Горюча рідина (ГР) — рідина, яка здатна запалитися від джерела запалювання, самостійно горіти після його видалення і має температуру спалаху понад + 61 °С у закритому або + 66 0С у відкритому тиглі.\nЗагоряння - неконтрольоване горіння поза межами спеціально визначеного місця, яке не призвело до знищення матеріальних цінностей та (або) травмування чи загибелі людей.\nЗагроза пожежі - ситуація, що склалася на об'єкті і яка характеризується імовірністю виникнення пожежі, що перевищує нормативну.\nЗовнішня установка — установка, розміщена поза приміщенням (зовні) просто неба або під дахом чи за сітчастими захисними конструкціями.\nЗріджений газ — газ, який при температурі навколишнього середовища нижче +20°С або тиску вище 100 кПа, або при сумісному впливі цих умов перетворюється в рідину. Установки зі зрідженими горючими газами належать до установок з важкими горючими газами.\nКатегорія пожежної небезпеки приміщення (будівлі, споруди, пожежного відсіку) - це класифікаційна характеристика пожежної небезпеки об’єкта, що визначається кількістю й пожежонебезпечними властивостями речовини і матеріалів, які знаходяться (обертаються) в них з урахуванням особливостей технологічних процесів розміщених в них виробництв.\nЗа вибухопожежною і пожежною небезпекою приміщення і будівлі підрозділяються на такі категорії:\nА (вибухонебезпечна) - горючі гази, ЛЗР з температурою спалаху не більше +28оC у такій кількості, що можуть утворюватися вибухонебезпечні парогазоповітряні суміші, у разі займання яких розвивається розрахунковий надмірний тиск вибуху в приміщенні, який перевищує 5 кПа. Речовини та матеріали, які здатні вибухати і горіти при взаємодії з водою, киснем повітря або один з одним у такій кількості, що розрахунковий надмірний тиск вибуху у приміщенні перевищує 5 кПа;\nБ (вибухопожежонебезпечна) - горючі пил або волокна, ЛЗР з температурою спалаху вище за 28оC, ГР у такій кількості, що здатні утворювати вибухонебезпечні пилоповітряні або пароповітряні суміші, при займанні яких розвивається надмірний тиск вибуху в приміщенні, який перевищує 5 кПа;\nВ (пожежонебезпечна) - горючі і важкогорючі рідини, тверді горючі та важкогорючі речовини та матеріали (в тому числі пил та волокна), речовини й матеріали, здатні тільки горіти при взаємодії з водою, киснем повітря або один з одним, за умови, що приміщення, в яких вони є в наявності або обертаються, не належать до категорій А і Б;\nГ - негорючі речовини та матеріали в гарячому, розжареному або розплавленому стані, процес обробки яких супроводжується виділенням променистого тепла, іскор і полум'я; горючі гази, рідини і тверді речовини, які спалюються або утилізуються у вигляді палива;\nД - негорючі речовини і матеріали в холодному стані. Допускається відносити до категорії Д приміщення, в яких знаходяться ГР у системах змащування, охолодження і гідроприводу обладнання в кількості не більше 60 кг на одиницю обладнання у разі тиску не більше 0,2 мПа; кабельні електропроводки до обладнання, окремі предмети меблі на робочих місцях.\nA - горіння твердих речовин;\nB - горіння рідких речовин;\nЛегкозаймиста рідина (ЛЗР) - горюча рідина, здатна запалитися від короткочасного впливу джерела запалювання тривалістю до 1с з низькою енергією (полум'я сірника, іскра, тліюча сигарета тощо), з температурою спалаху не більше\n+61°С у закритому або +66°С у відкритому тиглі.\nНормативна документація - правила, галузеві та державні стандарти, технічні умови, керівні документи на проектування, виготовлення, ремонт, реконструкцію, монтаж, налагодження, технічне діагностування.\nОб’єкт - споруда, будівля, приміщення або його частина, в межах якої об’ємно-планувальні та конструктивні рішення (протипожежні стіни, перекриття, перегородки) дозволяють обмежити розвиток пожежі за умови вільного горіння.\nПожежа - Неконтрольоване горіння поза спеціальним вогнищем, що поширюється в часі та просторі.\nПожежна безпека - стан захищеності людини, матеріальних цінностей, об’єктів, суспільства і держави від пожеж.\nПожежна небезпека – можливість виникнення та (або) розвитку пожежі.\nПожежобезпека об'єкта - стан об'єкта, при якому з регламентованою імовірністю унеможливлюються виникнення і розвиток пожежі та вплив на людей небезпечних факторів пожежі, а також забезпечується захист матеріальних цінностей.\nПожежний оповіщувач - пристрій для масового оповіщення людей про пожежу.\nПожежний приймально-контрольний прилад - складова частина установки пожежної сигналізації для прийняття інформації від пожежних сповіщувачів, вироблення сигналу про виникнення пожежі чи несправності установки та для подальшого передавання і видачі команд.\nПожежонебезпечна зона - простір у приміщенні або за його межами, у якому постійно або періодично знаходяться (зберігаються, використовуються або виділяються під час технологічного процесу) горючі речовини як при нормальному технологічному процесі, так і при його порушенні в такій кількості, яка вимагає спеціальних заходів у конструкції електрообладнання під час його монтажу та експлуатації. Пожежонебезпечні зони класифікуються:\nПожежонебезпечна Зона класу П-І — простір у приміщенні, в якому міститься горюча рідина, яка має температуру спалаху понад +61°С;


Ліга Європи 2020, Ліга чемпіонів 2020 перенесення – нові дати ЛЕ, ЛЧ\nУЄФА назвала нові дати фіналів Ліги чемпіонів та Ліги Європи\n17 березня 2020, 16:25 Читать новость на русском\nФінал Ліги чемпіонів відбудеться 27 червня / UEFA\nЧерез пандемію коронавірусу в Європі всі великі спортивні події були перенесені. В тому числі матчі Ліги чемпіонів та Ліги Європи.\nВідтак в УЄФА довелося змінювати дати фіналів обоз турнірів. Нагадаємо, раніше фінал Ліги Європи мав відбутися 27 травня в Гданську, а фінал Ліги чемпіонів 31 травня мав прийняти Стамбул.\nВажливо УЄФА переніс Євро-2020\nТепер же, за даними Marca, фінал Ліги Європи відбудеться 24 червня, а переможця Ліги чемпіонів визначать 27 червня. Ці дати стали вільними після перенесення Євро-2020 на 2021 рік.\nОднак не вирішеним є ще питання щодо стадії плей-офф обох турнірів. За даними ЗМІ, серед варіантів є проведення лише одного матчу (замість двох) на полі одного з суперників. Однак яке рішення щодо цього прийняли в УЄФА поки невідомо.\nВарто відзначити, що в плей-офф Ліги Європи виступає український "Шахтар". "Гірники" в першому матчі 1Є8 фіналу на виїзді обіграли німецький "Вольфсбург". Другий матч, який мав відбутися в Україні 19 березня, перенесли через коронавірус.\nСпортКоронавірус COVID-19Новини СпортуФутболЛіга ЄвропиЛіга чемпіонів


Фігурка дня - 5 червня народився вчений Олександр фон Гумбольдт - «ФАКТИ»\nЛюдина, про яку я сьогодні хочу розповісти вам, друзі мої, заслуговує довгої і детальної бесіди. Але з жалем змушений вписатися в короткий формат традиційного ранкового поста, спробувавши при цьому хоча б трішки захопити вас подробицями її неймовірної долі.\nУ ніч на 5 червня 1799 року відомий німецький учений Олександр фон Гумбольдт, зустрівшись напередодні з королем Карлом IV і отримавши його високий дозвіл на проведення наукових досліджень на іспанських територіях в Америці і на Атлантичному океані, відплив на борту корвета «Пісарро» до Нової Іспанії. Компанію 30-річному Гумбольдту склав його новий друг молодий ботанік Еме Бонплан. І майбутня подорож — при вдалому її результаті — могла принести їм всесвітню славу і визнання в науковому світі. Так воно, в принципі, і вийшло. Тільки до цього визнання вченим треба було пройти довгий, часом болісний шлях, насичений небезпечними пригодами і тяжкими випробуваннями. Зате, коли через 5 років, 9 липня 1804, друзі повернулися до Європи і представили на суд громадськості результати своїх досліджень, їх праця почали називати «другим — науковим! — відкриттям Америки». А великий Чарльз Дарвін назвав Олександра фон Гумбольдта «найбільшим вченим-мандрівником з тих, що колись жили».\nСлід зауважити, що стати мандрівником Олександр мріяв завжди. І під час навчання зі старшим братом Вільгельмом в університеті Франкфурта-на-Майні, і під час викладання — знову з братом — в престижному Геттінгенському університеті. Олександр з дивовижною жадібністю вивчав найрізноманітніші науки, особливу увагу приділяючи все-таки геології, археології та ботаніці. Він знав близько десятка мов, що сприяло кращому засвоєнню лекцій з медицини, математики та наук про стародавній світ. Але тривалий час реалізувати свої плани йому не вдавалося через волю матері, багатої баронеси Марії Єлизавети фон Гумбольдт, що категорично заперечувала проти будь-яких подорожей сина. І тільки після її смерті і отримання великої частки спадщини перед Олександром відкрилися можливості.\nДорогою в Америку корвет «Піссаро» зробив шестиденну зупинку на Канарських островах, де дослідникам вдалося побувати на застиглому вулкані Тейде (3718 м) і уважно вивчити кратер. До речі зауважу, що і на Канарських островах, і в кратері Тейде мені свого часу теж пощастило побувати. Потім через 22 дня плавання, досягнувши берегів Нового Світу, Гумбольдт і Бонплан вирушили в подорож Венесуелою, Колумбією… Вони пішки долали високі Кордильєри, ночували в печерах, зустрічалися з місцевими індіанцями. Часом їм доводилося відчувати голод і холод, піддаватися небезпекам в лісах, оточених, як потім згадував Гумбольдт, крокодилами, удавами і тиграми. Але вони знали, заради чого ризикують. І результати їх досліджень підтвердили всьому науковому світу, що домогтися цього можна було тільки завдяки неймовірним зусиллям. Вчені зібрали величезні ботанічні і зоологічні колекції — одних рослин було зібрано близько 4 тисяч видів, причому, 1800 з них — абсолютно нових для науки! Після повернення в Європу Гумбольдт написав і видав воістину гігантську (30-томну!) працю «Подорож в рівноденні області Нового Світу в 1799—1804 роках». Своїм основним завданням Гумбольдт, який створив такі наукові дисципліни, як фізична географія, ландшафтознавство та екологічна географія рослин, вважав «опанування природи». І виконав він це завдання з властивим йому блиском.\nЗ великим ученим вважали за честь підтримувати дружні відносини європейські правителі, відомі поети і композитори. Його лекції, на які в Берлін з'їжджалися слухачі з різних країн, збирали багатотисячні аудиторії. Сучасники прозвали його «Арістотелем XIX століття»… До останніх своїх днів учений працював практично цілодобово, відводячи на сон всього лише 4−5 годин. І дожив він благополучно до 89 років років, залишаючись бадьорим духом і тілом і наділений великою жвавістю розуму, що викликала захоплення у всіх, хто його знав.


6.4. Облік матеріалів на складах та його зв'язок з обліком у бухгалтерії\nДжога Р.Т. Бухгалтерський облік у бюджетних установах (2003)\nОблік матеріалів на складах забезпечує отримання оперативних і точних даних про залишки цінностей за кожним найменуванням матеріалів у розрізі окремих їх видів і сортів.\nКількісно-сортовий облік матеріалів на складах ведеться матеріально відповідальними особами в книгах складського обліку (на картках) ф. № М-17 тільки за кількістю. До початку записів у книзі мають бути пронумеровані всі сторінки, а їх кількість завірена підписами керівника установи і головного бухгалтера і скріплена печаткою.\nЗаписи в книгу складського обліку ведуть матеріально відповідальні особи на підставі прибутково-видаткових документів. Після кожного запису виводиться залишок матеріалів.\nНа підставі записів у книзі складського обліку матеріально відповідальні особи зобов'язані своєчасно повідомляти службу постачання про відхилення фактичного залишку матеріалів від встановлених норм запасів і про залишки матеріалів, що знаходяться без руху і не використовуються в установі.\nМатеріально відповідальні особи відповідно до графіку подають у бухгалтерію документи з надходження та витрачання мате-реалів при реєстрі здачі документів, який складається в двох примірниках. У реєстрі вказуються номенклатурні номери матеріалів кількість і номери первинних документів, прізвища того,\nхто здав і прийняв.\nКількісно-сортовий облік матеріалів — складна і трудомістка дільниця облікової роботи, а тому важливо вибрати найбільш раціональний метод їх обліку. В бюджетних установах застосовуються такі методи сортового обліку:\n1. Кількісно-сумовий (паралельний);\n2. Оперативно-бухгалтерський (сальдовий);\n3. Метод машинної картотеки.\nЗа першим методом на складі ведеться книга складського обліку матеріалів ф. № М-17, в бухгалтерії — книга кількісно-сумового обліку матеріалів ф. № 296, а в централізованих бухгалтеріях — ф. № 296-6. Аналітичний облік у бухгалтерії ведеться за номенклатурними номерами, в розрізі матеріально відповідальних осіб та обслуговуваних установ. Замість книги можуть вестися картки. За даними цих реєстрів щомісячно складаються сортові оборотні відомості, підсумки яких звіряються з даними синтетичного обліку (рис. 6.1).\nУ разі великої номенклатури матеріалів метод кількісно-сумового (паралельного) обліку матеріалів є громіздким, трудомістким і недостатньо оперативним. У ньому дублюються аналітичні дані в бухгалтерії і на складі, показники складського обліку звіряються з даними бухгалтерії один раз на місяць і здебільшого із запізненням, що позбавляє установу оперативних і точних даних для контролю за станом запасів.\nВ установах з невеликою номенклатурою матеріалів застосовується спрощений варіант першого методу. Матеріально відповідальні особи щомісячно здають матеріальний звіт разом із пер винними документами, який ретельно перевіряється, таксується, після чого стає реєстром аналітичного обліку (рис. 6.2).\nДля обліку продуктів харчування застосовується інший варіант цього методу: в бухгалтерії аналітичний облік матеріалів ведеться за номенклатурними номерами в розрізі матеріально відповідальних осіб у сортових оборотних відомостях ф. № 44. Записи в ці відомості здійснюються на підставі накопичувальних відомостей за надходженням і витрачанням матеріалів. Щомісяця в сортових оборотних відомостях обраховуються обороти і виводяться залишки на початок наступного місяця (рис. 6.3).\nУ наукових установах НАНУ, які мають велику номенклатуру матеріалів, і в централізованих бухгалтеріях застосовується оперативно-бухгалтерський (сальдовий) метод обліку матеріалів ( рис 6.4). Його суть зводиться до того, що на складі ведеться кількісно-сортовий облік матеріалів в книгах чи картках, які відкриваються в бухгалтерії і передаються на склад під розписку в реєстрі видачі карток. При цьому здійснюється систематичний контроль за правильністю ведення складського обліку, який стає складовою бухгалтерського обліку. З цією метою бухгалтерія установи систематично, але не рідше одного разу на тиждень, декаду проводить безпосередньо на складах у присутності матеріально відповідальних осіб перевірку своєчасності, правильності і повноти оформлення складських операцій, записів в картки складського обліку, а також вибіркову перевірку залишків матеріалів, особливо дефіцитних і дорогих. Правильність записів у складській картотеці працівник бухгалтерії підтверджує своїм підписом в картках складського обліку.\nУ бухгалтерії облік матеріалів ведеться тільки в грошовому виразі в розрізі субрахунків, груп матеріалів і матеріально відповідальних осіб у відомості руху матеріалів.\nВзаємозв'язок між кількісно-сортовим обліком на складі і синтетичним обліком у бухгалтерії здійснюється за допомогою «Книги залишків матеріалів» (сальдової книги чи відомості), яка відкривається на рік і ведеться в розрізі матеріально відповідальних осіб (табл. 6.2).\nНоменклатура матеріалів у книзі розміщується за синтетичними рахунками, субрахунками чи групами матеріалів. У що книгу завідуючий складом щомісяця переносить кількісні залишки на кінець місяця з книги чи карток складського обліку, після чого в бухгалтерії таксуються ці залишки за кожним номенклатурним номером і підраховуються підсумки за субрахунками мате ріалів, групами, матеріально відповідальними особами. Отримані результати звіряються в бухгалтерії з даними відомості руху матеріалів у грошовому виразі. Тотожність отриманих даних підтверджує правильність ведення складського (аналітичного) обліку матеріалів. У разі розбіжностей помилки знаходяться і виправляються.\nСальдовий метод обліку матеріалів зменшує обсяг облікових робіт, забезпечує кращий контроль за наявністю і збереженням матеріалів, звільняє облікових працівників від ведення трудомісткого аналітичного обліку і складання сортових оборотних відомостей, спрощує звірку аналітичного обліку із синтетичним. До цього й зводиться, перевага такого методу перед іншими.\nВ умовах застосування ПЕОМ трудомісткість облікових робіт втрачає свою актуальність, а тому на машинах отримують машинограми — оборотні відомості в розрізі кожного первинного документа, зведені оборотні відомості в розрізі номенклатурних номерів матеріалів. Є досвід використання методу машинної картотеки, за яким вся інформація про складський і бухгалтерський облік матеріалів зосереджується в пам'яті машин, а бухгалтерія і місця зберігання матеріалів обладнані термінальними пристроями, до яких мають доступ матеріально відповідальні особи з індивідуальними ключами.


Ведмеді-сусіди: Зимові канікули - KINOafisha.ua\nВедмеді-сусіди: Зимові канікули Київ\nКраїна, рік: Китай, 2013\nСценарист: Tachi Cui, Que Dai ...Tachi Cui, Que Dai, Huiqi Huang\nПродюсер: Хв Чи, Брайан Баллок ...Хв Чи, Брайан Баллок, Леон Дінг\nАктори: Дженні Ен, Брайан Баллок, Доріан Чен, Дін Чунг, Томмі Чунг ...Дженні Ен, Брайан Баллок, Доріан Чен, Дін Чунг, Томмі Чунг, Рік Джей Глен, Холом Ма\nСвітова прем'єра: 08.02.2013\nУ передноворічний час всі звірі в лісі готуються до свята, і тільки лісоруб Вік думає про роботу. Він створив диво-машину, за допомогою якої хоче зрубати половину дерев у лісі. Від такої ідеї всі звірі перебувають в паніці.\nДопомогти тваринам можуть два брата-ведмедя. Але взимку вони в сплячці і лісовим мешканцям доведеться неабияк потрудитися, щоб їх розбудити. Всі будуть намагатися врятувати дерева, а заодно і відправити Віка відзначати свято подалі від лісу.\nНа жаль, рецензій до фільму "Ведмеді-сусіди: Зимові канікули" в даний момент ще немає. Але Ви можете бути першим користувачем, який її напише.\nВідгуки про фільм Ведмеді-сусіди: Зимові канікули\nСтрашилки Любити ніколи не пізно Оз: Нашестя літаючих мавп


ІКТ у викладанні предметів Школьник Ю.М. — HistoryPedia\nІКТ у викладанні предметів Школьник Ю.М.\nВерсія від 13:29, 21 червня 2016, створена Школьник Юлія Миколаївна (обговорення • внесок) (→Інтерактивні практичні заняття)\nЧи можливо за потребою назвати посилання так, як того вимагає наповнення сторінки?\n--Герасименко Наталія Вікторівна, ст. викладач кафедри ІКТ (обговорення) 13:48, 9 березня 2016 (EEST)\nЗа потребою назвати посилання так,як того вимагає наповнення сторінки можливо.\n--Герасименко Наталія Вікторівна, ст. викладач кафедри ІКТ (обговорення) 12:25, 11 квітня 2016 (EEST)\n--Герасименко Наталія Вікторівна, ст. викладач кафедри ІКТ (обговорення) 12:25, 11 травня 2016 (EEST)\n--Герасименко Наталія Вікторівна, ст. викладач кафедри ІКТ (обговорення) 12:25, 28 квітня 2016 (EEST)\n--Герасименко Наталія Вікторівна, ст. викладач кафедри ІКТ (обговорення) 13:52, 11 квітня 2016 (EEST)\n--Герасименко Наталія Вікторівна, ст. викладач кафедри ІКТ (обговорення) 12:24, 21 квітня 2016 (EEST)\nОтримано з http://istoriya.soippo.edu.ua/index.php?title=ІКТ_у_викладанні_предметів_Школьник_Ю.М.&oldid=102191\nЦю сторінку востаннє змінено: 13:29, 21 червня 2016.


Фінансова політика як спосіб організації і використання фінансових відносин визначає свої завдання на світовому, макроекономічному та мікроекономічному рівнях. Кожному рівню фінансової політики відповідає своя мета. Тому завдання і напрями фінансової політики залежать від економічних процесів, що відбуваються у світі, від функцій та економічної природи держави, від форм власності та фінансово - економічного стану підприємств.\nФінансові ресурси характеризують фінансовий стан економіки і водночас джерела їх розвитку. Фінансові ресурси - це централізовані і децентралізовані грошові фонди цільового призначення, які формуються в процесі розподілу і перерозподілу національного багатства, валового внутрішнього продукту та національного доходу і призначені для використання відповідно до завдань соціально-економічного розвитку суспільства і колективів окремих підприємств. Централізовані грошові фонди концентруються у державі і являють собою загальнодержавні фінансові ресурси. Провідне місце в системі загальнодержавних фінансових ресурсів належить державному бюджету. До системи загальнодержавних фінансових ресурсів України належать Пенсійний фонд, Фонди державного соціального страхування, інші бюджетні та позабюджетні фонди спеціального призначення, державний кредит як специфічна ланка державних фінансів. Децентралізовані фінансові ресурси або фінансові ресурси суб'єктів господарювання являють собою грошові кошти, які вони мають у своєму розпорядженні. Ці кошти можуть бути спрямовані на розвиток виробництва, утримання і розвиток об'єктів невиробничої сфери, особисте споживання працівників та резерв.\nЗагальна сума фінансових ресурсів суб'єкта господарювання складається з таких елементів, як статутний фонд, резервний фонд, амортизаційний фонд, спеціальні та інші фонди. Основним джерелом формування фінансових ресурсів є валовий внутрішній продукт. Найзначніша їхня частка створюється за рахунок прибутку, відрахувань на соціальне страхування та інші соціальні потреби.\nБільшість фінансових ресурсів є грошовим вираженням вартості чистого доходу, створеного в державі. Це - прибуток, відрахування до державних цільових фондів, доходи від зовнішньоекономічної діяльності.\nДруга частина фінансових ресурсів є частиною фонду споживання. Сюди входять прямі та непрямі податки з населення, податок на додану вартість, акцизний збір, плата за землю, податок з власників транспортних засобів, місцеві податки та збори.\nТретю частину фінансових ресурсів становлять різні відрахування, що включаються до собівартості продукції. Фінансові ресурси використовуються на розширене відтворення,\nфінансування науково-технічного прогресу,проведення\nприродоохоронних заходів, матеріальне стимулювання працюючих, задоволення соціальних та інших потреб суспільства.\nОсновним призначенням держави є забезпечення фінансовими ресурсами потреб, до яких належать, зокрема, структурна перебудова економіки, захист навколишнього природного середовища, національна оборона, правопорядок, надання суспільних та соціальних послуг -загальна освіта, підготовка кадрів, соціальне забезпечення , охорона здоров'я тощо. Фінансові ресурси суб'єктів господарювання спрямовуються на фінансування капітальних вкладень, на розвиток виробництва, соціально - культурні потреби колективів підприємств.\nДіяльність суб'єктів господарювання значною мірою залежить від забезпеченості фінансовими ресурсами, що у свою чергу визначається обсягом отриманих доходів і рівнем їх вилучення та надходження через систему фінансових відносин.\nВплив фінансів на ефективність господарювання визначається тим, наскільки активно вони стимулюють зростання рентабельності, продуктивності праці, ефективне використання основних і обігових коштів, зниження витрат, підвищення якості продукції. Вплив фінансів на ефективність господарювання виявляється насамперед у процесі формування фінансових ресурсів.\nФінанси підприємницьких структур — це різноманітні фонди фінансових ресурсів, які створюються і використовуються на цілі здійснення виробництва і реалізації продукції, робіт і послуг в різних галузях економіки.\nФінансові ресурси підприємства являють собою кошти, акумульовані підприємством з різних джерел, які знаходяться у господарському обігу і призначені для фінансування його потреб.\nГрошові кошти постійно надходять на рахунки підприємств у вигляді виручки від реалізації, вкладів на депозитні рахунки, лізингових операцій, операцій з цінними паперами: акціями, облігаціями тощо.\nНе всі кошти, які надходять від реалізації, належать підприємству. Так, податок на додану вартість, акцизний збір, мито, які хоч і включаються в ціну товару, не належать підприємству, і як непрямі податки, надходять до бюджету.\nПідприємством може бути використана тільки сума виручки за мінусом перерахованих податків.\nДо грошових фондів, які формуються на підприємстві, відносяться:\n1) статутний фонд, який використовується для інвестування в основні та оборотні фонди ;\n2) фонд оплати праці, який використовується для виплати основної та додаткової заробітної плати працівникам;\n3)амортизаційний фонд, який використовується для фінансування капітальних вкладень та капітального ремонту;\n4) фонд розвитку виробництва;\n5) фонд соціального призначення;\n6) фонд матеріального стимулювання;\n7) резервний фонд;\n8) спеціальні фонди.\nКошти цих фондів, а також грошові кошти у вигляді дотацій, субсидій, кредиторської заборгованості усіх видів, банківських кредитів, являють собою фінансові ресурси підприємства.\nЗа джерелами формування фінансові ресурси підприємства поділяють на власні та залучені. До власних відносяться статутний фонд, амортизаційні відрахування, виручка, прибуток. До залучених відносяться майнові внески, кошти, мобілізовані на фінансовому та кредитному ринках.\nУ структурі фінансових ресурсів підприємств визначальне місце мають власні кошти, підвищення питомої ваги яких позитивно впливає на фінансовий стан підприємства.\nПідприємства вирішують завдання з визначення виробничих витрат, використання фінансових ресурсів, застосовуючи прогресивні форми і методи контролю та управління. Побудова ефективної системи розроблення І прийняття управлінських рішень за всіма аспектами формування і розподілу фінансових ресурсів на підприємстві є визначальною для забезпечення ефективності його господарської і фінансової діяльності.\n69. Фінансовий механізм: призначення та склад.\nХарактер впливу фінансового механізму на економічний та соціальний розвиток країни визначається тим, що розподільні відносини є вторинними порівняно з відносинами виробництва, тобто розподілити можна лише тоді, коли вже щось створено, 3 іншого боку, процес розподілу не пасивно відображає виробництво, а здійснює вплив на нього через різні форми, методи і органи управління фінансовими відносинами.\n70. Фінансовий ринок.\nДля нормального функціонування економіки постійно необхідні мобілізація, розподіл і перерозподіл фінансових ресурсів між ЇЇ сферами і секторами. Мобілізація та розміщення цих ресурсів може бути здійснена за допомогою фінансового ринку. Він покликаний посилювати та поліпшувати розподіл і перерозподіл фінансових ресурсів, що сконцентровані в державних грошових фондах, у розпорядженні підприємницьких структур і у населення. Фінансовий ринок є важливим каналом фінансування економіки. Це фундамент фінансової системи, що надає їй стабільності та стійкості.\nЯк економічна категорія фінансовий ринок - це відносини між суб'єктами економіки з приводу реалізації вартості і споживчої вартості, вираженої у фінансових активах..\nВ організаційному плані фінансовий ринок- це сукупність ринкових фінансових інститутів, що супроводжують потік коштів від власників фінансових ресурсів до позичальників, і які, відповідно до чинного законодавства,можуть здійснювати операції на фінансовому ринку. До них належать комерційні банки, Національний банк, фондові біржі, інвестиційні фонди компаній, лізингові організації.\nСуб'єктами фінансового ринку виступають фізичні та юридичні особи і фінансові посередники.\nРинок позичкового капіталу ( кредитний ринок ) охоплює відносини, що виникають з приводу акумуляції кредитними установами грошових коштів фізичних та юридичних осіб та їх надання у вигляді позик на умовах повороткості, строковості та платності. Отже, об'єктом оперування є не власне гроші, а лише право на тимчасове користування грошовими коштами,\nФінансове планування являє собою діяльність щодо формування цільових централізованих і децентралізованих фондів грошових ресурсів, які спрямовані на розширене відтворення, соціальні потреби та задоволення інших потреб суспільства. -\n-відображення основних напрямків фінансової політики, що здійснюються органами законодавчої і виконавчої влади в державі;\n-встановлення кількісних та якісних параметрів суспільного виробництва на плановий період;\n-вибір раціональних шляхів фінансового забезпечення передбачуваного рівня економічного і соціального розвитку на основі ефективного використання наявних у суспільстві ресурсів;\n-встановлення раціональних форм мобілізації фінансових ресурсів і на їх основі визначення оптимальної структури.


Ранньовесняне підживлення озимої пшениці по мерзлоталому ґрунту. Статті компанії «ТОВ "Агрономич" Засоби захисту рослин, насіння та добрива»\nРанньовесняне підживлення озимої пшениці по мерзлоталому ґрунту\nПерше підживлення – регенеративне. Активізує відростання надземних органів рослин, пошкоджених під час зимівлі, та кореневої системи.\nАзот найбільш важливий елемент живлення для пшениці. На відмінну від інших елементів пшениця поглинає азот протягом всієї вегетації: від появи коренів до припинення процесів фотосинтезу. Від його кількості буде залежати кущення рослини, кількість зерна в колосі та формування врожаю. Якщо перерахувати відсоток сухої маси пшениці на кількість азоту, показник буде від 1 до 5%.\nРоль азоту у розвитку озимої пшениці\nПерше весняне підживлення проводиться відразу по мерзло-талому ґрунту, як тільки в техніці є можливість заїхати в поле. Азот активізує відростання надземних органів рослин, які були пошкодженні під час зимівлі. Кількість внесення азотних добрив складає близько 20-30% усього спожитого за вегетацію азоту. Решту рослини використовують у весняно-літній період.\nВажливо слідкувати за балансом азотного живлення на кожному етапі розвитку рослини. Адже в умовах нестачі азоту на ранніх етапах органогенезу листки набувають блідого жовто-зеленого кольору.\nТа навпаки - посилене азотне живлення пшениці озимої на ранніх етапах росту й розвитку знижує врожай, оскільки під час проростання насіння азот гальмує ріст коренів і зумовлює деяку депресію початкового росту рослин.\nЗазвичай зернові культури засвоюють азот у такій динаміці:\nпроростання і сходи — 8%,\nвихід у трубку — 36%,\nколосіння і цвітіння — 12%,\nналивання зерна — 16%.\nАзот у традиційних мінеральних добривах\nОскільки практично всі азотні добрива є легкорозчинними, то у разі необхідності невелику частину їх вносять восени, а решту під час весняно-літніх підживлень у фазах найбільшої потреби їх для росту і розвитку рослин.\nТрадиційно в системі живлення озимої пшениці використовують азотні добрива, такі як: аміачна селітра (NH4NO3), карбамід CO(NH2)2, сульфат амонію (NH4)2SO4, які зазвичай вносять урозкид, але також можливе внесення КАС або сульфат магнію. Таке ранньовесняне підживлення сприяє прискоренню відновлення вегетації рослин та надалі активізує процеси кущення і розвиток колосу.\nНорми внесення азоту ранньою весною\nПерше весняне підживлення озимих починається з доволі помірної азотної підкормки (30-50 кг д.р.). При цьому потрібно враховувати дози азоту, уже внесеного як до сівби так і безпосередньо при сівбі.\nЗазвичай перше підживлення озимої пшениці здійснюється аміачною селітрою. Для цього по поверхні розкидається до 45 кг д.р. азотного добрива на гектар. Для наступного підживлення застосовують карбамід.\nВ ранньовесняний період проводять підживлення по мерзлоталому ґрунту — це посіви після непарових попередників, особливо тих, які розміщені після соняшнику та кукурудзи на зерно, на решті посівів. Необхідно враховувати стан рослин та забезпеченість їх поживними речовинами з осені, але не слід повністю розраховувати на прикореневе підживлення по завершенні весняного кущіння рослин, коли з пересиханням верхнього шару ґрунту ефективність добрив різко знижується.


Сектор імунітету та захисту рослин\nУ Реєстрі сортів рослин України з 2001 року\nАвтори: Рябота О.М.\n* Трилінійний гібрид, який формує стабільні показники у виробничих посівах\n* Тривалість вегетаційного періоду — 100-105 діб\n* Висота рослин — 160-180 см\n* Діаметр кошика — 20-24 см. Кошик слабо опуклий, що не призводить до накопичення вологи при дозріванні\n* Маса 1000 насінин — 55-60 г\n* Олійність — 50 %\n* Потенційна продуктивність гібрида — 3,6 т/га\n* Лушпинність — 18-22 %\n* Посухостійкий. Технологічний. Придатний для механізованого збирання\n* Має комплексну стійкість проти захворювань та шкідників. Стійкий проти вилягання рослин та осипання насіння\n* Гарний медонос\n* Добре реагує на внесення мінеральних добрив та обробіток за інтенсивною технологією\n* Оптимальна густота стояння рослин у товарних посівах на момент збирання — 50-55 тисяч рослин/га\n* Рекомендовано для вирощування в умовах півдня Степу України


Медики УжНУ отримали свої путівки до омріяного професійного життя | Медіацентр\nП’ятниця | 03.04.2020 | 03:49\n30 червня в Закарпатському муздрамтеатрі дипломованими фахівцями вже офіційно стали 262 вихованці медичного факультету Ужгородського університету\nПонад дві з половиною сотні фантастично красивих дівчат і неймовірно елегантних хлопців… Щасливі батьки, друзі, кохані. Мабуть, подумаєте, що це якийсь черговий конкурс краси. Але ні – це випускниці й випускники медфаку УжНУ прийшли отримувати свої дипломи.\n30 червня в Закарпатському муздрамтеатрі дипломованими фахівцями вже офіційно стали 262 вихованці медичного факультету Ужгородського університету.\nУрочисту частину традиційно розпочали Гімном України. Відтак випускників привітав декан факультету, доктор медичних наук, професор Олександр Болдижар: «Коли відпускаєш своїх дітей у світ, то маєш побажати їм щось на дорогу. Вам хочу побажати, аби ви стали успішними у своїй роботі. Аби вона приносила вам і задоволення, і матеріальний достаток. Щоб ви були колегіальними, цінували корпоративну дружбу, адже тільки колеги можуть дати об’єктивну оцінку вашій роботі. Тут у вас залишилися всі ваші товариші й ваші другі батьки – викладачі, котрі вкладали у вас власну душу, аби сьогодні ви могли гордо сказати, що є випускниками Ужгородського національного університету!».\nЗгодом до вітального слова долучився й ректор УжНУ, голова Української асоціації нейрохірургів, професор Володимир Смоланка.\nВолодимир Іванович щиро вітав за п’ять хвилин дипломованих фахівців зі здобуттям такого омріяного документа: «Сучасній медицині потрібні сильні спеціалісти. У вас на руках багато козирних карт: молодість, відкритість, енергія, бажання постійно рухатися вперед, а ваші знання – це велика сила. Запалюйте зірочку свого успіху. Ніколи не зупиняйтеся. Не стійте на місці. У вас усе ще попереду. І якщо будете професіоналами високо класу й порядними людьми, то всюди перед вами відчинятимуться двері!».\nЗгодом було зачитано наказ про випуск спеціалістів із відзнакою. Завідувач кафедри фармацевтичних дисциплін Олег Девіняк також долучився до вітань, що рясно лунали на адресу майбутніх медиків, зазначив, що насамперед вони повинні бути лікарями з великої літери. Також Олег Теодозійович побажав випускникам щасливого життєвого шляху.\nВідтак одна з випускниць – Марія Качмар – оголосила клятву провізора. Також виступив тато однієї зі студенток, який тепло справді по-батьківському вітав присутніх.\nВідтак у залі, який, до слова, був заповнений ущерть, пролунали дві чуттєві композиції від студенток медфаку.\nСвоє слово сказав і заступник декана Михайло Кочмарь, котрий побажав здоров’я, наснаги й утілення в життя всього, чого фахівці навчилися в альма-матер.\nЗавідувач кафедри фармацевтичних дисциплін Олег Девіняк також повідомив те, що цьогоріч факультет випускає й 11 студентів-іноземців, які з певних причин отримають дипломи трохи пізніше.\nПід завісу свята виступила староста шостого курсу Діана Молнар, котра подякувала батькам та викладачам: «Упродовж усього життя будемо відчувати до вас величезну шану й повагу. Ви вчили нас, ділилися своїм досвідом. Ми досі пам’ятаємо, як, юні й розгублені, шукали корпуси та аудиторії. Пам’ятаємо перші лекції та практичні. Але головні іcпити у нас ще попереду. Там, де будемо брати на себе відповідальність за все, що робитимемо! А вам, дорогі викладачі, також бажаю, аби ви ще довго сіяли в серцях студентів вічне і добре!”.\nПриймаючи привітання, студенти виходили на сцену драмтеатру, отримували свої дипломи й робили спільні світлини на пам’ять. Рідні та кохані щиро вітали своїх найдорожчих із завершенням ще однієї важливої віхи в житті. Атмосфера на святі була справді неймовірна!\nНасамкінець випускники востаннє послухали гімн студентства в статусі ще причетних і хором склали присягу лікаря.\nМи теж долучаємося до привітань і бажаємо всім випускникам стати успішними фахівцями!\nВолодимир Смоланкавручення дипломівМедичний факультетОлександр Болдижар


????: 20-30 кг\n?????? ? ?????: кобелі 53-59 см, суки 51-56 см\nІснує кілька різних теорій про походження ірландського водного спанієля. Скоріше всього, родичами цього собаки є ірландський сетер, стандартний пудель і курчаво шерстний ретрівер.\nІрландський Водний Спанієль дуже популярний в Англії і Ірландії як чудовий мисливський собака для роботи у воді. В 19 столітті водний спанієль поширився в США, де його використовували для полювання на диких качок, поки його популярність не затьмарив лабрадор ретрівер.\nТепер ірландський водний спанієль є рідкісною породою і за межами своєї батьківщини він практично не відомий. Ірландський Водний Спанієль легко навчається і прагне подобається господареві. Тому його дресирування не відніме у вас багато часу.\nЦей пес впевнений у собі й надзвичайно активний, нетерплячий і завжди готовий до полювання. У водного спанієля впертий і незалежний характер, але цей собака не схильний до домінування.\nЦі спанієлі підходять на роль домашніх собак, оскільки віддані господарю і його родині. Вони ніжні й добрі зі знайомими людьми, але мають сторожові якості й підозрілі до незнайомців.\nЗ раннього віку цій породі собак потрібна соціалізація. Він у жодному разі не повинен бути боязкий або полохливий, надто збуджений або підозрілий. Ірландський Водний Спанієль - тихий собака, що гавкає тільки у випадку гострої потреби. У нього відмінний нюх, він дуже витривалий і невибагливий до умов життя.\nЦей собака має потребу в тривалому активному вигулі в тихому місці без людей і машин, де цього собаку можна було б спустити з повідка. Шерсть має потребу в ретельному догляді, оскільки схильна до сплутування. Потрібен спеціальний кваліфікований догляд. Цей собака підійде людині, яка страждає алергією, тому що цей спанієль не линяє.\nІрландський водний спанієль любить плавати і полює. Це неймовірно працьовитий й енергійний собака, що завжди готовий до тривалої прогулянки або подорожі.


«Хліб»: про Голодомор без патетики | Збруч\nОхрім Кравченко. «Голодомор на Україні: «Скорбота» (1972)\nДо мистецького проекту «Хліб» долучилося четверо художників-однодумців: Остап Лозинський, Ольга Кравченко, Уляна Нищук-Борисяк, Данило Мовчан. Центральним експонатом виставки є полотно діда Ольги Кравченко – художника-бойчукіста Охріма Кравченка - «Скоробота», датоване 1972 роком.\n«З цього полотна і почався проект, - розповідає художниця Ольга Кравченко. - Працівник Музею історії релігії Наталія Матлашенко довідалася від своєї мами, що в майстерні мого діда вона ще в ‘70-х бачила велике полотно, присвячене Голодомору. То ж тепер в основі виставки саме ця картина мого діда – «Голодомор на Україні: «Скорбота». З ‘46-го року Охрім Кравченко жив у Львові, працював у стилістиці бойчукізму, був одним з учнів школи М. Бойчука. В тій техніці і виконано цю роботу. Тому за життя діда полотно жодного разу не було експоноване».\nВ центрі картини зображено жінку в чорному – це Скорбота. По обидва боки симетрично змальовані зморені, худі люди. Страшні, сумні, змучені. Одні копають могили своїм рідним. Інші оплакують опухлих дітей. Охрім Кравченко передав у цій роботі власні відчуття, яких зазнав, повернувшись із заслання додому, на Київщину.\n«В родині збереглися дідові рукописи з ‘70-х років, – пояснює Ольга Кравченко. – Зокрема він описує час, коли повернувся з Котласа, із заслання, – спершу до Києва, бо там навчався, а потім в рідні Кищинці на Київщині, побачив село зруйноване, хати напіврозвалені, ні парканів, ні тинів, бо треба було чимсь грітися, тварин не було. Люди спотворені, батька вже не застав в живих, а жінка його брата в печі сушила лушпайки з картоплі та гарбуза. Дід, не знаючи ситуації, запитав жартівливо, що то за страви такі, а вона відповіла, що перетруть то все з мукою – і буде хліб».\nОльга Кравченко. "Ненароджені".\nСаме хліб, як буквальний символ людського життя, є наскрізним символом виставки. Втратити хліб – означало втратити сенс до існування, позбутися того, заради чого люди працювали. Врешті, втратити можливість продовжувати рід… Саме так трактують автори проекту цю страшну сторінку української історії.\nОстап Лозинський, художник, учасник проекту: «Коли ми обговорювали, чи створюємо окремий проект, чи шукаємо в своїй творчості дотичні теми: болю, жалю, трагедії, – то вирішили все-таки вибрати твори попередніх років. Ми подумали, що в наш час робити ілюстрацію на тему Голодомору, чи створювати твори за якоюсь літературною канвою нема потреби. Якщо в ‘70-их роках ще не було на цю тематику нічого, то в ‘90-их створено дуже багато ілюстративних творів. Наша група художників вирішила підійти з іншого боку: показати відчуття, які були в людей, що пережили чи не пережили голод. Зокрема я виставив асоціативні твори: «Древо», «Злочин», «Не плач, Рахиле». Свого часу я зробив низку творів на біблійну тематику. «Не плач, Рахиле», як на мене, твір дуже співзвучний з ідеєю виставки: українці завжди мали відчуття болю за вбитими дітьми. «Злочин» або «Притча про виноградарів» створений на основі притчі про вбивство сина господаря. «Древо» – це наше древо, на яке завжди хочуть залізти, поламати. Голодомор – це знищення нашого родового древа, генофонду нації. У своїх творах я закликаю подумати не лише про самі втрати в голодні роки, а й про трагедію, яка була нанесена ментальності наших людей, адже є дослідження, що після Голодомору українці стали менш довірливими».\nОстап Лозинський. "Не плач, Рахиле".\nТвори інших учасників проекту теж пропонують духовно-асоціативний аспект розуміння теми. Так, Уляна Нищук-Борисяк виставила символи євангелістів, які описували життя Христа. Данило Мовчан представив твори «Чорна хата» та «Втрачені крила». До стилю виставки дібрали і специфічне приміщення – чи не єдиний невідреставрований зал у Музею історії релігії, де колись розміщувалася монастирська кухня. Обдерті, пошарпані стіни ідеально підійшли для розкриття теми знищення нації.\nДанило Мовчан. «Чорна хата» та «Втрачені крила».\nОльга Кравченко, художниця, учасниця проекту: «Для цього проекту я використала свою стару інсталяцію «Тісто», колись присвячену Різдву, але ідейно її кардинально змінила. Ця інсталяція містить рельєфи п’ятьох вагітних животів, зліплених з тіста, на які я спрямувала відео. На ньому зображено зародок дитини, звучить стукіт серця, а поміж ці кадри проскакують старі зйомки років голоду: коли люди косять жито, тобто показано, що було воно, все було, але життя немає. Далі – мертва дитина, діти опухлі, і напис «Хліб», хрести, цвинтар, трупи… Таким чином я показала трагедію неможливості продовження роду. Інша інсталяція – «Спомин»: я взяла старі дошки для нарізання хліба, склала у форму хреста. Ті місця, які залишилися від порізу хліба, створили силует хреста, як спомин, що нема цього хліба, нема життя, нема релігії. Ще одна живописна моя робота «Мрія про добробут», зроблена на дерев’яній тарілці. Зображено людей, які працюють і мріють добре жити від своєї праці, але в таких умовах це було неможливо».\nЗважившись презентувати громадськості цей складний проект, львівські художники заявили, що й сучасне мистецтво хоче і може говорити з людьми про архіважливе, а не лише на абстрактно-аморфні теми. Однак їхні твори закликають не спекулювати на темі національної трагедії, а, переосмисливши, потроху відпускати її у минуле.\nУляна Нищук-Борисяк. "Євангелісти".\n«Ми цим проектом хотіли показати нашу позицію, що питання Голодомору в Україні – це питання геноциду, – каже Остап Лозинський. – Це величезна трагедія для нашого народу. Споглядаючи ці твори, ми спонукаємо себе вивчати історію, бо, коли знаємо, що було, можливо, не дамо цьому повторитися. Вале в нашій свідомості цей трагізм треба вже відпустити, і лише знання нам допоможуть це зробити. Над нами, українцями, тяжіє багато історичних трагедій, а тому суспільству складно жити позитивом, який теж в нас є. Мусимо відпустити трагедію і впустити до свого життя пам’ять про добрі, світлі події, які були в нашій історії, про які ми час від часу говоримо в нашому мистецтві».


Черкаська центральна міська бібліотека для дітей представляє віртуальну довідку Феофан Прокопович\n22 июня 2020 в 09:05 Черкасская центральная городская библиотека для детей\n18 червня 1681 народився відомий діяч Епохи Просвітництва, видатний український богослов, письменник і публіцист, поет, філософ, математик, яскравий представник українського бароко архієпископ Феофан Прокопович (Теофан Прокопович, в миру Єлеазар; 1681-1736), з 25 червня 1725 архієпископ Новгородський . З 1721 перший віце-президент Святійшого Урядового Синоду (і по смерті Стефана Яворського його фактичний керівник), з 1726 - перший член Синоду Руської Православної Церкви; проповідник, державний діяч.\nПрокопович обійшов пішки всю Європу. Відвідував університети в Лейпцигу, Халле, Єні. У 1701 році в Римі поступив в прославлену тоді єзуїтську колегію св. Афанасія, засновану для греків і слов'ян. У Римі Єлисей користувався ватиканською бібліотекою, крім богословських наук вивчав твори древніх латинських та грецьких філософів, істориків, пам'ятки старого й нового Риму, засади католицької віри та організації папської церкви, знайомився з творами великих гуманістів Томмазо Кампанелли, Галілео Галілея, Джордано Бруно, Миколая Коперника. Прослухавши в цій колегії повний курс, начитався історичних, богословських і філософських творів, а також у давньокласичну літературу і своїми видатними даруваннями звернув на себе увагу папи Климента XI, але не побажав залишитися в Римі і в 1704 році повернувся до Києва, де повернувшись у православ'я, став викладати в Києво-Могилянській академії спочатку поетику, потім філософію і, нарешті, богослов'я. По всіх цих предметах демонстрував чудову для свого часу ясність викладу і відсутність схоластичних прийомів.\nЗ іноземців найближчими і географічно і лінгвістично до московитів були українці, які лише недавно ввійшли в орбіту далекого лісового князівства, що стало в 17 столітті царством. Однак це царство, маючи великі претензії, безнадійно відставало від інших європейських держав за рівнем свого розвитку. Петро, керуючись імперськими амбіціями, піддав Київ інтелектуальному розгрому, примусово перевізши в Москву і Петербург всіх його відомих вчених богословів, які отримали освіту не тільки в Києві, а й у Кенінгсберзі, Лейпцизі, Лейдені, Геттінгені, Оксфорді чи Единбурзі. Крім Прокоповича Петро забрав з Києва таких відомих вчених, як Єпіфаній Славинецький, Симеон Полоцький, Стефан Яворський, Феофілакт Лопатинський, Платон Малиновський, Гавриїл Бужинський, Маркелл Радишевський і багатьох-багатьох інших.\nФеофан Прокопович встиг проявити себе в багатьох науках і буквально у всіх видах літературної майстерності, як церковної, так і світської. Він і богослов, і проповідник, і каноніст. Він також юрист, історик і поет. Рівень його обдарування у різних областях теж був різним, але обдарувань було і чимало. Українець Прокопович надзвичайно сильно вплинув на знаменитого російського поета молдаванина Антіоха Кантемира, сатира якого нерідко є тільки перифразом проповідей Феофана. Настільки ж сильним був його вплив на автора першої капітального праці з російської історії В. Татіщева, погляди якого на російську історію і сучасність вироблялися в школі Феофана. Таким чином Феофан Прокопович стоїть біля витоків російської поезії (разом з білорусом С. Полоцьким і молдаванином А. Кантемиром) і російської історичної науки. Цікаво і те, що батьком російського театру був Дaнило Туптало, батьками російської живопису - Дмитро Левицький, Антон Лосенко і Володимир Боровиковський, батьком російського роману - Василь Нарежний, батьком російської літератури світового рівня - Микола Гоголь. Всі - українці. Прокопович разом з Григорієм Сковородою стоїть і біля витоків філософії.\nУ цьому трагічна іронія історії. Українці дали своєму агресивному північно-східному «великому брату» буквально все, від літератури, живопису та філософії аж до самої назви країни. І у відповідь заслужили від нього лише хамське презирство, злісну неповагу і глибоку ненависть.


Новини|Сьогодні, 9 жовтня 2019 року керівництво філії Центру пробації в Херсонській області в межах співпраці з Херсонським державний університетом провели зустріч зі студентами історико-юридичного факультету\nСьогодні, 9 жовтня 2019 року керівництво філії Центру пробації в Херсонській області в межах співпраці з Херсонським державний університетом провели зустріч зі студентами історико-юридичного факультету\nПід час зустрічі начальник філії Оксана Кузьмич ознайомила студентів з історією виникнення служби пробації, поінформувала про мету і завдання, які стоять перед уповноваженими органами з питань пробації, особливо у наданні допомоги підобліковим, забезпеченні підтримки та мотивування їх до змін.\nУ свою чергу, заступник начальника філії Євгеній Полещук більш детально розповів присутнім про види пробації, взаємодію з держаними, громадськими організаціями та запропонував переглянути презентацію «Пробація в Україні. Розвиток та перспективи». Євгеній також розповів студентам про волонтерську діяльність, пов’язану з пробацією. Запросив майбутніх юристів стати волонтерами нашої служби та спробувати не лише на практиці свої сили в галузі права, але й отримати новий досвід.\nЗустріч відбулась досить цікаво. Студенти активно спілкувалися, задавали питання та отримували кваліфіковані відповіді.


100 кілометрів щастя / Блог Олександра Маріаша / Блоги / UZHGOROD.in - Закарпатский информационно-деловой портал\nОлександр Маріаш 25 июля 2013 20:53 79041693 342395\nПоїхали! Проїжджаючи безлюдними вулицями Ужгорода, відчуваєш незвичний комфорт – нікого не об’їжджаєш та ніхто не підрізає, за звичкою не вмикаючи сигнал повороту. Зустрічаємось на залізничному вокзалі о 06:20. Ще раз обговорюємо маршрут та місця, у яких варто зупинитись. Купуємо квитки на електричку до Волосянки; до речі, вартість квитка - 8,50 грн.\nТут відчуваєш на собі, наскільки наш транспорт не пристосований для велосипедистів - через круті сходи та вкрай низьку платформу. Однак у недільний ранок вагон був повністю порожній, тому розташувались ми там цілком комфортно. 2,5 години пролетіли досить швидко – за флягою з палинкою з чорниці та за розмовами про історію Закарпаття.\nВиходимо на станції та одразу ж йдемо у кафе навпроти перону - «Привокзальне», як ми його ж і нарекли, щоб випити каву. До речі, кава на диво пристойна, навіть на ужгородський витончений смак.\nСаме тут я ще раз переконався у гостинності наших краян. Підходить місцевий чоловік і питає, звідки ми і куди їдемо. Бачить, що у нас практично закінчилась вода, одразу йде додому і повертається з повним відром води та кружкою - ну щоб зручніше було. Напоївши нас, розказав трохи про себе та побажав удачі в дорозі.\nОминаючи ями у асфальті та повністю відпустивши гальма, стрімко прямуємо з перевалу до Поляни. Саме там зустрічаємо цілий десант з Ужгорода – автобус з «Бліцом»! Привітались зі знайомими, перевели дух - і гайда на Перечинський перевал.\nПрактично кожна веломандрівка засвідчує, що існує якась дивна традиція – у кожному селі є свій… назвемо його «Ванька» (за іменем головного героя, про якого – далі), який п’є та п’яніє більше всіх, тому шукає пригод на свою п’яту точку. Так і цього разу – у селі Тур’я Пасіка мизупинились біля місцевого генделика, щоб купити чогось холодненького попити і вже за кілька хвилин «Ванька», ледве вимовляючи набори голосних і приголосних, показував мені свої татуювання та погрожував порізати на шматки! Але ж велосипедисти - народ мирний, тому ми поїхали собі далі.\nДмитро Будинський 01.08.13 9:04\nВ селі Забрідь такиий самий Ванька, в дрободан п'яний, щиро привітав нас в своєму селі та побажав щасливої дороги.\nсвой в доску 27.07.13 22:52\nПозитивчик)) 25.07.13 22:37\nМолодці і автор молодець, так тримати. А Закарпаття наше на всі 1000% най ліпший край)))


8 квітня – день Катастрофи і героїзму – ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД ХЕСЕД БЕШТ\n8 квітня – день Катастрофи…\nТрадиційно в Йом а-Шоа – день пам’яті жертв Голокосту, національний день трауру в Ізраїлі – життя на Святій Землі завмирає на дві хвилини. О 10-ій ранку по всій країні звучить сирена, жителі мовчанням віддають данину пам’яті загиблим. Незалежно від того, йдуть вони по вулиці, їдуть в автобусі або машині, перебувають на роботі чи вдома, – вони зупиняться, вийдуть з транспорту і стоятимуть, скільки звучатиме сирена. Навіть якщо вони їдуть у поїзді між населеними пунктами і сирену не чути, машиніст в призначений час зупинить поїзд, всі піднімуться зі своїх місць, і будуть стояти на знак вшанування світлої пам’яті жертв Катастрофи.\nГолокост – це як свіжий поріз на серці. Ця рана болітиме, доки існуватиме людство. В світі – 6 мільйонів євреїв стали жертвами фашизму. В нашій області – понад 153 тисячі…\nЗнаючи про це, ми також можемо 8 квітня о 10 ранку зупинитися на дві хвилини і згадати про безневинні жертви цієї трагедії. А сьогодні о 20.00 (за ізраїльським і українським часом) у нас є можливість підключитися до прямої трансляції відкриття Дня пам’яті жертв Голокосту 2021 року за цим посиланням.https://www.yadvashem.org/yv/ru/remembrance-day/broadcast.asp\nCategory: UncategorizedBy Редактор 07/04/2021 Leave a comment\nPreviousPrevious post:«Читаємо! Декламуємо! Популяризуємо!»NextNext post:Візьміть з собою барви в карантин


Снєгирьов: Бойовики «ЛДНР» використовують перемир'я для укріплення своїх позицій і передислокації важкої бронетехніки | Finclub.life\nСнєгирьов: Бойовики «ЛДНР» використовують перемир’я для укріплення своїх позицій і передислокації важкої бронетехніки\nРосійсько-терористичні війська на Донбасі проводять військові навчання, а також передислоковують і накопичують заборонену Мінськими домовленостями важку артилерію. Таким чином окупанти готують провокації, аби звинуватити Україну в порушенні перемир’я, зірвати нормандські домовленості та заблокувати намічене на листопад відкриття КПВВ «Щастя».\nПро це Корнійчук повідомив в ефірі програми «Свобода слова» на ICTV.\nЗа його словами, «при тих засобах розвідки, які в нас є, при тих системах розвідки це приховати неможливо. Мало того, ми сьогодні фіксуємо в їхніх підрозділах, які знаходяться на передовій, неукомплектованість».\nТак в період т.зв. «безстрокового перемир’я», на території самопроголошеної «ЛНР» відбулася масштабна передислокація важкої бронетехніки і ствольної артилерії, що заборонена Мінськими домовленостями.\nЗ 22 серпня в ОРЛО почалися батальйонно-тактичні навчання на території т.зв. «Лутугинських таборів», розташованих поблизу селищ Мирне і Круглик. Передислокація і накопичення важкої бронетехніки тривала з кінця серпня і до 4 вересня, під час якої у цьому районі зосередили близько 60 одиниць бронетехніки, зокрема танки Т-64 і Т-72. На полігоні біля Міусінська і Хрустального, сьогодні зосереджено 20 одиниць реактивних установок БМ-21 «Град», що заборонено Мінськими домовленостями. І третій район – селище Бугаївка Перевальського району. З 20 чисел серпня там відбуваються батальйонно-тактичні навчання танкових екіпажів і зосереджується ствольна артилерія калібром понад 120 мм. На навчальному полігоні поблизу населеного пункту Бугаївка Луганської області було зафіксовано 12 самохідних гаубиць (2С1 «Гвоздика», калібр 122 мм) та дев’ять буксируваних гаубиць (Д-30А «Жаба», 122 мм).\nКрім цього, зафіксовано озброєння, розміщене за лініями відведення, але за межами виділених місць зберігання: на полігоні поблизу села Бугаївка – 17 танків, три зенітних ракетних комплекси (9К35 «Стріла-10»); на полігоні поблизу Міусинська – дев’ять самохідних гаубиць «Гвоздика», 12 буксируваних гаубиць «Жаба», один танк Т-64 та чотири ЗРК «Стріла-10».\nПримітно, що упродовж 5 та 6 вересня поблизу блокпосту бойовиків південніше ділянки розведення в районі н.п. Золоте спостерігачі ОБСЄ бачили членів російських збройних формувань із нарукавними пов’язками з написом «СЦКК». При цьому, деякі з них зайшли вглиб ділянки розведення до місця приблизно за 350 метрів на північ від її південного краю, а потім повернулися.\nКрім того, зафіксована передислокація окремих підрозділів батальйону матеріально-технічного забезпечення (місце постійного базування – місто Луганськ, вулиця Краснодонська) у район міста Щастя, на територію, контрольовану бойовиками «ЛНР».\nЦя передислокація відбувається під прикриттям будівництва Контрольного пункту в’їзду-виїзду (КПВВ) «Щастя», про відкриття якого було домовлено під час переговорів у нормандському форматі. Відкриття КПВВ заплановане на листопад. Однак разом з інженерною технікою, в цей район перекидається також безпосередньо бронетехніка. А на території колишнього оздоровчого табору, що розташований навпроти міста Щастя, наразі концентруються окремі підрозділи розвідувального батальйону 2-го Армійського корпусу «ЛНР». До того ж, наприкінці серпня ГІ «Права справа» зафіксувала чергову ротацію регулярних підрозділів Збройних сил РФ, що пізніше підтвердили БПЛА місії ОБСЄ.\nЗазначу, що попри усі вищенаведені факти передислокації, накопичення озброєнь російсько-терористичними військами, військово-політичне керівництво України дивним чином не реагує на подібні факти порушення нормандських домовленостей. І усе це відбувається на тлі заяв ватажка «ДНР» Дениса Пушиліна про те, що Збройні сили України начебто порушують перемир’я й укріплюють позиції біля селища Шуми під Горлівкою. А також на тлі інформаційної кампанії терористів «ЛНР» з приводу того, що ЗСУ порушують узяті на себе зобов’язання щодо нерозміщення бронетехніки в місцях пілотного розведення та відкриття КППВ «Щастя».\n28 серпня на брифінгу в окупованому Луганську офіційний представник «народної міліції ЛНР» Я . Осадчий заявив, що «за минулий тиждень встановлено знаходження замаскованої бойової техніки українських окупантів в районах населеного пункту Щастя — два бронетранспортери; населеного пункту Лопаскине — один бронетранспортер; населеного пункту Кримське — одна броньована розвідувально-дозорна машина і одна інженерна машина».\nНе виключаю, що за допомогою цієї інформаційної кампанії, Україну намагаються звинуватити в накопиченні техніки та у можливих військових провокаціях. Не виключено, що буде запущено сценарій, за яким ЗСУ звинуватять в обстрілах позицій бойовиків, аби зірвати нормандські домовленості та відкриття КПВВ «Щастя».\nНа тлі провокацій і загострення на Сході, переконаний, що заплановані на території Білорусі військові навчання «Славянское братство-2020» за участю Росії будуть використані як елемент військового тиску на політичне керівництво України, аби схилити його до виконання політичної частини Мінських угод і домовленостей у нормандському форматі. Зокрема – ратифікації формули Штайнмаєра, проведення місцевих виборів в ОРДЛО і надання тимчасово окупованим територіям особливого статусу.\nНавчання «Славянское братство-2020», так само як і навчання «Кавказ-2020», це один з елементів концентрації сил вторгнення у безпосередній близькості до кордонів України. Однак, я скептично оцінюю реалізацію цих планів на практиці. Буде тиск на Україну у вигляді військових маневрів, можливі провокації безпосередньо на лінії зіткнення на тимчасово окупованих територіях Луганської і Донецької областей, але Кремль навряд чи наважиться на широкомасштабну військову агресію проти України.\nНазад Під резиденцією Зеленського у Конча-Заспі запалили феєрверки та фаєри


20 листопада – День педіатра – КНП "Малинський центр первинної медико-санітарної допомоги" ММР\n20.11.2020 20.11.2020 АдміністраціяНовини\nДля усіх батьків найголовніше, щоб їхня дитина росла здоровою. І саме педіатр з першої миті життя малюка починає за це дбати. Саме від цього лікаря залежить здоров’я малечі. Та робота дитячого лікаря полягає не тільки в лікуванні. Саме педіатр допомагає батькам зберегти здоров’я малечі. З ним радяться, як правильно доглядати за дитиною, підтримувати дитячий організм здоровим і оберігати від усіляких захворювань.\nСьогодні, 20 листопада, дитячі лікарі святкують свій професійний день. Відзначати його почали у 1954 році. Свято впровадили за рекомендацією Генеральної асамблеї ООН. Його святкують у 130 країнах світу.\nВи справжні феї в білих халатах!\nЗичимо Вам здоров’я, терпіння, невичерпного запасу душевних сил, миру та кар’єрного зростання і побільше щасливих здорових дітей навколо! Дякуємо за Вашу працю в нашому колективі на благо маленьких малинчан!\nголовний лікар Андрійцев О.М.\nNext Next post: Оперативна інформація щодо ситуації з COVID-19 на Малинщині станом на 20 листопада


Пульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G (Pink), ціна 5 262,05 грн, купити на UB.UA • UB.UA\nub.ua Каталог товарів Товари для дорослих Еротичні товари Вібромасажери Пульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G (Pink)\nПульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G (Pink)\nКод товару: SO5965\n5 262,05 грн\nПульсатор с вакуумной стимуляцией клитора Adrien Lastic My G (Teal)\nДилдо с вибрацией Adrien Lastic Hitsens 2 Pink, отлично для страпона, макс диаметр 4см, длина 17,2см\nВиброяйцо Adrien Lastic Ocean Breeze Pink с пультом ДУ, 10 режимов работы\n1 405,05 грн\n1 813,55 грн\nВибронасадка на член Adrien Lastic Gladiator с пультом ДУ, размер F, стимуляция клитора и точки G\nОпис товару Пульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G (Pink)\nТакого ви ще не бачили і не відчували! Пропонуємо купити пульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G — дивовижну нову іграшку для найглибших подвійних оргазмів. Одна частина рухається, як грайливий наполегливий (і дуже швидкий!) пальчик, раз по раз пестячи точку G, а друга, з вакуумом нового типу, ніжно посмоктує клітор. Запаморочливі відчуття! Завдяки особливій гнучкій конструкції іграшка комфортно розміщується усередині. Два потужні мотори управляються окремо, є 9 режимів всмоктування і 7 патернів пульсації. Можна використати у ванні або душі для неповторного досвіду!\nПульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G — це інноваційні технології для максимального задоволення! Особливий тип пульсацій ідеально підходить для інтенсивної і точної стимуляції точки G, новий тип вакууму дарує незвичайні відчуття, а дизайн дозволяє адаптувати іграшку під індивідуальні особливості кожній. Його особливості:\nунікальний дизайн, не просто привабливий зовні, але і що забезпечує комфортне розміщення і точне попадання на заповітні точки;\nсупер м'який і безпечний силікон;\nдва потужні мотори з автономним управлінням;\n9 режимів вакууму і 7 рівнів пульсації;\nоновлений тип пульсації і вакууму : пульсуюча частина рухається як принаджуючий пальчик, а всмоктування нового типу (вакуумний стимулятор оснащений двома мембранами для особливо потужного ефекту) створює неповторні відчуття;\nприємний розмір: діаметр 3,5 см, довжина, що вводиться, максимум 16 см;\nповна водонепроникність (IPX 7), так що він ідеально підходить для захоплюючих водних процедур!\nВключайте обидві стимуляції одночасно або по черзі і насолоджуйтеся двома типами оргазмів стільки, скільки хочете! Пульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G задовольнить найвимогливіших і допоможе виконати фантазії. У комплекті — гарантійний талон, інструкція, магнітний USB- кабель для зарядки, щіточка для чищення і атласний чохол.\nПульсатор працюватиме до 55 хвилин при повній зарядці. Не забувайте використати лубрикант на водній основі і очищати іграшку спеціальним засобом!\nВиробник Adrien Lastic (Испания)\nПоліестер 97% Эластан 3%...||-#- ||...Марка/Линия...|| -#- ||...Softland/SoftLine/Clubbing Силікон...||-#- ||...Марка/Линия...|| -#-||...Joydivision\nМаса (кг) 0,23\nДіаметр: максимальний (мм) 35\nДіаметр: мінімальний (мм) 26\nДовжина (мм), що вводиться 160\nЗагальна довжина (мм) 174\nУправління із смартфону ні\nІнтелектуальний режим ні\nТип стимуляції змінювана\nКількість моторів 2\nХарактеристики Пульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G (Pink)\nВідгуки Пульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G (Pink)\nФотографії Пульсатор з вакуумною стимуляцією клітора Adrien Lastic My G (Pink)\nТренажери для імбілдингу


Лекція: "Музей комунізму в Празі: ознайомити непосвячених" — Платформа — Афіша\nЛекція: "Музей комунізму в Празі: ознайомити непосвячених"\nУ Національному музеї "Тюрма на Лонцького" відбудеться публічна лекція "Музей комунізму в Празі: ознайомити непосвячених". Історію протистояння чехословацького "соціалізму" і дисидентства розкриває Музей комунізму в Празі. Як прийняли у Празі Червону армію і у що вилилося "визволення"? Як руйнувалася архітектурна спадщина Праги і яким було життя чехів та словаків в умовах "соціалізму"? "Празька весна", опозиція 1989 "рік чудес" – як все це показує Музей Німецької Демократичної Республіки розповість на публічній лекції історик Олеся Ісаюк. Чехія і Словаччина потрапили під контроль Радянського Союзу як єдина держава – Чехословаччина. Як і всі країни "Східного блоку", вона мала свої особливості: єдина з-поміж усіх країн опинилася під повним контролем СРСР. Після смерті Сталіна там не розпочались масові заворушення, зате уряд Чехословаччини єдиний наважився на реформи соціалістичного устрою "зверху". Наслідком стала "Празька весна" 1968 року. Для її придушення ввели війська і наступні двадцять років там панував окупаційний режим, офіційно названий "нормалізацією". Жорсткий ідеологічний контроль, націоналізація господарства, переслідування опозиціонерів, постійній присутність в країні радянських військ — все це її наслідки. Як висловився сучасний чеський журналіст Любош Палата: "Цю нормалізацію можна було назвати як завгодно, та тільки не нормальною". Чеське і словацьке суспільство відповіло формуванням опозиційного руху. Його кістяк склали поети, митці, інтелектуали. Неформальним лідером руху став актор і драматург Вацлав Гавел. Як і в інших країнах "Східного блоку", протест набрав форм правозахисної діяльності, систематичного поширення інформації про дійсне становище в країні, ненасильницького протесту. "Також, потужним джерелом і засобом спротиву у Чехословаччині залишилося мистецтво. Влада однаково переслідувала і нелегальні сходини дисидентів, і аналогічно нелегальні аматорські вистави, — розповідає історик Олеся Ісаюк. — До історії чеського спротиву належить і самопожертва Яна Палаха, який спалив себе на Вацлавській площі у Празі на знак протесту проти окупації його країни". Опір тоталітарній системі вилився у масові протести в листопаді 1989 року та, зрештою, у повалення тоталітарного режиму. Дізнатись більше про це все та як історичні події висвітлює Музей комунізму запрошуємо на черговій лекції "Музей комунізму у Празі: ознайомити непосвячених". Лекція є одним із заходів циклу "Тоталітарне минуле в музеях" в рамках проекту Центру досліджень визвольного руху та Національного музею-меморіалу жертв окупаційних режимів "Тюрма на Лонцького" "Досвід подолання наслідків тоталітаризму".


Новомосковський повіт — Вікіпедія\n563 759 (6159.1 км²) (1886)\n298 185 осіб (1909)\nГустота 48.4 осіб / км²\nНовомосковський повіт — історична адміністративно-територіальна одиниця Катеринославської губернії із центром у місті Новомосковськ.\nЗаймав північну частину губернії.\nЗ 1802-1917 у складі Катеринославської губернії Російської імперії: З 1884 року діяла Земська пошта Новомосковського повіту\nУ березні-квітні 1918 року увійшов до складу Січової і Самарської земель УНР.\nУ 1919-1923 у складі Катеринославської губернії УСРР.\nСклад повіту[ред. | ред. код]\nНовомосковський повіт на карті часів Російської імперії.\nЦерква Пресвятої Трійці у Новомосковську, 1888\nСтаном на 1886 рік налічував 190 сільських громад, 227 поселень у 39 волостях. Населення — 162980 осіб (82021 чоловічої статі та 80959 — жіночої), 25920 дворових господарств.\nмісто Новомосковськ з передмістями Воронівка, Животилівка, Красний Кут, Кущівка, Матня, Перевал, Поділ, Решетняків Кут.\nУ 1909 році існувало 186 поселень у 36 волостях. Населення становило 298185 осіб (157659 чоловічої статі та 140526 — жіночої), 47279 дворових господарств.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Новомосковський_повіт&oldid=29698123\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 13:01, 1 жовтня 2020.


У Прилуцькому районі піротехніки знищили артилерійський снаряд - Лента новостей Чернигова\n20 травня групою піротехнічних робіт та підводного розмінування Аварійно-рятувального загону спецпризначення У ДСНС України у Чернігівській області знищено артилерійський снаряд калібром 45 мм часів Другої світової війни.\n19 травня до Служби порятунку "101" у Прилуцькому районі надійшло повідомлення про те, що неподалік с. Лиски водій трактора під час оранки поля виявив предмет, за ознаками схожий на боєприпас. До приїзду саперів місце виявлення вибухонебезпечного предмету було взято під охорону співробітниками Національної поліції. Піротехніки ДСНС ідентифікували небезпечну знахідку, як артилерійський снаряд калібром 45 мм часів Другої світової війни. Під час додаткового обстеження території інших небезпечних предметів не виявлено. Артилерійський снаряд спецавтомобілем вивезли у безпечне місце за межами населеного пункту та о 15:00 знищили.\nРятувальники ДСНС України застерігають! Для попередження нещасних випадків, не намагайтеся самостійно вилучити небезпечний предмет із землі, перенести чи розібрати його. Про знахідку негайно повідомте Службу порятунку за номером телефону "101" або правоохоронців за номером телефону "102".


Австромарксизм — Вікіпедія\nАвстромаркси́зм — європейська лівореформістська ідеологічна та політична течія. Склалася на початку 20 століття в австрійській соціал-демократії. Набула поширення у міжвоєнну добу (1919–1939), пішла на спад з початком Другої світової війни. Ідеї австромарксизму, зокрема концепція культурно-національної автономії, мали свого часу певний вплив на українську соціал-демократію.\nАвстромарксизм виник у 90-х pp. 19 століття як система поглядів лідерів Соціалістичної партії Австрії (Отто Бауера, Віктора Адлера та Макса Адлера та ін.) і на початку 20 століття склався в політичну течію.\nАдаптуючи марксизм до реалій тогочасного життя, ідеологи австромарксизму. розробили низку концепцій, зокрема національно-культурної диференціації, еволюційно-національної політики (О.Бауер), організованого капіталізму (Р.Гільфердінг), класу сфери послуг (К.Реннер), синтезу приватної ініціативи, державного регулювання й антикризових заходів тощо. Ключові положення автстромаксизму ґрунтувалися на концептах соціалізованої гуманності та нації як культурної спільноти. Політична програма австромарксизму базувалася на засадах соціального реформізму і культурно-національної автономії. Теоретики австромарксизму вважали, що елементи соціалізму поступово визрівають у надрах капіталізму, зокрема внаслідок соціалізації капіталістичної промисловості. Здебільшого австромарксизм орієнтувався на конституційні засоби та форми політичної боротьби у межах парламентської демократії, хоча й не цурався ліворадикальної риторики, переважно в агітаційних цілях. Деякі концепти та установчі положення австромарксизму знайшли відображення у повоєнних програмних документах 1947, 1958, 1978 років Соціалістичної партії Австрії.\nВ. Бушанський . Австромарксизм // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. – К.: Парламентське видавництво, 2011. – с.8 ISBN 978-966-611-818-2\nАВСТРОМАРКСИЗМ // Енциклопедія історії України (ЕІУ) на сайті Інституту Історії НАНУ\nЧастина інформації в цій статті застаріла. Ви можете допомогти, оновивши її. (листопад 2006)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Австромарксизм&oldid=24719862\nОстаннє редагування: 23 березня 2019, 07:42\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 07:42, 23 березня 2019.


СБУ затримала львівських прикордонників-хабарників (ФОТО, ВІДЕО)\nСлужба безпеки України спільно з Військовою прокуратурою та внутрішньою безпекою ДПС затримали двох львівських прикордонників, які брали хабарі. Про це повідомляє PRESS-ЦЕНТР із посиланням на прес-службу СБУ.\nПрацівники прикордонної служби вимагали дві тисячі доларів у підприємця за те, щоб він безперешкодно міг перевезти товарно-матеріальні цінності на митну територію України.\nЧитайте також: Попив кави: вантажівка із львівським сміттям перевернулася на шляху до Дніпра\nЗловмисників затримали, коли ті отримували частину суми – 800 доларів. Обшукавши кабінет одного з них, правоохоронці знайшли 14400 доларів та 350 євро. Слідчі з’ясовують подробиці, а також проводяться обшуки.


5.7. Природно-правова філософія класицизму XVII ст. Картезіанство :: Info-Library.com\n5.7. Природно-правова філософія класицизму XVII ст. Картезіанство\nXVII століття в історії європейської цивілізації — це час, коли поряд із Бароко співіснував інший культурний стиль — Класицизм. На відміну від ірраціонального Бароко, Класицизм був раціональним і апелював не до віри, а до розуму. Заперечуючи запальні пориви Бароко до відновлення в колишніх правах геоцентричної картини світу, він рухався іншим шляхом, намагаючись зрівноважити між собою усі світи — божественний, природний, соціальний і духовний. Він боровся за динамічну рівновагу всіх цих сфер, яким варто не конфліктувати між собою, а мирно співіснувати в межах заданих розумом границь і імперативів.\nЦентральне місце в Класицизмі зайняла ідея порядку, в утвердженні якого головна роль належить розуму і знанням. З ідеї пріоритету порядку і розуму випливала характерна концепція людини, яку можна було б звести до трьох головних основоположень або принципів:\n1) принцип пріоритету розуму над пристрастями, впевненість у тому, що вища чеснота полягає в тому, щоб протиріччя між розумом і пристрастями вирішувати на користь першого, а вища доблесть і справедливість полягає відповідно в діях, приписуваних не афектами, а розумом;\n2) принцип споконвічної моральності і законослухняності людського розуму, впевненість у тому, що саме розум здатний найкоротшим шляхом вести людину до істини, блага і справедливості;\n3) принцип соціального служіння, який стверджував, що обов´язок, приписуваний розумом, полягає в чесному і самовідданому служінні людини своєму государю і державі.\nУ соціально-історичному і морально-правовому відношеннях Класицизм виявився зв´язаним із процесом централізації влади й укріплення абсолютизму в ряді європейських держав. Він узяв на себе роль ідеології, що відстоює інтереси королівських домів, які прагнуть об´єднати нації навколо себе. Принципи авторитарної державності відбилися в Класицизмі у вигляді жорсткої нормативної системи суворих естетичних і морально-правових приписів.\nУ найбільш повному і розгорнутому вигляді Класицизм оформився у Франції при Людовіку XIII і Людовіку XIV. Саме тоді з метою регламентації всього культурного життя держави була створена спеціальна установа — французька Академія. Вона була покликана стежити за тим, щоб у духовній сфері панували ідеї громадського обов´язку і справедливості, служіння монарху і державі.\nДух нормативної регламентації і розумного порядку домінував у філософських творах Декарта, трагедіях Расіна і Корне-ля. З позицій принципів Класицизму все природне, стихійне виглядало другосортним у порівнянні зі штучними формами, створюваними творчими зусиллями розуму, волі і рук людини.\nЛюдський розум, що обпирається на емпіричний досвід, далекий від метафізичного світу, жадаючи знань про природу і соціум, стає вихідною основою нормативних і ціннісних побудов природно-правового характеру. Не випадково в якості одного з головних природних прав людини стає право на вільну думку.\nПершою європейською країною у XVII ст., де свобода думки стала реальністю, змогла стати протестантська Голландія. У ній друкував свої праці Т. Гоббс і рятувався від переслідувань Дж.Локк. У Голландії Спіноза опублікував свої книги, які, мабуть, не зміг би видати в жодній іншій країні. І, звичайно ж, із Голландією пов´язана доля великого Декарта, який оселився у ній, прожив там двадцять років і створив у ці роки праці, що зробили справжній переворот у європейській філософській думці.\nСаме Декарт, зумівши повною мірою використати своє право на свободу думки, зробив спробу глибокого раціоналістичного обгрунтування цього природного права людини. Для французького філософа людина, яка вільно користується своїм мисленням, має право сумніватися в усьому, у чому можна засумніватися. Для неї все може виявитися оманним і помилковим, крім одного — впевненості, що вона існує і мислить. Я мислю і сумніваюсь, отже я існую,— стверджує Декарт. Те, що мій розум мислить про навколишній світ, доводить у першу чергу моє власне існування. Мисляче «Я» — головний атрибут людини. Розум — вища її здатність.\nОбґрунтовуючи природне право людини на вільне мислення і сумнів, Декарт вказує сферу, на яку принцип, що пізніше отримав назву принципу «картезіанського сумніву», не поширюється. Це сфера практичної морально-правової регуляції, світ загальноприйнятих звичаїв, традиційних правил поведінки, моральних норм. Цей світ служить людському розуму опорою, коли його сумніви набувають всеосяжний характер. Готовий атакувати і таємницю і диво, розум відступає перед авторитетом базових моральних і природно-правових принципів людського співжиття.\nТаким чином, перед Декартом постають дві реальності — інтелектуальний світ як вотчина картезіанського сумніву і нормативний світ, що перебуває за межами скептичних умонастроїв. З цього випливають два важливих виграші для формованої новочасної концепції природного права. Перший полягав у тому, що природне право людини на вільне мислення не регламентується і не зв´язується ніякими зовнішніми нормативами. Зміст другого в тому, що доводиться непорушність нормативної сфери, твердість традиційних моральних і природно-правових підвалин.\nДекарта не засмучує дуалізм, паралелізм існування двох світів, інтелектуального і нормативного. Він подібний дуалізму душі і тіла, духовної і матеріальної субстанцій. Вища сила в особі Бога забезпечує синхронічність співіснування тих і інших. Діяльність розуму співвідносна з принципами вищої моральності, і це положення стає головним у філософії раціоналізму і у всій культурі Класицизму XVII ст. Саме воно перетворює Класицизм в авторитарний стиль із жорсткою системою норм і принципів, де над усім тяжіють директиви розуму.\nНайвище Класицизм цінує здатність людини підкоряти емоції, почуття і пристрасті вимогам розуму, імперативам обов´язку і справедливості. Найрозумніше в його нормативно-ціннісних координатах — це служити державі і монарху, що її представляє. Справжній аристократ, на відміну від плебеїв, прагне жити не у своє задоволення, а відповідно до велінь обов´язку і дисципліни духу. Для шляхетної людини її життєві цілі збігаються з цілями держави. Цими настроями були пронизані трагедії Жана Расіна і П´єра Корнеля, чий моральний пафос був багато в чому співзвучний з пафосом картезіанського раціоналізму. Велика частина колізій в їхніх драмах вирішувалась на користь розуму і обов´язку. Такий, наприклад, конфлікт у трагедії Ж. Расіна «Береніка».\nДраматург взяв за основу епізод із давньоримської історії, що розповідає про те, як імператор Тіт полюбив іноземну царицю Береніку. Вона відповіла йому взаємністю, але на їхньому шляху до особистого щастя встав закон, що забороняв римлянам такі шлюби. Тіт, як імператор, цілком міг би скасувати цей закон і видати новий. Але для нього юридичний закон — це абсолютна моральна сила, якій повинні підкорятися і простолюдини і монархи. Він переконаний у тому, що навіть одиничне порушення права з його боку може спричинити непередбачені, фатальні наслідки, в результаті яких у державі поваляться основи порядку. Підсумком усіх перипетій стає те, що пристрасть виявляється переможеною, а розум, мораль і право тріумфують.


Твір: Реалізм і народність художньої прози Б. Грінченка - журнал для школярів Fable.in.ua\nГоловна ⇒ 📕Шкільні твори ⇒ Твір: Реалізм і народність художньої прози Б. Грінченка\nТвІр за повістями “Серед темної ночі” і “Під тихими вербами”. Дикою, темною силою віє від селянського життя. Здавалося б, що може бути краще: біленькі хати, вишневі садочки, земля. Але у цих біленьких хатах відбувається трагедія за трагедією, які гублять родини. А найстрашніше, що неможливо знайти виходу із цього становища. Жахлива, але реальна правда життя народу, яку не можна сховати за вишневими садочками. Тому так страждає разом зі своїми героями автор дилогії про село Борис Грінченко. Яким може бути світ? Світлим, сповненим надії\nна краще майбутнє. А може видаватися, що це “тісний світ неволі й темряви, звірячої боротьби за шматок хліба, за право жити”. Мені здається, що саме в такому світі й живуть герої Грінченка. Заг-ребущість і цинізм стали визначальними рисами вдачі Дениса Сиваша – одного з трьох братів, які є головними героями дилогії. Він відділився від батька, поставив нову хату, взяв в оренду чужі ниви, обдуривши громаду, скупив “пересельські наділи”. Одначе майже в кожному українському селі були такі Дениси, які мали невсипуще око і загребущі руки. Вони, здається мені, ні у кого не викликали поваги, хіба що у таких, як самі.\nТому і малює письменник їх з такою зневагою, з таким глибоким сарказмом. У цих новоспечених “хазяїнів”, глитаїв на обличчях виділялися тільки “ямки червоних пащ-ротів з жовтими великими зубами, вискаленими з-під щетинястих усів”. Чудові портрети! Здається, що не люди сидять, а якісь потвори.\nЩе однією “потворою”, “пропащою силою” виступає в творі Роман Сиваш. Дуже реалістично, на мій погляд, змальовує автор долю злодіїв. Роман не сам по собі став на шлях грабунків. Солдатчина і служба в місті скалічили його душу. А скільки було таких Романів, які не могли знайти свого шляху у житті! Служба відривала їх від рідної землі, вони бачили легкий хліб і не хотіли більше повертатися туди, де потрібно було тяжко працювати. Після міського життя вони більше не вважали себе “рештою мужвою”, говорили суржиком, знівеченою мовою, хотіли втертися до панівної верхівки. Але туди не кожний може влізти. Тоді з’являлася злість, яка переростала у крадіжки, пияцтво, бійки.\nВідбувалося розшарування села. І письменник це зображує саме на прикладі родини Сивашів, причому зображує дуже правдиво, не минаючи гострих кутів. А їх було ой як багато! Бо це вже не те село, яке зігнулося від панщини і тремтіло від кожного погляду пана. Це не те село, де бідному селянину навіть мріяти не можна було про багатство і про клаптик власної землі. А в дилогії Грінченка ми бачимо Пилипа Сиваша не бідним, хоч він і простий селянин. Син же його Денис навіть є одним з найба-гатших людей на селі, до нього не соромляться заходити “поважні” особи, шановані “хазяїни”.\nАле не тільки глитаї та розбійники привертають увагу читача повістей. Якщо ми прослідкуємо за історією, то побачимо, що майже в кожному селі були такі правдошукачі, безхитрісні та чесні, як Зінько Сиваш. Зінькові та, мабуть, і самому авторові було дивно, що “люди самі такий лад проміж себе завели”, коли одним добре ведеться, а іншим “ніяк не можна жити”. Зінько розпочав відкриту боротьбу проти багачів, які вирішили захопити громадську землю нечесним шляхом. Вони навіть намагаються залучити Зінька до своєї “кумпанії”. А коли той відмовляється, його звинувачують у вбивстві і відправляють до в’язниці. Зінько ж думає: “Де ж та правда, коли можна карати чоловіка ні за що? Нащо ж тоді весь цей лад на світі, весь цей порядок, коли через його можна карати, мордувати невинних?..” Так, і лад, і порядок служили тільки багатіям, а бідне селянство, як і раніше, повинно було тягнути на собі ярмо беззахисності, приниження та зневаги. Ніхто не хотів допомогти народові, а той, хто хотів, хто допомагав, відвідав в’язниці. Зінько – свідома людина, яка і інших намагається повести за собою. Але ж були і такі, як Панас Момот, що вбив свого рідного брата за землю: “Та тепер кожен за землю і руками, й ногами, й зубами держиться!” Смуток бере від того, що для цієї людини власність стає важливішою, ніж власний брат, вартою того, що людина може іншу позбавити життя.\nГрінченко дуже реалістично, на мій погляд, зображує всі верстви селянства. Є тут і натовп, для якого головнішими є два відра горілки, поставлені Денисом. “П’яніючи, галасуючи, точачись і лаючись, вона (громада) забувала про те, що сама себе віддавала в попихачі кожному, хто хотів нею попихати…” – болісно пише автор. Важко в нього на душі, бо він співчуває народові, бажає йому щастя. Дійсно, Б. Грінченко – народний письменник. Але правда, врешті-решт, переможе. В це вірить автор, в це вірить приятель Зінька Карпо. Саме Карпо запевняє помираючого Зінька, що його присяга “за правду стояти” стане клятвою всього товариства, що “своїм” вони не поступляться “ні в вік”. А значить, “скоро зійде” сонце свободи й щастя…


Музей Революції Гідності розпочав інформкампанію до Дня Героїв Небесної Сотні | Український інтерес\nМузей Революції Гідності розпочав інформкампанію до Дня Героїв Небесної Сотні\nМузей Революції Гідності за інформаційної підтримки Українського інституту національної пам’яті до роковин наймасовіших розстрілів протестувальників під час Майдану розпочав інформаційну кампанію “Вдячні за свободу”. Під цим гаслом відбуватимуться державні заходи та приватні ініціативи до Дня Героїв Небесної Сотні. Про це повідомляє УІНП.\nЗазначається, що пам’ятний день 20 лютого встановлений указом президента у 2015 році.\n“Цього дня вшановуємо тих громадян, які віддали своє життя під час подій Революції гідності (листопад 2013 року – лютий 2014 року) або ж на початках російської агресії проти України у березні та квітні 2014 року, захищаючи ідеали демократії, обстоюючи права та свободи людини”, – йдеться у повідомленні.\nЧитайте також: Депутати затвердили заяву щодо річниці Революції Гідності\nЦей загальний візуальний образ, а також портрети героїв Небесної Сотні стали основою для соціальної реклами до пам’ятної дати по всій країні. В УІНП закликають медіа та громадян долучатися до інформаційної кампанії та поширювати графічні й текстові матеріали на своїх ресурсах чи сторінках у соціальних мережах.\n20 лютого, з 19:00 до 23:00, відбудеться традиційне запалення “Променів гідності” на алеї Героїв Небесної Сотні та представлення мультимедійного проєкту “Сторожа гідності”.\n22 лютого, з 11:00 до 12:30, в “Укрінформі” презентують результати соціологічного дослідження про ставлення до Революції гідності та її комеморації.\nТакож в межах кампанії музей оприлюднить низку нових роликів, присвячених героям Небесної Сотні, з циклу “Характери гідності”. Відеопроєкт уперше був представлений у 2019 році й зараз налічує 38 відео. Це короткі історії про дитинство, вчинки, стосунки з близькими, мрії та прагнення героїв Небесної Сотні. Розповіді найближчих родичів покликані нагадати про ціну свободи та відповідальність за її збереження. Усі випуски доступні на ютуб-каналі музею.\n“Над цим проєктом я працюю вже три роки. Насправді історій могло бути значно більше. На жаль, до когось ми просто не встигли, але є чимало тих, хто не готовий говорити. Думаю, що для багатьох рідних – цей проєкт має терапевтичну складову, сповідальну. Слухаючи ці спогади, мимоволі стаєш ближчою до самого загиблого. І він сприймається вже як знайома людина. І втрату цієї людини теж сприймаєш як утрату когось близького. Дуже хочу, щоб якомога більше людей познайомилися з цими історіями та їхніми героями. Дуже вдячна родичам героїв Небесної Сотні, які готові довірливо розмовляти, ділитися сокровенним”, – розповідає режисерка Дарина Кульчицька.\nЗ словами голови Українського інституту національної пам’яті Антона Дробовича, кожна самобутня нація має свої важливі історії, які характеризують її, говорять про те, що для неї є цінним та важливим. Герої таких історій можуть бути прикладом для інших, надихати людей діяти, змінюватися самим та міняти світ довкола себе. З цих складових постає те, що ми називаємо національною ідентичністю.\n“Герої Небесної Сотні та історія Революції Гідності, попри доволі короткий проміжок часу, який відділяє нас від подій 2013-2014 років, вже стали частиною української ідентичності, живою пам’яттю про те, що ми є вільними людьми, які готові боротися за свободу та свій цивілізаційний вибір”, – зазначає він.


Четвер, 03 березня 2022 — Сайт міста Шепетівка\n03 березня 2022, 20:33\nСлужба безпеки України закликає припинити бездумні репости\nСлужба безпеки України попереджає, що ворог поширює чергові фейки, щоб ввести в оману українських захисників. А саме: у меседжерах «розганяють» списки з персональними даними та фото нібито членів ДРГ, навідників чи колаборантів, які працюють проти України.\n03 березня 2022, 19:45\nРада прийняла конфіскацію майна РФ та інші воєнні Закони\n3-го березня Верховна Рада затвердила указ президента України "Про загальну мобілізацію", а також ухвалила ряд законів про посилення відповідальності за колабораціонізм, злочини проти держави та пропаганду агресора.\n03 березня 2022, 18:15\nШепетівчанин отримав звання Герой України\nУказом Президента України від 28 лютого наш земляк підполковник Круглов Андрій Миколайович отримав звання Герой України з врученням ордена “Золота Зірка”. Про це йдеться на офіційному сайті президента.\n03 березня 2022, 15:34\nАвтомобілі пʼяних водіїв буде реквізовано на потреби ЗСУ\nСьогоднішня ніч на Хмельниччині пройшла спокійно, за виключенням оголошення повітряної тривоги. В області ДРГ не виявлено, ситуація контрольована. Про це під час ранкового брифінгу повідомив начальник обласної військової адміністрації Сергій Гамалій.\n03 березня 2022, 12:05\nЯк отримати пенсію та грошові виплати в Укрпошті під час війни\nШановні пенсіонери та отримувачі соціальних виплат! Укрпошта, Пенсійний Фонд України та Міністерство соціальної політики роблять все, щоб навіть в складних умовах воєнного стану ви своєчасно отримали свої виплати за березень поточного року. Будь ласка, ознайомтесь з правилами виплат.\n03 березня 2022, 11:41\nЩо робити у разі неможливості друку розрахункового документа: роз'яснення на період воєнного стану\nНаразі від суб’єктів господарювання з окремих регіонів України надходить інформація щодо обмежених запасів стрічки для касових апаратів, що використовується для друку розрахункових документів. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» під час продажу товару продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми.\n03 березня 2022, 11:18\nВ Україні запрацювало інтернет-радіо Єдиних новин\nВ Україні до марафону Єдиних новин приєдналося цифрове радіо radioplayer.ua. Радіо транслюється безкоштовно - без тарифікації мобільних операторів.


21 липня 18:12\nЗавдяки штучному органу пацієнти отримали можливість дожити до пересадки донорського серця.\nФранцузька компанія Carmat повідомила про перший комерційний продаж штучного серця під брендом Aeson. 🤝Його отримав пацієнт з Італії. Про це повідомило Громадське.\nПацієнту у Неаполі імплантували штучний орган, поки він очікує донорське серце. Операція коштувала понад 150 тисяч євро, її вартість оплатила регіональна система охорони здоров'я Італії.\n❤Штучне серце Aeson створене для пацієнтів з термінальною бівентрикулярною серцевою недостатністю. Воно може працювати протягом декількох місяців до трансплантації живого органу.\nУ Carmat перший продаж із моменту створення компанії у 2008 році називають «новою віхою у розвитку». 🏆 Досі жодне серце Aeson не використовувалося поза клінічними дослідженнями.🔬\nУ грудні 2020 року Європейський регулятор видав Carmat першу ліцензію, що дало компанії право на продаж свого штучного серця в Європі. 📑До кінця року Carmat хоче продати свою розробку щонайменше у 10 німецьких лікарень. Очікується, що до 2030 року штучне серце може приносити компанії 700 мільйонів доларів щорічно.💰\nЯк працює таке серце?\nСистема штучного серця, створена Carmat, складається з 3 частин: імплантованого протеза, кабелю, що з'єднує протез із зовнішніми компонентами та консолі медичної допомоги.\nЗа допомогою зовнішньої частини апарату медики можуть керувати протезом та стежити за його роботою. Консоль важить близько 5 кілограмів та може автономно працювати до 4 годин.\nВнутрішній протез складається з чотирьох клапанів, що забезпечують кровотік, двох шлуночків, кожен з яких розділений мембраною на дві менші порожнини, та двох мікронасосів.\nАпарат Aeson продовжує проходити випробування у клінічних умовах. У листопаді 2019 року проміжні результати досліджень на 11 імплантованих пацієнтах показали, що семеро з них досягли шести місяців виживання з протезом в очікуванні подальшої трансплантації серця.\nВас також може зацікавити такий матеріал: Вчені створили мозковий імплант для виявлення та усунення болю\nНовини Сьогодні 17:10\nУ людей, які перехворіли на COVID-19, нижчі показники інтелекту й когнітивного розвитку, – дослідження\nНовини 19 липня 15:31\n«Антикомарний одяг»: вчені створили вбрання, стійке до укусів комарів\nНовини 14 липня 15:07\nШестикутні хмари: вчені пояснили, чому зникають кораблі у Бермудському трикутнику\nНовини 13 липня 17:20\nЗамовте каву очима — новітні технології відстеження погляду\nНовини 12 липня 17:40\nЧому Сонце не падає: відповіді на найпоширеніші дитячі запитання про космос\nНовини 8 липня 19:40\nРиби стають залежними від наркотиків: забруднення водойм негативно впливає на життя морських жителів