець World Press Photo, 1989 рік\nПереможець World Press Photo, 1990 рік\nПереможець World Press Photo, 1991 рік\nПереможець World Press Photo, 1992 рік\nПереможець World Press Photo, 1993 рік\nПереможець World Press Photo, 1994 рік\nПереможець World Press Photo, 1995 рік\nПереможець World Press Photo, 1996 рік\nПереможець World Press Photo, 1997 рік\nПереможець World Press Photo, 1998 рік\nПереможець World Press Photo, 1999 рік\nПереможець World Press Photo, 2000 рік\nПереможець World Press Photo, 2001 рік\nПереможець World Press Photo, 2002 рік\nПереможець World Press Photo, 2003 рік\nПереможець World Press Photo, 2004 рік\nПереможець World Press Photo, 2005 рік\nПереможець World Press Photo, 2006 рік\nПереможець World Press Photo, 2007 рік\nПереможець World Press Photo, 2008 рік\nПереможець World Press Photo, 2009 рік\nПереможець World Press Photo, 2010 рік\nПереможець World Press Photo, 2011 рік\nПереможець World Press Photo, 2012 рік\nПереможець World Press Photo, 2013 рік\nПереможець World Press Photo, 2014 рік\nПереможець World Press Photo, 2015 рік\nПереможець World Press Photo, 2016 рік\nПереможець World Press Photo, 2017 рік\nПереможець World Press Photo, 2018 рік\nПереможець World Press Photo, 2019 рік\nПереможець World Press Photo, 2020 рік\nУ цій статті представлені всі переможці конкурсу World Press Photo за всю історію. На офіційному сайті відсутні кілька років, мабуть, у ці роки конкурс не проводився. Ще дві фотографії я виключив з етичних міркувань. Звичайно, не всі фото приголомшили світ в буквальному сенсі, але кожна є ілюстрацією того, чим жило людство в цьому році. Переконатися в цьому просто - достатньо поглянути на фото останніх років, актуальність яких ми можемо перевірити самі.\nКожна фотографія забезпечена докладним описом, більш об'ємним, ніж на офіційному сайті. Майже кожна фотографія - це трагедія і немає нічого дивного в тому, що якраз такі фото стають переможцями. Трагедії заповнюють новинні стрічки, трагедії викликають співчуття, вони викликають протести і часто стають каталізаторами соціальних зрушень.\nУчасник мотокросу падає з мотоцикла на гоночній трасі Volk Mølle в Рандерсе, Данія. Данський фотограф Могенс фон Хейвен був в потрібному місці в потрібний час, щоб зробити цю класичну репортажну фотографію.\nЧерез понад 10 років після закінчення Другої світової війни останні німецькі військовополонені були звільнені з радянського полону. Їх повернення додому, наповнене емоціями, стало домінантою на другій виставці World Press Photo. На фото: дочка бачила батька востаннє, коли їй був один рік. Її батько був одним з останніх військовополонених, звільненим Радянським Союзом з кінця Другої світової війни.\nБільшість німецьких військовополонених поверталися додому через прикордонний табір Гренцдурчгангер Фридланд, транзитний табір для біженців, солдат і переміщених осіб, створений у вересні 1945 року в німецькому федеральному штаті Нижня Саксонія.\nДороті Каунтс (Dorothy Counts), перша чорношкіра студентка, що поступила в Harding University High School в Шарлотті (Північна Кароліна). На фото ми бачимо перший день її навчання. Інші студенти знущалися над нею, кидали в неї каміння і кричали, щоб вона забиралася звідки прийшла. Через чотири дні жорстоких переслідувань з боку учнів та вчителів сім'я змушена була забрати Дороті зі школи. Людина, що йде поруч з нею - це ймовірно, доктор Едвін Томпкинс, друг сім'ї і професор університету Джонсона Сміта.\nПереслідування почалися, коли дружина Джона Ворлік, керівника Ради білих громадян, закликала студентів-юнаків «викинути її», а дівчат - опльовувати Дороті. Вона говорила, що тільки самі учні зможуть позбавити школу від "чорної напасті", якою для неї була Каунтс. На наступний день Дороті вдалося завести двох подруг серед однокурсників, але вони змушені були припинити дружбу через тиск інших учнів. На Каунтс кидали сміття, викладачі ігнорували її. Батькам Дороті дзвонили батьки інших учнів і погрозами закликали забрати дочку зі школи. Після того, як їх машину розбили і розграбували шкільну шафку Дороті, сім'я вирішила припинити навчання в цьому закладі. Вони переїхали в Пенсільванію, де Дороті відвідувала вищу школу, а потім вона отримала ступінь в Університеті Джонсона Сміта.\nУ 2008 році Harding University High School нагородила Каунтс почесним дипломом. У 2010 році люди, які брали участь в переслідуваннях Каунтс в 1957 році, публічно вибачилися перед нею.\nОбраз воротаря команди Sparta Praha в проливний дощ обрали переможцем конкурсу World Press Photo 1959 року. На думку журі, фото ілюструє психологію людини в ключовий момент, який виражається у внутрішньому конфлікті - грати чи не грати.\nТокіо, Японія. Отоя Ямагучі, 17-річний ультраправий студент, вбиває Інеджіро Асанума, голову Соціалістичної партії, під час виступу в залі Хібія в Токіо.\nІнеджіро Асанума був відомий публічними критичними висловлюваннями на адресу японської Ліберально-демократичної партії, а також з приводу японсько-американського «договору безпеки». Під час виступу в Пекіні в 1959 році назвав США спільним ворогом китайського і японського народів.\n12 жовтня 1960 року під час політичних дебатів в Токіо Інеджіро смертельно поранив студент на ім'я Отоя Ямагуті. Вбивця встиг вдарити його мечем в живіт і груди перш ніж підбігла охорона. Асанума помер по дорозі в лікарню. Ямагуті наклав на себе руки у в'язниці 2 листопада 1960 року що дозволило Сатоси Акао, лідеру Патріотичної партії «Велика Японія», в яку входив вбивця, уникнути покарання за звинуваченнями в організації вбивства.\nФотограф газети «Майніті» Ясуси Нагао, який встиг сфотографувати момент нападу, завдяки цьому фото став першим іноземним фотографом, який отримав Пулітцерівську премію за «новинний фоторепортаж». Загибель Асанума вразила японське суспільство.\nПуерто-Кабельо, Венесуела. Капелан Луїс Марія Паділья тримає на руках солдата-лояліста (його ім'я Луїс Антоніо Рівера Саноха або Андрес де Хесус Гарсез), смертельно пораненого снайпером під час військового заколоту проти президента Ромуло Бетанкура.\nСайгон, В'єтнам. Буддійський монах Тіч Куанг Дюк (Thich Quang Duc) спалив себе на знак протесту проти переслідування буддистів південно-в'єтнамським урядом. Самоспалення Тіч Куанг Дюка сталося під час буддійської кризи у В'єтнамі - цивільного перевороту проти католицького уряду президента Дьєма, яке підтримували Сполучені Штати. Хоча буддисти становили більшість в'єтнамців, католики користувалися особливими привілеями під час правління режиму Дьема. Ці привілеї обурювали буддистів, які створювали релігійні та світські організації для активізації більшої політичної і соціальної обізнаності. Криза була викликана вбивством дев'яти беззбройних цивільних осіб 8 травня 1963 року в Хюе під час демонстрації. Після цього інциденту вуличні демонстрації буддійських ченців, що вимагали політичних реформ і релігійної свободи, стали частими і насильно придушувалися урядом.\nМалкольму Брауну, ЗО-річному фотографу (Ассошейтед Прес) з Нью-Йорка, зателефонували і попросили бути на певному перехресті в Сайгоні наступного ранку, тому що там має відбутися щось дуже важливе. Він приїхав туди з репортером з Нью-Йорк Таймс, незабаром під'їхала машина, з неї вийшли кілька буддійських ченців. Серед них - Thich Ouang Due, який сів в позу лотоса з коробкою сірників в руках, а інші стали поливати його бензином. Thich Quang Due чиркнув сірником і перетворився на живий смолоскип. На відміну від людей у натовпі, які плакали і кричали, він не вимовив ні звуку і не поворухнувся. Thich Quang Duo написав тодішньому голові в'єтнамського уряду лист з проханням припинити репресії щодо буддистів, припинити затримання монахів і надати їм право сповідувати і поширювати свою релігію, але не отримав відповіді.\nГазіверам, Кіпр. Турчанка оплакує свого мертвого чоловіка, жертву громадянської війни на Кіпрі між кіпріотами-греками і кіпріотами-турками.\nУ 1960 році Кіпр отримав незалежність від Великобританії, яка колонізувала острів ще в другій половині XIX століття. Однак Великобританія залишила за собою дві військові бази, розташовані на півострові Акротірі і поруч із селищем Декелія. Нова Конституція проголосила існування двох громад: грецької (80% населення острова) і турецької (18%). Нерівність прописаних в основному документі держави етнічних квот відразу ж викликала невдоволення турецької громади. Навіть на рівні державного управління громади відмовлялися виконувати рішення, які приймалися протилежною стороною.\nУ 1963 році поступово наростаюче напруження вибухнуло численними етнічними конфліктами з обох сторін. З метою спроби врегулювання ситуації вже в 1964 році на острові був розміщений миротворчий контингент ООН, який залишався на Кіпрі ще десять років.\nМати разом з дітьми пробирається через річку, тікаючи від бомбардувань ВПС США.\nВійськово-повітряні сили США зачистили мирне село, бо підозрювали, що воно використовується В'єтконгом як базовий табір. У вересні 1965 року морські піхотинці США почали зачистку в районі на північ від своєї військової бази в південно-в'єтнамському прибережному місті Куй-Нхон. База знаходилася під постійним вогнем снайперів В'єтконга, які ховалися в навколишніх селах. Щоб закріпити периметр навколо бази, морські піхотинці провели облави по селах. Військово-повітряні сили США також бомбили села, атакуючи позиції імовірних снайперів В'єтконга.\nАмериканський броньовик волочить за собою тіло в'єтконгівця по дорозі до місця поховання після битви при Суоі Бонг Транг під час війни у В'єтнамі.\nАмериканські та австралійські війська вели запеклі бої з В'єтконгівцями і Північною в'єтнамською армією 23 і 24 лютого 1966 року. Битва відбулася під час операції «Роллінг Стоун», великої американської операції для захисту інженерів, які будували стратегічну дорогу в околицях Тан Бінь, за 30 кілометрів на північний захід від авіабази Бен-Хоа. Вранці 24 лютого стало зрозуміло, що в'єтнамці зазнали великих втрат: близько 500 осіб загинули, а втрати союзників були відносно невеликими - 11 убитих і 74 поранених.\nВ'єтнам. Рядовий Керрі Нельсон, навідник танка M48 під час служби у в'єтнамському «Залізному трикутнику».\n«Залізний трикутник» - район активності в'єтнамських партизан, знаходився приблизно за 40 км на північний захід від Сайгона. Умовними вершинами трикутника були села Бенсук, Бенко і Бенкат. Ці села утворювали майже прямокутний трикутник, гіпотенуза якого проходила приблизно по річці Сайгон (Сонг-Сайгон). Основним елементом цього партизанського району був комплекс підземних споруд (тунелі Кучінг), що були створені в'єтнамськими партизанами.\nГенерал національної поліції Південного В'єтнаму Нгуєн Нгок Лоан (Nguyen Ngoc Loan) розстрілює імовірного в'єтконгівця Нгуен Ван Лема на вулиці Сайгона.\n31 січня 1968 року Північна в'єтнамська армія і В'єтконг почали широкомасштабний наступ, одночасно атакуючи більшість великих міст Південного В'єтнаму. Ці напади стали повною несподіванкою для південно-в'єтнамської та американської армії, оскільки в'єтнамський місячний новий рік тільки почався, і на цей час було укладено договір про припинення вогню. Протягом дня вулиці Сайгона, раніше безпечні, перетворилися в поле запеклих боїв. Американцям і їхнім союзникам-в'єтнамцям потрібно було два тижні, щоб відновити контроль над містом. Фотографія була зроблена на другий день наступу американців.\nЗроблена Едді Адамсом фотографія розстрілу Нгуєном Нгок Лоан партизана стала однією з найбільш відомих фотографій В'єтнамської війни, а також символом жорстокості громадянської війни. Факт розстрілу військовополоненого без суду і слідства, зробленого до того ж начальником поліції Південного В'єтнаму, викликав хвилю обурення в колах інтелігенції, а фотографія широко використовувалася противоєнним рухом.\nУ 1968 році Лоан отримав поранення. Його відправили на лікування до Австралії, але там його прибуття викликало таке обурення, що його відправили у військовий госпіталь в США. Поранення виявилося важким, праву ногу Лоана довелося ампутувати, після чого він пішов у відставку.\nНа думку тих, хто близько знав Лоана, він демонстративно розстріляв партизана тільки через те, що поблизу виявилися іноземні журналісти. Сам Лоан після свого поранення і відходу у відставку основну частину часу присвячував роздачі подарунків бездомним дітям в будинках безпритульних. У 1975 році, перед падінням Сайгона, він просив американців допомогти йому втекти з країни, але отримав відмову. Йому все ж вдалося втекти з сім'єю за кордон, згодом він перебрався в США.\nВ Америці Лоан влаштувався в штаті Віргінія, де відкрив піцерію. Незабаром бізнес колишнього генерала прийшов в занепад. На стіні його піцерії невідомі написали: «Ми знаємо, хто ти».\nГенерал Лоан помер від раку 14 липня 1998, залишивши дружину Чинь Травень і п'ятьох дітей. Едді Адамс, який відмовився від престижної Пулітцерівської премії за свою знамениту фотографію, встиг принести вибачення Лоан і його сім'ї за знімок, який змінив життя генерала. Після смерті Лоана Адамс написав: «Цей чоловік був героєм. Америка повинна була б плакати. Мені вкрай неприємно бачити, що він пішов від нас таким чином, коли ніхто нічого про нього не знає».\nЧоловік у протигазі під час зіткнень з британськими військами. Люди бігли від сльозогінного газу після ночі вуличних боїв. Дія відбуваються в Північній Ірландії.\nБальтерсвайлер, Німеччина. Банда грабіжників після пограбування банку в Кельні зуміла сховатися. Поліція наздогнала розбійників в Бальтерсвайлере. Під час переговорів між поліцією і ватажком банди Куртом Віченіком поліцейський суперінтендант Юлій Гросс раптово вистрілив в Курта. Віченік був поранений і вижив, його спільники (3 людини) були заарештовані.\nФан Тхі Кім Фук (в центрі) разом з іншими дітьми біжить після того, як південнов'єтнамські (американські союзники) літаки помилково скинули напалм на свою піхоту і мирних жителів.\n8 червня 1972 року в селі Чангбанг (на північний захід від Сайгона) йшов бій між підрозділами північнов'єтнамських і південнов'єтнамської армій, свідком якого став кореспондент Нік Ут. Група мирних жителів, серед яких знаходилася і дев'ятирічна Кім Фук, покинула село і прямувала до позицій урядової армії, так як село вже контролювалася противником. Пілот південнов'єтнамських ВПС помилково прийняв цю групу за солдатів північнов'єтнамських армії і атакував її напалмовими бомбами. Нік Ут відобразив момент відразу після атаки - групу дітей на тлі клубів диму, в центрі якої виділялася дівчинка, що кричала і плакала (Кім Фук зірвала з себе палаючий одяг) зі спотвореним від болю обличчям. Після цього журналіст доставив постраждалих дітей в госпіталь Кути.\nУ госпіталі лікарі прийшли до висновку, що отримані Кім Фук опіки смертельні. Незважаючи на це вона вижила і після 17 пластичних операцій повернулася додому. Після закінчення війни в'єтнамський уряд довго використовував її як антивоєнний символ і позбавив її можливості навчатися в університеті. Лише в 1986 році їй дозволили продовжити навчання. Кім Фук вчилася на Кубі, де зустріла свого майбутнього чоловіка. У 1992 році, під час «медового місяця», вони втікли з літака в аеропорту Гандер (Ньюфаундленд) і отримали політичний притулок в Канаді. Сьогодні Кім Фук з родиною живе в місті Аджакс, провінція Онтаріо (передмістя Торонто).\nУ 1997 році Кім Фук була призначена послом доброї волі ООН. Канадська письменниця Деніз Чонг стала автором її біографії «The Girl in the Picture: the Story of Kim Phúc, the Photograph and the Vietnam War».\nЗа цей знімок фотограф Нік Ут отримав Пулітцерівську премію. Знімок «Напалм у В'єтнамі» (Vietnam Napalm) став однією з двох найвідоміших фотографій В'єтнамської війни і справив велике враження на американське суспільство. Цікаво, що наявна відеозйомка цього епізоду не отримала помітного поширення.\nСантьяго, Чилі. Перший демократично обраний президент Чилі Сальвадор Альєнде в оточенні охоронців виходить з президентського палацу Ла Монеда в Сантьяго під час військового перевороту 11 вересня 1973 року. Сальвадор Альєнде виграв президентські вибори в Чилі в 1970 році, ставши першим демократично обраним президентом країни. Потім Альєнде обрав курс на соціалізм, націоналізуючи мідні рудники, що належали націоналізуючи, та інші галузі і сільськогосподарські угіддя. Його спроба перерозподілу доходів привела до економічного спаду з застоєм у виробництві, скорочення експорту і зростання інфляції, що спричинило широкомасштабні страйки і соціальні хвилювання.\nХоча він користувався симпатією робітників і селян, уряд Альєнде був повалений 11 вересня 1973 року внаслідок військового перевороту, очолюваним Аугусто Піночетом за підтримки ЦРУ. Президентський палац Ла Монеда атакували повстанці, після чого президент Альєнде дав коротку прощальну промову в прямому радіоефірі, відмовляючись покинути палац. Незабаром після цього він наклав на себе руки. За версією уряду А. Піночета, що отримала підтвердження за результатами експертизи останків в 2011 році, Альєнде покінчив життя самогубством, застрелившись з автомата Калашникова, подарованого йому Фіделем Кастро.\nМати втішає свою голодну дитину в таборі в Као, крихітному селі в районі Тахуа в центральній Нігерії.\nЗ 1968 по 1974 рік важка посуха знищила худобу і спустошила поля Нігеру. Засуха торкнулася не тільки Нігерії, а й усього регіону Сахеля, де в 1974 році померли від голоду 350 000 чоловік. Голод погіршували глобальна енергетична криза, інфляція в усьому світі і економічний спад. Через масові неврожаї і стихійні лиха продовольчі резерви країни перебували на найнижчому рівні з часів Другої світової війни.\nСвітові ціни на зерно стали настільки високими, що уряд Нігерії не зміг купити і доставити своїм громадянам достатню кількість продовольства. У Као на той час 2500 жителів були повністю залежні від зовнішньої допомоги. В результаті значна кількість міжнародної допомоги прибуло в регіон в травні, на початку сезону дощів, коли дороги були розмиті через сильні зливи. До серпня 1974 року в Као кожен день вмирали кілька людей. У вересні уряд оголосив, що замінить вантажівки верблюдами для постачання міст регіону Тахуа.\nФотографія, що отримала назву "Вогонь на вулиці Марлборо". Дев'ятнадцятирічна Діана Брайант і її дворічна племінниця Тіари Джонс падають з пожежного балкону, що зруйнувалася, під час пожежі в квартирі на 5 поверсі на Марлборо-стріт. Пожежний Роберт О'Ніл дістався до них на рятувальних сходах пожежної машини. Але коли він допомагав дівчатам піднятися на неї, пожежний балкон несподівано обвалився, і дівчата впали з 15-метрової висоти.\nПожежний був прив'язаний до драбини пожежної машини, тому він уникнув падіння. Діана Брайант померла, але її племінниця вижила, її падіння пом'якшило тіло Діани. Фотографія цього інциденту привела до серйозного перегляду правил пожежної безпеки.\nБейрут, Ліван. Палестинська жінка розмовляє з бойовиком Катаїб в районі Карантину в Східному Бейруті (також відомому як Ла-Карантейн).\nУ січні 1976 року ополченці Катаїб захопили район Карантину в Бейруті, убивши приблизно від 1 000 до 1500 мусульман. Французька фотожурналістка Франсуаза Дальуллер була свідком масових вбивств в Карантині і стала першою жінкою, яка отримала першу премію World Press Photo за емоційну фотографію палестинської жінки.\nПівденна Африка. Поліція застосовує сльозогінний проти протестуючих в Модерддамі, які виступають проти знесення їхніх будинків в передмісті Кейптауна.\nНаріта, Японія. Демонстрант охоплений полум'ям від коктейлю Молотова, який збирався кинути в поліцію під час протестів проти будівництва нового міжнародного аеропорту в Наріте недалеко від Токіо.\nБудівництво та розвиток аеропорту Наріта в японській історії за наслідками можна порівняти з роллю в'єтнамської війни в історії США, так як воно призвело до найбільш гучного і затяжного конфлікту між японським урядом і японським населенням. Цей конфлікт був головною причиною подальшого будівництва аеропортів в Осаці і Нагої (Кансай і Тюбу відповідно) на значній відстані від берега на штучних островах, для уникнення конфіскації земель на густонаселених територіях.\nЗа планом 1966 року народження, аеропорт повинен був бути побудований до 1971 року, але через тривалі проблеми з переселенням не вся земля для аеропорту була доступна до того часу. В 1971 році японська влада почала насильницьку експропріацію землі. 291 протестуючих були арештовані і понад 1000 поліцейських, місцевих жителів і студентів постраждали під час масових заворушень, найпотужніші з яких пройшли 16 вересня 1971 року, коли троє поліцейських були вбиті. Деякі протестувальники прикували себе до своїх домівок і відмовлялися їхати.\nЗлітно-посадкова смуга була добудована і аеропорт повинен був відкритися 30 березня 1978 року, але відкриття було зірвано. 26 березня 1978 року група, озброєна коктейлем Молотова, в'їхала в аеропорт на палаючому автомобілі і врізалася в командно-диспетчерський пункт, зруйнувавши значну частину його обладнання. У зв'язку з цим початок роботи аеропорту було відкладено на два місяці, до 20 травня 1978 року.\nЖінка-камбоджійка тримає сплячу дитину в очікуванні їжі, яку роздають безкоштовно камбоджійським біженцям в центі Sa Kaeo Holding Center, Таїланд.\nSa Kaeo Holding Center був відкритий місяцем раніше для розміщення біженців з Камбоджі після в'єтнамського вторгнення в грудні 1978 року. У січні 1979 року в'єтнамська армія захопила Пномпень і заснувала Народну Республіку Кампучія. Режим «червоних кхмерів», які правили країною майже чотири роки, був повалений. Інтервенція В'єтнаму викликало масову міграцію сотень тисяч камбоджійців, які повернулися додому або втекли в західну Камбоджу, недалеко від кордону з Таїландом.\nСильно схудла рука хлопчика в руці католицького монаха в регіоні Карамоджа північно-східній Уганди.\nГолод був постійною проблемою в посушливому регіоні Карамоджа. Через природні, соціальні і політичні причини періоди голоду почастішали в 1970-х роках. Голод 1980 років був найважчим в історії регіону. Менш ніж за рік він убив близько 20% населення, включаючи приблизно половину всіх немовлят. Незважаючи на те, що голод також досяг інших районів, Карамоджа був найбільш потерпілим.\nМадрид, Іспанія. Підполковник Антоніо Техеро Моліна наказує, щоб всі залишилися на місцях і заспокоїлися після того, як 200 озброєних бійців Цивільної гвардії увірвалися в зал іспанського парламенту. Триста п'ятдесят депутатів і члени кабінету були присутні на засіданні, щоб проголосувати за спадкоємність наступника Адольфо Суареса. Їх звільнили на наступний день після того, як пробули заручниками майже 18 годин. Спроба перевороту закінчилася невдачею.\n23 лютого 1981 підполковник Антоніо Техеро став одним з керівників спроби державного перевороту, відомої як 23-F або El Tejerazo. Під його командуванням близько двохсот бійців Цивільної гвардії захопили парламентську будівлю Палацу конгресу. Техеро вимагав переходу до правління військової хунти і повернення до франкістських порядків.\nВін категорично відкинув пропозицію генерала Армади про створення уряду за участю цивільних партій. Близько 18 години група Техеро утримувала палац, але переворот був засуджений королем і незабаром придушений. Техеро здався владі - що цікаво, в особі Цивільної гвардії.\nЗа військовий заколот, обтяжений рецидивом, в травні 1982 року Антоніо Техеро був засуджений до 30 років позбавлення волі, відрахований з Цивільної гвардії і позбавлений військового звання. Потім він заснував ультраправу партію Іспанська солідарність, яка брала участь в парламентських виборах, але зазнала нищівної поразки, набравши по всій Іспанії менше 29 тисяч голосів (0,14%). У тюрмі Техеро писав мемуари, вивчав мови, історію і географію, займався живописом.\nТехеро був звільнений з військової в'язниці в Алькала-де-Енаресі 2 грудня 1996 року на підставі королівського помилування. Він провів за гратами 15 років - більше, ніж будь-хто із засуджених у справі про путч 23-F.\nКойюнорен, Туреччина. Кезбан Озер оплакує своїх п'ятьох дітей, які загинули після землетрусу силою 7,1 балів. Землетрус стався о 5 ранку, коли вона і її чоловік доїли корів, і їх діти спали. Землетрус знищив 147 сіл в регіоні і став причиною смерті 1336 чоловік.\nАрмеро, Колумбія. 12-річна Омайра Санчес в пастці з уламків будівель після виверження вулкана Невадо-дель-Руїс. Поки рятувальники, які не могли звільнити її, чекали необхідне для порятунку обладнання, вона на третій день перебування у воді втратила свідомість і померла.\nОмайра Санчес - одна з 25 тисяч загиблих в результаті сходу селевих потоків, що виникли після виверження вулкана Невадо-дель-Руїс 13 листопада 1985 року. Потрапивши в пастку з уламків будівлі, перш ніж померти, простояла три дні по шию в воді. Омайра привернула увагу ЗМІ, коли один з волонтерів повідомив, що вони не можуть її врятувати. Відео її спілкування з рятувальниками, де вона посміхалася, було поширене в усіх ЗМІ. Про її «мужність і гідність» розповідали Франк Фурньє і працівники гуманітарних місій, які зібралися, щоб підтримати і молитися за неї.\nОмайра простояла в воді 60 годин і померла, ймовірно, від гангрени або переохолодження. Вона пережила три ночі агонії. Дівчинка була дуже налякана, часто молилася і плакала. На третю ніч у Омайра почалися галюцинації, вона стала говорити, що боїться запізнитися в школу, і просила людей, що знаходилися біля неї, піти відпочити.\nЧерез 60 годин Омайра померла. За дві години до її смерті насос для відкачування води був доставлений, але він виявився несправний. Вже через чотири години було доставлено 18 насосів. Її брат Енріке Альваро, і мати Марія Аліеда залишилися живі, але батько теж загинув.\nСанчес отримала всесвітню популярність завдяки фотографіям, зробленим фотожурналістом Франком Фурньє незадовго до її смерті. Коли, після її смерті вони були опубліковані, ці знімки викликали суперечку в зв'язку з рішенням фотографа зробити їх, щоб звернути увагу до бездіяльності колумбійського уряду, яке нічого не робило для запобігання катастрофи, не зважаючи на наявне попередження.\nУ Кена Микса (45) на шкірі видно виразку, викликаною саркомою Капоші, пов'язаної зі СНІДом. Кеннет Мікс, член ради директорів Gay Men's Health Crisis, організації, яка допомагала хворим на СНІД, помер через кілька днів після того, як була зроблена ця фотографія.\nПівденна Корея. Жінка плаче на щиті одного з поліцейських. Син цієї жінки був одним з тисяч демонстрантів, яких арештували, тому що вони намагалися довести, що президентські вибори 16 грудня, виграні кандидатом від уряду, були сфальсифіковані.\nПрезидентські вибори 1987 року в Південній Кореї відбулися 16 грудня, після внесення поправок до конституції країни на референдумі в жовтні 1987 року. Це були перші відносно вільні загальнонаціональні вибори, які стали початком Шостої Республіки. В результаті виборів перемогу здобув Ро Де У, який набрав 35,9% голосів виборців. Явка склала 89,2%. Він був наступником колишнього військового президента країни Чон Ду Хвана. Він також переміг на перших демократичних виборах в країні в 1987 році, випередивши кандидатів від опозиції, які згодом також стали президентами - Кім Ен Сама та Кім Де Чжун.\n10 червня 1987 військовий режим президента Чон Ду Хвана оголосив про свій вибір Ро Де У в якості наступного президента. Публічне сповіщення наступника Чон Ду Хвана на тлі постійного відкладання перегляду Конституції для внесення поправок з питання прямих президентських виборів було сприйнято громадськістю як остаточне нехтування демократичних свобод. Це вилилося в масові і, як виявилося, ефективні протести.\nАби не допустити насильства перед Олімпійськими іграми 1988 року і (правильно) вважаючи, що Ро виграє вибори в будь-якому випадку з урахуванням розбіжностей у опозиції, Чон Ду Хван і Ро пішли на поступки, ввівши прямі президентські вибори і прийнявши закони щодо відновлення громадянських свобод. Таким чином Ро Де У став демократично обраним президентом, хоча насправді Чон Ду Хван вміло "проштовхнув" свого кандидата, користуючись політичною ситуацією в країні.\nУ 1993 році за звинуваченням у корупції Ро Де У був арештований, пізніше йому пред'явили звинувачення в зраді під час подій в Кванджу. У серпні 1996 року він був засуджений на 22 роки в'язниці (пізніше покарання пом'якшили до 17 років). Був амністований на початку 1998 року президентом Кім Де Чжуном.\nБорис Абгарзян оплакує свого 17-річного сина, жертву землетрусу.\n7 грудня 1988 на північному заході Вірменії стався землетрус силою 6,8 балів. Спітакський землетрус, також відомий як Ленінаканський, забрав понад 25 000 життів і знищив сотні тисяч будинків.\nКатастрофічний землетрус магнітудою 6,8-7,2 стався 7 грудня 1988 року о 10 годині 41 хвилині за московським часом (11:41 за місцевим часом) на північному заході Вірменської РСР. Потужні підземні поштовхи за півхвилини зруйнували майже всю північну частину республіки, охопивши територію з населенням близько 1 млн чоловік. В епіцентрі землетрусу - Спітаку - інтенсивність поштовхів досягла 9-10 балів (за 12-бальною шкалою MSK-64). Підземні поштовхи відчувалися в Єревані та Тбілісі. Хвиля, викликана землетрусом, обійшла планету 2 рази і була зареєстрована науковими лабораторіями в Європі, Азії, Америці та Австралії.\nЗемлетрус вивів з ладу близько 40% промислового потенціалу Вірменської РСР. В результаті землетрусу дощенту було зруйноване місто Спітак і 58 сіл; частково зруйновані міста Ленінакан (нині Гюмрі), Степанаван, Кировакан (нині Ванадзор) і ще понад 300 населених пунктів.\nНевідомий бунтар (також англ. Tank Man) - умовне ім'я, під яким прославився чоловік, який протягом півгодини наодинці стримував колону танків під час заворушень на площі Тяньаньмень в червні 1989 року. Справжнє ім'я цієї людини, його біографія і відомості про його подальшу долю невідомі. Існує непідтверджена інформація, що «бунтар» - Ван Вейлінь, 19-річний (на той момент) студент одного з пекінських університетів.\nІнцидент стався в північній частині площі Тяньаньмень, уздовж проспекту Чан'ань 5 червня 1989 року, на наступний день після жорстокого розгону протестуючих на цій же площі. Чоловік зупинився посеред широкої алеї, прямо на шляху колони танків Т59. На ньому була біла сорочка і чорні брюки, в руках він тримав дві сумки. Коли танки зупинилися, чоловік жестом вказав на танки однією сумкою. У відповідь перший танк спробував об'їхати чоловіка, але той неодноразово ставав на шляху танків, переходячи з позиції в позицію. Після неодноразових спроб об'їхати людину перший танк заглушив двигуни, інші танки зробили те саме.\nУспішно зупинивши колону, мужчина піднявся на корпус першого танка, ненадовго зупинився біля люка водія, постукав по башті танка. Потім він піднявся на башту і, здавалося, провів коротку розмову з членом екіпажу, який відкрив люк. Закінчивши розмову, чоловік спустився з танка. Командир танка ненадовго виглянув з люка і коротко переговорив з протестуючим, після чого танки завели двигуни, готові продовжити рух. У цей момент чоловік, який відійшов на метр в сторону, знову встав перед танками, перегороджуючи їм шлях. Потім до чоловіка підбігли кілька людей і повели його в сторону.\nНоговац, Косово, сім'я і сусіди сумують за Насими Ельшані, який був убитий під час протесту проти рішення югославського уряду про скасування автономії Косово. Його мати Сабрі і сестра Афердіта сидять праворуч, а сестра Рівіе знаходиться посередині. З 1974 року Косово був автономною провінцією у складі Югославії - Соціалістичний автономний край Косово. У 1989 році сербський лідер Слободан Мілошевич ліквідував автономний статус Косово і почав політику культурного гніту етнічного албанського населення. В кінці січня 1990 року беззбройні етнічні албанці в Косово зіткнулися з сербськими збройними силами. Федеральні війська, вже розміщені в Косово, були поповнені спецназом. Цей епізод стане увертюрою до війни в Косово в 1998-1999 роках.\nПід час евакуації в лікарню на вертольоті поранений сержант Кен Козакевич плаче, коли дізнається, що мішок з тілом, який знаходиться на фото праворуч містить останки його друга Енді Аланіс. В останній день війни в Перській затоці всі вони потрапили під «дружній вогонь» своїх військ.\nФото, зроблене Девідом Тернлі, показало злу правду війни і вважається однією з найбільш провокаційних фотографій військової історії.\nБардер, Сомалі. Мати несе свою мертву дитину, загорнуту в саван за мусульманським звичаєм, в загальну могилу для жертв голоду. Голод, який забрав життя більше 200 000 сомалійців, був результатом регіональної посухи і громадянської війни. Хоча значна частина Східної Африки постраждала від посухи в цей період, Сомалі була єдиною країною, яка окрім цього зіткнулася з війною. У січні 1991 року скинули президента Сіада Барре, який очолював країну 21 рік. Після цього централізована Сомалі держава практично зникла, і країна занурилася в стан беззаконня і соціальної анархії, оскільки кланові воєначальники і ополченці боролися за владу, озброєні в основному тією зброєю, яка поставляли Сполучені Штати і Радянський Союз в 1970-х і 1980-х роках.\nНа додаток до тисяч мирних жителів, поранених і вбитих в ході бойових дій, бойовики також грабували продовольчі запаси і продовольчу допомогу. У вересні 1992 року Організація Об'єднаних Націй підрахувала, що половина допомоги, спрямованої в Сомалі, була вкрадена. Третина населення Сомалі мігрувала всередині країни через голод і війни. Багато хто зупинявся в місті Бардер.\n23 жовтня 1992 року газета The New York Times повідомила, що 11 000 жінок і дітей в таборі біженців потребують продовольства. Але Бардер, місто без доріг з твердим покриттям, був непідготовлений для великого числа біженців. Розташований на стику двох суцільно замінованих доріг, що ведуть до портів в Могадішо і Кісмайо, аеродром Бардер не міг функціонувати під дощем. Незважаючи на тисячі тонн продовольчої допомоги, в листопаді смертність в Бардер продовжувала зростати, так як безперервні бої між ополченцями зупинили взагалі всі польоти.\nМісто Газа, сектор Газа. Палестинські хлопчики піднімають іграшкові пістолети. Перша палестинська інтифада, або перше палестинське повстання проти Ізраїлю, почалася в грудні 1987 року і зміцнило арабське населення в рішучості боротися з окупаційними ізраїльськими силами. У березні 1993 року Ізраїль закрив кордон з Газою, що призвело до масового зростання безробіття. Серед більш ніж 800 000 чоловік, що знаходяться в підконтрольній Ізраїлю смузі шириною 8 км, різко зросло кровопролиття. Насильство досягло піку в травні, коли 30 палестинців були вбиті і сотні отримали поранення. Мирний договір, підписаний в Вашингтоні 13 вересня 1993 року, дав обмежені повноваження для сектора Газа і мав наслідком вихід звідти ізраїльської армії.\nПредставник племені хуту в лікарні Червоного Хреста в Ньянца, Руанда. Його обличчя покалічили представники ополчення хуту «інтерахамве» (збройне 30-тисячне ополчення хуту, відоме як активісти геноциду в Руанді (1994)), яке підозрювало його в симпатії до племені тутсі.\nУ таборі, який організували хуту, знаходилися тутсі, які піддавалися тортурам. Людина на фото був проти геноциду тутсі і з цієї причини його також катували. Йому вдалося вижити, хоча, коли ця фотографія була зроблена, він не міг говорити і ледве міг ходити.\nВлада тутсі над хуту в регіоні Великих Африканських озер підтримувалася Бельгією до 1962 року, поки регіон не був поділений на Руанду і Бурунді, отримавши незалежність. Хуту отримали повний контроль над Руандою, що призвело до геноциду тутсі, 800 000 представників цього племені було вбито.\nГеноцид в Руанді, що офіційно називався геноцидом проти тутсі - масове вбивство руандійських тутсі місцевими хуту 6 квітня - 18 липня 1994 року, здійснене за наказом уряду хуту. В ході цих подій загинуло, за різними оцінками, від 500 000 до 1 000 000 осіб, серед яких тутсі налічували близько 70 відсотків. Загальна кількість жертв склало до 20 відсотків від усього населення країни. Геноцид був спланований руандійською політичною елітою і безпосередньо здійснювався армією, жандармерією, угрупованнями інтерахамве і імпузамугамбі, які підтримувалися владою і цивільними особами.\nЧечня, Росія. Автобус на дорозі в Грозний під час першої чеченської кампанії. Перша чеченська війна, що почалася, коли президент Борис Єльцин відправив війська в бунтівну провінцію в грудні 1994 року, затягнулася надовго. Коли чеченські бойовики залишили Грозний, де війна призвела до жахливих людських і матеріальних втрат, російські війська переслідували їх далі на південь і схід.\nЖертви протипіхотних мін в центрі для дітей, які постраждали від військових дій.\nПісля десятиліть війни Ангола була однією з найбільш "замінованих" країн в світі. За підрахунками, в землі залишалося від дев'яти до 15 мільйонів мін, що в перерахунку становить одну міну для кожного чоловіка, жінки і дитини в країні. Станом на 1997 рік близько 70 000 ангольців, з яких 8 000 дітей, були вбиті мінами.\nЖінка оплакує своїх родичів в лікарні Змірлі, куди перемістили поранених і вбитих під час різанини в селі Бентаха (Bentalha). В ніч з 22 на 23 вересня 1997 року понад 200 жителів села (за даними Amnesty International) були вбиті озброєними партизанами. Кількість зареєстрованих смертей варіювалося від 85 (початкова офіційна оцінка) до 400.\nІзбіца, Косово, Югославія. Аджмане Аліу, мати шістьох дітей, втішають родичі і друзі на похоронах її чоловіка Ільмі Аліу. Цей албанець був солдатом Визвольної армії Косово, яка боролася за незалежність від Сербії. Він був убитий днем раніше під час патрулювання.\nПонівечений чоловік в одному з найбільших таборів для етнічних албанських біженців, що рятувалися від насильства в Косово.\nУ перший тиждень після того, як НАТО розпочало наступ на Сербію, 118 000 етнічних албанців втекли від зростаючого сербського насильства в Косово. Така кількість біженців була несподіванкою для НАТО. Експерти ООН очікували близько 100 000 біженців, але їх виявився майже мільйон - стільки етнічних албанців у кінцевому підсумку покинули країну.\nСпочатку багато біженців прямували до Македонії, але влада побоювалася подальшої етнічної напруженості, оскільки там вже існувала значна албанська меншина. В Албанії були створені додаткові табори, в яких більше 50 000 чоловік виявилися недалеко від міста Кукес. За оцінками, переважна більшість з 1,8 мільйона чоловік, що проживали в Косово, покинули свої будинки під час конфлікту. Багато людей опинилися в пастці всередині самої країни, ховаючись в лісах і на горах.\nСім'я Санчес в своєму будинку в Техаської колонії. Вони живуть в одному з численних колоній штату - неінкорпорованих житлових районах без будь-якої інфраструктури поблизу кордону між США і Мексикою. Мати, іммігрант з Мексики, робить пап'є-маше, щоб якось залишитися на плаву разом з дітьми. Її сім'я - одна з мільйонів американців, які не охоплені національним переписом. Офіційно їх не існує в Америці, тому вони не можуть претендувати на нові школи, лікарні, пожежні і критично важливі соціальні служби.\nТіло однорічного хлопчика, який помер від зневоднення, під час приготування до похорону в таборі біженців Джалосай в північно-західному Пакистані. Згідно мусульманської традиції, члени сімей чоловічої статі загортають тіло дитини в білий похоронний саван. У цьому випадку це був батько дитини, його дядько і імам.\nСім'я з Північного Афганістану, шукала притулку від політичної нестабільності і наслідків посухи в Пакистані. У той час майже чверть біженців у світі були з Афганістану. Табір біженців Джалозай був переповнений в кілька разів. До червня 80 000 афганських біженців жили там в жахливих умовах з мізерною кількістю їжі. Багато дітей померли в результаті захворювань або зневоднення.\nКазвін, Іран. Хлопчик тримає штани свого мертвого батька, сидячи навпочіпки поруч з місцем, де його батько повинен бути похований, оточений солдатами і жителями села, що копають могили жертвам землетрусу. Землетрус Чангурех (Авадж), силою 6,0 за шкалою Ріхтера, відбувся 22 червня 2002 року. Десятки сіл були зруйновані, а сотні людей загинули по всій провінції.\nІрак. Чоловік заспокоює свого 4-річного сина в центрі утримання військовополонених, в базовому таборі 101-ї повітряно-десантної дивізії армії США близько Ан-Наджафа. Хлопчик злякався, коли, згідно з наказом, його батькові наділи наручники і мішок на голову. Американський солдат пізніше зняв пластикові наручники, щоб чоловік міг заспокоїти свою дитину. Мішки одягали на голови затриманих, тому що це можна було зробити швидше, ніж зав'язувати очі. Також мішки використовувалися для дезорієнтації ув'язнених і захисту їх особистості. Подальша доля цього чоловіка і його сина невідомі.\nТамілнад, Індія. Жінка оплакує родича, що загинув під час цунамі.\n26 грудня 2004 року землетрус магнітудою 9,3 з узбережжя Суматри, Індонезія, викликав ряд смертоносних хвиль, які пронеслися по Індійському океану, завдаючи значної шкоди в дев'яти азіатських країнах і ставши причиною смертельних випадків навіть в Сомалі і Танзанії. Землетрус був настільки сильним, що змінив кут нахилу планети на 2,5 сантиметра. Більше 200 000 чоловік загинули або пропали без вісті, а мільйони людей залишилися без житла.\nТахуа, Нігер. Пальці голодної 1-річної Алассіо Галісії на губах її матері Фату Уссейні в центрі Emergency Feeding Center. Засуха і особливо навала сарани знищили урожай минулого року. Це призвело до того, що близько 3,6 мільйона людей постраждали від нестачі їжі, в тому числі недоїдали десятки тисяч дітей. Сильні дощі були провісниками майбутнього врожаю, але заважали працівникам гуманітарної допомоги підвозити припаси.\nМолоді ліванці їдуть по вулиці в Харет Шрейк в південному передмісті Бейрута, щоб перевірити стан своїх будинків після бомбардувань Ізраїлем.\nУ липні 2006 року Ісламський Опір, збройне крило сирійської ліванської військово-політичної організації «Хезболла», захопило двох ізраїльських солдат в ході транскордонного рейду. Протягом майже п'яти тижнів Ізраїль бомбив цю частину міста і інші міста на півдні Лівану в ході кампанії проти бойовиків «Хезболли». У міру припинення вогню з 14 серпня тисячі ліванців почали повертатися в свої будинки. За словами ліванського уряду, було пошкоджено 15 000 будинків і 900 комерційних точок.\nКоренгальська долина, Афганістан. Брендон Олсон спирається на насип в бункері Restrepo в кінці дня. Коренгальська долина була епіцентром боротьби США проти збройних ісламських бойовиків в Афганістані і була місцем найбільш смертоносних боїв в регіоні.\nДетектив Роберт Коул з офісу шерифа округу Куяхога входить в будинок в Клівленді, штат Огайо, після викупу іпотечного кредиту і виселення мешканців. Йому потрібно перевірити, що власники звільнили приміщення і що в будинку немає зброї. Офіцери йдуть з пістолетами напоготові в якості запобіжного заходу, оскільки багато будинків піддаються вандалізму або самовільно займаються сквоттерами або наркоманами.\nДо кінця 2007 року у банків США виникли серйозні проблеми з поверненням іпотечних кредитів. У перші місяці 2008 року зростання процентних ставок разом із зростанням безробіття і уповільненням темпів зростання ринку житла означав, що багато позичальників більше не могли оплачувати свої будинки. Банкам, залученим в такі борги, загрожувало банкрутство. У наступні місяці фінансова криза поширилася по всьому світу.\nЖінки на даху криком висловлюють свою незгоду з політикою Тегерана, зважаючи на неоднозначних результатів президентських виборів в Ірані. Результатом стала перемога президента Махмуда Ахмадінежада над кандидатом від опозиції Світом Хоссейном Мусаві, але було безліч свідчень про фальсифікації голосів. У наступні тижні на вулицях відбувалися демонстрації, які призводили до зіткнень з поліцією. Вночі прихильники Мусаві піднялися на дахи, висловлюючи своє невдоволення криками. У міру того, як вулиці спустошувалися і стихав шум денних демонстрацій, нічне повітря наповнювали крики «Аллах акбар!» і «Смерть диктатору!». Ці протести були відгомоном подій Ісламської революції 1979 року.\n18-річна Бібі Айшу (Bibi Aisha) понівечив її чоловік за те, що вона від нього втекла. Дії відбувалися в провінції Орузган, в центрі Афганістану. Фото Айші з'явилося на обкладинці журналу Time влітку 2010 року, і це миттєво зробило її знаменитою і викликало гостру дискусію в суспільстві про доцільність афганської війни, яку на той момент вели США.\nАйша рано втратила матір і її видали заміж в підлітковому віці. Батько Айші обіцяв її ополченцю-талібу, коли їй було 12 років, як компенсацію за вбивство, яке скоїв її родич. Вона вийшла заміж в 14 років і в сімейному житті піддавалася постійному насильству. У 18 років вона втекла від чоловіка, але поліція її спіймала, посадила у в'язницю на п'ять місяців і потім повернула до родичів. Батько повернув Айшу чоловікові. Щоб помститися за її втечу, її тесть, чоловік і три їх родича відвели Айшу в гори, відрізали їй ніс і вуха і залишили помирати. Згодом Айшу врятовали співробітники гуманітарних організацій і військові США.\nВ даний час Бібі Айша проживає в США, їй зробили пластичну операцію по відновленню носа. Айша хоче використовувати свою популярність для порятунку безлічі жінок, які терплять домашнє насильство в Афганістані. Повертатися на батьківщину не планує.\nФатіма аль-Кауз тримає на руках свого сина Заїда (18 років), який страждає від наслідків застосування сльозогінного газу після участі у вуличній демонстрації в Сані, Ємен. Він брав участь в протестах проти 33-річного режиму авторитарного президента Алі Абдалли Салеха.\nВзимку 2010-2011 рр. в країнах арабського світу почалася хвиля демонстрацій і протестів, що були викликані різними причинами, але спрямовані головним чином проти правлячої влади. Арабська весна наклалася в Ємені на війну з Аль-Каїдою, заколот шиїтів і загостренням сепаратизму на півдні (англ. South Yemen insurgency). У січні 2011 року в Ємені пройшли перші виступи, на яких з'явилися вимоги відставки президента країни. 2 лютого Алі Абдалла Салех оголосив, що не буде переобиратися на черговий термін. Однак на наступний день більше 20 тис. демонстрантів провели «День гніву», зажадавши відставки президента. У наступні дні масові акції протесту з вимогою відставки президента не припинялися, відбувалися зіткнення демонстрантів з прихильниками влади і поліцією. 21 лютого Алі Абдалла Салех оголосив, що не піде під тиском опозиції: «Я піду тільки в одному випадку: якщо зазнаю поразки на виборах». Проте, після жорстоких протестів, які супроводжувалися зіткненнями з поліцією і військовими, Салех здав свій пост. Останнім епізодом його правління був обстріл, внаслідок якого він був поранений, а сім чоловік охорони - вбиті.\nТіла дворічного Сухаіба Хіджазі і його старшого брата Мухаммада (4 роки), несуть їх рідні в мечеть для обряду похорону в місті Газа. Діти були вбиті під час бомбардування ізраїльськими ВПС 19 листопада. Внаслідок авіаудару також загинув їх батько Фуад, а мати і четверо братів і сестер були важко поранені.\n14 листопада Ізраїль почав інтенсивний наступ на підвладну Хамасу Газу у відповідь на ракетний обстріл з боку палестинських бойових груп. У перші дні наступу Ізраїль завдав удару по військових і стратегічних об'єктах, хоча масштаб ударів згодом розширився і включав об'єкти, які потрапили під підозру в укритті бойовиків ХАМАСу. До моменту припинення вогню 21 листопада в Газі було вбито понад 150 осіб. З них 103 - мирні жителі, в тому числі щонайменше 30 дітей.\nАфриканські мігранти на березі міста Джібуті-Сіті (Республіка Джібуті) вночі піднімають свої телефони, намагаючись зловити сигнал із сусідньої Сомалі, який забезпечить зв'язок з родичами.\nДжібуті є загальною точкою зупинки для транзитних мігрантів з таких країн, як Сомалі, Ефіопія та Еритрея, які в пошуках кращого життя переправляються далі в Європу і на Близький Схід.\nДжон і Алекс, пара геїв, в будинку Алекса, маленькій квартирі в Санкт-Петербурзі, Росія. Життя для лесбіянок, геїв, бісексуалів і транссексуалів (ЛГБТ) стає все важчим в Росії. Сексуальні меншини стикаються з юридичною та соціальною дискримінацією, переслідуванням і фізичними розправами з боку консервативних релігійних і націоналістичних груп.\nДитину передають через отвір в огорожі з колючого дроту сирійському біженцю, якому вже вдалося перетнути кордон з Сербією в Угорщину, недалеко від Рёшке.\nУгорщина посилювала свою позицію по відношенню до біженців, які намагаються в'їхати в країну. У липні Угорщина приступила до будівництва чотириметрової загорожі по всій довжині кордону з Сербією, закриваючи всі прикордонні переходи, крім офіційних маршрутів. Максимальна кількість біженців намагалися пройти через кордон, щоб встигнути до закінчення будівництва. Ця група провела чотири години, ховаючись вночі в яблуневому саду, в очікуванні зручного моменту, коли прикордонний патруль піде достатньо далеко.\nМевлют Мерт Алтинташ кричить після вбивства російського посла Андрія Карлова в картинній галереї в Анкарі.\nУвечері 19 грудня 2016 року Андрій Карлов загинув в результаті замаху в Анкарі під час відкриття виставки в Центрі сучасного мистецтва. Під час промови посла терорист, колишній поліцейський Мевлют Мерт Алтинташ, одягнений в діловий костюм і краватку, вихопив пістолет і вистрілив в Карлова зі словами: «Це помста за Алеппо. Ми вмираємо там, ти помреш тут», додавши традиційний вигук «Аллах акбар». За деякими даними він пройшов на виставку по поліцейському посвідченню. За повідомленнями турецьких ЗМІ, нападника застрелила турецька поліція.\nФотографія року за версією журі конкурсу World Press Photo 2018. Роналдо Шмідт, Венесуела. На фотографії року охоплений вогнем учасник акції протесту, який пройшов 3 травня 2017 року в Каракасі. Люди протестували проти рішення венесуельського президента Ніколаса Мадуро внести зміни до конституції країни.\nФотографія року за версією журі конкурсу World Press Photo 2019. Джон Мур, «Дівчинка, що плаче на кордоні». Дворічна Янела Санчес з Гондурасу плаче, поки її матір обшукують на кордоні США і Мексики.\nСім'ї іммігрантів переправилися через Ріо-Гранде з Мексики і потім їх затримали прикордонники США. Сандра Санчес сказала, що вони з дочкою протягом місяця подорожували по Центральній Америці і Мексиці, перш ніж приїхали в США в пошуках притулку. Адміністрація Трампа оголосила про політику «нульової терпимості» на кордоні, згідно з якою іммігранти, спіймані в США, можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності. В результаті багато затриманих батьків розлучили з дітьми, які часто відправлялися в різні місця утримання під вартою. Після публікації цього знімка Служба митного і прикордонного контролю США підтвердила, що Янела і її мати не були серед тисяч людей, розлучених офіційними особами США. Проте, громадський резонанс з приводу неоднозначної практики розлучення батьків і дітей привів до того, що президент Дональд Трамп змінив свою політику 20 червня.\nФотографія протестів в Судані отримала головну нагороду престижного міжнародного конкурсу World Press Photo. Це знімок японського фотографа Ясуесі Тіби - на ньому молодий учасник протестів 2019 року в Судані, він читає вірші, а інші опозиціонери підсвічують його обличчя мобільними телефонами.\n«Це був єдиний мирний і разом з тим колективний момент всієї акції протесту, яку я бачив, поки був там, - каже автор фото Ясуесі Тіба. - Це зворушило мене до глибини душі. Я побачив сильну волю людей, яку неможливо зламати жодним насильством».\nПротести в Судані почалися в грудні 2018 року і швидко поширилися по країні. До квітня 2019 року учасники протесту влаштували сидячий страйк недалеко від штабу армії в столиці Хартумі і вимагали покласти край 30-річному правлінню диктатора Омара аль-Башира. 11 квітня аль-Башир був відсторонений від посади в результаті військового перевороту, і був створений перехідний військовий уряд. Протести тривали, закликаючи до передачі влади цивільним групам. 3 червня урядові сили відкрили вогонь по беззбройних демонстрантах. Десятки людей були вбиті і покалічені. Влада намагалася розрядити протести, відключивши електрику і Інтернет. Протестувальники спілкувалися за допомогою текстових повідомлень, з вуст в уста і за допомогою мегафонів, і опір військовому правлінню тривав. Незважаючи на чергове жорстоке переслідування 30 червня, продемократичному руху врешті-решт вдалося підписати 17 серпня угоду про розподіл влади з військовими.\nПопередня стаття Балістичні ракети Гітлера: "зброя помсти" Другої світової війни\nНаступна стаття Унікальний одноколісний автомобіль Dynаsphere: чому він виявився нікому не потрібним (1930)\nОстання публічна страта на гільйотині у 1939, і чому її більше не проводили (відео)\nОстання в історії дуель на шпагах (1967)\nФотографії, яких Гітлер соромився і наказав їх спалити


додому Краса і здоров'я Зоряна талія: вчимося за допомогою зоряних луків робити талію тонше\nОднак справжні леді здатні відмовитися від багато чого, щоб не втратити свої прекрасні форми. Хто-то, подібно екстравагантної блондинкою Періс Хілтон, відмовляється від улюблених «смачненького». Так зробила спадкоємиця найбільшої в світі мережі готелів, виключивши зі свого раціону газовані напої, які, на її думку, трансформувалися в ненависні сантиметри на талії. Варто зауважити, що подібне рішення пішло їй на користь, про що красномовно свідчать фото відомої американської тусовщиці:\nДеяким зіркам доводиться докласти набагато більше зусиль, щоб захоплювати оточуючих чудовими формами. Приміром, відома актриса і телеведуча Террі Сеймур, з’явилася незабаром після народження дочки на публіці, справила фурор. Стильний чорний комбінезон ідеально сидів на стрункій фігурі щасливої матері, акцентуючи увагу на її витонченої талії. Залишається тільки здогадуватися, скільки зусиль довелося докласти сорокарічної красуні для стрімкого відновлення фігури після пологів.\nНе варто зневірятися, якщо всупереч всім зусиллям дівчина не може похвалитися яскраво вираженою талією. Існує чимало способів візуально підкоригувати цей недолік. Саме так вчинила Джессіка Сімпсон. Актриса, яка жартома називає себе «побувала у всіх розмірах», вибрала на модну вечірку довгу, плавно розширюється донизу легку спідницю, декоровану квітковими мотивами. Чорний шкіряний пояс, надітий зверху, посилив бажаний ефект. Зробивши вдалий акцент на талії, Джессіка все ж таки припустилася прикрий промах у складанні лука. Глибокий виріз пройми і зсунуті до центру бретелі підкреслюють масивність плечей, зорово обтяжують образ.\nКім Кардашьян також використовує широкий пояс, щоб підкреслити значний контраст між лінією талії і стегон. При цьому зірка не вважає потрібним маскувати надто видатні особливості фігури.\nДо слова сказати, привернути увагу до талії можна не тільки з допомогою шкіряного ременя. Широкий пояс, щільно сидить поверх сукні з розкішними драпуваннями, створить талію на будь-якій фігурі. Що вже говорити про стройняшке Кара Делевінь!\nЩе один спосіб домогтися бажаної стрункості демонструє Кейт Уинслейт. Розкішне плаття з бічними контрастними вставками “з’їдають” зайві сантиметри на стегнах і талії, виставляючи її у всій пишності. При цьому специфічний крій сукні вигідно підкреслює розкішні груди актриси.\nЧому ньюлуковские силуети не втрачають своєї актуальності донині? Відбувається це за дивну жіночності, обумовленою поєднанням прилеглого ліфа і широкої спідниці. Лінія талії при цьому виступає своєрідною межею двох контрастних складових, привертаючи до себе підвищену увагу. Ось чому багато хто особи активно використовують романтичний стиль в одязі. У їх числі – неповторна Сара Джессіка Паркер, вміло поєднує у своєму образі шкіру з шовком, а романтичні оборочки – з етнікою.\nСара частенько використовує ще один спосіб, здатний підкреслити витончену талію – одягає сукні з басками. Облягаючий силует буквально приковує увагу до граціозної фігурі і витонченої талії.\nПриголомшлива деталь, «створює» талію, гаряче любима серед зірок. Не стала винятком і Дженніфер Лоуренс, яка заявила про свою симпатію до басках вибором цієї сукні. До речі, молода актриса не помилилася і з кольором – в цьому сезоні пастельний м’ятний – поза конкуренцією.\nпопередня статтяЩо взяти з собою на пляж: огляд модних пляжних аксесуарів 2015\nнаступна статтяТісторозкаточна машина для будинку і електрична ручна


Мешканцям ОТГ, які вчора перекривали трасу під Запоріжжям, дали воду – SkyNewsZP\nКП Водоканал Запорізької міської ради повідомляє, що воду людям відключати повністю не збиралися. За законом мали право лише знизити тиск води, що й зробили. Однак, була зірвана одна з заглушок, тож працівники ремонтної бригади були змушені перекрити їх та заварити заглушки. Представники ж Михайлівського сількомунгоспу ремонтувати заглушки й вирішувати проблему не поспішали. Без води лишилося два села — Богатирівка й Люцерна. Обурені люди вийшли на трасу й перекрили рух в обидві сторони.\nНа місце прибули представники влади в громаді. Питання вирішувалося протягом декількох годин. Люди не вдоволені головою ОТГ Аллою Король. Та просять її звільнитися. Сьогодні ж, 1 вересня, на жінку чекають на діалог у Запорізькій мерії та з поясненнями в Запорізькій обласній державній адміністрації. Мешканці ж ОТГ чекають на новини, адже процент тих, хто не сплачує борги за водопостачання не рівний тим боргам, що комунгосп має перед міським Водоканалом. Мова йде про 12 мільйонів гривень. Варто зазначити, що Михайлівський комунгосп закуповує воду по 5,68 грн за куб. У цей же час населенню воду продають майже по 21 гривні.\nКоронавірус на Запоріжжі: за останню добу зафіксували 115 випадків захворювання\nЗа останню добу в області зареєстровано 115 нових…\nУ Запоріжжі в черговий раз замінували торговий центр\nСьогодні, 31 серпня, о10:30 на 102 надійшло…\nМОЗ повідомляє: в Україні зафіксовано 31 154…


Ексклюзивні документальні прем'єри, дискусії з експерт(к)ами та майстер-класи від зірок світової документалістики – команда Docudays UA готує для вас сім днів унікальних подій та показів. І серед них – ранкова кава, протягом якої ви зможете поспілкуватися з усіма режисерами конкурсних програм та експерт(к)ами правозахисних заходів фестивалю.\nЩодня режисери, чиї фільми були показані напередодні в конкурсах DOCU/ПРАВА, DOCU/ЖИТТЯ, DOCU/КОРОТКО та DOCU/УКРАЇНА, у неформальній обстановці спілкуватимуться із глядачами. Ці зустрічі триватимуть протягом 10.30 – 11.30 починаючи з 26-го березня.\nДалі о 11.30 на вас чекає година розмови з екоактивістами та правозахисниками. Будемо говорити про те, як українці розуміють права людини, про ситуацію свободи слова й вираження поглядів у Криму, роботу правозахисників на окупованих територіях і, звісно, про взаємозв'язок довкілля та прав людини. Про гостей цих заходів – детально анонсуватимемо на сторінці у фейсбуку програми RIGHTS NOW!\nРанкові зустрічі відбуватимуться в Будинку кіно на третьому поверсі. Мова ранкової кави з режисерами - англійська. Зустрічі з правозахисниками відбуватимуться українською мовою.\nЦього року в повнометражних конкурсах DOCU/ПРАВО та DOCU/ЖИТТЯ змагатимуться по 10 фільмів, у DOCU/КОРОТКО – 16, а в DOCU/УКРАЇНА – 13. Усі фільми традиційно демонструватимуться в Червоній та Синій залах Будинку кіно та кінотеатрі «Кінопанорама». А в правозахисній програмі близько 30-ти унікальних дискусій, розмов та майстер-класів.\nКвитки на сеанси вже наявні в продажу. Обирайте свій фільм і до зустрічі на фестивалі!


12 Квітень 2010, 19:46\nГолосування за нову коаліцію 11 березня 2010 року\nКиїв – У коаліції «стабільності та реформ» готуються до стрімкого зростання своїх лав. Після того, як Конституційний Суд визнав легітимність участі у формуванні коаліції не лише фракцій, а й окремих депутатів, представники чинної влади розраховують на створення конституційної більшості у 300 голосів. Утім, експерти наголошують, що зростання лав коаліції значною мірою залежить від того, яку стратегію обере опозиція – насамперед БЮТ.\nУже на початку осені парламентська коаліція може створити конституційну більшість у триста голосів – так вважає депутат від фракції Партії регіонів Михайло Чечетов.\nДепутат-регіонал Владислав Лук’янов також прогнозує зростання лав коаліції. «Безумовно, підсилити коаліцію було б непогано, – каже він. – Більш стійка коаліція привела б і до більш консолідованих голосувань». Водночас Владислав Лук’янов зауважує, що наразі завдання створити конституційну більшість на порядку денному не стоїть.\nУ приватних розмовах депутати-регіонали визнають, що зростання лав коаліції потрібне значною мірою для того, щоб приборкати апетити союзників: Блоку Литвина та Компартії.\nКоаліція приростатиме депутатами, а не фракціями\nНатомість заступник голови фракції НУНС Тарас Стецьків вважає, що створити конституційну більшість у парламенті не вдасться. «Я так думаю, що вони розраховують набрати триста голосів, щоб змінити конституцію і зробити своє правління вічним, – каже депутат-нашоукраїнець. – Однак я вважаю, що триста голосів не буде і в наближенні».\nПолітолог Володимир Фесенко зазначає, що після рішення Конституційного Суду вступ до коаліції інших фракцій втратив сенс. «Краще мати справу з окремими депутатами, ніж із фракціями, – каже експерт. – До того ж навіщо йти фракції НУНС у коаліцію, якщо вже все поділено? Щодо конституційної більшості, то це можливо за єдиної умови: якщо посиплеться фракція БЮТ».\nМіж тим обіцяна Юлією Тимошенко чистка лав БЮТ відкладається. А самі депутати-бютівці ухиляються від коментарів із цього приводу.\nГрупа Портнова – у третій позиції\nСеред потенційних жертв бютівської перебудови часто називають групу депутатів, орієнтовану на Андрія Портнова. Донедавна керівник юридичного департаменту БЮТ, він став заступником голови Адміністрації Президента Віктора Януковича.\nДепутат-бютівець Святослав Олійник каже, що відтепер він та інші однодумці Андрія Портнова займатимуть проміжну позицію між владою та опозицією. «У зв’язку з переходом Андрія Портнова до Адміністрації Президента ніякі депутати не приєднуються до коаліції, – каже він. – Те, що зараз відбувається з групою, як ви кажете, Портнова, – це така третя позиція, яка дає можливість діяти на свій розсуд».\nСвятослав Олійник наголошує, що вступати до коаліції не збирається, і в те, що вона може вирости до конституційної більшості, не вірить.\nФракція БЮТ є другою за чисельністю в парламенті. Експерти зазначають, що зараз Юлія Тимошенко вагається між бажаннями провести чистку та утримати своїх соратників від вступу до коаліції «стабільності та реформ». Тож значною мірою зростання лав коаліції залежатиме від того, яку стратегію обере лідер опозиції.


Toughfan 12 і 14 — новий вентилятор для радіаторів від thermaltake - Web-city\nдодому Різне Toughfan 12 і 14 — новий вентилятор для радіаторів від thermaltake\nToughfan 12 і 14 — новий вентилятор для радіаторів від thermaltake\nВиробник thermaltake представив два вентилятора для радіаторів – toughfan 12 і 14-в новій білому забарвленні.\nРаніше компанія вже випускала продукти цієї серії в чорному, бірюзовому, зеленому і чорно-білому кольорах.\nПристрої відрізняються безшумним охолодженням, високою стабільністю і тривалим терміном служби.\nрадіатори оснащені вентилятором з високим статичним тиском і шім управлінням, що дозволяє йому працювати з максимальною робочою швидкістю до 2000 об/хв при збереженні низького рівня звукового шуму (всього 22,3 дб-а).\nЦентральна частина двигуна виготовлена з мідно-сталевого корпусу, що збільшує його довговічність і знижує рівень шуму. Прикріплені до кутів антивібраційні гумові прокладки допомагають гасити вібрацію під час роботи і захищають вентилятор і корпус.\nГідравлічний підшипник нового покоління з унікальною конструкцією дозволяє мастилі концентруватися в критичних областях, краще знижуючи тертя і продовжуючи термін служби вентилятора.\nлопаті вентилятора виготовлені з рідкокристалічних полімерів, що володіють високою міцністю; їх низький коефіцієнт теплового розширення допомагає знизити вібрацію пристрою при повному навантаженні.\nЛопаті виконані в світло-сірому кольорі з перламутровим відблиском, що дуже елегантно поєднується з білим кольором корпусу.\nпопередня статтяКріптобіржу binance звинуватили в маніпуляцією курсу біткоіни і можуть заборонити на території рф\nнаступна статтяLenovo legion y90. Новий ігровий смартфон дебютує 1 січня\nУ Asus rt-n12 прошивка та налаштування сприяє збільшенню швидкості роботи інтернет-зєднання. Asus rt-n12 – це популярна модель бездротового роутера. Як і будь гаджет, даний маршрутизатор потребує регулярного оновлення. Швидкість інтернет-зєднання залежить не тільки від послуг провайдера, але також і від маршрутизатора, який використовується користувачем. Якщо ви зіткнулися з регулярними збоями в роботі і неконтрольованим відключенням інтернету, не поспішайте міняти роутер.


Як навчитися відпочивати і розслаблятися психологічно\nПро відпочинок від якогось основного виду діяльності (будь то робота або домашня побутова праця) мріють, загалом-то, всі.\nКожен з задоволенням готовий уявити себе в кафе з друзями, в шезлонгу на пляжі або просто на дивані з тортиком і цікавим серіалом, але…\nЧому ж далеко не всі насправді дозволяють собі відпочинок? Як навчитися відпочивати і розслаблятися?\nЯк знайти місце для відпочинку у вашому житті?\nЩоб знайти пояснення трудоголікам, які не хочуть (не можуть, не вміють?) дати собі ні дня релаксу, треба, мабуть, почати з переказу однієї наукової теорії.\nСправа в тому, що природа (правильніше сказати – еволюція) створювала абсолютно всіх живих істот таким чином, щоб вони могли забезпечувати собі необхідні для життя ресурси шляхом прикладення найменших зусиль. Наприклад, полюючі на рибу і змушені плавати в холодній воді тюлені мають обтічне тіло, ласти і значний шар жиру – і все це допомагає їм якомога швидше піймати рибку, пообідати і влягтися на заслужений відпочинок.\nБудова тіла ластівок допомагає їм наловити побільше комах у повітрі за менший термін, а ось організм горобця розрахований на скльовування різних смаколиків з землі і інших поверхонь.\nТобто, жодне створіння у своєму природному середовищі не приречене робити щось дуже для себе незручне і приводяче до неминучої втоми!\nЗагалом, стан, до якого прагне кожна жива істота в ідеалі – це відпочинок, тобто проведення часу з мінімальними витратами енергії і не пов’язаний із забезпеченням себе ресурсами.\nЖодна тварина, комаха, рибка або яка-небудь там актинія не відмовляться побити байдики за умови, що вони ситі, задовольнили інстинкт розмноження і знаходяться в безпеці!\nА що ж не так з людьми?\nЧому ми, навіть ситі, задоволені життям не можемо зробити свій робочий день на годину коротшим, відмовитися від додаткового проекту, не ускладнювати побут купою справ, і т. д.? Куди поділася наша природна лінь та егоїзм?\nВся справа, звичайно, в розумності людини. На відміну від тварин, ми незадоволені нинішнім благополуччям – ми хочемо гарантій благополуччя надовго вперед і пов’язуємо їх з безперервною роботою.\nУ соціумі здавна прийнято заохочувати тих, хто піклується про особисте (а разом з тим і громадське) благополуччя наперед – накопичує багатство, активно розмножується і виховує нових членів суспільства, робить що-небудь для блага інших людей, вносить свій внесок в економіку і т. д. В цьому сенсі, людське «стадо» складається не з «вовків-одинаків», яким достатньо просто прогодовувати себе, а з «робочих мурах»: навіть малий внесок кожного індивіда приносить користь взаємопов’язаному колективу – людству.\nВідпочинок в більшості світових культур не заохочується.\nЛише нещодавно, з розвитком технологій, стало з’являтися все більше людей, здатних забезпечувати себе самостійно і плювати на чужу думку. Раніше нормально вижити можна було в складі великої родини, роду, компактно живучих або працюючої групи людей – і якщо один заявляв, що «все, я ситий, мені більше нічого не треба, буду відпочивати» — його, безсумнівно, заставляли працювати на інших.\nЯкий же міг бути вихід? Вихід з колізії «лінтяйства» сучасне суспільство знайшло в концепції так званого «активного відпочинку». Це заняття спортом, туризмом, танцями, якими-небудь хобі, відвідування заходів і т. д. Активний відпочинок не осуджується – вважається, що людина, яка ним займається молодець і розумниця, не лежить на дивані, саморозвивається і т. д.\nПроблема ж у тому, що ніякий активний відпочинок з суто біологічної точки зору відпочинком не є – це не енергозберігаюче заняття, а просто зміна діяльності. Так, можливо, це зміна менш приємного і обридлого заняття на більш приємне і нове. І звичайно, робити так, урізноманітнити своє життя можна і потрібно! Але…\nНе дивуйтеся, якщо вам здається, що ви зовсім не відпочили в насиченій турпоїздці: це не ви не навчилися відпочивати, а ви і не відпочивали! Не думайте, що вам потрібно вчитися відпочивати якось правильно, якщо ви відчуваєте себе розбитою після бурхливої ночі в клубі: ви не відпочивали, ви просто зайняли своє тіло і мозок інший навантаженням та іншими думками!\nВідпочинок – це не обов’язково те, що дає вам нові емоції і відчуття. Психологічно, звичайно, зміна обстановки і занять зазвичай на користь, але це про інше: про новий досвід, про різнобічний розвиток і т. д. – але не про відпочинок!\nА як навчитися відпочивати по-справжньому?\nПерше, що потрібно зробити, вирішивши навчитися повноцінно відпочивати – перестати нав’язувати собі почуття провини за лінь. Лінуватися – природно і корисно!\nЯкщо вам зовсім не хочеться йти з дітьми в парк у вихідний, а хочеться повалятися вдома з книжкою (а дітей віддати бабусі) – значить, все правильно, ваше тіло і мозок хочуть розслаблятися, а не напружуватися трохи іншим, ніж на роботі, способом. Ви не погана мати і не уникаюча саморозвитку жінка – просто вам необхідно відновитися після періоду активності. Це нормально!\nАбсолютно нормально, якщо, сидячи на початку робочого дня в офісі, ви то і справа починаєте «втикати» в вікно і думати про те, як завалитесь на диван з тарілкою їжі. Навіть якщо ваша самодисципліна і розум переможуть ці пориви до прокрастинації, то ваш організм ніщо не переконає, що напружена робота корисніше і потрібніше лежання і поглинання їжі. Ви можете сказати своєму тілу «потерпи, залишилося сім годин!», але не треба себе гризти почуттям провини за страшну лінь і недозволену тупість. Можете пригостити себе кавою або потратити хвилинку на те саме «втикання» у вікно – ваше тіло цього заслуговує!\nДругий момент, як навчитися відпочивати від роботи – це чесно відповісти собі на питання, що є відпочинок особисто для вас.\nХтось обожнює відвідування масажного кабінету і розслабляється від цього, а для когось пошук масажиста, візит до нього, необхідність довіряти цій чужій людині – тільки додаткове нервування. Для когось балачки з компанією друзів – це «енергетична підзарядка», натхнення і мотивація, а хтось після дружньої тусовки відчуває себе «вичавленим лимоном».\nВсім нам психологічно і фізіологічно потрібен іноді абсолютно пасивний відпочинок – кому більше, кому менше. Так що якщо ви женете геть думки про те, як було б здорово провалятися тиждень вдома і переглянути всі сезони давно запланованого до перегляду серіалу, а замість цього збираєте рюкзак для походу в гори, то… Признайтеся собі чесно – ви хочете відпочивати або збирати «лайки» під вашими фото на тлі гірських пейзажів?..\nВідпочинок для кожного з нас має право бути просто відпочинком. Не саморозвитком, не оздоровленням, не для схуднення, не для налагодження стосунків у сім’ї – а просто релаксом для вас особисто! І перестаньте себе мучити, відпочиваючи «правильно» в очах суспільства – адже навіть пара сотень лайків не замінять одну смачну піцу і ароматну ванну!\nЯк стильно одягтися, якщо тобі за 45?\nГоловна » Відпочинок » Як навчитися відпочивати і розслаблятися?\nЧоловік-інтроверт: добре це чи погано для шлюбу?\nЯкщо твій чоловік – інтроверт, допоможемо налагодити з ним гармонійні відносини. Жити з такою людиною буває складно, адже весь час здається, що подумки він знаходиться де завгодно, але тільки не з тобою. Зміст Хто такий [...]\nСучасні дружини все частіше і частіше скаржаться на те, що їм нудно з чоловіком. Тема нудьги в сімейних відносинах не обійшла, мабуть, жодного жіночого форуму, що говорить про значний масштаб проблеми. Потрібно відзначити, що подібні [...]\nВлітку турботливі мами намагаються використати будь-яку можливість, щоб малюки погуляли на сонечку. Тому в цей період кожна матір вибирає сонцезахисну косметику для дітей ретельніше, ніж будь-які інші засоби для догляду за дитячою шкірою. Ми вирішили [...]\nЖіночий сайт «Сашко та Марічка» прекрасно знає, якою проблемою може стати харчова алергія – особливо, якщо мова йде про дитину. На жаль, останнім часом подібне явище не рідкість, а тому єдиним порятунком в більшості випадків [...]\nЩо робити, якщо ви рано почали сивіти\nПерший сивий волос — не той подарунок, якого чекаєш на 20-річчя. Розбираємося, як реагувати на таке раннє нагадування про неминучу старість, що робити з сивим волоссям і чи варто їх соромитися. Зміст Чому волосся сивієЩо [...]


Та виконання різних видів робіт\nПОЛТАВСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ПЕДАГОГІЧНИЙ\nУНІВЕРСИТЕТ імені В. Г. КОРОЛЕНКА\nІнструктивно-методичні матеріали по підготовці семінарських занять\nСІТАРЧУК Р.А. — доктор історичних наук, професор\nКоваленко О.В. — кандидат історичних наук,\nПОЛТАВА — 2012\nРекомендації для студентів щодо опрацювання змісту модулів\nПоточний контроль спрямований на перевірку систематичності роботи студентів, рівня засвоєння матеріалу впродовж викладання курсу. Він здійснюється під час проведення аудиторних занять та перевірки виконання самостійних та індивідуальних завдань.\nСемінарське заняття — основна форма аудиторної роботи студентів. Повна, обґрунтована, логічно-послідовна усна відповідь на питання семінару оцінюється максимально 5 балами. За активну участь у розв’язанні проблем, винесених на обговорення, за доповнення студент отримує максимально 3 бали. З метою проміжної перевірки знань студентів, на семінарських заняттях проводяться експрес-тести, кожен з яких оцінюється максимально 2 балами. Цій формі опитування підлягають теоретичні питання, що розглядаються на занятті.\nСтудент може отримати додаткові бали до рейтингу за написання реферату (максимум — 5 балів). Тему рефератів студент обирає із запропонованого викладачем переліку або самостійно визначає й узгоджує з викладачем. Вона передбачає максимально самостійний пошук та опрацювання студентом додаткової наукової літератури, нагромадження значного фактичного матеріалу, наявність конструктивних та глибоко обґрунтованих висновків.\nМетодичні рекомендації по написанню рефератів.\nРеферати готуються за темами, які пропонуються до кожного модуля. Обсяг реферату до 10 сторінок рукописного або друкованого тексту. Реферативне повідомлення призначене для заслуховування на семінарському занятті у тезовому вигляді. Обравши тему, окресліть коло джерел та літератури пропоновані до теми кожного модуля, скористайтеся додатковою літературою. Список усіх використаних джерел та літератури необхідно подати наприкінці тексту.\nСкладіть план реферату, він не повинен бути занадто складним та переобтяженим другорядними питаннями, проте й не занадто простим, оскільки тоді він не виконає свою головну функцію — структурувати реферативне дослідження, підготувати його з логічним викладом подій, зробити більш чітким виступ.\nОпрацювавши літературу, напишіть текст реферату. Зверніть увагу на такі моменти. Події слід описувати за схемою: причини та передумови, сутність події чи явища, його наслідки, оцінка. Звертайте увагу на дискусійні питання, подавайте різні точки зору на те чи інше питання, зазначаючи прізвища дослідників. Висловлюйте власну оцінку описаного. Завершуйте кожен пункт плану невеликим висновком. У кінці роботи подайте загальний висновок.\nЛітературу слід оформляти згідно прийнятих у наукових виданнях вимог. Зразок: Автор. Назва. — Місто видання: Видавництво, Рік видання. — загальна кількість сторінок. (наприклад 305 с.) Автор. Назва статті // Назва збірки чи періодичного видання. — Місто видання: Видавництво, рік видання. — Номер журналу (випуску, частини — наприклад — Вип. 1., Ч.2., №5). — Кількість сторінок статті. (С.15-98.)\nЗа ведення зошиту для семінарських занять студент може отримати 5 балів. Записи в зошиті повинні бути охайними, по можливості — розбірливими. На останньому семінарському занятті з курсу студент здає викладачеві зошит із відповідями на питання планів усіх семінарів. Якщо конспект неповний, тоді жодних балів до рейтингу не додається.\nЗа активність та ініціативу під час вивчення дисципліни студент може також отримати додаткові бали (максимально — 5).\nДо підсумкового контролю допускаються студенти, які виконали всі види робіт, що є складовими модулів.\nПо закінченню опанування курсу викладач при необхідності призначає додаткове поза аудиторне заняття для деяких студентів, які намагаються підвищити до залікового рівня чи покращити свою рейтингову оцінку.\nЗа сумою одержаних балів формується рейтинг студента. Він складається з балів, отриманих під час всіх обов’язкових форм поточного й модульного контролів, а також з додаткових балів (за активність під час занять, за реферат, за зошит). За умови виконання всіх обов’язкових видів робіт студент допускається до складання екзамену. За роботу впродовж семестру студент отримує 60 балів, за екзамен — 40.\nСтудент може, за домовленістю з викладачем, достроково вивчити і скласти звіт із матеріалів запропонованих до модулів та отримати рейтингову оцінку. Для складання екзамену з дисципліни Давня історія України, студент повинен мати рейтинг не менше 60 балів. Максимальна рейтингова оцінка — 100 балів. Їх розподіл показано в таблиці:\nВивчення кожного модуля розпочинається з ознайомлення студентів із його програмними положеннями. Таким чином студенти отримують стислу, оглядову і водночас конкретну, детальну інформацію про той історичний матеріал, який буде предметом їх засвоєння у цьому підрозділі.\nНаступним кроком є ознайомлення з планом лекцій, які висвітлюють матеріал до модулів. На лекціях студенти повинні отримати загальну інформацію, спрямованість на опанування кожного з них. Для конспектування лекцій студент повинен мати один зошит, а для семінарських занять — інший.\nПідготовка до семінарських занять потребує письмових відповідей, у вигляді короткого конспекту на кожне запитання, що виноситься, згідно плану семінарського заняття, на обговорення. Студент повинен мати зошит для підготовки до семінарських занять. Відповіді повинні бути спрямовані на розкриття конкретного пункту плану заняття. Їх текстовий об'єм не має встановлених меж, головне, щоб він забезпечував студенту повну і ґрунтовну відповідь.\nПочинаючи підготовку до семінарського заняття слід вивчити список рекомендованої літератури до теми, який складається зі списків навчальних посібників та підручників та списку спеціальних монографій чи статей з даної конкретної проблематики. Необхідно опрацювати список рекомендованої літератури, формулюючи відповіді на кожне запитання плану семінару. Для отримання найвищого балу за відповідь на заняття використання спеціальної літератури з теми є обов'язковим.\nПобудуйте план відповіді на кожне запитання. Вона повинна починатися з оголошення тієї літератури, яка була використана для підготовці цього питання. Відповідь має бути логічна, зв'язна, послідовна. Описуючи події, явища необхідно звертати увагу на розкриття їх причин та наслідків. Необхідно акцентувати увагу на найголовніших подіях, датах, уникаючи перевантаження відповіді фактичним матеріалом, другорядними деталями. При характеристиці певних періодів чи процесів в історії виділяйте головні закономірності, особливості, характерні риси, ознаки. Відповідь на кожне запитання повинна завершуватися загальним висновком.\nДо кожного семінарського заняття пропонується перелік опорних термінів та понять. Для їх визначення скористайтеся спеціальними словниками. Їх формулювання має бути стислим, розкривати головну суть поняття. Знання опорних понять може бути використане в якості перевірки та закріплення знань з теми, що виноситься на розгляд семінарського заняття.\nДля підвищення рейтингової оцінки студенти можуть ще на початку вивчення дисципліни обрати тему наукової роботи. Під час її виконання бажані консультації з викладачем за розкладом його індивідуальної роботи зі студентами. Написана наукова праця повинна глибоко, всебічно розкривати тему, мати власні судження дослідника, показувати об’єктивно справжній його рівень. Її виконувати потрібно на стандартних аркушах паперу (формату А-4). Жорстких вимог до об’єму наукової роботи не встановлюється, однак він повинен бути достатнім для повного розкриття теми дослідження.\nМОДУЛЬ І. : Первісна доба на землях України


Якість очищення води побутовим фільтром - Продам: Оборудование и инструмент - Куплю-продам, предлагаю работу, ищу строителей | Форум "Країна майстрів"\nЯкість очищення води побутовим фільтром\nТема у розділі 'Продам: Оборудование и инструмент', створена користувачем colga, 3 гру 2012.\nОчищення води за допомогою різноманітних фільтрів перед вживанням її у їжу сьогодні стало життєвою необхідністю. Водопровідна вода містить шкідливі для здоров’я солі, залізо, хлор та його сполуки. Рівень її мінералізації у 3 рази перевищує необхідний для легкого засвоєння та підтримки нормальної життєдіяльності клітин організму! Останнім часом широкої популярності у населення набули фільтри-глечики: прості у використанні, недорогі. Але наскільки вони ефективні?\nУ продовження серії публікацій про воду на Провідному українському лабораторному порталі Labprice.ua з’явилася стаття про перевірку ефективності роботи побутових фільтрів TDS-метрами (http://www.labprice.ua/zastosuvanny...tivnosti_roboti_pobutovix_filtriv_tds-metrami).\nПобутовий фільтр-глечик містить змінний картридж, що, як правило, складається з активованого вугілля, іонообмінної смоли та пористого поліпропіленового волокна. Усі ці елементи укупі забезпечують очищення води від хлору та її пом’якшення. Результати дослідження, проведеного вченими Національного університету «Львівська політехніка», показали, що чим більший об’єм водопровідної води проходить через фільтр картриджного типу, тим швидше він втрачає свою здатність до зниження рівня мінералізації.\nВиробники побутових фільтрів-глечиків рекомендують проводити заміну картриджу в середньому раз на 3 місяці, але в кожному окремому випадку інтенсивність використання різна, і вважати таку пораду універсальною – неправильно.\nОцінити якість очищення води побутовим фільтром та точно визначити час встановлення нового картриджу допоможе TDS-метр. Суть полягає у тому, що TDS-метр - це прилад, який вимірює розчинений у воді сухий залишок, тобто рівень її мінералізації. Портативні TDS-метри прості у використанні і цілком підійдуть для визначення ефективності роботи побутових фільтрів. Наприклад, торгова марка EZODO виробляє високоточні TDS-метри з автоматичною компенсацією температури для різних діапазонів мінералізації. Серед TDS-метрів EZODO є моделі, обладнані електродом, який за необхідності можна збільшити на 80 мм, та моделі у водонепроникному корпусі.\nОтже, ми можемо зробити висновок, що побутовий фільтр-глечик може бути не менш ефективний за дорогу стаціонарну систему фільтрації за умови регулярної перевірки відфільтрованої води TDS-метром.


Архітектурний світильник Norlys Lillehammer 1583B купити недорого з доставкою по Львову, Києву, Україні. Ціна 4723 грн. - інтернет-магазин Nasvitlo - 20106\nАрхітектурний світильник Norlys Lillehammer 1583B\nДуже багато значить для цілісного сприйняття краси будівлі його архітектурна підсвітка. Світильник для архітектурного підсвічування дозволяє виділити елементи будівлі, привернути увагу потенційних клієнтів, надати статусності будівлі, створити незабутній світловий вигляд. Все це досяжне тільки при використанні високоякісного освітлення, з правильними оптичними характеристиками. З усіма завданнями легко впоратися новий архітектурний світильник Norlys Lillehammer 1583B.\nКорпус світильника виготовлений з алюмінію і пофарбований порошковим методом у чорний колір. Колір корпусу можливий в будь-якому кольорі згідно карти (див. додаткове фото). Джерелом світла є діод LED потужністю 3,7W, світло спрямоване в 2 сторони, при цьому кут розсіювання однаковий. Ступінь захисту світильника - IP65, що говорить про повну герметичність корпусу і безпечне його використання на вулиці. Гарантія на світильник Norlys (Норліс) - 10 років! Ви можете вибрати оптимальний для себе світильник Norlys Lillehammer на нашому сайті.


На Трухановому острові впав приватний вертоліт. Є потерпілі (ФОТО) — Тексти.org.ua\nНа Трухановому острові впав приватний вертоліт. Є потерпілі (ФОТО)\nОдин із тих, які постійно курсують над Дніпром, незрозуміло в якому стані та за якими "правилами руху". 6 вересня впав вертоліт, унаслідок чого двоє людей отримали тілесні ушкодження, їх доставили в лікарню.\nІнформація про падіння вертольота на Трухановому острові надійшла у чергову частину Дніпровського управління поліції о 07:22.\nНа місце події направили наряди поліції, рятувальників та лікарів. Інформація про стан здоров'я постраждалих уточнюється.\nПопередньо відомо, що вертоліт цивільний і належить приватній фірмі.


Введені « нансівський паспорта » для біженців\nВведені «нансівський паспорта» для біженців\nПроблема біженців стала актуальною тільки в 20 столітті. Тому послужили два основних приводу: перша світова війна і Жовтнева революція 1917 року в Росії. Глобальний переділ світу і пов'язані з цим біженському потоки з однієї країни в іншу регулювалися в достатній мірі Версальсько-Вашингтонської системою договорів і в ході наступних мирних конференцій.\nТільки російські і вірменські біженці, які втекли від нових політичних режимів в своїй вітчизні, створили для світової спільноти безліч проблем, ніколи раніше не виникали.\nРезультат з меж колишньої Російської імперії був наймасовішим і інтенсивним. Ситуація ускладнилася появою апатридів — осіб без громадянства.\n«Ліквідація біженському проблеми» (саме так вона була сформульована) лягла на плечі Ліги Націй. Шляхи її вирішення бачилися в наступному: розселення і працевлаштування, репатріація і врегулювання правового становища біженців.\n3 — 5 липня 1922 року в Женеві відбулася конференція представників урядів, на якій за ініціативою норвежця Фрітьофа Нансена (1861-1930) — відомого полярного дослідника і громадського діяча, який очолював в 1920-1921 роках комісію Ліги Націй по допомогу біженцям і військовополоненим, був прийнятий текст сертифіката для біженців , що отримав назву нансівський паспорта.\nЦей документ заміняв емігрантам національні або міжнародні паспорти і визнавався державами-учасницями Женевських угод аж до моменту придбання нового громадянства їх власниками.\nОсоби, що мали «нансівський паспорт», користувалися правом проживати і переміщатися в країнах-учасницях конференції, в їх відношенні не діяли обмеження, передбачені для позбавлених громадянства осіб.


Лілейники великоквіткові - купити саджанці в Україні недорого поштою | FLORIUM.UA\nhttps://florium.ua/ua/lilejniki-krupnocvetkovye/ Лілейники великоквіткові\nСаджанці лілейників великоквіткових\n«КАТАЛОГ САДЖАНЦІВ ЛІЛЕЙНИКІВ ВЕЛИКОКВІТКОВИХ»\nЛілейник Spacecoast Freaky Tiki\nЛілейник Cabbage Flower\nВідгуки, Лілейники великоквіткові\nіра, 18 Серпня 2020\nНапишіть власний відгук про Лілейники великоквіткові\nКупити саджанці лілейників великоквіткових в інтернет-магазині FLORIUM.UA\nОблаштування ділянки вдома не складе труднощів, якщо ви вже вирішили, що і де посадити. Разом з тим, пропонуємо купити вам приголомшливі лілейники великоквіткові і інші саджанці багаторічників поштою, які доповнять палісадник, паркову зону і сад.\nВеликоквіткові гібриди мають квітки діаметром більше 15 см і менше 20 см. А лілейники розміром 20 см і більше представлені в списку Величезних лілейників (мають діаметр 8 дюймів і більше).\nАле ми теж включили їх в дану категорію. Ці рослини дійсно будуть виділятися в саду. Залежно від сорту можуть вирости до висоти від 50 до 120 см. Стебло має тільки наземні, довгі і лінійні зігнуті листя, два з яких завжди звернені один до одного. Вони мають довжину від 35 до 100 см. Листя залишаються свіжими і зеленими дуже довго, до заморозків.\nОбов'язково запам'ятайте, як довго цвітуть лілейники, адже, на жаль, тривалість життя однієї квітки всього лише один день. Але вам не потрібно турбуватися, адже бутонів на кущі утворюється багато.\nВ каталозі FLORIUM ви легко зможете вибрати рослини по потрібних параметрах. Так, в категорії «Саджанці лілейників великоквіткових» представлені як дешеві сорти, так і за преміум ціною. Зручна система фільтрації дозволить уточнити свій вибір по найрізноманітніших характеристикам. Ви без зусиль знайдете в нашому інтернет магазині лілейник Calico Jack (Калико Джек), а також інші види і сорти з фото:\nКупити саджанці великоквіткових лілейників дешево можна в нашому інтернет-магазині, а також оформити доставку поштою з Києва в будь-яке місто України.\nГлибока тінь і сухий грунт обмежують здатність рослини до цвітіння.\nГрунт обов'язково повинен бути поживним і дренованим, кращий варіант - це багатий органікою суглинний грунт.\nЯк замовити саджанці лілейників великоквіткових поштою\nЗамовити саджанці великоквіткових лілейників (Лілейники дрібноквіткові, Лілейники ароматні) в Україні (Києві, Одесі, Харкові, Дніпрі, Львові) за доступною кожному ціною можна з каталогу видів і сортів інтернет-магазину FLORIUM. Всі кущі від перевірених постачальників. Відправлене вам рослина має відмінну приживлюваність (за умови дотримання вами всіх рекомендацій та інструкцій, які опубліковані на сайті FLORIUM).


Мін'юст Нідерландів відмовив РФ у передачі права судити росіян, обвинувачених у справі щодо катастрофи MH17 - 112 Україна\nРосія подала запит про право судити своїх громадян у справі MH17 у жовтні минулого року\nФердинанд Грапперхаус Правительство Нидерландов\nНідерланди відхилили запит Москви про передачу Росії права судити трьох російських громадян, визначених в якості підозрюваних у причетності до катастрофи рейсу MH17 Malaysia Airlines в 2014 році. Про це повідомив у середу міністр юстиції Нідерландів Фердинанд Грапперхаус, передає Reuters.\nНовини за темою: Прокуратура Нідерландів висунула звинувачення чотирьом фігурантам справи про катастрофу MH17\n"Міністр юстиції відповів, що передача звинувачення проти трьох російських підозрюваних не є варіантом для голландської влади і розглядатися не буде", - йдеться в листі, направленому парламенту Нідерландів від міністерства юстиції країни.\nПерше судове слухання у справі проти Нідерландів трьох російських підозрюваних і одного українця призначене на 9 березня. Якщо справа в кінцевому підсумку буде передана до суду, четверо її фігурантів можуть бути заочно засуджені відповідно до законодавства Нідерландів.\nНовини за темою: Трагедія MH17: Уряд ФРН відреагував на нові звинувачення на адресу РФ\nРосія не видає своїх громадян, тому жоден з підозрюваних не постане перед судом Нідерландів. Однак голландська юридична фірма заявила, що один з російських підозрюваних у справі попрохав, щоб його інтереси були представлені у судовому процесі.\nНідерланди ведуть розслідування аварії рейсу MH17 17 липня 2014 року, в результаті якої загинули всі 298 осіб. Дві третини пасажирів були голландцями. Літак Boeing-777 авіакомпанії Malaysia Airlines, що слідував рейсом МН17 Амстердам (Нідерланди) - Куала-Лумпур (Малайзія), летів над територією, підконтрольною проросійським сепаратистам на сході України.\nСлідчі кажуть, що ракета, яка вразила лайнер, була випущена з пускової установки, доставленої через кордон з російської військової бази в Курську. Москва звинувачення заперечує.\n#рейс MH17 #катастрофа MH17 #катастрофа MH17 #MH17 #Нідерланди #Росія


Назва Видатні геометри Видатні геометри\nФалес Мілетський (кінецьVII – початок VI ст. до н.е.) – грецький астроном і математик. За свідченням грецького історика Плутарха, Фалес вимірював висоту єгипетської піраміди за довжиною її тіні: довжину тіні піраміди відноситься до довжини тіні вертикального стовпа, поставленого поруч з пірамідою, як невідома висота піраміди відноситься до довжини цього стовпа.\nТеорему, яку тепер називають теоремою Фалеса, можливо, сам він і не знав. Жодне з його доведень до нас не дійшло.\nКлавдій Птолемей (близько 87 — 165) —давньогрецький вчений,твори якого мали великий вплив на розвиток астрономії, географії та оптики.\nСтворив геоцентричну систему світу, розробив математичну теорію руху планет навколо нерухомої Землі, яка дозволяла обчислювати їхнє положення на небі. Система Птолемея викладена в його головній праці «Альмагест» — енциклопедії астрономічних знань давнини. У 1543 польський астроном Микола Копернік запропонував альтернативну, геліоцентричну систему. У праці Птолемея «Географія» були представлені географічні відомості античного світу, нею користувалися аж до 16 століття.\nЕвклід( близько 365 — близько 300 до н. е.)\nІсторія не зберегла для нас достовірних відомостей про життя цього видатного вченого. Вважають, що Евклід народився в Афінах близько 325 p. до н. е. і на запрошення царя Птолемея І на початку III ст. до н. е. прибув до Александрії. Працюючи в бібліотеці Музейону над упорядкуванням математичних манускриптів, Евклід створив славнозвісну працю з математики, яку назвав «Начала». «Начала» Евкліда складаються з 13 «книг»-сувоїв. Перші шість книг присвячені планіметрії, VII—X книги — арифметиці і несумірним величинам, які можна побудувати за допомогою циркуля і лінійки, XI— XIII — стереометрії. І книга починається викладом 23 означень і 10 аксіом, причому перші п'ять з цих аксіом називаються «загальними поняттями», а решта — «постулатами» (у різних списках «Начал» є різні кількості аксіом і постулатів).\nВ геометрії, Теорема Фалеса (названа на честь Фалеса Мілетського) стверджує, що якщо A, B і C є точками на колі де відрізок AC є діаметром кола, тоді кут ABC є прямим.\nТеорема Птолемея - теорема елементарної геометрії, яка стверджує, що добуток довжин діагоналей вписаного в коло чотирикутника дорівнює сумі добутків довжин його протилежних сторін.\nAC * BD = AB*CD + BC*AD\nТрапеція (грец. Trapecion)-столик.\nСам термін Trapecion склався від грецького ж слова trapesa, основним значенням якого є “стіл”. Колись трапезою називали їжу. Але з часом цей термін став означати загальний обідній стіл для ченців в монастирських приміщеннях. У геометрії розуміння трапеції як чотирикутника, в якого дві сторони паралельні, а дві інші непаралельні, склалося відразу. Так Евклід, визначивши поняття паралелограма, прямокутника, квадрата і ромба, всі останні чотирикутники назвав трапеціями.\nРомб(грец. Rombos)- дзиґа, бубон.\nЗрозуміло, що мається на увазі не сама дзиґа, а її силует. Можливо,що і бубон колись мав такий же силует. Що таке ромб як геометрична фігура, знали вже старогрецькі математики. Так в “Початках” Евкліда ми знаходимо означення:”З чотиристороніх фігур, ромб – рівностороння, але не прямокутна”. Як бачимо, за цим означенням ми не можемо квадрат розглядати як ромб.\nКвадрат (лат. quadratus) – чотирикутний.\nВ давнину люди, що мали справу з предметами форми чотирикутника(землеміри, будівельники і тому подібне), не зналися на тонкощах класифікації чотирикутників по їх видах. Поза сумнівом, що вони представляли квадрат, як чотирикутник від інших многокутників, є те, що він складається “з чотирьох сторін (кутів)”. На латинській мові вираження “з чотирьох” передається словами “ex quadre” (екс кварде). Звідси і виник тармін “quadratus”-”чотирикутний”.\nТака вона – геометрія.\nЗ роками не старіє, а стає дедалі необхіднішою.\nОльвія Видатні пам’ятки\nВидатні українці діячі театру, кіно, музики\nТема уроку: Екранні мистецтва. Види кіно: ігрове, анімаційне, документальне. Жанри кінематографу. Видатні режисери та актори світового...\nДай діждати пошанівку Рідного святого слова, Щоб цвіла на славу Божу Наша українська мова!


Понеділок, 12 червня 2017, 14:14\n- Розвиток і підтримка стартап руху – невід’ємна складова інноваційної освіти, що виникає при поєднанні високого професіоналізму та бізнес-підготовки. Саме тому наш університет уже в цьому році планує набирати новий курс у Стартап Школу, яка уже стала однією з візитних карток Вінницького національного технічного університету.\nДиректор департаменту інформаційних технологій Вінницької міської ради Володимир Романенко, подякував випускникам за креативність, а також запевнив їх у тому, що міська влада цілковито підтримуватиме інноваційні проекти й рішення молодих людей, спрямовані на покращення життя у місті Вінниці.\nУчасники школи зазначали про надзвичайно позитивний і значний практичний досвід в результаті навчання. Всі учасники фінала готові продовжувати роботу над своїми стартапами та зацікавлені в подальшому рості.\n- У лютому цього року на навчання було відібрано 75 учасників, серед яких були студенти різних університетів, викладачі та молоді підприємці. За результатами навчання було сформовано 19 стартапів – готових до реалізації проектів. Для представлення перед журі було відібрано 11 проектів (поміж яких 1 від викладача, 2 від підприємців, 8 від студентів). Більшість проектів – це стартапи програмного змісту – мобільні додатки, зокрема Інтернет речей, однак були і стартапи апаратного змісту. Таким чином, Школа забезпечує зв’язок університету, науки та бізнесу, тому що наші випускники створюють конкурентоспроможний інтелектуальний продукт поглиблюючи при цьому поглиблюючи професійні знання та паралельно практикуючи розвивають свої м’які навички, – розповідає керівник Стартап Школи Костянтин Коваль.\nУ підсумку Ігор Пеєр не приховував свого задоволення і зазначив:\n- Ми можемо сміливо сказати, що нам все вдалося! Я переконаний, що сьогоднішні проекти в скорому майбутньому перетворяться на справжні компанії з реальними продуктами і клієнтами.\nВінницька Стартап Школа працює за сприяння Вінницької обласної державної адміністрації та Вінницької міської ради та у тісній співпраці з Стартап Школою Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». Навчання у Школі відбувалось за підтримки соціально відповідальних представників бізнесу – компаній «Спільна справа», «Exadel», «WinInteractive», «Delphi», «Конекс», «Transfotech», «KVARK», «Epam», «IncoreSoft», «Gemicle Inc.», «ВТН», «Astound Commerce», «Дайтекс Технолоджіс».\nНатхненник і автор ідеї створення Стартап Школи у Вінниці головний виконавчий директор компанії «Transfotech» Давид Ар’є на завершення сказав:\n- Я приємно вражений сьогоднішньою подією. Вінниця має славетну історію та великий потенціал в сфері hi-tech, що й довели наші випускники. А велика кількість проектів обов’язково з часом перейде у якість та стане запорукою високого рівня життя як стартаперів, так і їх майбутніх клієнтів.\nТел.: (0432) 59-81-12\nФото для статті - з ресурсу http://photo.vntu.edu.ua/album/129