На грядку проситься кавбуз\nГлавнаяДачаНа грядку проситься кавбуз\nРодичі гарбузові — бажані господарі наших грядок. Гарбузи, кабачки, цукіні, патисони всі вирощують давно. А ось кавбуз поки що є новинкою. Тож пропоную ознайомитись з цією цікавою культурою. Неабиякий корисний Кавбуз я вирощую на своїй дачній ділянці понад 10 років. Цю культурну рослину одержали оригінальним способом (за допомогою дії препаратів нуклеїнових кислот кавуна і гарбуза) […]\nРодичі гарбузові — бажані господарі наших грядок. Гарбузи, кабачки, цукіні, патисони всі вирощують давно. А ось кавбуз поки що є новинкою. Тож пропоную ознайомитись з цією цікавою культурою.\nКавбуз я вирощую на своїй дачній ділянці понад 10 років. Цю культурну рослину одержали оригінальним способом (за допомогою дії препаратів нуклеїнових кислот кавуна і гарбуза) в Інституті оздоровлення та відродження народів України групою юних генетиків під керівництвом ректора інституту, завідувача відділу модифікації структури біологічно активних речовин Інституту молекулярної біології і генетики НАН України, кандидата медичних наук А.І. Потопальського.\nОб’єднавши характерні властивості батьківських форм (кавуна і гарбуза), кавбуз має на 20-30% вищу врожайність, приємний смак, може використовуватися як харчова дієтична рослина, бо містить багато каротину і понад 15% цукрів (у т.ч. сахарозу і глюкозу), клітковину, пектин, білки, фітин, фосфорні сполуки, ферменти, вітаміни А, В, С, В2, РР, мінеральні речовини (калій, кальцій, магній, залізо, кобальт).\nНаявність значної кількості бета-каротину в кавбузі забезпечує протипухлинну дію, а також має значення у профілактиці й лікуванні атеросклерозу. З профілактичною метою необхідно вживати не менш як 100 г кавбузної маси на добу, що забезпечує необхідну для організму добову кількість бета-каротину — 20 мг. Завдяки комплексу пектинів та нших біологічно активних речовин кавбуз і продукти його переробки (сік, пюре, джем, варення, сухий порошок тощо) є ефективними засобами виведення з організму важких металів і радіонуклідів. Ці продукти рекомендовані при загальному виснаженні, для дитячого і дієтичного харчування, при діабеті, захворюваннях печінки, нирок, серцево-судинної і нервової систем, порушеннях обміну речовин (ожиріння, подагра, набряки), статевих розладах.\nЙого насіння — ефективний глистогінний засіб. Воно корисне дітям, вагітним, літнім людям, коли небажані глистогінні препарати.\nБіологічне значення пектинів і харчових волокон, на які багатий кавбуз, проявляється в їхній здатності зв'язувати важкі метали, токсичні речовини та виводити їх з організму. Встановлено, що 1 г пектину здатний зв’язати від 100 до 420 мг стронцію.\nНасіння варто прогріти\nКавбуз — невибаглива культура і дає високі врожаї на різних ґрунтах при звичайній для гарбузових культур агротехніці. Найкращими попередниками є картопля, капуста, цибуля, коренеплоди. На одному і тому ж місці кавбуз вирощують через 4 роки.\nПлід — ягода смугасто-зеленого кольору, масою від 10 до 65 кг і більше. Шкірка тонка, міцна, тому він добре зберігається. М’якуш кавбуза оранжевого кольору, м’який, його товщина сягає 5-7 см.\nВисівають насіння у добре прогрітий ґрунт (12-15оС), при сівбі в холодний ґрунт насіння загниває або з’являються зріджені сходи.\nПеред висіванням насіння слід прогріти на сонці протягом 3-5 днів чи в іншому теплому місці за температури 50-60оС протягом 4 годин, а потім замочити у воді кімнатної температури на теплій вологій тирсі чи вологому рушничку протягом 2-3 днів і висіяти у вологий ґрунт. Ці заходи прискорюють проростання насіння та деякою мірою знезаражують його.\nВисівають насіння у ямки на відстані 70 см одна від одної та 1,2-1,8 м — між рядками. Перед сівбою у ямки вносять по 2-3 кг перегною, 50 г суперфосфату і 2 склянки попелу, перемішують із землею і кладуть по 3-4 насінини в ямку.\nСходи з’являються через 6-7 днів. У подальшому догляд за кавбузами полягає у регулярному просапуванні, розпушуванні грунту та підживленні.\nДвічі за період вегетації підживлюю рослини органічними добривами, коров'яком (1:10) або гноївкою (1:4) чи збродженим курячим послідом (1 кг посліду на відро води). Під кожну рослину виливаю по 2 л такого розчину. Це сприяє прискоренню росту, плодоношення та підвищенню врожайності рослини.\nПісля утворення 2-3 зав’язей верхівку головного стебла прищипують для формування великого плоду (якщо верхівку не прищипувати, то одержите велику кількість дрібних плодів).\nЩоб отримати сортове насіння, кавбуз висівають ізольовано від тонкошкірих сортів гарбузів (із товстошкірими сортами гарбузів, кавунами, кабачками, патисонами кавбуз не перезапилюється).\nАби привабити для запилення кавбузів бджіл та комах, по краю ділянки висіваю соняшник, коріандр або кріп.\nП.М. ФІЛІПЧУК. м. Коломия, Івано-Франківська обл.,\nПредыдущая статьяИспанские проститутки получат пенсии\nСледующая статьяВ Израиле семейная пара пенсионеров сорвала джек-пот


система відеоспостереження Archives - Тверезий погляд\n12.10.2021 Гліб Бабіч 0 Comments--- Авдіївка, благодійна допомога, Вій, система відеоспостереження, система спостереження, Фонд Порошенка\nВійна триває. Ворог нікуди не подівся, і фронту як і раніше потрібна допомога. І ми продовжуємо закривати його системами спостереження і оптичної розвідки ВІЙ. Цей етап на ділянці фронту в районі Авдіївки найскладніший з усіх, що ми робили досі. Через особливості зони буде застосовуватися більш потужне обладнання. У більшій кількості. Сьогодні-завтра надійде черговий внесок від Фонду Порошенка. Але вартість забезпечення системою цієї частини фронту більше 1 500 000 гривень. Це багато. Але зроблено нами вже в багато разів більше. Завдяки саме вам. Вашої небайдужості. Тому що ви не втомилися і досі підтримуєте свою Армію.\nМи продовжуємо допомагати Армії\n31.08.2021 Гліб Бабіч 0 Comments--- 10-а ОГШБр, благодійна допомога, Вій, го справа громад, допомога фронту, краудфандінг, система відеоспостереження, Фонд Порошенка\nУ нас немає часу чекати, поки у когось нагорі настане прозріння. Тому ми продовжуємо встановлювати систему спостереження і оптичної розвідки «Вій». На цьому тижні ми закриємо питання модернізації встановленої нами системи в зоні відповідальності 10-ї ОГШБр. А вже з наступного тижня продовжимо перекривати зону, що примикає до Авдіївки та ДАП. А далі вже опрацьовується проект для наступної протяжної зони лінії зіткнення. Нам не можна зупинятися. Ворог нарощує активність. І наше з вами завдання – максимально знизити можливість втрат з нашого боку. Дякуємо всім, хто допомагає, за впертість, підтримку і поширення.\nШирокине – це квінтесенція того, що несе «русский мир» (фото, відео)\n26.08.2021 26.08.2021 Ірина Геращенко 0 Comments--- агресія РФ, День Незалежності, Маріуполь, система відеоспостереження, Широкине\nВ Широкине День Незалежності сприймається інакше, ніж на Хрещатику. Біль. Злість. Скелети будинків, розтрощені вщент вулиці, пляжі, що перетворилися в хащі. Все навколо заміноване. В Донецькій області 8 населених пунктів поблизу лінії зіткнення не підлягають відновленню. Широкине – один із них. Курортне містечко, де до війни проживало більше 1200 жителів, вщент знищене. Який страшний і емоційний контраст зі звільненим ЗСУ Маріуполем, лише за 15 км від Широкиного. Де будують нові сквери й набережні, а на святкування Дня Незалежності зібралося більше 30 тисяч українців.\n«Ворожий снайпер знешкодив одну камеру, а ми додамо троє «очей» нашим бійцям. І легендарна 10-ка продовжить ще більш затято бити ворога. Вдячний ветеранам, “Справі Громад”, “Братам по зброї” та усім українцям, які щодня перераховують кошти, даючи змогу забезпечити наших військових необхідною технікою. Традиційно половину коштів надає Фонд Порошенка», – про це повідомив у відеозверненні п’ятий Президента України, лідер партії «Європейська Солідарність» Петро Порошенко.\n30.07.2021 03.08.2021 Тверезо 0 Comments--- благодійна допомога, Вій, допомога фронту, камера спостереження, система відеоспостереження, снайпер\nА вчора снайпер “з того боку” “зняв” одну з наших камер. Висять наші камери добре, і замасковані ретельно. І щоб знайти хоч одну, знадобилося три місяці. Ми до цього готові й камеру замінимо. Ба більше, там ми поставимо ще дві камери. Потужніші. Це називається – підтримка, модифікація і розвиток системи (пояснюємо тим, хто називав це все “разовим піаром”). Казку про одного веселого дракона пам’ятаєте? Голову рубаєш, а на її місці три виростають. Так що, стріляти по наших камерах – це як бити себе по мармизі. І ми продовжуємо допомагати фронту. Ми просто разом. І цим сильні.\nВійськові кажуть, що наша система Вій зіграла у сповільненні рахунку втрат величезну роль. А ще у них з’явилися нові можливості з протидії ворогові – з координації та управління боєм. Це ви їх рятуєте. Це ви озброюєте їх новими можливостями. І саме тому ми продовжуємо. І переходимо на авдіївську Промку в зону відповідальності 72 ОМБр ім. Чорних Запорожців. У ще одну завжди небезпечну зону. І у нас знову все вийде. І ми це зробимо. Як завжди. Тому що це наша війна. І закінчиться вона лише повним звільненням України. Реквізити для допомоги – в публікації на сайті.\nВій для військових. Ефективної допомоги армії пост\n31.05.2021 Гліб Бабіч 0 Comments--- Вій, допомога фронту, краудфандінг, система відеоспостереження\nМи з вами вже створили сучасну і ефективну комплексну тактичну системою спостереження за діями ворога. І вирішили назвати її «Вій». Той самий монстр, герой однойменного твору Гоголя. Який бачить все. Треба просто підняти йому повіки. І тим, кого він побачив – ***ць. А свої будуть їм надійно прикриті. Двадцять чотири години на добу. У 109 гірсько-штурмовому батальйоні вона вже встановлена, працює та довела свою високу ефективність і боєздатність. Комплект для 108 гірсько-штурмового батальйону повністю профінансував Петро Порошенко. І далі збирається брати участь у розвитку системи. Для повного закриття фронту системою залишається встановити її на 8 гірсько-штурмовому батальйоні. І ось для цього ми відкриваємо краудфандінг. Реквізити для допомоги – в публікації на сайті.


Інтерв'ю з Олександром Тодорчуком | Kiev Fashion People Олександр Тодорчук: «Я не думаю, що ми такі безталанні, що не змогли би зробити шоу без тварин» | Kiev Fashion People\nОлександр Тодорчук – один із найініціативніших людей, яких ми зустрічали. Здається, що в його добі більш ніж 24 години. Йому з легкістю вдається реалізовувати наймасштабніші культурні проекти #тіщовражають та «Щирі», його ініціатива UAnimals за досить короткий час встигла зробити більше, ніж інституції з захисту тварин зробили за декілька десятиліть, і при цьому в нього вистачає часу на всю свою величезну родину. Саша – цікавий співрозмовник, з яким легко й приємно говорити. Десь під кінець розмови здається, що він – дуже свій, з ним легко починаєш говорити про одне, а закінчуєш, як завжди іншим. Він слухає ту ж музику, що й ми, дивиться ті самі фільми, любить поезію Жадана та гурт panіvalkova. Його хвилює те, що хвилює нас. А ще з Сашком можна йти у розвідку, бо він не лише розумний та ініціативний, він ще не «трус» (на його сорочці ціла армія хокеїстів). Як ви зрозуміли, говорили ми багато, але могли й більше. Поговорити вдалося не про все, що планували – але встигли охопити родинні зв’язки, розмови про Київ та українську мову. Згадали про першу роботу, UAnimals, GresTodorchuk PR та найцікавіші проекти. Редакція KFP сподівається, що Олександр Тодорчук своїм інтерв’ю надихне всіх зробити щось благочинне – як мінімум, здати кров. Адже це так просто.\nKFP: Ви народилися у Києві. Як це бути корінним киянином?\nОлександр Тодорчук: Я ніколи не вважав, що в Києві є таке поняття, як «корінний киянин». Я ніколи не сприймав це як досягнення чи особливість. Саме розуміння цього прийшло до мене тоді, коли я навчався в Київському міжнародному університеті, де навчаються студенти з інших міст. В моїй групі було три людини (включаючи мене) з Києва. Коли всі розповідали про свої рідні міста й села, а ти з Києва – і тобі ніби нічого й розповідати.\nВ дитинстві це взагалі було сумно. Мало того, що я з Києва, всі мої бабусі живуть в Києві. І коли всі після літа поверталися й розказували, як пасли корову десь в селі, мені було дуже сумно. Тому що до своєі бабусі я міг сісти на метро й поїхати.\nОстаннім часом, коли в Києві відбуваються різні речі типу забудов, то в мене включається такий режим (не знаю, чи є це у людей, які приїжджають у Київ): «Блін, я ж по цій вулиці в дитинстві ходив… Тут була така класна пиріжкова, нащо забудували?». Я вже відчуваю, що приходить той момент, як у наших мам та бабусь: «А тут вот раньше были пирожки по три копейки». Це я вже рано перетворююсь на такого старого, який йдучи по Майдану, говорить: «Я тут з бабусею гуляв. Що тут построїли?».\nДля мене бути киянином – це відповідальність перед містом.\nKFP: Не всім відомо, що раніше ви були російськомовною людиною та в один момент повністю перейшли на українську мову. Розкажіть про це.\nОлександр Тодорчук: Насправді я не розумію звідки в мене з’явилося бажання перейти на українську мову, тому що я народився в російськомовній родині, і в нашій сім’ї ніхто не говорив українською мовою. До речі, в мене дуже змішані крови: бабуся – єврейка, мамин батько – етнічний росіянин, тато – українець. Все настільки перемішано, але я розумію, що я – українець і для мене це цінно. Хоча в нашій сім’ї ніколи не було розмов за столом з «Кобзарем».\nЧесно кажучи, я задумувався про це – звідки в мене з’явилася ця ідея перейти на українську мову. До мене дуже красиво доносили українську мову, тому в мене не було відторгнення від неї й я сприймав її дуже близько. В мене, навіть, була така штука, що коли я їздив за кордон, то завжди переходив на українську мову поки знаходився там. Тому що це, по-перше, відділяє тебе від східних сусідів. А, по-друге, це той момент, коли навколо немає звичного оточення, яке скептично скаже: «Та что ты гонишь?».\nВ мене було бажання і потрібен був лише поштовх. Новий 2014-ий рік я святкував у Львові. Коли повернувся зі Львову, то вирішив, що буду спілкуватися українською мовою.\nЯ колись читав у книзі, що, якщо ти хочеш кинути палити, то повинен написати список з 10 людей, яких ти вважаєш найважливішими у своєму житті, подзвонити їм та сказати, що ти кинув. Відповідальність перед цими людьми буде настільки серйозною, що ти будеш себе ще раз змотивовувати. Це абсолютно не мій випадок. У мене такий характер, що я ніколи нікому нічого не кажу. З приводу переходу на українську мову на роботі ніхто особливих питань не задавав, друзі звикли, що я притирешний. Коли почали питати батьки – сказав, що це такий експеримент на місяць: хочу поспілкуватися українською мовою, потім вирішив трішки продовжити, і власне експеримент розтягнувся вже на кілька років.\nПерейти на українську мову – це один крок. Я спочатку думав, як сприйме оточення. Перейшов на українську мову, і через два дні всі до цього звикли. Насправді людям по барабану, якою мовою ти спілкуєшся: тебе розуміють і ніякої проблеми з цим немає.\nЄ такий психологічний прийом – кожного дня без перерв. Це винайшли американські психологи, які працюють з алкоголіками. Залежні люди не можуть сказати: «Я більше ніколи не буду пити». Це їх лякає. Психологи вигадали такий інструмент: ти маєш кожного дня приймати рішення лише на цей день, наприклад, я сьогодні не п’ю. Тільки сьогодні. А наступного дня ти знову приймаєш це рішення. Це діє. Сьогодні говори українською, завтра – говори українською, післязавтра – говори українською, і так все життя будеш говорити українською.\nKFP: Ви починали кар’єру як журналіст (щотижневик «Телегид» і журнал HELLO!). Чому пішли з журналістики в піар?\nОлександр Тодорчук: Починав я свою кар’єру як піонервожатий та ведучий дитячих свят. Я вів дитячі дні народження у боулінг-клубі, коли навчався в університеті, й заробляв 140 грн за одне свято. Це були нормальні гроші і я почував себе like a boss.\nЦе був шалений досвід і в мене було безліч історій. Кожного дня ти ведеш декілька днів народження: діти абсолютно різні, більшість батьків взагалі забивають на своїх дітей та їм по барабану, що вони роблять. Одного разу мені запропонували провести день народження за 600 грн замість стандартних 140 грн, але менеджер сказав, що є один момент – родина англомовна. Я одразу погодився, тому що це нескладно і єдина проблема – треба ретельніше підготуватися, бо в конкурсах є специфічні терміни. Приїжджаю я на цей день народження, і в мене одразу закрадаються якісь підозри. Виявляється, це день народження дитини когось з Китайського посольства. Мало того, що ці діти не розуміють ні російської, ні української, так вони ще й англійської не розуміють. Вони знають тільки китайську. Це було жонглювання якимось термінами, але все вийшло. Це зі смішного. Були й не дуже веселі дні народження. З 2,5 годин, саме стільки триває свято, одну годину ти навчаєш дітей грати у боулінг – показуєш і розказуєш як це правильно робити. Був ніби звичайний день народження, а насправді іменинник виявився глухонімим. Цей момент дуже важливий для мене. Батьки сказали мені, що вони розуміють, що це складний момент, тому треба проводити свято для інших дітей, і головне – щоби їм було весело. Для мене це стало свого роду челенджем. Я подумав: в дитини день народження, а проводити я його буду для інших? Я сам не зрозумів як це мені вдалося, але якимось чином за допомогою якихось жестів я провів день народження для всіх дітей без винятків.\nВибачте, що я, ніби на сповіді, але мені треба це комусь розповісти (сміється).\nKFP: Нічого страшного. Нам подобається серіал «Молодий Папа». Тепер давайте перейдемо до вашої кар’єри журналіста та піарника.\nОлександр Тодорчук: Насправді все було просто: спочатку я працював в щотижневику «Телегид», потім – у журналі HELLO! Останній закрився і після його закриття у 2008 році на ринку ЗМІ була сумна ситуація. Тоді переді мною постало питання – чим займатися далі? Піар – дуже суміжна зона до журналістики. Саме тоді я спробував себе у зірковому піарі (гурт «Алібі», Андре Тан, Євгенія Гапчинська – прим. ред.).\nКоли люди приходять працювати у Gres Todorchuk PR, а ми займаємося виключно культурними й соціальними проектами, то є два варіанти: так як таких компаній, як ми, немає, то потрібного досвіду роботи, відповідно, теж немає. Це люди, які або працювали у зірковому піарі, або люди, які працювали у мистецьких та культурних інституціях.\nДосвід у зірковому піарі – дуже крутий і набагато складніший. Одна справа, якщо ти займаєшся проектом «Щирі» й популяризацією українського костюму. Це простіше, ніж пояснити журналістам та аудиторії важливість того чи іншого альбому. Коли ти працюєш з зірками, тобі треба створювати важливість, яка в культурних чи соціальних проектах вже закладена і яку тільки треба правильним чином донести. Це щоденний піар, коли ти пробиваєш лобом стіну. Цим людям, як правило, потрібна глибина, адже пробиваємість у них є.\nЛюди, які приходять до нас з мистецьких та культурних проектів, знають яким чином правильно донести інформацію, але їм не вистачає пробиваємості.\nKFP: Ми вже трохи поговорили про Gres Todorchuk PR. Це сімейний бізнес, в якому партнером є ваша сестра Ярослава Гресь. Як це працювати з сестрою? Ви до сих пір іноді «молодший брат» чи був момент, коли ви перестали себе ним почувати?\nОлександр Тодорчук: Не нагадуйте про те, що я молодший брат. Це складна історія (сміється). Я завжди буду молодшим братом і буду ним навіть у 60 років. Я молодший брат, але у відносинах з Ярославою я завжди відчував себе рівним. Це скоріше риса характеру.\nПісля закриття HELLO! Ми з Ярославою пропрацювали окремо десь 2 роки, а згодом у нас з’явилися спільні проекти, потім агентство AGENTSTVO, яке переросло в Gres Todorchuk PR. Виходить, що ми працюємо разом більшу частину свого дорослого життя і в цьому немає жодної складності. Певним чином це змінює взаємовідносини, але це все настільки перемішано, адже ми працюємо разом більше 10 років. Інколи бувають запальні обговорення, але це не плюс і не мінус. Бувають історії, коли дзвониш мамі «пожалітися» на роботу, а в неї вже є повна картина всього.\nKFP: Gres Todorchuk PR створюють репутацію. Як би Ви хотіли, аби звучала ваша репутація? Який в вас характер?\nОлександр Тодорчук: Мої та Ярослави цінності відображені в агенції Gres Todorchuk PR. Для мене це важливо. Ми займаємося тим, чим займаємося, і в інші сфери не ліземо. Так як ми займаємося культурними й соціальними проектами, то для нас головне – відповідальність й підтримка. Ми намагаємось бути корисними не тільки для себе. Тому що дуже часто суть людської роботи – це заробіток й умовна цінність цієї роботи, яку складно виміряти.\nМи намагаємося кожному проекту надавати цінність, яка буде корисна людям та оточуючим. Починаючи з культурних проектів, які показують на прикладі проекту «Щирі», що український костюм – це круто і модно. Коли ми запускали маркети «Всі. Свої», то для нас було важливо, що це українські виробники, які в інших місцях не представлені. Це зараз «Всі. Свої» – великий магазин в центрі міста, і в українських виробників більше можливостей, ніж самих українських виробників.\nЛюди, які з нами працюють, – це люди, які горять своїми проектами та тим, що роблять і для них важливо щось змінювати.\nУ нашій компанії у всіх працівників є якісь власні ініціативи. Це означає, що ти йдеш на роботу не за гроші, а щось реалізовувати.\nЩе у нас в команді бувають такі розмови між собою: «Мені здається, що цей проект недостатньо користі принесе». Коли ти любиш те, що робиш, тоді й результат показуєш набагато вищий.\nЩодо мене, я трішки замкнений. Коли я кажу про замкнутість, то люди дивуються. Я досить відкритий до спілкування, але досить закритий щодо особистого. Батьки сміються, що я ніколи не розповідав, як звати моїх шкільних вчителів. Коли вони мене питали: «Як звати вчительку по математиці?», я відповідав: «Яка вам різниця?!» і про деякі речі, які відбувалися в школі, вони дізнавалися з батьківських зборів.\nKFP: Ви згадали про ініціативи ваших співробітників. Розкажіть про це докладніше.\nОлександр Тодорчук: У Ярослави – це персональна допомога. Вона за рік зібрала шалені суми для багатьох людей: починаючи від поранених і закінчуючи дітьми. Це така пропаганда загального добра.\nНаш Head of PR Марія Артеменко має «Клуб Добродіїв». Вона допомагає дітям-сиротам. Головна ідея – це пропагувати соціалізацію дітей-сиріт. В першу чергу, вони пропагують не подарунки, а спілкування, тому що діти-сироти потребують контакту, і передати мішок старих речей – це не найкраще, що може бути для них. «Клуб Добродіїв» включає в себе 5 дитячих будинків і будинків сімейного типу в Київській області й орієнтований на різні освітні програми. В дитбудинках проходять різні освітні програми, наприклад, «Весела наука», де в ігровій формі дітей підштовхують до науки, навчання, вивчення англійської мови. Також бувають і виїзні заняття. Наприклад, Валерій Созановський проводив майстер-клас, де навчав дітей готувати профітролі. По закону діти в дитячих будинках не мають права заходити на кухню, і деякі з них не знають як готується їжа. Був випадок, коли дитина в 14 років не знала як заварити чай. Інколи директори дитячих будинків, порушуючи закон, дозволяють дітям заходити на кухню аби вони бачили як все готується.\nКатя Ніколаєнко була активним волонтером на Майдані, а зараз веде мілітарний портал MIL.IN.UA, який допомагає українським військовим.\nТаня Тулинова вивчає мову жестів і готує проект, який повинен зробити культуру доступніше для глухонімих людей.\nПроект Олесі Серьогіной на стадії реалізації. Це проект для дітей-аутистів.\nУ нас в команді 18 людей і дуже складно про всіх розповісти. Але дивує, що у всіх різні напрямки й повторів немає. Ми намагаємось допомагати, кров здаємо і тому подібне.\nДля мене тема благочинності, особливо здача крові, – це така перевірка «Ти знаєш, що ти людина, Ти знаєш про це чи ні?».\nКоли нам кажуть про благочинність – завжди можна сказати: «В мене немає часу», «В мене немає грошей», «В мене немає можливостей». Кров є у всіх. Лише 20% людей не можуть здавати кров за станом здоров’я або втрачають свідомість побачивши кров. Доросла людина може здавати кров щомісяця. Я корю себе за те, що в мене виходить це робити раз на 3-4 місяці.\nДля мене якась соціальна свідомість людини багато говорить про неї.\nKFP: Про ініціативи ваших дівчат ви розповіли. Давайте поговоримо про вашу ініціативу UAnimals, яка виступає за цирк без тварин. Як виникла ідея? У вас в дитинстві були тварини?\nОлександр Тодорчук: В дитинстві у нас були тварини. Ярослава дуже хотіла собаку, і нам її подарували. Але нам подарували дуже велику собаку, до якої ніхто з родини не виявився готовий. Її дуже швидко повернули заводчикам. Вона прожила в нас близько тижня, і ні в кого не було травми, коли її повернули.\nУ нас була черепаха. Я був до неї дуже сильно прив’язаний. Її звали Тортіла. Тут ще не працювала креативність (сміється). Насправді я не можу сказати, що моя ініціатива пов’язана з дитячими історіями.\nUAnimals – це не тільки зоозахисна ініціатива, це більше гуманістична ініціатива.\nЯ дуже багато років їздив повз Цирк на роботу. Я навіть написав пост, після якого на мене накинулися всі зоозахисники. В мене немає великої любові до тварин, як у деяких людей: «Да лучше бы человек умер, чем животное». Я не уявляю себе Білосніжкою, яка співає пісеньки тваринам (сміється).\nЯ розумію, що в цій ситуації треба керуватися принципом: кожна людина прагне щастя і ніхто не хоче страждати. Так і кожна істота хоче щастя і не хоче страждати. Тому треба діяти за принципом зменшення страждань. А коли ти їздиш повз Цирк, то розумієш, що це погано. Ми спілкувалися з людьми, які активно водять дітей до цирку, і вони теж розуміють, що це неправильно. Тому в якийсь момент окрім розуміння цього, проаналізувавши ситуацію, я зрозумів, що на це можна вплинути.\nЦе ініціатива, яка розвивається і починає об’єднувати людей, які за цирк без тварин, і тих, які підтримують гуманістичні ініціативи, які, в першу чергу, пов’язані з тваринами.\nТакож треба розуміти, що ця заборона повинна стосуватися усіх цирків. Один цирк не може відмовитися від тварин, бо це конкурентне середовище. Якщо цієї можливості не буде ні в кого, то всім прийдеться переналаштовуватися.\nТреба розуміти, що є градація того, що відбувається. На 1 рівні – це фотографії з тваринами на вулиці; 2 рівень – шапіто; 3 рівень – цирки і дельфінарії; 4 рівень – контактні зоопарки та зоопарки загалом.\nKFP: Після цирку без тварин ви займетеся усіма рівнями цієї градації?\nОлександр Тодорчук: Я реаліст і ставлю собі реальні цілі. Я розумію, що колись зоопарків не буде, як їх не було колись. Наприклад, в 60-х роках в Парижі на виставці, яку відвідали близько 2 млн людей, показували туземців у клітках. І це було за часів наших бабусь. Пройде час, і зоопарків не буде. Але я розумію, що за секунду це змінити неможливо.\nKFP: Що би ви хотіли аби було на місці Цирку?\nОлександр Тодорчук: Цирк, але без тварин. І це можливо. Керівництво Цирку зараз вигадує якісь речі, типу в них хочуть забрати землі й без тварин вони будуть нікому не потрібні. Так вони намагаються захиститися якимось чином, але, як на мене, це визнання своєї недієздатності.\nЦим вони хочуть сказати, що тварини кращі людей, які роками вчаться на акробатів, жонглерів, еквілібристів, і без тварин цирк неможливий? Як на мене, вони просто не можуть його збудувати, адже без тварин працювати набагато складніше. Директриса Національного цирку – дресирувальниця, її чоловік – дресирувальник. Вони цим живуть, звикли до цього і не розуміють, як може бути інакше. Назва «Цирк Дю Солей» для них – як червона тряпка для бика. Хоча слід звернути увагу, що в Київській цирковій академії на дресирувальників не навчають. Ви не можете просто взяти і вивчитися на дресирувальника. Все відбувається за зачиненими дверима.\nЯ не проти цирків взагалі. Адже цирк може бути різним. За останній місяць в Цирку пройшли дві події «нециркового» формату – шоу Гарика Корогодського «Бизнес ШОу Гарика» та вистава для дорослих «Афродизіак» Ірми Вітовської.\nЯ не думаю, що ми такі безталанні, що не змогли б зробити шоу без тварин, яке було би цікаве аудиторії.\nKFP: Який ваш улюблений проект Gres Todorchuk PR або той, яким ви найбільше пишаєтеся?\nОлександр Тодорчук: Складно сказати. Напевно, «Щирі». Цей проект для мене дуже важливий і триває в нас вже два роки у різних форматах.\nОскільки я відповідаю за креативну частину, для мене важливі проекти, в яких вдається втілювати якісь ідеї.\nПрезентація книги «Розстріляне Відродження» – це один з проектів, яким я пишаюсь. Тому що цей проект, в якому ми опрацювали закриті архіви КДБ.\nЯ пишаюсь проектом #тіщовражають для 1+1. Ми об’їхали 7 міст України з різними спікерами і побачили людей з їх проблемами, їх розумінням як жити далі. Мені навіть на здалося, що на секунду вдалося вплинути на них. Ці речі надихають.\nДо Новогу року ми готували цікаву виставку «Новий рік за 100 років». Це цікава й глибока тема, бо через Новий Рік можна прослідкувати що взагалі відбувалося в країні протягом 100 років: які були цінності й цілі.\nСкажу чесно: в мене немає проекту, якого я б соромився!\nЯ пишаюся не проектами, а нестандартними рішеннями. Я впевнений, що буду пишатися проектом, який ми зараз готуємо – «Музей новин», який буде представлений в березні в Мистецькому Арсеналі.\nKFP: Ви захоплюєтеся поезією, для всіх співробітників в Gres Todorchuk PR є завдання – за вихідні вивчити вірш. Ви пишите вірші?\nОлександр Тодорчук: Пробував, саме тому не пишу (сміється). Я не пишу вірші, я досить до дорослого віку не розумів, в чому специфіка рими, у чому її суть.\nМені інколи кажуть: «Ти такий активний і шумний», але я розумію, що для своїх я – одна з найтихіших людей, які взагалі існують. Коли родина збирається на свята, то такий шум, що всі один одного перебивають. Нас зараз відучили, що в момент, коли хтось говорить тост, жартувати, збивати, починати ржати, чи починати говорити свій тост не можна (сміється). У нас в родині якось так прийнято.\nВ нашій шумній родині Ярослава пише вірші, мама пише вірші, бабуся пише вірші, зараз навіть іноді пише на свята, дуже круті вірші пише наша двоюрідна сестра. Коли ти знаходишся в такому середовищі, то розумієш, що твої вірші, так би мовити, гірші.\nЦе як дитина намалювала якусь калючку, і всі навколо радіють: «Який великий художник» (сміється). Так само з моїми віршами. Коли я чую про мій якийсь блог на сайті «Ти так красиво пишеш», я собі знаю, що Ярослава пише значно краще, мама – пише дуже круто, дідуся – журналіста газети «Сільські вісті» – взагалі впізнавали на вулиці.\nKFP: Як людина, яка починала свою кар’єру журналістом, скажіть, вам більше подобається брати інтерв’ю чи давати?\nОлександр Тодорчук: Мені більше подобається спілкуватися. Це як, знаєте, говорять: «Я люблю дарувати подарунки». А я люблю не тільки дарувати, а й отримувати подарунки. Це класно, коли я подарував і мені подарували. Так само і в спілкуванні. Хочеться висловити свою думку і хочеться почути, що про це думають люди.\nKFP: Книга, пісня та фільм, з якими, на вашу думку, повинен бути знайомий кожен?\nОлександр Тодорчук: Я дуже люблю фільм «Достучаться до небес». В мене є два улюблених режисери – Уес Андерсон (раджу усі його фільми до «Королевство полной Луны») та Хічкок. Насправді я не люблю дивитися хорори. Найстрашніший фільм в моєму житті, який я бачив, і досі боюся його переглядати – це «Шестое чувство». А ще один страшний для мене фільм – «Другие». Чомусь такі речі для мене страшніші, ніж коли акула з’їсть людину. Тому я дуже довго не дивився Хічкока, бо в нього «ужастики». Я дуже люблю класичне кіно, і випадково почав дивитися його фільми. Коли дивишся його фільми, то розумієш, що на його сюжетах створюються нові фільми.\nЯ не перечитую книжки. Для мене це якась дурна справа. Я декілька разів в своєму житті перечитував книжки і то тому, що забув, що їх читав (сміється). Насправді мене дуже вразила «Любов во время чумы» Маркеса.\nЗараз в мене улюблена пісня BRUTO – «12 обезьян».\n1 Discussion on “Олександр Тодорчук: «Я не думаю, що ми такі безталанні, що не змогли би зробити шоу без тварин»”\nУведомление: Александра Говоруха PR-менеджер Ciklum | Kiev Fashion People


Вибори до Конгресу США є своєрідним референдумом довіри до Трампа — журналістка | Громадське телебачення\nВибори до Конгресу США є своєрідним референдумом довіри до Трампа — журналістка\n06 листопада, 2018 19:24\nНинішні вибори до двох палат Конгресу США є своєрідним референдумом довіри до президента Дональда Трампа.\nПро це в ефірі програми «Нині вже» на Громадському розповіла журналістка української служби «Голосу Америки» Юлія Ярмоленко.\n«Ці вибори навіть порівнюють за важливістю із президентськими. Їх багато хто назвиває так би мовити референдумом довіри до президента Трампа. Дуже багато республіканців активні через те, що вони схвалюють роботу Дональда Трампа, їм подобається те, що робить його адміністрація. Демократи, зі свого боку, абсолютно не схвалюють роботу адміністрації Дональда Трампа, вони обурені деякими фактами його політики і тому вони активно збираються взяти участь», — розповіла журналістка.\n«Зараз ще не можна сказати, кому така висока явка піде на користь: республіканцям чи демократам. Дуже велику ставку під час кампанії робили на жінок з вищою освітою та молодь. Вважається, що саме ці два типи виборців можуть визначити результати цих вибирів», — додала вона.\nвибори до Конгресу США\nУ ПАР захопили заручників у церкві, 5 людей загинули, понад 40 затриманих\n11 липня 2020, 16:19\n11 липня 2020, 16:12


Спортивна природа проявляється ще до того, як він починає рухатися. Вражаючі пропорції спортивного автомобіля, неймовірна естетика, специфічні акценти дизайну заявляють про безкомпромісну динаміку та неймовірний потенціал.\nРозкішний чотирьохдверний спортивний автомобіль обладнаний потужним 8-циліндровим двигуном BMW TwinPower Turbo, ряд функцій якого запозичений у перегонових авто. Нестримна потужність двигуна відчувається всіма чотирма пасажирами. Від його високої продуктивності на трасі пульс починає битися частіше.\nНОВИЙ МАКСИМАЛЬНИЙ ЗВУК\nЕСТЕТИКА РОЗКОШІ ТА СПОРТИВНОСТІ\nДИЗАЙН ЕКСТЕР’ЄРУ ТА ІНТЕР’ЄРУ BMW M850I XDRIVE GRAN COUPÉ\nДизайн BMW M850i xDrive Gran Coupé акцентує увагу на безкомпромісній спортивності та динамічності захоплюючого автомобіля. Навіть коли він не почав рухатися, не доводиться сумніватися, що здатний зробити цей автомобіль. Розкішним чотирьохдверним спортивним купе, який отримав довгу колісну базу та пропорції, властиві спортивним автомобілям, пропонується дивовижно широкий простір для пасажирів та ексклюзивна атмосфера BMW класу люкс.


Фільм Серце світу (2018) дивитися онлайн повністю повний фільм в хорошій якості hd\nТихий, скромний хлопець Єгор вивчився на ветеринара, тому що дуже любить тварин. Вони ніколи не обдурять і будуть віддані тобі до кінця життя. Через це юнак краще сходиться з друзями нашими меншими, ніж з людьми. Всі побутові людські проблеми йому чужі і він намагається втекти від них в сільську глушину, щоб присвятити себе догляду за собаками і відчути єднання з природою. Він працює на тренувальній станції для мисливських собак і піклується про тутешніх жителів: лисицях, козочках, Борсуках, оленях і курях. Чистить численні клітини, годує звіра, заліковує їх рани і зустрічає нових клієнтів.\nІноді відбивається від нападок і раптових візитів зоозахисників, які впевнені, що за парканом станції відбувається щось недобре. Для хлопця важлива кожна, навіть найменша життя. Оселившись в прибудові до будинку, він намагається забутися і відректися від вантажу минулого: матері-алкоголічки і нерозуміння людей. Але там вони теж є і Єгор виявляється втягнутий в цей нескінченний вир одвічних конфліктів батьків і дітей, самотності, пияцтва та іншого.\nАле найбільше він хоче влитися в сім’ю свого начальника, яким захоплюється. Чи зможе відлюдник стати її частиною? Фільм Серце світу (2018) дивитися онлайн в хорошій якості HD 720.\nАктори: Степан Девонін, Дмитро Поднозов, Яна Сексте, Вітя Оводков, Євген Ситий, Катерина Васильєва\nФільм Дитя (2010) дивитися онлайн в хорошій якості 720


Екс-бойовик Цемах тепер не головний свідок по справі збиття МН17, а підозрюваний, — ЗМІ (ФОТО) - Вільне радіо\nВільне Радіо » Новини » Екс-бойовик Цемах тепер не головний свідок по справі збиття МН17, а підозрюваний, — ЗМІ (ФОТО)\nЛист з таким повідомленням надійшов до Генпрокуратури України від головного прокурора Нідерландів Фреда Вестербеке. Про це повідомляє видання TheБабель.\nЗокрема, йдеться про те, що слідчі Нідерландів знайшли нову зачіпку щодо причетності Цемаха до справи МН17.\n“У зв’язку з інформацією, яка нещодавно стала доступною в кримінальному розслідуванні Нідерландів, Національна прокуратура Нідерландів відтепер вважає пана Цемаха підозрюваним у катастрофі рейсу МН17”, — йдеться у письмі від прокурора Нідерландів.\nРосійська сторона просить видати їм екс-бойовика Володимира Цемаха в обмін на деяких українських політв’язнів. Тому прокурор попросив зберігати Цемаха до його допиту.


Огляд світових подій (з 21 по 25 лютого) ~ Новини світу сьогодні NTD\nГоловна » Огляд світових подій » Огляд світових подій (з 21 по 25 лютого)\n1. Зсув на копальні в Індонезії: десятки людей під завалами Зсув на копальні Буранга, Індонезія В..\n1. Зсув на копальні в Індонезії: десятки людей під завалами\nЗсув на копальні\nВ індонезійській провінції Центральне Сулавесі тривають пошуки на нелегальній золотокопальні. Тут зійшов зсув. Загинуло щонайменше шестеро людей. Припускають, що під завалами може бути ще близько 50 золотошукачів.\n[Анді Сембірінг, співробітник відомства з ліквідації лих]:\n«Учора ввечері ми знайшли два місця, де точно були жертви, але ми не можемо витягти тіла, бо їх заблокувало болото».\nТрагедія сталася в селі Буранга після декількох днів рясних дощів. Рятувальні роботи ускладнює річка, яка протікає неподалік.\n«Сьогодні ми насамперед намагаємося відкачати з місця лиха воду. Вона й далі прибуває в чотирьох місцях з річки, що тут поряд, а ми маємо всього одну помпу. Сподіваємося, скоро буде дві».\nНа ранок п’ятниці 15 золотошукачів вдалося витягти з-під завалів живими.\n2. Повені в Перу: більш як 15 000 евакуйованих\nВеликі повені почалися на сході Перу — в амазонському регіоні Мадре-де-Діос, що на кордоні з Бразилією і Болівією. Влада оголосила тут надзвичайний стан.\nПонад 15 тисяч осіб були змушені евакуюватися. Півтори тисячі будинків пошкоджено. У людей немає електроенергії і води.\n[Габріель Кіхандрія, міністр природних ресурсів Перу]:\n«Зараз головне — подбати про людей, які постраждали від повеней, подивитися, як вони справляються з бідою, яке їхнє здоров’я. Пам’ятайте, що досі триває пандемія. Тож це комплексне лихо».\nЗливи йшли в регіоні кілька днів. Постраждала інфраструктура й тваринницькі господарства. Фермери намагаються врятувати тварин із затоплених кліток.\n«Особливо потерпають тварини. Як ви знаєте, ферми збиткують, але можуть відновитися, а тварини дуже постраждали».\nЯк очікують, ВПС Перу доставлять евакуйованим гуманітарну допомогу.\n3. У Німеччині винесли перший вирок у справі тортур у в’язницях Сирії\nПерший вирок у справі про тортури в Сирії\nСуд німецького міста Кобленц виніс обвинувальний вирок колишньому силовику президента Сирії Башара аль-Асада. Його засудили до чотирьох років і п’яти місяців позбавлення волі за причетність до тортур мирного населення в тюрмах країни.\nЦе перший у світі вирок за злочини проти людяності, учинені в Сирії. Воєнний конфлікт триває там уже близько 10 років.\nЛюди, які пережили тортури в тюрмах Сирії, привітали вердикт.\n[Вассім Мукдад, чоловік, що пережив катування в Сирії]:\n«Це тільки перший крок. Дорога правосуддя довга. Одна з цілей — змусити Башара аль-Асада і його оточення постати перед судом. Для мене це полегшення, але це не кінець. Це тільки початок».\nЗгідно з вироком, обвинувачений, на ім’я Еяд, арештував щонайменше 30 антиурядових протестувальників на початку війни у 2011 році. Потім відправив їх до розвідувальної служби, де люди зазнали тортур.\nЗахист Еяда стверджує, що він діяв під тиском свого керівництва. Адвокати домагалися, щоб він проходив тільки як свідок у справі про злочини влади Асада.\n[Патрік Крокер, адвокат тих, хто пережив тортури]:\n«Важливо те, що ми маємо вирок, який свідчить, що злочини уряду Асада в таємних в’язницях — це злочини проти людяності. Це перший такий вердикт у світі».\nПрокуратура подала справу до суду відповідно до законів про універсальну юрисдикцію Німеччини. Вони дають змогу розслідувати злочини проти людяності, скоєні в будь-якій точці світу.\n[Джаспер Клінге, головний громадський обвинувач]:\n«Це сигнал для злочинців у Сирії та в інших країнах: кожен, хто порушує міжнародні права людини, за це відповідатиме».\nВердикт дає надію приблизно 800 тисячам сирійців, які живуть у Німеччині та домагаються створення трибуналу для розслідування катувань, учинених на їхній батьківщині. Однак поки їхні спроби були безуспішними. Сам уряд Асада звинувачення в тортурах відкидає.\n4. В Італії ще місяць діятиме обмеження на пересування між регіонами\nПересування між регіонами\n«Гадаю, зараз треба довіритися владі, і це єдиний спосіб усе це закінчити. Максимально зупинити поширення вірусу — найліпше рішення».\n5. Голова МЗС Великої Британії закликав ООН відправити експертів до Сіньцзяню\nЗлочини в Сіньцзяні\nГолова британського МЗС звернувся до ООН\nМіністр закордонних справ Великої Британії Домінік Рааб засудив тортури, примусову працю та стерилізацію, яким піддають мусульман-уйгурів у китайському регіоні Сіньцзян.\n«Ситуація в Сіньцзяні виходить за межі розуміння. Є повідомлення про надзвичайно жорстокі й масштабні порушення, серед яких тортури, підневільна праця та примусова стерилізація жінок. Це відбувається у великих масштабах. На нас лежить колективна відповідальність не залишити це поза увагою. Треба використати механізм ООН».\nРааб записав своє звернення в Управлінні ООН з прав людини. Він закликав Верховного комісара Мішель Бачелет чи іншого незалежного експерта подати запит на негайний доступ до Сіньцзяню, щоб провести розслідування.\n«Верховному комісару ООН з прав людини чи незалежному експерту-розслідувачу мусять, і я повторюю, — мусять надати терміновий і безперешкодний доступ до Сіньцзяну. Якщо члени цього управління з прав людини виконують свої зобов’язання, то необхідно ухвалити резолюцію, яка забезпечила б такий доступ».\nАдміністрація Дональда Трампа також серйозно ставилася до проблеми репресій у регіоні Сіньцзян. Так, наприкінці свого терміну служби колишній держсекретар США Майк Помпео назвав злочини, які вчиняє щодо уйгурів панівна в країні компартія Китаю, геноцидом.\nНинішня адміністрація Байдена погодилася з таким твердженням.\nЗгідно з результатами незалежних розслідувань, у регіоні Сіньцзян позбавлено волі приблизно мільйон уйгурів. Багатьох відправляють до так званих центрів професійної підготовки. Однак, як розповідають свідки, ці центри насправді тюрми, де уйгурів змушують відмовитися від своєї віри, ідеологічно перевиховують відповідно до партійної пропаганди й примушують до рабської праці.\nВарто зазначити, що в КНР репресують не лише уйгурів. Китайська компартія переслідує також тибетців і прихильників домашніх християнських церков. А найбільшою групою в’язнів сумління наразі є прихильники медитативної практики Фалуньгун.\n6. Французькі науковці намагаються зрозуміти, чому COVID-19 супроводжується втратою нюху\nУтрата нюху у хворих на COVID-19\nНове дослідження у Франції\nЕван Сеса раніше любив поїсти. Тепер для нього це просто рутина. Якось, коли у вересні він обідав рибою, то з подивом виявив, що не відчуває смаку. Відтоді 18-річний студент їсть лише, щоб наповнити шлунок, оскільки відчуває тільки солодкість і солоність, і то ледь-ледь.\n[Еван Сеса, студент]:\n«Іноді пропускаю приймання їжі, бо мені здається, що я просто гаю час, — їсти не хочеться. Раніше я насолоджувався їжею, усілякими стравами й закусками. Тепер мені її не хочеться. Через це я схуд на півтора кілограма. Це трохи дратує».\nТепер Сесу та інших людей, що перехворіли на COVID, обстежують учені в Ніцці. Долучили й парфумерів із сусіднього міста Грас.\nДослідниця Александра Плонка перевіряє ступінь утрати нюху в Евана. Молодик плутає запахи навіть дуже високої концентрації. Троянди йому пахнуть як горіхи. Він також неправильно визначає лаванду, шоколад та грушу. Угадує лише мигдаль.\nКрім цього, дослідники перевіряють концентрацію уваги Сеси та його усне мовлення. Вони хочуть зрозуміти, чи пов’язана втрата нюху з іншими наслідками коронавірусу, серед яких розсіяна увага.\nА це ще одна пацієнтка, Габріелла. Вона готова терпіти будь-які незручності, щоб повернути втрачений нюх.\n[Габріелла Форджоне, учасниця досліджень]:\n«Іноді хочеться щось з’їсти. Та я не відчуваю смаку, тому засмучуюсь. Понад три місяці… Здається, це вже занадто довго».\nНавіть фахівці поки не можуть пояснити, чому пацієнти з COVID так часто втрачають нюх. Здебільшого у хворих нюх відновлюється за кілька тижнів. Але в деяких це триває вже близько пів року.\nНайтриваліший зареєстрований термін відсутності нюху — рік.\n[Оріан Грос, експерт із нейробіології]:\n«Можна поліпшити нюх, просто стимулюючи його за допомогою домашніх реабілітаційних наборів. Ми сподіваємося вдосконалити лікування, зробити його масштабнішим і повернути спогади про ці смаки й запахи, які пов’язані між собою».\nЩе одна цікава особливість: серед тих, хто втрачає нюх, багато молодих. Учені непокояться, що в когось такий стан може зберегтися надовго. Вони також кажуть, що нездатність відчувати смак може призвести до депресії і пригніченого стану, а ще до втрати ваги.\n7. Марсохід «Наполегливість» відправив на Землю перші звуки Марса\nПерші звуки Марса\nМісія марсохода «Наполегливість»\nНАСА оприлюднило перше високоякісне відео посадки апарата «Наполегливість» на Марс. У трихвилинному ролику можна побачити, як розкривається величезний оранжево-білий парашут, а також як підіймається хмара червоного пилу, коли марсохід наближається до поверхні.\nКосмічна лабораторія здійснила посадку 18 лютого в районі дельти давньої річки в кратері Езеро. Вона також відправила деякі звуки, записані на поверхні Марса.\nОдин із мікрофонів, який мав записати звуки посадки, не спрацював. Однак на Землю прийшли файли із шумом самого марсохода й поривами вітру.\n[Девід Груел, інженер НАСА]:\n«Це тихе дзижчання, яке ви чуєте на задньому плані, — шум, що видає марсохід. Але потім чутно справжній порив вітру на поверхні Марса, уловлений мікрофоном і відправлений нам на Землю. Це був порив вітру швидкістю коло п’яти метрів за секунду».\nМарсохід обладнали мікрофоном уперше. Точніше, на ньому два мікрофони, а також 25 камер. Більша частина з них вимкнулася після посадки.\n[Баптіст Чайд, інженер НАСА]:\n«Мікрофон додасть п’яте відчуття в дослідження Марса, дасть змогу почути атмосферу. З цим мікрофоном ми відкриємо нову еру у вивченні планети. Яка чудова й проста ідея — поєднувати прекрасні зображення ландшафту Марса зі звуком».\nМікрофон знадобиться, коли марсохід розрізатиме лазером кам’яну породу. Науковці по звуку зможуть визначити щільність каменів. Також вони контролюватимуть справність обладнання, аналізуючи шум, який воно видає.\nВодночас учені попереджають, що звуки чутимуться не так, як на Землі. На Червоній планеті температура нижча, а атмосфера не така щільна й складається здебільшого з вуглекислого газу. Це означає, що звуки здаватимуться тихішими, а високочастотні тони будуть дуже приглушеними. Дослідники кажуть, що це схоже на те, як лунають звуки через стіну.\n8. У Польщі продемонстрували болід Alfa Romeo C41 для нового сезону «Формули-1»\nНовий болід Alfa Romeo\nНа сцені Великого театру у Варшаві презентували новий болід Alfa Romeo. Цього року він братиме участь у перегонах «Формули-1». До складу швейцарської команди Alfa Romeo входить фінський пілот Кімі Ряйкконен, італійський автогонник Антоніо Джовінацці та резервний пілот Роберт Кубіца.\nБолід C41 має багато спільних деталей із торішнім C39. Змінилося днище й носова частина автомобіля. Колірна гамма колишня — червоно-біла.\nШвейцарська команда закінчила минулі змагання на восьмому місці. Цього року перегонники мають надію домогтися ліпших результатів.\n[Кімі Ряйкконен, автогонник]:\n«Сподіваюся, ми виступимо ліпше, ніж торік. Скоро почнеться тестування, і через два тижні чи місяць ми матимемо якісь уявлення про машину. Під час перших же перегонів ми точно зрозуміємо наші можливості. Та в кожному разі старатимемося».\n[Антоніо Джовінацці, автогонник]:\n«Я в команді вже три роки й цього року бачу, здається, найкрасивіший болід. Сподіваюся, що він буде швидшим, і нетерпляче чекаю першого тесту. Маю надію, що Кімі одразу ж рвоне, і в цьому сезоні ми зможемо добитися великих успіхів».\nКерівник команди Фредерік Вассер також покладає великі надії на новий болід.\n[Фредерік Вассер, керівник команди Alfa Romeo]:\n«На початку сезону кожна команда має намір добре працювати й сподівається досягти ліпших результатів. Але зрештою лише один перегонник і лише одна команда виграє чемпіонат. Треба добре це розуміти. Та маємо великі очікування. Побачимо».\nЗа кілька днів пройде тест-драйв боліда в Барселоні. З 12 по 14 березня авто випробують у Бахрейні. Там само 28 березня стартує перший етап нового сезону «Формули-1».\n9. Індієць заснував першу у світі безплатну лікарню для дерев\nКлініка для дерев\nПерша у світі клініка для дерев і рослин з’явилася в індійському місті Амрітсар штату Пенджаб. Її відкрив місцевий житель Рохіт Мехра. Допомогу «зеленим пацієнтам» надають безплатно.\nВласники рослин, зокрема й дерев, телефонують до клініки й описують проблему, а також за потреби надсилають фотографії хворих рослин.\n[Рохіт Мехра, засновник клініки для дерев]:\n«Ми передаємо інформацію команді експертів, у якій 12 ботаніків і вчених із Пенджабського сільськогосподарського університету й Університету Гуру Нанака Дева. Також нам допомагають деякі любителі, які мають традиційні знання».\nФахівці визначають причину захворювання й пропонують лікування. Після цього працівники клініки їдуть туди, звідки надійшов виклик, і вживають необхідних заходів.\nМехра працює в податковій службі Амрітсара, а вільний час присвячує рослинам. Він закликає індійців садити більше дерев, щоб повітря в містах стало чистішим.\n10. Поліція патрулює активний вулкан Етна, щоби вберегти туристів\nПоліційний рейд на Етні\nІталійські поліціянти регулярно проводять рейди на стратовулкані Етна, що на острові Сицилія. Він активізувався 16 лютого. Правоохоронців супроводжують службові собаки.\n[Паоло Берардіні, співробітник поліції]:\n«Ми прийшли, щоб не підпустити до вулкана туристів. Їх приваблюють вибухи й видовищність вулкана. Вони намагаються підібратися ближче, тому можуть опинитися там, де їхнє життя буде в небезпеці».\nВиверження супроводжується викидом попелу, розпеченого шлаку й вулканічних бомб. Деякі долітають до довколишніх сіл. Постраждалих поки немає.\nЕтна – найвищий активний вулкан Європи. Його висота — 3300 метрів над рівнем моря. Раніше Етну вважали безпечною. Під час виверження лава виливалася спокійно, а газів виділялося мало. Але тепер її характер змінюється. Виверження супроводжують вибухи й викиди уламків порід.\n11. 81-летняя фитнес-бабушка стала звездой соцсети\nФітнес-бабуся ― зірка тіктоку\nЦя 81-рчна німецька бабуся стала зіркою молодіжної соцмережі «Тікток». У застосунку зазвичай викладає короткі відео молодь. Однак тепер у тренді уроки фітнесу цієї жительки міста Лайхлінген.\nЇї прозвали фітнес-бабусею. Еріка Рішко не дала карантинові змусити її лежати на дивані. Коли вона не тренується, то відпрацьовує танцювальні рухи із чоловіком.\n[Еріка Рішко, фітнес-бабуся]:\n«Гадаю, нам треба більше танцювати. Я хотіла б частіше ходити на танці. Тепер мені треба сердито поглянути на чоловіка».\nПерше відео Еріка виклала до соцмережі ще навесні, коли в Німеччині почався перший карантин. Відтоді вона опублікувала понад 100 роликів. У них вона робить відтискання, планку та інші вправи, а також танцює й надихає всіх не сидіти склавши руки.\n«Супер, я дуже рада. Ще ніколи не була так упевнена в собі, як зараз. Тікток та інстаграм стали для мене великим поштовхом. Молоді хлопці та дівчата нам кажуть, що ми приголомшливі, запитують, як ми це робимо, і пишуть, що ми — їхня мотивація. Це чудесно».\nБабуся вже має коло 125 тисяч підписників. А в застосунку під її роликами поставили понад два мільйони вподобайок.\n«Деякі пишуть “Ви будете моїми дідусем і бабусею?” або “Моя бабуся померла, можете зайняти її місце?”. А американці пишуть “Хай благословить вас Бог” тощо. Це дивовижно й неймовірно. Ніхто такого не очікував. Думала, що люди просто дивитимуться, але така увага… це вражає».\nДізнався про успіхи цієї бабусі навіть мер міста. Він особисто зустрівся з Ерікою і привітав її.\n[Франк Шнайдер, мер Лайхлінгена]:\n«Мені подобаються історії про те, як змінюється життя людини. Тепер можу сказати, що без коронавірусу цього б не сталося. Людина просто діставала задоволення, а потім їй удалося привернути увагу й зворушити стільки людей не лише в Німеччині, але й у всьому світі».\nБабуся зазвичай після сніданку читає всі коментарі. Каже, що попереду ще має багато проєктів.\n12. Канадці побудували найбільший сніговий лабіринт\nСніговий лабіринт став ще більшим\nпровінція Манітоба, Канада\nКанадські фермери з провінції Манітоба вирішили побити власний світовий рекорд, занесений до Книги Гіннеса. Вони побудували величезний сніговий лабіринт площею 5300 квадратних метрів. Тут гості можуть легко тримати соціальну дистанцію.\n[Енджі Массе, власниця снігового лабіринту]:\n«У лютому 2019 року наш сніговий лабіринт визнали найбільшим у світі. Цього року через пандемію ми захотіли його розширити. Він збільшився приблизно на 91 %».\nВеличезний лабіринт будували майже півтора місяця. Тепер, на думку власників, гості можуть як слід розім’яти ноги й нагулятися, щоб компенсувати довге перебування на карантині.\nУ теплу пору року фермери створюють тут лабіринт із кукурудзи. Поруч також садять поле соняшників. Канадське подружжя вважає, що лабіринти – чудова розвага і для дітей, і для дорослих.\n13. Старовинний будинок у Сан-Франциско переставили на іншу вулицю\nСтаровинний будинок перевезли на машині\nДавній будинок у Сан-Франциско перевезли на нове місце. Майже 140 років він простояв на Франклін-стріт. А тепер стоятиме за шість кварталів від цієї вулиці – на Фултон-стріт.\nПід керівництвом інженерів будівлю перевозять на вантажівці з причепом. Дорогою робітники спилюють гілки дерев, щоб ті не зашкодили будинку. Уся операція коштувала власнику 400 тисяч доларів.\nПеревезення організували, бо дім стояв на дорогій ділянці. Власник продав її будівельній компанії, але захотів зберегти пам’ятку архітектури. Тепер на її місці зведуть багатоповерхівку.\nДерев’яний будинок звели у вікторіанську епоху. Площа будівлі – 465 квадратних метрів. Усередині шість кімнат.\nТакі будинки збереглися й на інших вулицях Сан-Франциско. Серед них і знамениті «розцяцьковані леді». Це ансамбль із шести будинків на Стейнер-стріт.\n14. Пандемія підвищила попит на вінілові платівки\nВініл стає дедалі популярнішим\nУ період карантину та пандемії, коли мільйони людей вимушено опинилися в домашній ізоляції, почав зростати попит на вінілові платівки.\nЯк повідомляє чеська компанія, яка є найбільшим у світі виробником таких платівок, у 2020 році її продажі зросли на 11 %. Загалом вона відправила покупцям 38 мільйонів одиниць.\n[Міхал Стерба, голова компанії – виробника вінілових платівок]:\n«Минулий рік був рекордним. Багато хто почав купувати собі аудіосистеми й платівки. Можливо, це через те, що люди сиділи вдома й не часто мали нагоду сходити на концерт, до паба чи бару».\nЗацікавленість вініловими платівками тримається ось уже десять років. І це попри доступ до онлайн-ресурсів із гігабайтами музики.\nЧеський диджей і колекціонер вінілу Їржі Голубець каже, що ніщо не може замінити фізичне відчуття платівки в руках і усвідомлення того, що музика на ній дійсно надрукована.\n[Їржі Голубець, диджей і колекціонер платівок]:\n«Я почав збирати вініл коло 15 років тому. Тепер маю понад 3000 12-дюймових платівок. Я їх прискіпливо не перераховував. І ще в мене приблизно стільки ж маленьких семидюймових».\nА власник магазину вінілових платівок порівнює свою продукцію з антикваріатом.\n[Петр Ракосник, власник магазину вінілових платівок]:\n«Коли приходиш сюди й купуєш вінілову платівку 70-х років чи 1965-го, то це ніби купуєш антикваріат. Це прекрасний артефакт».\nНайбільшим ринком вінілових платівок залишаються США. Там у 2020 році було продано 27 з половиною мільйонів копій. Це майже вдвічі більше, ніж у 2019-му.\n15. В Індії колонії рожевих фламінго приваблюють шанувальників природи\nНа водоймах індійського міста Наві-Мумбай проходить видовищний спектакль, який поставила сама природа. Сюди мігрували колонії рожевих фламінго. Місцеві жителі поспішають помилуватися рідкісними гостями.\n[жителька міста Наві-Мумбай]:\n«Не щодня тут побачиш фламінго. Тому, коли настає міграційний період і збираються величезні зграї, це помітна подія. Я люблю тваринний світ, тому мені такі явища здаються чарівними».\nФламінго живуть великими колоніями на берегах дрібних водойм і лагун, де харчуються невеликими ракоподібними й водоростями. Узимку ці птахи прилітають до південних і західних прибережних районів Індії.\nНаві-Мумбай стоїть на березі Аравійського моря. На території міста — 23 озера. Загальна площа водойм перевищує 300 тисяч квадратних метрів.\n16. У рідкісних ведмежих кускусів у Вроцлавському зоопарку народилося дитинча\nДитинча ведмежого кускуса\nВроцлавський зоопарк на південному заході Польщі показав дитинча ведмежого кускуса. Це рідкісна сумчаста тварина родом з індонезійського острова Сулавесі. Народження маляти підтвердило успішність програми розведення.\n[Моніка Горська, доглядачка]:\n«Зараз у нас живе два (ведмежих кускуси). Це самець Гарет із темнішим забарвленням і самиця Дуза. Вона світліша. Також ви можете побачити тут маленьке дитинча. Це четвертий малюк, який народився в нашому зоологічному саду».\nВедмежий кускус — одна з найрідкісніших і найменш вивчених тварин на планеті.\n[Радослав Ратайщак, директор зоопарку]:\n«Ми мало про них знаємо. Нам не відомо, скільки їх залишилося в природі. Та знаємо, що ці тварини у великій небезпеці. Вони повільні, не ховаються, живуть відкрито на гілках дерев. Це єдиний вид кускусових, який активний удень. Інші ведуть нічний спосіб життя».\nДитинча народилося торік 20 липня. До грудня воно не покидало сумки матері, а тепер доглядачі бачать його дедалі частіше. Стать маляти ще не відома.\nЦі тварини — ендеміки Сулавесі. Харчуються листям, корою дерев, квітами та плодами. У чотирьох різних зоопарках світу зараз живе 14 ведмежих кускусів.\nОгляд світових подій (з 21 по 25 лютого)Огляд світових подій (з 4 по 8 квітня)Огляд світових подій (з 14 по 18 березня)Огляд світових подій (з 7 по 11 березня)Огляд світових подій (з 7 по 11 лютого)Огляд світових подій (з 28 березня по 1 квітня)Огляд світових подій (з 31 січня по 4 лютого)Огляд світових подій (з 28 лютого по 4 березня)Огляд світових подій (з 21 по 25 березня)Огляд світових подій (з 11 по 15 квітня)\nОгляд світових подій (з 1 по 5 січня)\nОгляд світових подій (з 26 грудня по 30 грудня)


Одне з найстарших сіл Закарпаття заснували угорські солекопи, котрі втікали від турків @ Закарпаття онлайн\nТеги: Округла, церква, ремонт\nАнтон 2018-01-26 / 16:44:03\nШкода, що немає продовження і фіналу принципової(як на мене) суперечки. Якщо хтось з "фігурантів" захоче відповісти - буду дуже вдячний! З цим прекрасним селом і його хорошими людьми пов'язана частинка мого життя. Можна й на "мило": an.i@i.ua\nВіталій 2013-06-04 / 23:22:53\nЩодо "хто ви такий" - я просто працюю.\nВіталій 2013-06-02 / 23:18:14\nМісцевий житель. Матеріали про історію становлення та розвитку села збирав я. Через голову села у частковому варіанті і без погодження вони потрапили до вашої журналістки. А по цьому і є багато неточностей.\nАдмін 2012-11-21 / 21:38:13\nЩо за безпідставні претензії і, взагалі, хто ви такий?\nВіталій 2012-11-21 / 21:20:19\nЯ так розумію, що вкрадений матеріал друкувати зараз пристойно. Надіявся на співпрацю і додаткові можливі публікації, але бачу абсолютне ігноруваання пристойності з боку автора. Честі це не додає ані йому, ані вашому сайту...\nZoltán 2012-07-10 / 10:02:20\nОдна небольшая поправка: не КерИкхедь, а КерЕкхедь (Kerekhegy). Керик (kerék), это по-венгерски колесо, а керек (kerek)круглый. хедь (hegy), гора.\nВіталій 2012-07-07 / 08:53:53\nДуже дякую за хорошу статтю про село, але матеріали опубліковано без погодження, а звідти неточності. Буду радий знайомству.\nHungi 2012-07-03 / 20:16:57\nПані Тетяно, я, як і величезна кількість читачів (повірте знаю) - "тащуся" (як кажуть молоді - в хорошому розумінні) від Ваших статей!!! Постійно нові теми і дуже цікаві !


У Росії провели обшук в офісі громадської організації Ходорковського | Обозреватель\n27 квітня 2017, 20:55 330\nКонтрекстремістські підрозділи поліції РФ обшукали офіс "Відкритої Росії". Організація заявила про вилучення антикремлівських листівок.Російська поліція у четвер, 27 квітня, провела обшук у центральному офісі громадської організації "Открытая Россия" ("Відкрита Росія") у Москві. Операція силовиків щодо проекту критика Кремля, бізнесмена в еміграції Михайла Ходорковського відбулася на тлі підготовки акції "Надоел" ("Набрид"), на якій президента Володимира Путіна мали закликати не балотуватися на наступний термін.\nЗа повідомленням російських ЗМІ, поліція з підрозділів протидії екстремізму вилучила документи з офісу організації, остання заявила також про вилучення комп'ютерної техніки та агітаційних антикремлівських листівок, передає інформаційна агенція Reuters. Організація також назвала обшуки "крадіжкою за підтримки держави".\nНапередодні Росія визнала зареєстровану у Великобританії організацію "Открытая Россия" "небажаною", що забороняє їй діяти на території РФ. Утім, обшуки пройшли в однойменній російській організації, юридично не пов'язаній із британською. Сам Ходорковський, який тривалий час відсидів у російський в'язниці та був помилуваний Путіним", у соцмережі Twitter пов'язав обшуки з запланованою акцією протесту.


Таємнича історія зниклого подружжя: чим може закінчитися послуги псевдознахара\nVideo: Таємнича історія зниклого подружжя: чим може закінчитися послуги псевдознахара\nЗвіряча розправа над молодою парою, що сколихнула всю країну. Їх катували і знущалися, а заманили до себе обіцянками допомогти подолати безпліддя. Чорне вбивство ймовірно не перше на рахунку - знахарської парочки. Як все було, чому вони поїхали за кілька сотень кілометрів, моторошні свідчення мешканців села, а також зізнання синів підозрюваної жінки. Просто зараз - ексклюзив Надзвичайних новин і чим може закінчитися послуги псевдознахара.\nICTV / Надзвичайні новини / Таємнича історія зниклого подружжя: чим може закінчитися послуги псевдознахара\nЗвіряча розправа над молодою парою, що сколихнула всю країну. Їх катували і знущалися, а заманили до себе обіцянками допомогти подолати безпліддя. Чорне вбивство ймовірно не перше на рахунку – знахарської парочки. Як все було, чому вони поїхали за кілька сотень кілометрів, моторошні свідчення мешканців села, а також зізнання синів підозрюваної жінки. Просто зараз – ексклюзив Надзвичайних новин і чим може закінчитися послуги псевдознахара.\nНа Одещині холоднокровного вбивцю планують відпустити на ...\nЗа півроку після злочину правоохоронці нарешті назвали ...


Названо найкращі чоловічі імена для знайомства в мережі - Радіо Максимум\nНазвано найкращі чоловічі імена для знайомства в мережі\nНазвано найкращі чоловічі імена для знайомства в мережі / bgr\nВолодарі цих імен найчастіше отримують від користувачів сервісу Tinder свайп вправо.\nСервіс знайомств Tinder визначив ТОП-10 чоловічих імен, які є найбільш вдалими для знайомства в мережі. Так, чоловіки з іменами Дмитро, Тимофій і Богдан частіше за інших отримують від користувачів сервісу свайп вправо.\nІ ще: Поганий день? У мережі знайшли найгірше печиво з передбаченням\nТакож до першої десятки увійшли Максим, Ярослав, Андрій, Павло, Антон, Костянтин і Юрій. У той же час в американському рейтингу лідирують імена Лукас, Райан і Меттью, в британському – Гаррі, Джей і Томас, а французи і француженки найчастіше схвалюють чоловіків з іменами Томас, Ніколас і Максим.\nОднак представники ресурсу знайомств відзначили, що ім'я, це далеко не єдиний критерій, за яким користувачі роблять свій вибір. Найважливіше – інформація, опублікована в профілі.\nЧитайте також: Розроблено сайт знайомств, що зводить людей незвичним способом


Особливості текстового процесора Word "97. Створення та редагування документів. | Реферат українською мовою | Реферат Комп'ютерні науки: скачати безкоштовно\nЦікавить український реферат на тему: Особливості текстового процесора Word "97. Створення та редагування документів.? Скачайте безкоштовно цей реферат українською мовою.\nРеферати » Комп'ютерні науки » Особливості текстового процесора Word "97. Створення та редагування документів. - скачати безкоштовно український реферат\nОсобливості текстового процесора Word "97. Створення та редагування документів. - реферат українською\n“Особливості текстового процесора Word ’97.\nСтворення та редагування документів”\nWord ‘97 являє собою текстовий процесор, за допомогою якого можна\nпідготувати різноманітні документи будь-якої складності: від звичайних\nлистів і довідок до виразно оформлених рекламних листків і каталогів,\nстатей і книг. В документі Word 97 можна розміщувати текст, малюнки,\nтаблиці, діаграми і графіки.\nТекстовий процесор Word 97 призначений для роботи під керівництвом\nсучасних операційних систем, таких як Windows ‘95 або Windows ’98.\nПрацюючи в Word 97, користувач може застосовувати всі можливості і\nпереваги цих операційних систем: швидкісні характеристики роботи в\n32-бітному середовищі; стандартизований інтерфейс; зручність обміну\nданими з іншими програмами; використання різноманітних шрифтів та ін.\nТекстовий процесор Word ’97 отримав велику популярність у вітчизняних\nкористувачів, майже витіснивши всі інші програмні продукти такого ж\nцільового призначення. І це не випадково. Порівняно з Лексиконом Word\nнадає дуже багато додаткових можливостей і зручностей. Наприклад, він\nволодіє суттєво більшою наочністю – документ на екрані виглядає так, як\nв надрукованому вигляді.\nWord ’97 як складова частина Microsoft Office 97 має можливість\nінтеграції з іншими компонентами цієї і більш ранніх версій пакету. В\nдокументах Word ’97 можна легко розміщувати дані(таблиці, графіки),\nстворені в середовищі Excel, PowerPoint і Access. За форматом Word ’97\nповністю сумісна з своїми попередніми версіями – при передачі файлів\nдокументів між ними не потрібно застосовувати конвертори.\nСеред можливостей, які надаються в Word ’97 слід виділити наступні:\nдосить зручна система довідникової допомоги, запровадження і\nпов’язування графічних об’єктів, редагування малюнків засобами самого\nWord ’97, форматування абзаців і символів, автоматизоване форматування\nдокументів на основі стилів, зручність побудови і редагування таблиць,\nгнучкі засоби структурної перебудови документу, засоби контролю\nорфографії і граматичної правильності тексту, наявність конвертерів для\nзв’язку з іншими прикладними програмами.\nВикористовуючи засоби таких прикладних програм Windows, як Paint,\nMicrosoft Equation, Microsoft WordArt, Microsoft Graph, в програмі Word\n’97 можна створювати малюнки, формули, текстові ефекти, а також діаграми\nрізноманітних типів на основі табличних даних.\nПокращення діалогу пошуку, відкриття і управління файлами згідно з\nформатом інтерфейсу Windows;\nПодальше вдосконалення системи довідникової системи на основі технології\nМожливість використання ресурсів роботи як в локальній мережі так і в\nПідвищення зручності автоматичного форматування документу при введенні\nСкачати реферат Особливості текстового процесора Word "97. Створення та редагування документів.\n1. Реферат: Особливість застосування експертних систем\nЕкспертна система (ЕС) - це система штучного інтелекту, що використовує накопичені знання для забезпечення високоефективного рішення задач у вузькій професійній області. Експертні системи відносяться до систем підтримки прийняття рішень (СППР), засно...\n2. Реферат: Особливість ринку факторів виробництва\nОсобливість ринку факторів виробництва Ринки факторів виробництва Ринки факторів - це спеціальні ринки, де на відміну від ринків продукції, з боку попиту виступають фірми, які споживають виробничі фактори, з боку позиції - власники факторів - д...\n3. Реферат: ОСОБЛИВОСТI РЕЛIГIЙНОСТI ЗАПОРОЗЬКИХ КОЗАКIВ\nХарактер церковного будівництва, управління духовною справою i, як наслідок, церковного устрою Запорозьких Вольностей великою мірою визначалися особливостями релігійності населення цього регіону. Особливості складу козацтва, історична традиція, геопо...\n4. Реферат: Особливостi розвитку та шкодочинностi червця Комстока в пiвденно-захiдному регiонi України\nЦе спричинює зниження чисельностi шкiдника i, вiдповiдно, — зменшення розмноження паразитiв. Оскiльки червець Комстока — карантинний шкiдник, необхiдне раннє виявлення нових осередкiв з низькою чисельнiстю i контроль за його розповсюдженням. Вико...\n5. Реферат: Особливостi фiскальноi полiтики в Украiнi\nЗміст. 1.\tВступ. 2.\tРозділ І. 2.1\tОсновні функції фіскальної політики. 2.2\tМонетизація дефіциту. 3.\tРозділ ІІ. 3.1 Дискреційна фіскальна політика. 4.\tРозділ ІІІ. 4.1\tЕкспансивна фіскальна політика. 4.2\tОбмежувальна фіскальн...\n6. Реферат: Особливості формування хімічного складу поверхневих вод України у 2000 р\nНа основі даних, отриманих на мережі спостережень за хімічним складом та якістю водних об‘єктів департаменту гідрометеорологічної служби Мінекоресурсів України, та результатів власних експериментальних досліджень здійснено узагальнення про особливост...\n7. Реферат: Особливості київського християнства\nУтвердження християнства в Україні — дуже складний процес, що розтягнувся у часі на багато століть нашої ери, пройшовши у своєму розвитку кілька важливих стадій: спонтанного проникнення християнських ідей і цінностей до язичницького середовища, Проти...\n8. Реферат: Особливості навчання усному перекладу при застосуванні програм супутникових каналів\nПереклад є багатоаспектним комунікативним актом, який потребує не тільки лінгвістичних знань, але й глибокого знання культури країн. Перекладач не тільки замінює знаки однієї мови іншими, але й осмислює та порівнює поняття, які не можуть бути одн...\n9. Реферат: Особливості підготовки вчителя біології щодо моделювання навчально-виховного процесу\nВ сучасних умовах розвитку української держави особливо гострою є проблема навчання та розвитку підростаючої молоді, тому що різкі соціальні зміни в країні від кожного учня потребують уміння гнучко адаптуватися до нового, виявляти ініціативність,...\n10. Реферат: Особливості поетичної творчості Василя Стуса.\nОсобливості поетичної творчості Василя Стуса Василь Стус – поет трагічної долі. На прем’єрі фільму «Тіні забутих предків» у київському кінотеатрі «Україна» Василь Стус запропонував присутнім у залі встати і цим вставанням протестувати проти арештів,...\n11. Реферат: Особливості текстового процесора Word "97. Створення та редагування документів.\nМіністерство освіти і науки України Київський Національний Торговельно-Економічний Університет Реферат на тему: “Особливості текстового процесора Word ’97. Створення та редагування документів” Київ-2002 План: Вступ Етапи роботи з документ...\n12. Реферат: Особливості управління конфліктом\nНеминучість виникнення суперечностей є виявом закону єдності та боротьби протилежностей, одного з класичних законів розвитку. За цим законом будь-яке явище чи ситуація розглядається як єдність протилежних сторін, що взаємовиключають одна одну, долают...\n13. Реферат: Особливості аварій і катастроф на пожежа та вибухонебезпечних об’єктах. Основні принципи попередження надзвичайних ситуацій природного і техногенного\nУскладнення технологічних процесів, збільшення площ забудови об'єктів народного господарства підвищують їхню пожежну небезпеку. По вибуховій, вибухо-пожежній і пожежній небезпеці об'єкти підрозділяються на категорії А, Б, В, Г, Д, Е, К. До к...\n14. Реферат: Особливості акцій українських акціонерних товариств\nРинок капіталів – це ринок, на якому купуються та продаються довгострокові боргові зобов’язання та акції, які не мають визначеного терміну погашення. Під акцією слід розуміти цінний папір, який випускає акціонерне товариство при його створенні (за...\n15. Реферат: Особливості аналізу драматичного твору в школі\nСуттєві відмінності між художніми творами за способом відображення у них людських характерів зумовлюють не лише поділ їх за родами, а й визначають істотну специфіку літературного аналізу. Для його успішного проведення треба враховувати як спільні оз...\n16. Реферат: Особливості анатомічної будови тваринної клітини\nУ тварин ззовні від мембрани с лише тоненька пружна оболонка - глікокалікс, тому клітини тварин часто здатні до утворення виростів (несправжні ніжки або псевдоподії, якими вони захоплюють тверді частки. Фагоцитоз - здатність клітини до захопленн...\n17. Реферат: Особливості англо-української взаємодії різних типів\nВплив однієї мови на іншу визначається як чисто мовними, так і позамовними чинниками. У типологічному плані цікавим є питання про те, наскільки ті або інші типи інтерференцій в умовах контакту спричинені характером мов, що взаємодіють, та якою є рол...\n18. Реферат: Особливості аудиту в комп'ютерному середовищі\nОСОБЛИВОСТІ АУДИТУ В КОМП'ЮТЕРНОМУ СЕРЕДОВИЩІ Інтенсивний розвиток комп'ютерної техніки дав відповідний поштовх започаткуванню, а відтак і удосконаленню методів аудиту в комп'ютерному середовищі. Значний вплив на аудит у розвинутих країнах світу м...\n19. Реферат: Особливості банківського маркетингу в Німеччині\n20. Реферат: Особливості бізнесу як об'єкту оцінки. Необхідність і цілі оцінки бізнесу\nВласник бізнесу має право продати його, закласти, застрахувати, заповідати. Таким чином, бізнес стає об'єктом операції, товаром зі всіма властивими йому властивостями. Як будь який товар, бізнес має бути корисним для покупця. Перш за все він повин...\n21. Реферат: Особливості біології розвитку сисних шкідників хмелю та заходи захисту від них\nЗа період росту й розвитку хмелю проти хмелевої попелиці та павутинного кліща доводиться проводити 4–5 обприскувань інсектоакарицидами. Важливе значення при цьому має ефективність препаратів. Щорічне інтенсивне застосування хімічних препаратів на...\nтехнологя створення текстового редактора Microsoft word\nособливості створення рекламних документів\nСтворення та редагування таблиць у Word\nword створення та редагування діаграм\nДокументування як процес створення документів\nособливості рекламних документів\nРеферат Особливості створення інновацій і формування попиту\nМовні особливості документів щодо особового складу\nетапи створення документу у Word\nWord Створення діаграм\nОсобливості створення інновацій і формування попиту на них\nРеферат на тему "Особливості текстового процесора Word "97. Створення та редагування документів." викладений в розділі виключно для ознайомлення і не може бути використаний як готова робота для здачі.\nЯкщо з певних причин реферат "Особливості текстового процесора Word "97. Створення та редагування документів." не підходить вам за смислом чи об'ємом, спробуйте знайти інші реферати на тему Комп'ютерні науки за допомогою списку схожих робіт цього розділу, що починається по закінченню анонсу реферату.\nПартнеры: Parta.com.ua - Курсы ландшафтного дизайна Чернигов


Дотик природи. Записки від 19.09.2015 - 14 Лютого 2016 - Блог - Бушкрафт, полювання, рибалка, виживання, збиральництво\nГоловна » 2016 » Лютий » 14 » Дотик природи. Записки від 19.09.2015\nВ цей день вирішив прокласти маршрут по качкових місцях річки, там, де дві малі ріки зливаються в одну. Ідучи повз річку по березі, неподалік помітив примітивні для качки хвилювання води зі сторони протилежного берега. Коли качка відчуває людину, вона намагається приховатися під травою берега, яка звисає з нього, утворюючи трав’яні тунелі, по яких рухаються качки та всякі ондатри. Я пригинаюся і повільно підходжу до місця хвилювання, зняв запобіжник, приклав рушницю і під постійним прицілом в одну точку рухаюся ближче до перпендикуляру, бо розгледіти нічого не міг через звисаючу в тому місці над водою вербу. Підійшов, дивлюся, качка, ледь не вистрілив, не вірячи своїм очам – це ж каченя! Середина вересня, скоро зима, а плаває маленьке каченя… Я на мить розгубився, ну точно перехотів стріляти. Опустив рушницю, приглядаюся, раптом доросла качка поряд, - та ні, нема більше нічого. Дивлюся, воно бідне і дурне, думає, що сховається, якщо обернеться до мене задом. Щоб не тратити час, вирішую йти далі, ледь відійшов, воно злітає і полетіло, дурне, вперед, куди йду я. А я знаю, що попереду ще багато мисливців, ну, думаю, зараз влуплять… та ні, щось не чути вистрілів, певно недалеко сіло. Йду далі.\nВирішив спуститися і пройти трохи до власне місця з"єднання двох рік. Йду по воді вверх по течії, по дорозі зриває з звисаючих до води кущів плоди, глід, терен, маленьку шишку хмелю, гроно калини, річкової ожини. Дійшов до місця, розвантажився. Витягнув фляговий підстаканник, висипав плоди у нього. Пішов, позбирав сухі гілки та корені, що їх колись потоки води винесли на мілини обабіч берега. Грунт на місці, де маю розкласти вогонь, болотисто-вологий, ставлю спершу 4 кілка товстіших гілок, порозкладав довкола запали – купку тонких гілочок, купку товстіших і купку грубих дров. На березі позбирав трохи сухої трави, поставив на кілки, поблизу взяв жмут будякових одуванчиків (ті штуки, які особливо літають у період бабиного літа), поставив їх на суху траву і достатньо було однієї іскри огнива, щоб все зайнялося. Зверху також приставив сухої трави, тоді вже гілочок і справа пішла. Мав із собою сардельки, їх і пожарив, залив водою підстаканник, почав заварювати чайок. У чайку головне не переборщити із сильно-смаковими травами (плодами).\nЯкщо забагато кинути м’яти – буде морозяно-освіжаючі опіки в роті, якщо кинути хоча б дві шишки хмелю – буде також гострий смак, який до вподоби буде хіба гурманам. Підкріпившися, вирушив далі, вверх по течії другої річки, яка відходить далеко в поля. Йшов по воді, щоб якомога дальше бачити об’єкти на ріці. Тоді трапилась не дуже приємна пригода. Річка повертала, тому я не міг бачити, що знаходиться на воді далі 5 метрів, та й сонце світило мені в ліву сторону лиця, дещо осліплюючи мій погляд. Коли я поворот перейшов, здійнявся шум і зграя качок, які, як виявилося, сиділи попри берег у заводі під старою вербою, здійнялася в небо. Рефлекторно зняв рушницю, прицілився в єдину качку, яка суттєво відбилася від зграї (в зграю стріляти не міг, щоб не зробити підранків), вистріл і качка падає на берег. Все відбулося за дві-три секунди. Вилізаю з води на берег і починаю шукати здобич. Трава не досить висока.\nПройшло півгодини, а качки нема! Ну, думаю, підбив, впала, піднялася і полетіла далі. Та ні, не могла, точно впала каменем, бачив. Починаю вимальовувати траєкторії руху качки, знову залізаю у воду на місце, звідки стріляв, щось підраховую, на березі починаю шукати сліди крові, розширюю діаметр зони падіння, шукаю можливі шляхи, по яких качка могла повзти від місця падіння. Ніц. Вже думаю забити та йти далі, марна справа, нема. Та коли повертаюся до берега, бачу, в траві щось чорне маленьке. Підіймаю – каченя… Капєц, як досадно стало. Маленьке каченятко буквально на півтори долоні, мертве-мертвісіньке, ніби весело сміється напіврозплющеним оком. Здається, ніби воно померло з посмішкою, і клюв це ще більше підсилював. Злий, що так сталося, в думках про те, що мабуть, це те ж каченя, що бачив раніше, вирішую повертатися, настрій і так зіпсутий. Це як на війні, відчуття такі ж, одна справа стріляти в дорослого, інша – в дитину. Ну, думаю, все, раз такий природній парадокс, що качка мала дві кладки за рік, вирішую трохи полишити полювання хоча б до кінця вересня. Якщо це полетіла щойно зграя малих каченят з качкою, то, навіть, якщо їх інші мисливці перестріляють в найближчий час – не хочу до цього долучатися. По дорозі мене ще рознервував яструб, який літав туди-сюди, з того всього і йому досталося. День, мандрівка так гарно починалася, а так погано завершилася.\n… Наступні рази, після перерви, це було уже останні вихідні вересня, я обійшов увесь периметр території мого маршруту. Ні качки, ні голуба не побачив. Доведеться чекати жовтня, коли почне з’являтися перелітна качка. Ось це справді трофей – масивна жирна качка. А там уже і заєць піде, ну і лисиця. Жаль, я живу не в горах, там хоч качки нема, проте все решта перебором – навіть вовки взимку самі підходять до поселень. А в нас тільки заєць і лисиця і то зі своїми нюансами. Зайця майже неможливо вполювати вдень, надзвичайно рідко – вранці. Ніколи – ввечері. Вони вилізають з нір десь година 10-11 вечора, тоді йдуть посилено харчуватися на городи та поля, засіяні озимою пшеницею та ріпаком. До 3-4 години ранку вони починають повертатися в нори. Тоді ж виходить на полювання лисиця, проте молоду можна зустріти і за годину до настання темноти ввечері. Лисиця полює на зайців, очікуючи їх на лініях, які в середньому відмежовують територію прилеглу до села та лісу. Часто їм конкурують дикі собаки, які також намагаються вполювати зайця. Результатом таких нічних драм бувають навіть розірвані коти, які виходять в ліси та поля на своє нічне полювання на мишей чи для парування. Здоровенні сліди кабана на снігу нагадують, що вночі далеко в ліс заходити не можна, бо можна не встигнути залізти в темноті на велике дерево. Дикі кози зустрічаються дуже рідко, про їхню наявність вказують тільки їхні сліди.\nТож, поки що, поки не настав період полювання на пушного, слід чекати перелітної качки. Жаль, що осінь, як і зима проходять дуже швидко. І ще жаль, коли взимку майже немає снігу.\nПереглядів: 613 | Додав: GolAM | Теги: осінь, дотик природи, полювання, рибалка, риболовля, мисливство, виживання, відпочинок, травяний чай, розведення вогню | Рейтинг: 0.0/0


Зачіска, в основі якої лежать великі локони, виглядає дуже жіночно і природно. Таке укладання є класикою, яка прикрасить будь-яку дівчину. Існує безліч способів завивки волосся, але найшвидшим і надійним є використання плойки.\nВ даний час асортимент цих приладів дуже великий, вони відрізняються не тільки формою, а й розмірами, якістю покриття. Як зробити великі локони за допомогою плойки розібратися нескладно, набагато важче вибрати відповідне по всіх параметрах пристрій.\nПерший варіант може бути різного діаметру, від якого і залежить розмір локонів. Щоб створити зачіску з плавними хвилями, стане в нагоді прилад найбільшого розміру - 32 або 38 мм в діаметрі. Якщо метою є купити плойку для великих локонів, то ідеальним варіантом є пристрій фірми BaByliss Paris з діаметром 25 мм. При цьому варто враховувати тип волосся, адже якщо вони погано завиваються, то краще підійдуть щипці невеликого розміру. Для зачіски на довгому волоссі плойку варто вибрати меншого діаметру, ніж бажані локони.\nКонічні плойки є універсальним інструментом, адже вони можуть створити завитки різного розміру діаметром від 13 до 25 мм, при цьому кучері виходять дуже природні. У комплекті з конічною плойкою BaByliss Paris йде Термоперчатки, яка робить її використання безпечним і комфортним.\nТакож захистити шевелюру від пошкодження покликане сучасне покриття щипців, яке може бути керамічним, турмаліновим або титановим. Гладка і рівна поверхня плойки BaByliss Paris дозволяє створити ідеальну зачіску і зберегти при цьому волосся здоровими і сяючими. Не варто купувати найдешевше пристрій з металевими пластинами, які перегрівають волосся, в результаті чого їх структура пошкоджується.


Manor не збирається “відсиджуватись” після перших очок в сезоні 2016\n6 лип. 2016 р., 16:51\nГоночний директор Manor Дейв Райан повідомив, що його команда збирається боротись за більш високі результати після того, як здобула перші в сезоні очки на Гран-прі Австрії.\nОдним з головних героїв Гран-прі Австрії став Паскаль Верляйн, який зумів здобути своє перше очко у Формулі-1.\nЦей результат може здатись достатнім для Manor у боротьбі з Sauber за 10-те місце у Кубку Конструкторів, за яке команда отримає мільйони доларів призових.\nАле, як повідомив Райан Motorsport.com, рано ще вважати цю мету досягнутою.\n“В Sauber зараз пройшли крізь нелегкі часи, але я впевнений, що вони ще поборються,” - сказав Райан.\n“У кожній гонці нам треба фінішувати так високо, як зможемо і в кінці сезону набрані очки скажуть самі за себе.\nМи не збираємось відсиджуватись: це тільки початок. Ми маємо додавати, додавати і додавати на кожній гонці.”\nРайан знає, що високі результати команда змогла показати і завдяки тому, що останні етапи проходили на трасах, що є дуже вимогливими до потужності двигуна і дуже підходять до двигунів Mercedes, якими користується команда. Але він не бачить причин того, що команда надалі не зможе показувати такі результати.\n“Останні три траси нам дуже підходили, а декілька наступних пасують нам не найкраще,” - сказав він.\n“Тобі треба мати змогу змагатись скрізь і ти маєш вміти знаходити переваги у будь якій ситуації яка може трапитись. Тому, може, нам буде трохи важкувато на наступних гонках, але таке життя. Ми будемо мати з цим справу і нам треба визначитись з тим, що саме ми маємо робити.”\nРайан вважає, що це перше очко на рахунку команди стане мотивацією для того, щоб заробити ще очки.\n“Всі багато працюють і це добре. Але час від часу потрібен поштовх в спину, або результат, який мотивуватиме. І коли він трапляється, ти думаєш: о, це добре, тож давайте ще додамо і подивимось, що буде далі.\nЦе всіх згуртовує та демонструє, що все можливо. Ми тут саме для цього.\nМи тут не для того, щоб працювати бездумно годинами і тижнями. Ми тут, щоб ганятись і намагаємось зібрати гарну групу хлопців, створити гарну атмосферу, конкурентну машину. Ну і трохи повеселитись — це дуже важливо. Якщо ти отримаєш результати і усе іде по плану, значить тобі все вдалося.”\nРозповідаючи про вдосконалення машини, Райан сказав: “До Сільверстоуну ми підгодували декілька вдосконалень. Трохи в аеродинаміці, трохи в механіці, а після цього зробимо ще кілька вдосконалень аеродинаміки. Ми маємо певну програму змін.”\nТехнічний аналіз Гран Прі Австрії: Гальма в центрі уваги\nРіккардо спантеличений програшем Ферстаппену в Австрії\nГонщики Ріо Харьянто , Паскаль Верляйн


Життєвий і творчий шлях Валер’яна Підмогильного – Українська мова та література\nВалеріан Підмогильний – геніальний письменник. Народжений у бідній селянській родині, він так і не зміг закінчити освіту, але зміг більше – здобути звання неперевершеного майстра слова європейського рівня. Його вважали предтечею європейського екзистенціалізму. Та, попри велич його особистості, йому довелося стати одним когорти українських інтелігентів, яку називають страшним словосполученням – “Розстріляне відродження”.\nВалер’ян Підмогильний народився 2 лютого 1901 року в селі Писарівка Павлоградського повіту (зараз Синельниківський район) на Катеринославщині в бідній селянській родині.\nКоли йому було близько 14 років, батьки переселились до панської економії в селі Чаплі. 1910–1918 роки навчався в Першому катеринославському реальному училищі, яке закінчив з «відзнакою». Потім навчався з перервами, через матеріальну скруту, на математичному та юридичному факультетах Катеринославського університету, який так і не закінчив.\nДо першої збірки Підмогильного, яка була опублікована 1920 року й мала назву «Твори Т. 1», увійшло 9 оповідань:\n1921 року Підмогильний переїхав до Києва, де працював бібліографом Книжкової палати. У 1921–1923 роки, коли в Києві лютував голод, залишив місто й викладав українську мову та політосвіту у Ворзельській трудовій школі.\n1921 року письменник одружився з донькою ворзелівського священика Катрею Червінською, актрисою Театру юного глядача. Тоді ж написав цикл «Повстанці». Частину оповідань було надруковано в катеринославській газеті «Український пролетар». Голод 1921–1923 роківзмалював в оповіданнях «Син» (1923).\n1922 року Валер’ян разом з дружиною переїхав з Ворзеля до Києва, де оселився в будинку недалеко від Сінного базару, на розі Великої Житомирської. У 1922 р. виходить книжка оповідань «В епідемічному бараці». Він активно включився в літературно-мистецьке життя. Став членом щойно створеного «Аспису» (Асоціації письменників), з якого виокремилось літературне угруповання «Ланка» (1924–1926), яке з 1926 року перезвалося на «Марс», тобто «Майстерню революційного слова». Ця організація стала, по суті, київською філією «Вапліте».\nДо літературної організації «Ланка-Марс», крім Підмогильного, входило чимало талановитих київських літераторів, серед яких: Борис Антоненко-Давидович, М. Галчин, Михайло Івченко, Я. Качур, Григорій Косинка, Тодось Осьмачка, Євген Плужник, Дмитро Тась (Могилянський), Борис Тенета, Микола Терещенко, Дмитро Фальківський та інші.\nПроте 11 січня 1935 року в протоколі з’явилося «зізнання» Підмогильного про те, що він ніби-то належав до «групи письменників-націоналістів з терористичними настроями у ставленні до вождів партії».\nТак звана «група» складалась із сімнадцяти чоловік, серед яких Микола Куліш, Г. Епік, О. Ковінька, Євген Плужник. Серед звинувачень Підмогильному в протоколі наводиться його вислів про те, що «політика колективізації привела українське село до голоду».\nНа допиті 19 січня 1935 року прокуророві Українського військового округу Підмогильний сказав: «Я не належав до організації. Я вважав, що постанови партії по національному питанню в життя не проводяться… Для мене представниками партії в літературі були Хвильовий, Яловий, Шумський».\nЧим багата творча спадщина Валер’яна Підмогильного? Читайте ТУТ.\nPrevious Previous post: Розділові знаки про однорідних членах речення\nNext Next post: Чим багата творча спадщина Валер’яна Підмогильного?


Чому схудли покоївки, або Звідки береться мотивація. Практична психологія\nЧому схудли покоївки?\nІсторія на автомийці: як скоротити шлях\nЧому важливо опинитися ближче до фінішу\nПродовжуємо вивчати способи, які полегшують і роблять навіть приємними серйозні зміни в житті — такі як схуднення, відмова від куріння, заняття спортом. Як мотивувати себе або інших — дітей, подружжя, колег по роботі — і допомогти наблизитися до мети? Вам здається, треба бути суворіше? Не вгадали.\nУ 2007 році вчені Алія Крам і Еллен Лангер опублікували дослідження, присвячене відношенню покоївок до фізичних вправ. Тема роботи, прямо скажемо, навряд чи здатна викликати масовий інтерес, проте результати її виявилися просто приголомшливими.\nОтже, середньостатистична покоївка прибирає в день п’ятнадцять номерів, і на кожен у неї йде 20-30 хвилин. Протягом прибирання їй доводиться ходити за номером, нахилятися, щоб витерти пил і почистити ванну, штовхати меблі, піднімати і переносити речі і багато іншого. Це досить важкі фізичні навантаження — вони значно перевищують щоденні норми, рекомендовані Міністерством охорони здоров’я, вельми заклопотаним ідеєю здорового способу життя наших співгромадян.\nОднак покоївки, мабуть, навіть не помічають, що їх робота-інтенсивної спортивному тренуванні. На початку дослідження 67% опитаних повідомили Крам і Лангер, що не роблять регулярних фізичних вправ. Більше третини заявили, що зовсім не приділяють уваги фізкультури. Це як якщо б третину ведучих ток-шоу поскаржилися на брак людського спілкування.\nУчених цікавило, що буде, якщо здивувати покоївок, повідомивши їм, що вони — справжні зірки фітнесу. Одній групі «віртуозів прибирання» радісні новини піднесли максимально детально: їм вручили інструкцію з описом користі від вправ і пояснили, що їх щоденної роботи достатньо для отримання описаних плюсів для здоров’я. Вправи не обов’язково повинні бути важкими, розповіли їм, і не обов’язково робитися в спортзалі. Покоївкам у цій групі дали таблицю із зазначенням, скільки калорій вони спалюють при різних видах роботи: 40 калорій під час 15?хвилинної зміну білизни, 100 калорій за півгодини прибирання з пилососом і так далі.\nВ іншій групі покоївкам видали ту ж інформацію про користь вправ, але про те, що їх робота — прекрасний спосіб натренувати м’язи, їм не сказали. Статистику по спалюванню калорій вони теж не отримали.\nЧотири тижні дослідники знову зв’язалися зі своїми респондентками і виявили щось неймовірне. Жінки, яким сказали, що вони відмінно тренуються, скинули в середньому 0,82 кілограма (це майже 225 грамів у тиждень — досить істотний результат). В інший, малоинформированной групі покоївки не схудли.\nЗ’ясувалося, що схудлі покоївки не впали в «спортивну гарячку» — не записувалися в финтнес-клуби, а продовжували працювати у звичайному режимі. Споживання алкоголю, кофеїну і тютюну у них також залишилося незмінним. Раціон теж ніяк не змінився — жінки не почали їсти більше овочів або менше солодкого. І тим не менш вони втрачали вагу.\nЩо ж змусило їх поліпшити свою фізичну форму?\nОдна автомийка провела рекламну кампанію — роздала дисконтні картки. Коли клієнт заїжджав помити машину, йому давали наклейку. Зібравши вісім таких наклейок, людина одержувала право на одну безкоштовну мийку.\nІнші клієнти тієї ж автомийки отримали трохи інші картки. Щоб безкоштовно помити автомобіль, треба було зібрати не вісім, а десять таких наклейок, але була і «фора»: на самому початку разом з карткою їм видавалися дві «бонусні» наклейки.\nМета в обох групах стояла одна й та ж: вісім разів помий машину — і отримай приз. Різною була психологія.\nУ першому випадку людина починав з чистого аркуша, а в іншому вже опинявся на 20% ближче до мети. Через кілька місяців безкоштовну мийку отримали 19% клієнтів з вісьмома наклейками і 34% — в групі з вихідним «бонусом» (у цій групі нагороду заробляли швидше).\nЛюди мотивовані сильніше, вже пройшовши відрізок довгого подорожі, ніж на початку більш короткого. Таким чином, один із способів мотивувати на якусь дію — це дати людям спочатку відчути, що вони ближче до фінішу, ніж їм здається.\nВтрата ваги у покоївок — свого роду аналог поведінки споживачів на автомийці. Покоївкам як би давали картку з двома наклейками: вони з подивом виявляли, що всупереч власній оцінці вже займаються тренуваннями. Вони пройшли не нуль, а цілих 20% по шляху до мети, а усвідомлення пройденого шляху колосально мотивує. Я не низькокваліфікована робоча сила — я спортсмен!\nПерш ніж посміхнутися, подумайте, як би ви себе відчули на місці покоївок. Якщо до вас в офіс прийде вчений і заявить, що ви, самі того не підозрюючи, здійснюєте чудеса аеробіки? Кожним кліком мишки ви спалюєте цілих вісім калорій!\nТут криється найголовніше: з цього моменту ви майже напевно будете вести себе по-іншому. Зрозумівши, що «вправи» зараховуються всякі, з вашої точки зору, дрібниці, ви, самі того не помічаючи, станете ще трішки активніше.\nТе ж саме сталося з покоївками. Можливо, отримавши заряд ентузіазму завдяки хорошим новинам, вони почали чистити душові кабіни трохи енергійніше, ніж раніше. Може бути, змінюючи білизна, вони стали частіше ходити до візка і назад, щоб трохи більше рухатися, а на обід підніматися і спускатися по сходах, а не на ліфті. А трохи більше зусиль вони доклали тому, що хтось вклеїв їм в «карту вправ» дві наклейки: вони раптово усвідомили, що ближче до фінішу — стрункому тілу, ніж могли собі уявити.\nЦе відчуття прогресу критично важливо, тому що нашого Слона — так ми домовилися називати емоційне начало в людині — легко деморалізувати, злякати, збити з шляху, і з-за цього його доводиться підбадьорювати з перших кроків.\nЯкщо ви зважилися на зміни, добре почати з пошуку цих перших двох наклейок» і вклеїти їх у «картки» вашої команди або вашу особисту «заліковку». Якщо ви хочете змусити впертого Слона зрушитися з місця, вам треба скоротити шлях до змін.