Кирило – Мефодіївське товариство — allRefs.net\nКирило – Мефодіївське товариство - Конспект, раздел История, Вступ до курсу Історія України. Витоки українського народу У Січні 1846 Р. У Києві Виникло Кирило-Мефодіївське Товариств...\nУ січні 1846 р. у Києві виникло Кирило-Мефодіївське товариство – перша українська нелегальна державницько-політична організація. Саме з цього часу розпочалася політизація українського національного руху. Ця таємна антикріпосницька організація була названа на честь слов’янських просвітителів, проповідників православної християнської релігії ІХ ст. Кирила і Мефодія.\nЗасновниками товариства були професор історії Київського університету Микола Костомаров, чиновник канцелярії генерал-губернатора Микола Гулак і вчитель Полтавського кадетського корпусу Василь Білозерський. Вони проголошували об’єднання слов’янських народів у федерацію зі столицею в Києві. Крім Миколи Гулака кирило-мефодіївці робили наголос на культурно-просвітницькій діяльності, яка мала створити передумови до соціальних реформ. Незабаром до них приєднався етнограф і письменник Пантелеймон Куліш, людина також поміркованих поглядів.\nУ квітні 1846р. членом товариства став Тарас Шевченко. Разом з Миколою Гулаком він очолив революційне крило кирило-мефодіївців і запропонував внести до програмних документів ідею повалення самодержавства та організації народного повстання проти кріпосництва. Особливий вплив на діяльність товариства мала поезія Т.Г. Шевченка, який у своїй творчості виступав проти поневолення народів, засуджував деспотизм царату, відстоював вільну Україну. Взагалі, внесок великого українського поета, просвітителя, художника, мислителя Т.Шевченка в загальну справу національного відродження був надзвичайно великим.\nПрограмні документи цієї організації сформульовані у “Книзі буття українського народу” і “Статуті слов’янського братства св. Кирила і Мефодія”, які передбачали:\n1) створення демократичної федерації християнських слов’янських республік;\n2) знищення царизму і скасування кріпосного права та станів;\n3) утвердження у суспільстві демократичних прав і свобод громадян;\n4) досягнення рівності у правах на розвиток національної мови, культури та освіти всіма слов’янськими народами;\n5) поступове поширення християнського впливу на весь світ.\nПрограмні документи і матеріали, публіцистичні та художні твори, наукові праці, практичну громадську й просвітницьку діяльність Кирило-Мефодіївського товариства пронизує ідея національного відродження України. Кирило-мефодіївці виявили себе справжніми мислителями, послідовними борцями за вільну Україну, інтелектуальною елітою української нації. Незважаючи на те, що Кирило-Мефодіївське братство було розгромлено царизмом, а його учасники піддані репресіям, вплив його ідей на подальший розвиток України важко переоцінити – знову в усій його складності на порядок денний було винесено національне питання.\nНайбільш впливовими політичними силами в Україні у другій половині ХІХ століття були загально-російські течії народників, соціал-демократія, лібералів, громадівський та жіночий рухи, український національний рух, діяльність товариства “Просвіта”, товариства ім. Т.Г. Шевченка.\nЕкономічний розвиток України у 60 – 90 роках ХІХ століття.\nЛіквідація кріпосного права відповідно до “Загального положення про селян, звільнених від кріпосної залежності”, підписаного 19 лютого 1861 р. Олександром ІІ, відкрила нові можливості для розвитку товарно-грошових відносин у господарстві України. Економічний розвиток якої у пореформний період мав ряд особливостей:\n1. Розвиток капіталізму у сільському господарстві. Як відомо, він розвивався в Україні двома шляхами. Перший – прусський, типовий для Німеччини, він грунтувався на великому поміщицькому господарстві, яке поступово входило у ринок. Другий шлях – американський, типовий для США. Він базувався на вільному фермерському господарстві та інтенсивних методах його ведення. Земля належала фермерові на правах особистої власності.\nПерехід на капіталістичні відносини у сільському господарстві супроводжувався розшаруванням поміщицького землеволодіння. Земля все більше ставала товаром. Важким був перехід селянства на капіталістичний шлях розвитку (необхідність викупу, майнове розшарування, залежність від сільської громади, обезземелення селян, феодально-кріпосницькі пережитки).\nНовим явищем пореформенного періоду стала поява в українських губерніях кооперативів.\nЗа темпами розвитку сільського господарства, основою якого було зернове господарство, різні райони України відрізнялися один від одного. 90 відсотків посівної площі було зайнято під зерновими і лише 4 відсотки – під технічними культурами. На кінець ХІХ ст. Україна давала 43 відсотки світового врожаю ячменю, 20 відсотків пшениці, 10 відсотків кукурудзи.\nЗавершення промислового перевороту. Промисловість розвивалася як частина загальноросійської. Великий вплив на хід промислового перевороту України мав іноземний капітал.\n2. Прискорений розвиток капіталізму у промисловості. Якщо у 1865 р. в Україні нараховувалось 5244 підприємства, то у 1895 р. – уже 30310, продовжувалось освоєння Донецького кам’яновугільного і Криворізького залізорудного басейнів. Успішно розвивалася металургія, сільськогосподарське, транспортне машинобудування, цукрова промисловість. У кінці ХІХ ст. в Україні діяло 17 великих металургійних заводів. У Західній Україні швидкими темпами розвивалась деревообробна промисловість.\n3. Капіталістична промисловість України відзначалася високим рівнем концентрації виробництва і робочої сили.\n4. Формування капіталістичної економіки, розвиток товарно-грошових відносин вимагали стабільної фінансово-кредитної системи. У 1860 р. був утворений Державний банк, у 1882 р. Селянський поземельний банк,у 1885 р. Дворянський. Успішно діяли комерційні банки. Було проведено грошову реформу. Слід відмітити, що творчість відомого вченого професора\nС.Я. Борового, який багато років працював в Одеському інституті народного господарства, була присвячена дослідженню історії становлення та розвитку банківської системи в Україні.\nУкраїнські політичні партії: засади формування\nПолітичне становище та особливості соціально-економічного розвитку України в кінці ХІХ – початку ХХ ст. обумовили процес формування й діяльності українських політичних партій. Їх утворення співпало у часі з національно-визвольним рухом в Україні.\nНазва партії Рік створен- ня Її засновники, лідери\nПартії соціалістичного спрямування\nРусько-українська радикальна партія (РУРП) 1890 р. І.Франко Н.Левицький М.Павлик С.Данилевич Є.Левицький\nУкраїнська соціал-демократична партія (УСДП) 1899 р. М.Ганкевич С.Вітик Ю.Бачинський В.Охримович\nРеволюційна українська партія (РУП) 1900 р. Д.Антонович М.Русов Б.Камінський М.Міхновський Л.Мацієвич Б.Мартос Б.Матюшенко\nУкраїнська соціал-демократична спілка 1905 р. М.Меленевський\nУкраїнська соціал-демократична партія (УСДРП) 1905 р. М.Порш Д.Антонович\nУкраїнська народна партія (УНП) 1902 р. М.Міхновський\nУкраїнська національно-демократична партія (УНДП) 1899 р. Ю.Романчук\nУкраїнська демократична партія (УДП) 1904 р. О.Лотоцький Є.Тимченко В.Чеховський Є.Чикаленко\nУкраїнська радикальна партія (УРП) 1904 р. С.Єфремов, Б.Грінченко М.Левицький Ф.Матушевський\nУкраїнська демократично-радикальна партія (УДРП) 1905 р. Створена в результаті об’єднання УДП і УРП\nТовариство українських поступовців (ТУП) С.Єфремов\nТема 7. Україна на початку ХХ століття. Українська національно-демократична революція 1917-1920 рр.\nПочаток століття, позначений економічною кризою 1900-1903 рр., характеризувався зростанням робітничого і селянського руху загалом і зокрема українського національно-визвольного руху, наслідком якого було створення українських політичних партій.\nМасова активізація суспільно-політичного життя особливо яскраво виявилася під час революції 1905-1907 рр. та в наступні роки.\nРосійсько-японська війна 1904-1905 рр. і поразка в ній Росії, глибока економічна криза та безправ’я народу прискорили революційні події, які почалися з розстрілу робітничої демонстрації у неділю, 9 січня 1905 р. у Санкт-Петербурзі. Хвиля демонстрацій прокотилася всією Україною.\nНезважаючи на поразку, революція сприяла піднесенню та утвердженню національної самосвідомості українського народу, розвитку національно-визвольного руху в Україні. Вона завдала першого відчутного удару царизму.\n19 липня 1914 р. спалахнула Перша світова війна. Її розпочали Троїстий союз (Німеччина, Австро-Угорщина, Італія) та Антанта (Англія, Франція, Росія). У війні взяли участь 33 країни, було мобілізовано 65 млн. солдатів, з яких 10 млн. загинуло. Українці, не маючи власної держави, були змушені воювати з обох сторін (понад 3,5 млн у російській армії та 250 тис. в австро-угорській).\nПодії Першої світової війни прискорили процес соціальних змін у тогочасному суспільстві.\nНапередодні революційних подій 1917 р. ситуація в Україні значно ускладнилася. Назріла криза промислового виробництва, обсяг якого скоротився на 30-50 %. До січня 1917 р. було закрито 36 доменних печей. На\n1 млн. 880 тис. десятин скоротилися посівні площі (на 200 млн. пудів знизився врожай зернових культур порівняно з 1913 р.), почалися перебої з продовольством. Усе це призвело до зростання соціального напруження і загострення класової боротьби. 23 лютого 1917 р. у Петрограді почалася революція. А вже 4 (17) березня 1917 р. було створено представницький орган української демократії – Центральну Раду на чолі з лідером “Товариства українських поступовців” М. Грушевським. Розпочалася українізація армії. Після проголошення автономії України посилилася політична боротьба, що сприяло структуризації політичних організацій.\n1. Особливості економічного розвитку українських земель у складі Російської та Австро-Угорської імперій на початку ХХ ст. Україна в роки Першої світової війни.\n2. Українська національно-демократична революція 1917-1920 рр.: доба Центральної Ради, Українська держава гетьмана П.Скоропадського, Директорія УНР. Встановлення радянської влади в Україні.\n3. Історичне значення та уроки української національно-демократичної революції 1917-1920 рр.\nОсновні поняття: універсали, Українська Центральна Рада, автономія, ультиматум, Директорія, дезінтеграція.\nРубіж ХІХ і ХХ століть характеризується в Україні завершенням промислового перевороту і переходом до індустріалізації, суть якої полягала в розбудові великої машинної індустрії, якісній зміні структури господарства (промисловість мала переважати над сільським господарством, а важка промисловість над легкою). Українська промисловість формувалася як частина загальноімперського економічного комплексу. На початку ХХ століття Україна за рівнем концентрації промислового виробництва в основних галузях не тільки домінувала в Російській імперії, а й посідала одне з перших місць у світі. На великих підприємствах в Україні працювало понад 44% усіх робітників, тоді як у США – лише 33%.\nКонцентрація промислового виробництва сприяла процесу монополізації. Утворення монополій почалося спочатку у найбільш “концентрованих” галузях – металургійній, кам’яновугільній, залізорудній. На початку століття вирастають синдикати “Продвагон” (1901), “Продамет”, “Трубопродажа” (1902), “Гвоздь” (1903). Існування монополій гальмувало господарський розвиток, заважало технічному прогресу, звужувало сферу регулюючої дії ринкових відносин. Вплив російської буржуазії, іноземного капіталу гальмував і деформував економічний розвиток регіону, адже місцевий виробник витіснявся з ринку, а більша частина прибутків, одержаних за рахунок монопольних цін та державних військових замовлень, вивозилася за кордон. Особливістю розвитку української промисловості була її підпорядкованість імперському центру, який вбачав в Україні потужну сировинну базу. Така державна політика суттєво деформувала структуру економіки в Україні; вона залишалася сільськогосподарським центром імперії.\nВ аграрному секторі України налічувалося понад 32 тис. поміщицьких господарств. Перетворення землі на товар суттєво змінило життя дворянства та селянства. Характерною рисою процесу майнової диференціації було не рівномірне розшарування, а катастрофічна поляризація: 1917 року частка заможних господарств становила 5,1%, а безземельних та малоземельних – 80,5%.\nНа початку ХХ ст. у західноукраїнських землях відбувається поступовий перехід до капіталістичних форм господарювання. Більшість західноукраїнських промислових підприємств були малими, недостатньо механізованими, розташовувалися в селах та невеликих містах. У 1902 році понад 94% промислових підприємств Галичини налічувало до 5 робітників і в них працювало понад 50% усього занятого в промисловості населення. Великих капіталістичних підприємств налічувалося лише 220 і на них працювала тільки четверта частина робітників. У західноукраїнському регіоні розвивалися галузі, які мали сировинний характер – нафтоозекеритна, лісопильна та борошномельна. Їх активний розвиток за прогресуючого занепаду інших галузей промислового комплексу вів до значних деформацій економічного потенціалу західноукраїнських земель. На західноукраїнські землі інтенсивно проникає іноземний капітал, який, намагаючись поставити під контроль основні промислові галузі краю, створював акціонерні товариства, концерни, синдикати, банки.\nЕкономіка західноукраїнських земель мала чітко виражений колоніальний характер, що позначилося на її структурі та динаміці розвитку. Колоніальний характер господарювання визначив структуру та напрям товарообігу. Система державних митних тарифів, яка стимулювала вивіз сировини та блокувала продаж за кордон готової продукції, суттєво знижувала експортні можливості західноукраїнської промисловості. Напередодні Першої світової війни сировина становила понад 90% усього експорту із цього регіону до інших країн.\nВлітку 1914 р. світ опинився у полум’ї Першої світової війни – збройного протиріччя двох воєнних блоків: Четверного союзу і Антанти. Поступово в орбіту війни було втягнуто 33 з 59 держав світу, ¾ населення земної кулі. Трагедія українського народу полягала в тому, що він всупереч власній волі був втягнутий у війну, а його землі стали об’єктом експансії воюючих сторін. Загарбання українських земель було невід’ємною частиною агресивних планів основних учасників ворогуючих блоків.\nВійна принесла українським землям руйнацію господарства, гальмування поступального розвитку, деформацію структури виробництва, посилення залежності від іноземного капіталу. У Галичині за роки воєнного лихоліття було зруйновано понад 40% господарських та житлових будинків, понад 1,5 тис. промислових споруд; нафтова промисловість зменшила виробництво на 1/3. На Буковині поголів’я коней та свиней зменшилося на 60%, овець - на 47%. Якщо у 1913 р. у Наддніпрянській Україні функціонувало 3381 підприємство, то 1915 р. – лише 2849. На 1917 р. з 4 млн. селянських господарств 1,8 млн. дворів були без коней; у селах залишилось лише 38,7 відсотків працездатних чоловіків. Водночас з деградацією господарства в роки війни зростала його залежність від іноземного капіталу.\nЗатяжний характер війни, погіршення становища на фронтах, ускладнення внутрішніх проблем призвели до посилення жорсткості режимів обох імперій, зведення нанівець легальних можливостей політичної діяльності, придушення опозиції, численних репресивних актів. Одне за одним у Російській імперії закриваються демократичні українські видання. Товариство українських поступовців у Наддніпрянській Україні зайняло проросійську позицію; емігранти-москвофіли Західної України утворили в Києві “Карпато-русский освободительный комитет”, який закликав галичан зустрічати російську армію як визволительку. Водночас значна частина українських соціал-демократів за участю В. Винниченка займала антивоєнні позиції під гаслами “Геть війну! Хай живе автономія України!”.\nКінець лютого 1917 р. став для російського царизму фатальним. Протягом короткого часу (з 23 лютого до 2 березня) самодержавство впало і в країні фактично встановився республіканський лад. Перемога революції сприяла створенню на теренах колишньої імперії нової політичної ситуації та суспільної атмосфери.\nРеволюційні перетворення в Україні розпочалися з утворенням у Києві 4(17) березня 1917 р. міжпартійного об’єднання, яке отримало назву “Українська Центральна Рада, головою якої був обраний авторитетний політик та видатний український історик М. Грушевський. Важлива особливість моменту полягала в тому, що Центральна Рада в перші місяці революційних подій мала величезну підтримку переважної більшості політичних сил і різних верств населення. Тимчасовий уряд не поділяв прагнень українців до здобуття своєї свободи і не поспішав визнавати перші завоювання Української революції. Тому 23 червня 1917 р. Центральна Рада звернулась до населення з І Універсалом, яким проголошувався автономний статус України. Повідомлялося про створення українського уряду – Генерального секретаріату на чолі з В.Винниченком. Після офіційного проголошення автономії України уряд Росії погодився на компроміс – була дана згода на визнання повноважень українського уряду, натомість, Україна брала на себе зобов’язання дочекатися Всеросійських Установчих зборів для остаточного вирішення питання про її державний статус. На цій основі в липні 1917р. видається ІІ Універсал, в якому були зафіксовані досягнуті домовленості. На жаль, Тимчасовий уряд Росії незабаром їх порушив, замість підготовленого українцями “Статуту Вищого Управління України” вони затвердили “Тимчасову інструкцію, яка суттєво обмежувала права українських урядовців. В.Винниченко назвав цілком слушно цю ситуацію “провокаційним зламом угоди.\nЖовтнева революція в Петрограді та захоплення влади більшовиками прискорили політичну дезінтеграцію Росії. В таких умовах народи колишньої імперії виступили проти національного пригнічення і проголосили становлення своїх державних утворень. Національні уряди виникли в Білорусі, на Кавказі, в Татарстані, Казахстані, Сибіру, Криму, на землях Донського та Кубанського козацтв. Не залишились осторонь від нової хвилі визвольних змагань і українці. 7 (20) листопада 1917 р. Центральна Рада ІІІ Універсалом проголосила створення Української Народної Республіки у федеративному зв’язку з Росією, чим офіційно задекларувала відродження українським народом власної держави. В документі була викладена також програма соціально-економічних та політичних реформ.\n3 грудня 1917 р. до Центральної Ради надійшов маніфест Раднаркому Радянської Росії, за яким з одного боку визнавалася УНР, а з іншого – робилися грубі втручання у її внутрішні справи. Невиконання протягом 48 годин ультиматуму оголошувало Центральну Раду “в стані відкритої війни проти Радянської влади в Росії і на Україні”. Після відхилення ультиматуму з 5 грудня 1917 р. Україна перебувала в стані війни з Раднаркомом Росії. У Києві 15 грудня було утворено комітет з оборони України. Для Центральної Ради головними стали 3 завдання: мобілізувати та організувати український народ для відсічі агресору; формально відмежуватися від більшовицького режиму; створити передумови для самостійних переговорів з Німеччиною та її союзниками. Спробою реалізувати ці завдання став IV Універсал, ухвалений\n11 січня 1918 р., у якому проголошувалось: “Однині Українська Народна Республіка стає самостійною, ні від кого не залежною, вільною, суверенною державою українського народу”. Нажаль, цей важливий юридичний акт було проголошено надто пізно, коли кульмінаційний момент українського національного руху був вже пройдений. Напочатку 1918 р. Центральна Рада втрачає свій політичний авторитет. 26 січня 1918 р. більшовицькі війська увійшли до Києва - столиці УНР, український уряд перебазувався до Житомира, а потім до Сарн.\nПід час переговорів на мирній конференції у Брест-Литовську, представники Центральної Ради звернулися до німецької сторони з проханням “надати допомогу українському народові” у боротьбі з більшовиками. До травня 1918 р. німецько-австрійські війська зайняли майже всю Україну; було встановлено окупаційний режим. 29 квітня 1918 р. Центральна Рада ухвалила Конституцію УНР, а Всеукраїнський хліборобський з’їзд проголосив почесного отамана Вільного козацтва генерала П. Скоропадського гетьманом України. Внаслідок майже безкровного державного перевороту Центральна Рада була розпущена і в українських землях виникло нове державне утворення – гетьманат “Українська держава”.\nДержавний переворот був узгоджений з представниками німецької військової адміністрації і здійснювався під її контролем. П. Скоропадський зосередив у своїх руках усю повноту влади, призначав отамана Ради міністрів, мав право затверджувати і розпускати уряд, контролював зовнішньополітичну діяльність держави, оголошував воєнний чи особливий стан, проводив амністію.\nПевне економічне піднесення України періоду гетьманату базувалося на відновленні приватної власності, підтримці вільного підприємництва, наданню можливості промисловим і торговельним колам суттєво впливати на економічну політику влади, на сприянні широкому збуту товарів до Австро-Угорщини та Німеччини. У цей час було налагоджено грошовий обіг, створено державний бюджет, відкрито українські банки, засновані нові акціонерні компанії, відроджено промислові підприємства та біржі. Поступово було відновлено залізничний рух, реорганізовано і зміцнено державний флот.\nЗа доби гетьманату створено понад 150 українських гімназій, відкрито 2 державних університети, засновано широку мережу загальнокультурних закладів та установ. У листопаді 1918 р. відкрито Українську Академію Наук, президентом якої став В.В.Вернадський. Влітку 1918 р. було утворено українську автокефальну православну церкву на чолі з митрополитом\nГетьманат мав вузьку соціальну базу, до того ж вона не відповідала проголошеному гетьманом курсу на розбудову національної державності. Спроби повернути поміщикам землю, обов’язкова здача селянами врожаю у розпорядження держави, збільшення тривалості робочого дня на промислових підприємствах до 12 годин, заборона страйків, сприяли формуванню опозиції, яка досить швидко перейшла до активних дій. У липні-серпні 1918 р. піднімається антигетьманська хвиля страйкового руху, активізується селянська боротьба проти окупантів і гетьманщини. Поразка Німеччини у війні позбавила українську державу опори та гаранта стабільності. Спроби гетьмана змінити орієнтири (офіційне скасування державної самостійності України, проголошення федеративного союзу з небільшовицькою Росією) вже не могли врятувати ситуацію. 14 грудня 1918 р. П. Скоропадський був змушений зректися влади і незабаром виїхав за кордон, у Києві до влади повернулися діячі Центральної Ради, які створили Директорію УНР.\nОсновними причинами падіння гетьманату були: залежність стабільності держави від австро-німецьких збройних формувань; відсутність численної дієздатної регулярної української національної армії; реставрація старих порядків та відродження архаїчних форм організації суспільного життя; посилення впливу на державну лінію гетьмана російських консервативних кіл, вузька соціальна база; підкорення соціально-економічної політики інтересам панівних верств та окупаційної влади; наростання напруженості у суспільстві та формування організованої опозиції.\n16 жовтня 1918 р. за маніфестом австрійського імператора народам Австро-Угорської держави надавалося право створити власні сейми, які б представляли новостворені держави майбутньої федерації. У Львові сформувалася Українська Національна Рада, яка поставила питання про об’єднання західноукраїнських земель в єдине ціле і проголошення Української держави. Така позиція українців вступила у протиріччя з намірами поляків, які передбачали захоплення всієї влади в краї у свої руки. За цих обставин українці створили Центральний військовий комітет під керівництвом якого в ніч з 31 жовтня на 1 листопада були взяті під контроль ратуша та інші державні установи у Львові. Спираючись на підтримку місцевого населення, Українська Національна Рада згодом поширила свій вплив на значну територію. 11 листопада було утворено Державний секретаріат – виконавчий орган нової влади, затверджено конституційні основи держави, яка отримала назву Західно-Українська Народна Республіка. Польща перейшла до активних дій і 21 листопада захопила Львів та більшість території нової республіки. Уряд ЗУНР був змушений переїхати до Тернополя, а потім до Станіслава. Молода західноукраїнська держава шукала підтримку на міжнародній арені, проте світове співтовариство, особливо країни Антанти, визнавати її не поспішали.\nЗа цих обставин уряди ЗУНР і Директорії УНР, намагаючись взаємно зміцнити свої позиції та реалізувати на практиці споконвічні мрії українців, 1 грудня 1918 р. у Фастові уклали попередню угоду про об’єднання ЗУНР (Галичина, Буковина, Закарпаття) та УНР (Наддніпрянська Україна). Урочисте проголошення Акта Злуки відбулося 22 січня 1919 р. у Києві. Відповідно до закону “Про форми влади в Україні”, затвердженого Трудовим Конгресом України, ЗУНР було перейменовано в Західну область Української Народної Республіки (ЗОУНР).\nАле в той же час між керівниками Директорії не було єдності. Непримиренність С.Петлюри та В.Винниченка посилювала анархістські елементи в уряді та багато в чому вплинула на незавершеність та непослідовність реформаторської діяльності уряду УНР. Політичний рух нового режиму не відзначався послідовністю. Після приходу до влади Директорії в Україні була відновлена попередня назва держави, республіканська форма державного устрою, чинність усіх законів УНР. Програму діяльності нової влади було сформульовано в Декларації, виданій 26 грудня 1918 р. Найголовнішою причиною всіх невдач було те, що здійснюючи революційну перебудову, діячі Директорії не мали чіткого уявлення про перспективи державного будівництва. Прагнучи стати рівноправним партнером світового товариства, Директорія розраховувала на відповідну реакцію західної дипломатії, але у плани Антанти не входила підтримка сепаратистських рухів на території колишньої Російської імперії, яка не лише була союзником у війні, а й мала значні боргові зобов’язання перед Заходом.\nСкладним становищем УНР скористалася Польща. В результаті 21 квітня 1920 р. було підписано українсько-польський Варшавський договір. За результатами переговорів поляки обіцяли спільні військові дії проти більшовиків на території України, але отримавши територіальні поступки з боку Директорії, вони фактично відмовились від активних дій проти більшовицької Росії. 21 березня 1921 р. Польща й РСФРР уклали в Ризі мирний договір, за яким поляки отримували територіальні здобутки, а в обмін на це визнавали більшовицький уряд УСРР і зобов’язувалися заборонити перебування на своїй території всіх антибільшовицьких організацій, включаючи уряд УНР. Це означало завершення доби Директорії.\nТема 8. Розвиток України в умовах утвердження тоталітарного режиму\nЦей період історії України недостатньо досліджений і донині. Як відомо, юридичне оформлення радянської державності в Україні відбулося 10 березня 1919 р. з прийняттям на ІІІ Всеукраїнському з’їзді рад у Харкові першої Конституції УСРР, в основі якої булі конституційна модель РСФРР. Основу соціально-економічної політики радянської влади становила політика ”воєнного комунізму. Наприкінці 1920-х років більшовики завдали поразки визвольному рухові на українських землях й остаточно завоювали Україну. Поразка української революції 1917-1920 рр. призвела до розподілу українських етнічних земель між чотирма державами – Росією, Польщею, Румунією і Чехословаччиною.\nСпричинені війною та політикою “воєнного комунізму” економічна розруха в УСРР посилилася трагедією голоду 1921-1923 р.р. Запроваджена більшовиками у 1921 р. нова економічна політика створила умови для формування ринку, відродження зруйнованої економіки в Україні, підвищення життєвого рівня населення.\nУ травні 1925 р. було затверджено новий текст Конституції УСРР, у якому було законодавчо закріплено вступ Радянської України до СРСР (утворений 30 грудня 1922 р.).\nНепослідовність і суперечливість соціально-економічної політики радянської влади призвела до так званого “сталінського стрибка в соціалізм”, що виявилося у проведенні форсованої індустріалізації, колективізації сільського господарства, наслідком якої був голод 1932-1933 років.\nРозвиток народного господарства у 1928-1938 рр. свідчить про те, що саме в ці роки в нашій країні формувалася адміністративно-командна система управління, посилювалася роль держави в господарському житті, були ліквідовані свободи і самостійність товаровиробника, зміцнювалися основи тоталітарного режиму, невід’ємною частиною якого став репресійний аппарат.\n1.Політичне та соціально-економічне становище України на початку 20-х років ХХ століття.\n2.Нова економічна політика та її здійснення в Україні.(1921-1928 рр.).\n3.Національна політика більшовиків у 20-30 роки в Україні: політика коренізації, українізація та її наслідки.\n4.Модернізація економіки в умовах формування адміністративно-командної системи 1928-1938 рр. Форсована індустріалізація, примусова колективізація та її наслідки.\nОсновні поняття: українізація, нова економічна політика, автономізація, тоталітаризм, продрозкладка, індустріалізація, колективізація.\nНа початку 20-х років ХХ століття політичне та соціально-економічне становище України було надзвичайно важким. Дві третини українських земель увійшло до Радянської України. Українська Соціалістична Радянська Республіка (після 1936 р. УРСР) мала територію 452 тис. кв. км. Населення її, за переписом 1920 року становило 25,5 млн. чоловік. З цієї кількості на селі проживало 20,9 млн. чоловік, у місті – 4,6 млн. чоловік.\nЗахідноукраїнські землі анексували Польща, Румунія й Чехословаччина. Вони стали колонією, аграрно-сировинним придатком іноземних держав. Площа окупованих західноукраїнських земель становила 150 тис. кв. км, майже 7 млн. українців, в основному колишніх підданих Австро-Угорської імперії, були позбавлені права на національне самовизначення.\nДо Румунії відійшли українські землі Буковина, Хотинщина і Придунайський край з центрами в Аккермані та Ізмаїлі. Румунська влада здійснювала серед українського населення політику активної румунізації.\nЧехословаччина, за Сен-Жерменським мирним договором 1919 р., отримала Закарпатську Україну. Влада Чехословаччини обіцяла надати автономію Закарпатській Україні, проте цього не сталося.\nПольська держава, що отримала незалежність, з 1918 р. встановила контроль над Холмщиною, Підляшшям, Надсянням, Лемківщиною, Західною Волинню, частиною Полісся по річках Збруч і Горинь та всією Східною Галичиною. Згідно з Варшавським договором 1920 року, УНР визнала приналежність захоплених земель Польській державі, натомість маючи на меті одержати підтримку поляків у боротьбі з більшовиками. Ризький договор 1921р. підтвердив кордони Польщі, а навесні 1923 р. Антанта юридично визнала залежність Галичини від Польщі. Українські землі до Збруча, які раніше перебували у складі Росії, та східногалицькі землі становили нове географічне поняття – Західну Україну. Польська влада, згідно зі своєю конституцією, обіцяла українським землям автономію, але у подальшому провадила активну полонізацію українців, що викликало антипольський рух.\nЕкономічне становище України на початку 20-х років було також важким. Політика “воєнного комунізму” призвела до дезорганізації господарських зв’язків, а в сільському господарстві – до занепаду виробництва. Була зруйнована матеріально-технічна база промисловості, підірвані економічні зв’язки між містом і селом, економічними районами. Загальні збитки народного господарства УСРР досягли 10 млрд. золотих карбованців. Голод 1921-1923 рр. значно погіршив господарське становище республіки. Росло невдоволення широких верств населення країни, особливо сільського, економічною політикою радянського уряду.\nНова економічна політика (НЕП) – це тимчасовий, протягом 1921-1928 р.р., відступ державної партії від спроб замінити ринковий механізм регулювання народного господарства директивним управлінням. Вона базувалася на відносно широкому використанні ринкових механізмів і стимулів. Х з’їзд РКП(б) у березні 1921 р. прийняв постанову “Про заміну розкладки натуральним податком. Таким чином було покладено початок новій економічній політиці.\nУ зарубіжній і вітчизняній літературі існують різні оцінки нової економічної політики, передусім її мети. Радянська історіографія традиційно характеризувала період непу, як перехідний період від капіталізму до соціалізму, як вимушений відступ перед капіталістичними елементами з метою їх остаточної ліквідації. Тому поза увагою дослідників були питання відтворення структурних елементів ринкової економіки під час здійснення нової економічної політики. В офіційних документах нова економічна політика трактувалася як поєднання ринкових механізмів господарювання з державним регулюванням. Крім того, у радянській історіографії періодизація історичного процесу, розвитку народного господарства в 20-ті роки була іншою. Зокрема відокремлювався відбудовчий період 1921-1925 р.р. і в його рамках досліджувалися найбільш важливі теми (О.Кучер, Г.Діденко, К.Шиян). на початку 90-х років вчені почали переглядати застарілі стереотипи. Перегляд розпочався із змін у періодизації. У проблематиці 20-х років ключове значення мали не відбудова, а ринкові процеси в Україні в роки нової економічної політики 1921-1928 рр.\nЗ’явилися наукові роботи, автори яких з нових методологічних позицій висвітлюють проблеми нової економічної політики, механізму господарювання того часу, грошову політику державної партії у контексті ринкових відносин 20-х років (С. Кульчицький, В. Литвин, В. Гринчуцький, Р. Толстов та ін.).\nБудучи комплексом заходів перехідного періоду, нова економічна політика включала: заміну продрозкладки продподатком; використання товарно-грошових відносин; формування інфраструктури ринку; кооперування трудящих; запровадження госпрозрахунку, особистої зацікавленості трудівника у результатах праці; тимчасовий допуск капіталістичних елементів в економіку.\nУ промові Леніна на Всеросійській продовольчій нараді 16 червня 1921 р. вперше було вжито термін “нова економічна політика”.\n- у сільському господарстві НЕП передбачав:\nа) заміну продрозкладки продподатком;\nб) земля проголошувалася власністю держави і не могла використовуватися як об’єкт товарного обороту, згідно з Цивільним кодексом, прийнятим у грудні 1922 р., володіння нею допускалося винятково на правах користування;\nв) відбувалося утвердження плюралістичного підходу до форм селянського землекористування (комуна, артіль, този); заохочувався розвиток кооперації.\n- у промисловості НЕП передбачав:\nа) переведення державних підприємств на самофінансування та госпрозрахунок; відновлювалася заробітна плата;\nб) часткова денаціоналізація, залучення іноземного капіталу.\nв) основною формою управління виробництвом у державному секторі стали трести, тобто об’єднання однорідних підприємств.\n- створення стійкої грошової системи і стабілізація карбованця, проведення грошової реформи 1922-1924 рр., створення Державного банку (1921 р.) створення та діяльність комерційних банків;\n- проведення податкової реформи у 20-ті роки.\nВажливим питанням трансформації радянської економіки в період непу було співвідношення ринку з централізованим плановим керівництвом народним господарством. У роки непу характерною відмінністю планування був його орієнтований характер.\nНова економічна політика була видатним у вітчизняній і світовій історії зразком реформ. Комплексне її впровадження дозволило за короткий термін не тільки перейти від командної до ринкової господарської системи, а й відбудувати зруйновану економіку країни. В результаті проведених заходів з 1921 до 1926 рр. обсяг промислового виробництва зріс більше ніж у три рази. Майже довоєнного рівня досягло виробництво продукції сільського господарства. Постійно зростали темпи приросту національного прибутку, які за 1921-1928 рр. склали 18 відсотків. До 1928 р. національний прибуток на душу населення зріс на 10 відсотків у порівнянні з 1913 р., динамічно зростала реальна заробітна плата робітників і службовців, доходи селянства, знижувалось безробіття. Однак з другої половини 20-х років поступово почали змінюватися головні принципи економічної політики, що потребувало застосування інших методів управління економікою. Неп з його спрямованістю на госпрозрахунок, матеріальні стимули, ініціативу людей підмінявся командно-адміністративною системою керівництва. В період хлібозаготівельної кризи 1927-1928 рр. нову економічну політику було остаточно відкинуто, хоча завдяки НЕПу було відновлено господарство, зруйноване за роки війни, зросло промислове та сільськогосподарське виробництво, пожвавилася торгівля і товарообмін, була знята соціальна напруга. Проте НЕП базувався на протилежностях і ті галузі важкої промисловості, які залишалися під контролем держави, значно відставали.\nНаціональна політика більшовиків в УСРР\nНаціональна політика більшовиків в Україні у 20-30-ті роки була направлена на зміцнення радянської влади, розширення її підтримки з боку неросійських народів. Основні напрямки національної політики більшовиків в Україні:\n1. Політика коренізації. Проголошена у квітні 1923 р. на ХІІ з’їзді РКП (б), який постановив ширше залучати місцеві кадри до органів управління республік, видати закони про вживання рідної мови в усіх державних установах, розширити видання літератури національними мовами, розвивати національне шкільництво, розширити мережі національної культури та науки. Рушійною силою в реалізації коренізації була діяльність голови комісаріату освіти М.Скрипника голови уряду В.Чубаря. Український різновид політики коренізації називався українізацією.\n2. Українізація, шляхи й методи її здійснення. Запроваджувалася відповідно до рішень ХІІ з’їзду партії. В Україні проголошувалася рівність мов і визначалася необхідність надання допомоги в процесі розвитку української мови. Велике значення надавалося підготовці партійних та державних кадрів української національності; організації мережі українських закладів освіти та культури; випуску українських періодичних видань; глибокому вивченню української мови, літератури, історії України; відродженню традицій українського народу.\nОдним із важливих завдань українізації була ліквідація неписьменності. З 1924 р. запроваджувалося обов’язкове чотирикласне навчання, з 1931 р. - семикласне навчання. При Наркоматі освіти було засновано Раду національних меншин. У 1931 р. діяло в Україні 8 російських, 7 німецьких, 3 грецьких, 3 болгарських, 3 єврейських і 1 польський автономних районів. Активно діяли національні школи. Третина вищих навчальних закладів перейшла на українську мову навчання.\nЛінію партії на українізацію в Україні з 1925 до 1927 р.р. проводив надісланий з Москви Л.Каганович, один з найближчих соратників Сталіна.\nУкраїнізація породила небажаний для більшовицької ідеології спалах національного відродження, тому закінчилася вона тотальними репресіями й духовним геноцидом.\n3. Боротьба з “націонал-ухильництвом”. Представники так званого націонал-комунізму Микола Хвильовий, Олександр Шумський і Михайло Волобуєв намагалися поєднати комунізм із національно-визвольною боротьбою українського народу.\n4. Ставлення радянського уряду до церкви та релігії. Боротьба із православною церквою в Україні та ліквідація УАПЦ . У середині 30-х років в Україні діяло лише 9 відсотків церков порівняно з 1913 р.\n5. Масові репресії. У 30-х роках в Україні було ліквідовано майже 80 відсотків творчої інтелігенції, багато знищено найбільш активної частини нації і моральне розділення тих, кого терор не торкнувся. Це дає підстави назвати цей період “Розстріляним Відродженням”.\nОсобливості модернізації економіки\n1. Форсована індустріалізація в умовах створення нового господарського механізму.\n2. Створення нових галузей промисловості. Розширення та реконструкція діючих підприємств.\n3. Примусова колективізація сільського господарства та її наслідки.\nІндустріалізація в Україні, збігаючись із загальносоюзними тенденціями, мала цілий ряд особливостей: вкладання у промисловість республіки, особливо у початковий період, значної частини коштів; зведення в Україні у роки перших п’ятирічок більшості запланованих промислових об’єктів; нерівномірність процесу модернізації промислового потенціалу республіки; поява у промисловості України нових галузей; витіснення приватного сектора в економіці України йшло вищими темпами, ніж у СРСР у цілому.\nНезважаючи на те, що жодна з перших довоєнних п’ятирічок не була виконана в повному обсязі, все ж індустріалізація вивела Україну на якісно новий рівень промислового розвитку, докорінно змінивши структуру народного господарства; зросла частка промисловості порівняно з часткою сільського господарства у загальному обсязі валової продукції України; у валовій продукції промисловості переважало виробництво засобів виробництва (групи “А”); дрібна промисловість витіснялася великою індустрією.\nУ результаті індустріалізації Україна з аграрної перетворилася на індустріальну країну. У 1940 р. промисловий потенціал України в сім разів перевищував рівень Російської імперії 1913 р. Україна, яка за виробничими потужностями приблизно дорівнювала Франції, перетворилася на одну з найпередовіших промислових країн Європи.\nОднак форсована індустріалізація стимулювала появу негативних тенденцій в економіці: домінуюче становище виробництва засобів виробництва; побудова й реконструкція підприємств-монополістів; незавершене будівництво багатьох об’єктів через нестачу сировини, палива, обладнання, робочої сили; нерівномірне формування промислового потенціалу України; централізація економіки. Монополізація управління промисловістю республіки центром та повернення до командних методів управління економікою зумовили посилення експлуатації трудящих, зниження життєвого рівня народу.\nВизначений курс на індустріалізацію та модернізацію промислового потенціалу країни все більше вимагав коштів, сировини і робочих рук. Дістати все це можна було тільки за рахунок селянства, яке становило переважну більшість населення. Спочатку радянське керівництво намагалося вирішити це завдання завдяки поступовому впровадженню кооперації. Проте вироблена Сталіним політика вимагала швидких темпів і жорстких методів. Починаючи з 1928 р., постає питання, що колективізацію, так як потреби індустріалізації можна було задовольнити, спираючись не на індивідуальні селянські господарства, а на колективні; крім забезпечення зростаючих потреб міста й армії у продовольстві, промисловості – сировиною, колгоспи мали також суттєво сприяти зміцненню соціальної бази суспільства.\nПереходом до політики суцільної колективізації у 1929 р. покладено початок кардинальним змінам у сільському господарстві. При цьому були визначені надзвичайно жорсткі строки. Зокрема, в центрально-чорноземних областях і районах степової України колективізація повинна була завершитись до осені 1931 р., на лівобережній Україні – до весни 1932 р., в інших районах – до 1933 р. Основною формою об’єднання селян стала сільськогосподарська артіль, яка пізніше увійшла в історію СССР під назвою “колгоспи”. Поряд із ними в цей період також розвивалися і радянські господарства – “радгоспи”, тобто сільськогосподарські підприємства, що належали державі. Проголосивши політику суцільної колективізації, радянська влада почала насильно заганяти селян до колгоспів.\nТаким чином, розвиток народного господарства України у 1928-1939 рр. свідчить про те, що саме в ці роки в нашій країні формувалася адміністративно-командна система управління. У період становлення командної системи управління на зміну товарно-грошовим, ринковим відносинам прийшла жорстока система централізації, яка відобразилась в абсолютизації ролі держави в господарському житті, ліквідації свободи і самостійності товаровиробника, зміцненні основ тоталітарного режиму, невід’ємною частиною якого став репресивний апарат.\nУ 30-ті роки ХХ століття відбулися значні зрушення в економіці України. Модернізація промислового виробництва дала можливість республіці випередити за рівнем розвитку індустрії окремі західноєвропейські країни. Вона посіла 2 місце в Європі (після Німеччини) за виплавкою чавуну, 3 місце – за виробництвом сталі (після Німеччини та Англії), 4 місце у світі – за видобутком вугілля.\nЯкісні зміни в промисловості сприяли посиленню процесу урбанізації та формуванню національного українського робітничого класу. Якщо до індустріалізації в Україні у містах жив лише кожен п’ятий житель, то перед другою світовою війною - вже кожен третій. Водночас форсована індустріалізація стимулювала появу негативних тенденцій у народному господарстві України: домінуюче становище виробництва засобів виробництва, появу підприємств-монополістів, незавершеного будівництва об’єктів посилення експлуатації трудящих.\nВеличезної шкоди сільському господарству України з трагічними наслідками для населення завдали сталінські надзвичайні методи проведення так званих соціалістичних перетворень на селі. У результаті до кінця 1932 р. в УРСР було колективізовано майже 70% селянських господарств, що володіли 80% посівної площі. Командна система правління сільським господарством, що утвердилася на початку 30-х років, гальмувала його розвиток і призвела до кризи сільськогосподарського виробництва, наслідки якої український народ відчуває і сьогодні. Колективізація на селі сприяла зубожінню та розоренню селянства – корінної основи української нації.\nВерсальська система не стала основою післявоєнного мирного урегулювання,\nнавпаки, вона заклала передумови для відродження агресії і реваншизму. Різке загострення протиріч як всередині індустріальних держав, так і між ними, підштовхувало їх до вирішення існуючих проблем шляхом війни за перерозподіл світу. Напередодні Другої світової війни роз’єднаність українських земель, їх перебування у складі СРСР, Чехословаччини, Польщі та Румунії, стало значним дестабілізуючим фактором у світовій політиці. Нацистська Німеччина прагнула перерозподілу Європи на користь “Третього рейху”.\nУ вересні 1939 р. Радянський Союз приєднав західноукраїнські землі та Південну Бессарабію. Внаслідок нових територіальних надбань площа України збільшилась до 565 тис. кв. км, а населення – на 8,8 млн. чол. і на середину 1941 р. становило майже 41,7 млн. чол. Соціально-політичні та економічні перетворення на ново приєднаних територіях були по суті процесом радянізації, але сам факт возз’єднання українських земель у рамках однієї держави було важливою подією у багатовіковій боротьбі українського народу за соборність і незалежність.\nЦілий ряд причин обумовив важкі наслідки бойових дій на території України. У червні 1941 р. німецька армія перейшла в наступ проти військ Прибалтійського, Західного та Київського особливих військових округів. За планом “Барбаросса” на Україну вдерлися 57 дивізій і 13 бригад групи армій “Південь”. За короткий час загарбникам вдалося захопити значну територію України, де був встановлений жорсткий окупаційний режим. Фашисти не тільки зберегли, а й значно посилили розчленування українських земель: Закарпаття ще 1939 р. було окуповане Угорщиною, Північна Буковина, Ізмаїльщина та “Трансністрія” (Задністров’я – землі між Південним Бугом та Дністром з центром в Одесі) були підпорядковані Румунії; “дистрикт Галичина” приєднувався до створеного гітлерівцями на польській території “генерального губернаторства”; на окупованій території УРСР створювався рейхскомісаріат “Україна”; Чернігівська, Сумська, Харківська і Ворошиловградська області УРСР та територія Криму перебували під владою воєнних властей.\nВідповіддю переважаючої більшості народу України на масовий терор окупантів було створення антифашистського партизанського Руху Опору. Його без перебільшень можна оцінювати як “другий фронт” Великої Вітчизняної війни. Складовою цього руху стали дії певної частини Організації українських націоналістів та Української повстанської армії.\nПід час бойових дій на території України за героїзм і відвагу містам Києву, Одесі, Севастополю та Керчі були присвоєні звання “місто-герой”. З грудня 1942 р. по жовтень 1944 р. тут було проведено 19 наступальних операцій. На кінець листопада 1944 р. вся територія України була звільнена від загарбників.\n1. Українське питання у міжнародній політиці напередодні Другої світової війни.\n2. Початок військових дій, особливості німецького окупаційного режиму. Рух Опору в Україні.\n3. Основні військові операції на території України та її звільнення. Наслідки\nвійни для України.\nОсновні поняття: агресія, війна, пакт, фашизм, нацизм, радянсько-німецький альянс, суверенітет, компроміс, “совєтізація”, остарбайтери.\nНапередодні Другої світової війни роз’єднаність українських земель виступала дестабілізуючим чинником політичного життя Європи. Це робило “українське питання клубком серйозних суперечностей, а “українську карту – козирем у великій дипломатичній грі.\n“Українське питання у вузькому розумінні – це питання про місце і роль українського чинника у внутрішньому житті держав, до складу яких входили українські землі, у широкому – це питання про умови і механізм возз’єднання українських земель та створення власної української державності.\nНапередодні Другої світової війни чітко визначилися три групи країн зацікавлених у вирішенні “українського питання”. Перша група – СРСР, Польща, Румунія, Чехословаччина – країни, до складу яких входили українські землі. Їх основна мета – втримати вже підвладні землі та приєднати нові. Друга група – Англія, Франція і частково США – своїм втручанням у вирішення українського питання або навпаки дипломатичним нейтралітетом задовольняли свої геополітичні інтереси. Третя група – Німеччина, яка боролася за “життєвий простір, претендувала на українські землі та Угорщина, незадоволена умовами Тріанонського мирного договору 1920 р. домагалася повернення Закарпатської України. Драматизм ситуації полягав у тому, що багатомільйонний український народ самостійно не міг вирішити “українського питання”. Все залежало від балансу інтересів різних, насамперед великих, держав і від співвідношення сил, які могли ці інтереси захистити.\n22 червня 1941 року фашистська Німеччина без оголошення війни напала на Радянський Союз. За три тижні боїв було повністю знищено 28 радянських дивізій, 72 дивізії втратили більше половини особистого складу. В процесі завоювання території України фашисти встановили жорсткий так званий “новий порядок”, який передбачав винищення частини населення і нещадну експлуатацію тих, хто ще залишався живим. Першочерговими заходами в цьому напрямі була ліквідація будь-яких ознак української державності, насамперед, територіальної цілісності республіки. Окуповані Німеччиною та її союзниками українські землі були\nрозчленовані. З перших днів окупації фашистське керівництво почало реалізацію заздалегідь розробленої програми з експлуатації матеріальних та людських ресурсів\nУкраїни. До Німеччини вивозили устаткування, сировину, метал, продовольство, твори мистецтва і навіть український чорнозем. По відношенню до населення України гитлерівці розгорнули кривавий терор. Життя людей жорстко регламентувалося різними правилами і наказами, порушення яких каралося концтаборами або розстрілом. За підрахунками фахівців на території України фашисти закатували 5 млн 264 тис. мирного населення та військовополонених, 2,4 млн. українців були вивезені на примусові роботи до Німеччини.\nАнтифашистський Рух Опору в Україні, який склався за цих обставин, був неоднорідним. У ньому існувало 2 течії: радянський підпільний і партизанський рух, метою якого було відновлення довоєнного статусу УРСР та самостійницький, який боровся як з фашизмом, так і з більшовизмом під гаслом створення незалежної української держави. Вже на кінець 1942 р. в Україні розгорнуто широку мережу радянського партизанського і підпільного руху. Всього в роки війни у партизанських загонах і підпіллі брало участь більше ніж 500 тис. чоловік. Об’єктами дій партизанських загонів і підпільників були шляхи сполучення, військові гарнізони, засоби зв’язку, диверсії і саботаж на виробництві. Для підвищення ефективності дій партизанських загонів у місцях їх концентрації створювалися великі партизанські з’єднання, які здійснювали рейди по фашистським тилам, руйнуючі комунікації, знищуючи ворога. Найбільшу бойову активність виявили партизанські загони та з’єднання на Сумщині (С.Ковпак, С. Руднєв), Чернігівщині (О.Федоров), Житомирщині (О.Сабуров).\nОсобливе місце в історії Другої світової війни належить Організації українських націоналістів, яка була найвпливовішою політичною силою на західноукраїнських землях. Після невдалої спроби 30 червня 1941 р. проголосити відновлення самостійної Української держави та хвилі репресій ОУН пішла у підпілля. Становлення західноукраїнського партизанського руху почалося в середині 1942 р. Після хвилі масового дезертирства з лав української поліції навесні 1943 р. військові формування значно зросли і спочатку називалися Українська визвольна армія, пізніше - Українська повстанська армія, яку очолив Роман Шухевич. Основним завданням повстанських загонів були протидія вивозу робочої сили і продовольства з українських земель до Німеччини та протистояння окупаційним властям. У роки війни повстанці воювали також проти поляків, через масові вбивства українців Холмщини та Підляшшя, здійснені польською Армією Крайовою 1941 р.\nПеремога під Сталінградом у лютому 1943 року, розгром німецьких військ у Курській битві в серпні 1943 року, а також самовіддана праця мільйонів людей в тилу під гаслом “Все – для фронту, все – для перемоги” створили необхідні передумови для наступу Червоної армії по всьому фронту. Внаслідок розпочатого контрнаступу Радянською Армією 18 грудня 1942 р. було визволено перший український населений пункт – село Півнівка Миловського району Ворошиловградської області. Військами чотирьох Українських фронтів протягом 1942-1944 років на території України були проведені такі великі наступальні операції, що дало можливість розгромити угрупування німецьких військ і звільнити всю територію України:\nДата Назва військової наступальної операції\n29 січня-18 лютого 1943 р. 2 лютого-3 березня 1943 р. 1-27 липня 1943 р. серпень-вересень 1943 р. 3-23 серпня 1943 р. 26 серпня-30 вересня 1943 р. 26 вересня-5 листопада 1943 р. 3-13 листопада 1943 р. 24 грудня 1943 р. – 15 січня 1944 р. 24 січня – 17 лютого 1944 р. 27 січня – 11 лютого 1944 р. 30 січня – 29 лютого 1944 р. 4 березня – 17 квітня 1944 р. 5 березня – 17 квітня та 6 – 18 березня 1944 р. 26 березня – 14 квітня 1944 р. 13 липня – 29 серпня 1944 р. 8 вересня – 28 жовтня 1944 р. кінець листопада 1944 р. Ворошиловградська операція військ Південно-Західного фронту Харківська операція військ Воронезького фронту Ізюм-Барвенківська операція військ Південно-Західного фронту Донбаська операція Білгород-Харківська операція військ Воронезького і Степового фронтів Чернігівсько-Прип’ятська операція військ Центрального фронту Мелітопольська операція військ Південного фронту Київська операція військ Першого Українського фронту Житомирсько-Бердичівська операція військ Першого Українського фронту Корсунь-Шевченківська операція Рівненсько-Луцька операція Нікопольсько-Криворізька операція військ Третього Українського і Четвертого Українського фронтів Проскурівсько-Чернівецька операція військ Першого Українського фронту Умансько-Ботошанська і Березнєгувато – Снігурівська операція військ Другого і Третього Українського фронтів Одеська операція військ Третього Українського фронту Львівсько-Сандомирська операція військ Першого Українського фронту Карпатсько-Ужгородська операція військ Четвертого Українського фронту 28 жовтня 1944 року звільнено останній населений пункт території СРСР у її довоєнних кордонах – ст. Лавочна Дрогобицької області Звільнена Закарпатська Україна\nУкраїна у вході Другої світової війни зазнала більше руйнувань, ніж будь-яка інша європейська країна. Відступаючи з України, фашисти, як і більшовики у 1941 році, вдавалися до тактики “спаленої землі”, знищували за собою все, що б міг використати противник. В результаті промислове виробництво в Україні у 1945 році становило 25% довоєнного рівня.\nНаслідки війни для України виявилися жахливими. Найбільш трагічними і тяжкими були людські втрати. За роки Другої світової війни загинуло 8 млн. (19,1% населення), з них військові втрати становили 2,5 млн, і цивільного населення – 5,5 млн. чол. У цілому, враховуючи депортованих, евакуйованих, емігрантів, демографічні втрати України сягають 14,5 млн. чоловік.\nТАБЛИЦЯ ЛЮДСЬКИХ ВТРАТ УКРАЇНИ\nТА ІНШИХ КРАЇН СВІТУ В РОКИ ДРУГОЇ СВІТОВОЇ ВІЙНИ*\nЧИСЛО ВТРАТ (У ТИСЯЧАХ)\nвійськові цивільні усього % населення\nУкраїна Німеччина Польща Японія Югославія Франція Італія Румунія Греція Угорщина Велика Британія Чехо-Словаччина Австрія США Голландія Фінляндія Бельгія Канада Болгарія Австралія -- -- -- 19,1 9,1 19,6 3,4 10,6 1,5 1,1 3,7 6,2 4,6 0,7 3,0 5,6 0,2 2,4 2,7 1,1 0,4 0,3 0,5\n* - Косик В. Україна і Німеччина у Другій світовій війні. – Львів,1993. – с.627.\nЗа роки війни в УРСР на руїни було перетворено 714 міст і селищ, майже 28 тис. сіл, знищено понад 40 млн. кв. метрів житла, що становило 50% довоєнного житлового фонду. Масштабними були збитки, нанесені війною народному господарству України. Повністю або частково зруйновані понад 16 тис. промислових підприємств, з ладу виведено 882 шахти, висаджено в повітря всі металургійні та машинобудівні заводи, розграбовано 28 тис. колгоспів, сільське господарство втратило 80 тис. комбайнів і тракторів. Загальні економічні втрати України сягали\n40% її довоєнного національного багатства, в грошовому еквіваленті ці збитки склали 1,2 трлн карбованців.\nСвітова війна, попри її колосальні негативні наслідки, була причиною того, що вперше за багато століть усі українські етнічні території опинилися в межах однієї держави, значно розширилися її межі, а з прийняттям до ООН зріс міжнародний авторитет України. Уперше в своїй історії Україна стала соборною, ввібравши всі етнічні українські землі. Чотири роки небаченої за своїми масштабами світової війни принесли Україні незліченні страждання і жертви, руйнацію економіки та укладу життя. На 1945 рік промислове виробництво в республіці становило лише 25 відсотків від рівня 1940 року. Тому перед радянською владою з особливою гостротою постало завдання відбудови народного господарства, яка розпочалася ще в 1943 році, одразу після вигнання з України нацистських загарбників.\nЕсли Вам нужно дополнительный материал на эту тему, или Вы не нашли то, что искали, рекомендуем воспользоваться поиском по нашей базе работ: Кирило – Мефодіївське товариство


Фізики вперше створили квантову частинку з властивостями кульової блискавки\n6 бер 2018 р. 2 min read електромагнетизм\nДослідникам з Амгерстського коледжу та Університету Аалто вперше вдалося створити та спостерігати тривимірний скірміон – теоретичну квантову частинку, яку описали понад 40 років тому.\nКульова блискавка у квантових масштабах\nФізики продовжують експериментувати з унікальним станом матерії – квантовим газом. Нещодавно їм вдалось об’єднати магнітні моменти (спіни) атомів квантового конденсату в окремі вузли.\nОтримані результати неабияк здивували вчених, оскільки вузли мали багато ознак кульової блискавки, примарного природного явища, яке, на думку вчених, може бути пов’язаним зі сплутаними потоками електричних струмів у тривимірному просторі.\nЗапис експерименту зі створення тривимірних скірміонів. Метод фільмування включає три регіони: спін – донизу, спін горизонтальний та спін – догори. Чим яскравіше світло, тим вища щільність скірміона. Джерело: Tuomas Ollikainen\n“Це дивовижно, що ми змогли створити штучні електромагнітні вузли, які, по суті, являють собою кульову блискавку з всього двома протилежними електричними струмами,”\n– розповів доктор Мікко Мьоттонен, провідний автор теоретичної частини дослідження з Університету Аалто –\n“Тож, можливо, що з нормального розряду блискавки може виникнути природна кульова блискавка.”\nПлазмові кулі та нові технології\nЗа словами вчених, стабільність таких квантових вузлів може пояснити, чому кульова блискавка – згусток іонізованої матерії, – на відміну від звичайної блискавки, здатна існувати досить тривалий проміжок часу.\nЯкщо побачене у лабораторії дійсно має багато спільного з природним явищем кульової блискавки, це може надихнути інших фізиків відшукати вирішення для контролю плазми у термоядерних реакторах.\nДинаміка квантового газу відповідала тому, як заряджені частинки реагували б на електромагнітні поля кульової блискавки.\nСам Мьоттонен стверджує, що одного разу він також спостерігав кульову блискавку у будинку своїх дідуся та бабусі. Хоча історія пам’ятає чимало свідчень про появу кульової блискавки, дослідники мають дуже обмежені дані, які можна було б вивчити.\nВигляд вакуумної камери з електромагнітами, де фізики вперше створили тривимірний скірміон. Джерело: Russell Anderson\nВузлова структура скірміона складається з пов’язаних петель, у кожній з яких група спінів спрямовані у одному фіксованому напрямку. Через фізичні властивості такі вузли можна послабити або перемістити на інше місце, однак їх не можна розв’язати.\n“Що робить це більше схожим на скірміон, аніж на квантовий вузол, так це те, що він не лише закручує спін, але й повторно закручує квантову фазу конденсату,”\n– пояснює професор Девід Холл, провідний автор експериментальної частини дослідження з Амгерстського коледжу.\nФізики впевнені, що їм вдалося створити структуру зв’язаних спінів, яка відкриває шлях до штучних вузлових магнітних полів, а це повністю відповідає нашим моделям кульової блискавки.\nЗа словами Мьоттонена, майбутні дослідження покажуть, чи вдасться їм використати цю методику для створення справжньої кульової блискавки. Можливо, саме ця стежка навчить нас, як утримувати плазму та побудувати надійніші термоядерні реактори.\nScience Advances (2018), doi: 10.1126/sciadv.aao3820


Mercedes-Benz Viano - Встановлення комфортабельних сидінь з електрорегулюванням від Audi A6. Встановлення оригінального пневмо столика — Автостудія «Гараж 23»\nЯк стверджував клієнт оригінальні сидіння не дуже зручні і втомлювали в далекій дорозі. Нами були встановлені 4 сидіння, водійське і три пасажирських. Сидіння від Audi A6 набагато комфортніші оригінальних, шкіряні і оснащені величезною кількістю регулювань, положення спинки і сидіння. Присутні також регулювання бічної підтримки спинки і регулювання поперекової підтримки.\nКрім зручності, значно змінився і інтер'єр автомобіля. Він став виглядати набагато багатше і престижніше.\nКрім сидінь, ми також встановили оригінальний пневмо столик від більш багатої комплектації Mercedes-Benz Viano між сидіннями пасажирів ззаду. Столик виїжджає самостійно з корпусу при натисканні на кнопку.\n3.3/5 оцінка (3 голосів)


Програма лояльності: накопичувальні знижки для постійних клієнтів апарт-готелю Шале Грааль »\nVIP Club - програма для постійних гостей курортного комплексу «Шале Грааль», яка надає її учасникам широкий вибір додаткових можливостей, привілеїв і знижок. Будучи членом VIP Club, Ви отримуєте знижку за накопичені доби проживання в нашому комплексі. Програма VIP Club доступна для всіх гостей, які хоча б раз зупинилися у «Шале Грааль». Ви ще не є членом клубу постійних гостей? Не пропустіть можливість приєднатися до програми під час вашого перебування.\nУмови отримання та привілеї:\n1.Карта «Welcome» – якщо ви сумарно прожили у нашому комплексі 40 діб і більше:\n10 % знижка від обраного пакету;\nвласник карти може передавати її іншим особам для отримання знижки;\n10% знижка від пакету BB, ALL, ALLVIP на необмежену кількість номерів; в період супервисокого сезону (28.12-15.01) знижка 10% діє на 2 додаткові номери\nбезкоштовний ранній заїзд (з 07:00 ранку) та пізній виїзд (до 19:00) при наявності доступних апартаментів;\nщомісячна інформаційна розсилка новин\n2. Карта «Luxury» - якщо ви сумарно прожили у нашому комплексі 70 діб і більше:\n15 % знижка від обраного пакету;\n15 % знижка від пакету BB, ALL, ALLVIP на два додаткові номери* при одночасному проживанні з власником карти;\nщомісячна інформаційна розсилка новин;\n*Право на отримання знижки, яка визначається картою Luxury, поширюється на близьких родичів власника карти (чоловік, дружина, батьки, діти, сестра, брат, дідусі та бабусі, внуків) і не поширюється на інших осіб\n3. Карта «Diamond» - якщо ви сумарно прожили у нашому комплексі 100 діб і більше:\n20 % знижка від обраного пакету;\n20 % знижка від пакету BB, ALL, ALLVIP на два додаткових номери* при одночасному проживанні з власником карти;\n* Право на отримання знижки, яка визначається картою Diamond, поширюється на близьких родичів власника карти (чоловік, дружина, батьки, діти, сестра, брат, дідусі та бабусі, внуків) і не поширюється на інших осіб\nШановні гості, знижки надаються тільки за умови наявності дисконтної картки «Welcome» , «Luxury» , «Diamond» при поселенні.\nЗнижки дійсні лише за умови прямого бронювання у готелі та не надаються при бронюванні апартаментів через посередників, таких як туристичні агентства, туристичні оператори та сайти online-бронювання.\nПодарунок до Дня народження!


Прилипач Експедитор від FMC купити в Україні - АгроАнталь\nКод товару: 2063028\nОпис Прилипач Експедитор\nПрилипач Експедитор - високо пластичний препарат на рослинній основі, який зменшує поверхневий натяг крапель робочого розчину, що забезпечує рівномірне покриття обробленої поверхні, а отже покращує засвоєння хімічних препаратів рослинами\nсуміш вищих жирних кислот рослинної олії, 75%\nприлипач для гербіциду\n0,15-0,2% (0,3-0,6 л/га)\nорганічна основа препарату передбачає хімічну стабільність в робочих розчинах, враховуючи багатокомпонентні бакові суміші;\nза рахунок рослинних олій, що входять до складу препарату, досягається максимальне змочення поверхні рослин та відмінне утримання нанесеного розчину листям;\nмінеральна основа препарату створює оптимальний рівень рН розчину для швидшого засвоєння рослинами (відбувається підкислення води з лужною реакцією);\nефективність препарату внесеного з додаванням Експедитор підвищується на 15-20%;\nвикористання ад'юванту значно зменшує ризик змивання пестицидів дощем.\nнеобхідно використовувати 0,15-0,2% розчин (150-200 мл на 100 л води) незалежно від виду бакового компонента;\nособливо раціональним є використання препарату в екстремальних умовах під час посушливої або холодної погоди;\nобов'язковим є використання препарату у випадках, коли поверхня рослин має природні бар’єри (опушення, восковий покрив, тощо);\nне проявляє фітотоксичності, тому використовується без обмежень на всіх культурах.\nВ компанії АгроАнталь ви можете купити Прилипач Експедитор за найкращою ціною зі швидкою доставкою в господарство!\nХарактеристики Прилипач Експедитор\nсуміш вищих жирних кислот рослинної олії, 75 відс


В Україні створили антирейтинг роботодавців які не платять зарплату\nМіністерство юстиції України створило антирейтинг підприємств-роботодавців, відповідно до якого з 1 квітня 2018 року розпочнеться стягнення заборгованості заробітної плати на користь працівників.\nПро це заявила заступник міністра юстиції Світлана Глущенко під час ефіру одного з українських телеканалів, – пише Економічна правда.\n«Робота Міністерства юстиції зі стягнення заборгованості полягатиме в межах виконавчого провадження судових рішень. Будуть створені мобільні штаби і групи, які виїжджатимуть в конкретні підприємства, що є на вершині антирейтингу. У нас на сьогодні сформований такий антирейтинг відповідних підприємств», – наголосила заступник міністра юстиції.\n«На сьогодні в органах Державної виконавчої служби перебуває понад 500 тисяч виконавчих проваджень з примусового стягнення заборгованості. Це серйозний показник. Відповідно, ми зобов'язані реагувати на таке ганебне явище і показувати всім, що не платити заробітну плату – це злочин», – відзначила юрист, уточнивши, що у минулому році органами ДВС було стягнуто 2 мільярди 100 мільйонів гривень із заборгованості по зарплаті.\n«Тому ця кампанія є не лише практичною, а й інформаційною. Тому що ми, в першу чергу, націлені на те, щоб підвищувати правосвідомість і правову обізнаність нашого населення, в тому числі роз'яснюючи, як ці питання (стягнення заробітної плати) можна самостійно вирішити. Це комплексний підхід», – зазначила вона.\nТеги: Мінюст, рейтинг, заборгованість по зарплаті, виплата зарплат\nУ Львівській області бракує 191 млн грн на заробітну плату працівникам освіти\nНа Волині гірники страйкують третю добу\nОпубліковано рейтинг найвпливовіших українців: відомо, хто є другим після Порошенка\nРейтинг французького президента обвалився до рекордно низького\nВ Україні зафіксували пік патріотизму, - соцопитування\nУ Мінюсті роз’яснили обмеження копіювання документів в архівах


Вибір професії – це вибір життєвого шляху - Кафедра овочівництва\nГоловна » Новини » Вибір професії – це вибір життєвого шляху\nВибір професії – один з головних життєвих виборів, який здійснює людина в юному віці. Він має велике значення як для самої людини, так і для суспільства. Вибір професії – це, по суті, вибір життєвого шляху, вибір долі. У сучасних умовах світ професій дуже рухливий: немала частина старих професій зникає, багато виникає нових спеціальностей. Спостерігається масова перекваліфікація. Професійна орієнтація повинна врахувати перехід до більш престижних, цікавих і оплачуваних професій. Учень повинен знати якомога більше професій, їх особливості, вміти порівняти свої можливості з вимогами професій до її носіїв. Саме з метою свідомого вибору професії для учнів випускних класів Черкаської, Вінницької областей та м. Умань 18 квітня 2019 року гостинно відкрив свої двері Уманський національний університет садівництва. До цього дійства залучилася і кафедра овочівництва. Викладачі та аспіранти кафедри для майбутніх абітурієнтів розкривали перспективи спеціальності 203 "Садівництво та виноградарство"; місце обраної професії згідно цієї спеціальності серед інших професій галузі; перспективи вдосконалення своєї професії і свого професійного зростання; умови роботи з обраної професії; обсяг знань, умінь і навичок, яких вимагає обрана професія.\nКорпус №1 Уманського національного університету садівництва заповнили майбутні абітурієнти. Знайомство розпочиналося буквально з порогу: свої інформаційні стенди та продукцію в коридорі корпусу розгорнули всі кафедри факультету плодоовочівництва, екології та захисту рослин. Це дозволило гостям поспілкуватися біля них з викладачами та очільником факультету Сергієм Щетиною і отримати відповіді на запитання щодо напрямів підготовки, практик і стажувань, можливостей працевлаштування за обраним фахом тощо. Учасникам Дня відкритих дверей роздавали відповідні друковані матеріали.\nМайбутнім абітурієнтам розповіли про кафедру, факультет та спеціальності, які можна здобути, навчаючись у нас. Абітурієнти отримали всю необхідну інформацію щодо програм підготовки та умов прийому до університету. Діти з цікавістю розглядали наочні зразки овочевих культур. Особливо гостей зацікавила продукція грибівництва власного вирощування.


Долорес, салон краси у Тернополі на 0352.ua\n2539 переглядів у травні\nУ нас новий візажист та бровіст! До дня Хелоувіна знижки -5% на брови і візаж!\nРОБОТА! Потрібен професійний візажист, бровист!\nУ салон краси Долорес потрібен професійний візажист, бровист.Ми пропонуємо вам хороші умови праці та дружній колектив.За детальною інформацією звертайтесь за...\nУ дружній колектив салону Долорес потрібен майстер манікюру, педикюру та майстер перукар. За детальною інформацією звертайтесь за телефоном +380679162150\nСалон краси Долорес - ми подаруємо Вам красу та здоров'я.Наш салон краси "Долорес" в Тернополі працює вже 11 років. До Ваших послуг кваліфікований та досвідчений персонал. Це дипломовані косметологи, перукарі, візажисти, майстри манікюру та педикюру, масажисти, тощо. Зачіска людини має неабияке значення для нас. Правильно підібравши її, можна приховати всі недоліки та підкреслити свою індивідуальність. Салон краси Долореспропонує перукарські послуги для чоловіків та жінок на будь-який смак. А саме: Стрижки чоловічі, жіночі та дитячі.Укладки жіночі та чоловічі.Маски по догляду за волоссям. Вирівнювання волосся "утюжком"Накрутка волосся. Різноманітні зачіски. Фарбування волосся. Міліру...\nСалон краси Долорес - ми подаруємо Вам красу та здоров'я.\nНаш салон краси "Долорес" в Тернополі працює вже 11 років.\nЗачіска людини має неабияке значення для нас. Правильно підібравши її, можна приховати всі недоліки та підкреслити свою індивідуальність. Салон краси Долореспропонує перукарські послуги для чоловіків та жінок на будь-який смак. А саме:\nДоглядайте за своїми руками разом з салоном краси Долорес, що у центрі Тернополя. Ми пропонуємо Вам:Гігієнічна чистка рук (чоловіча та жіноча). Покриття лаком та гель-лаком.Парафінотерапія рук та SPA масаж.Різні види нарощування нігтів.SPA -педикюр ніг для жінок та чоловіків.Парафінотерапія рук + SPA-масаж.\nДоглядайте за своїми руками разом з салоном краси Долорес, що у центрі Тернополя. Ми пропонуємо Вам:\nДогляд за тілом та обличчям є повсякденною нашою потребою. Завітавши до салону краси "Долорес"Ви зможете обрати косметичні процедури для обличчя чи тіла, ті які для вас будуть найбільш підходящими. Кваліфіковані косметологи підберуть для Вас все найкраще.Косметологія обличчя ( косметична чистка обличя, укріплюючі процедури, зволожуючі процедури, ліфтинг обличчя, лікування колагеном, класичний масаж обличчя та зони декольте, пілінг, мінералізуюча, детоксикуюча, омолоджуюча процедури).Косметологія тіла (антицелюлітна програма, програма для похудання, локальна ліфтингова програма, програма для суглобів та м'язів, антистресова програма для спини).\nДогляд за тілом та обличчям є повсякденною нашою потребою. Завітавши до салону краси "Долорес"Ви зможете обрати косметичні процедури для обличчя чи тіла, ті які для вас будуть найбільш підходящими. Кваліфіковані косметологи підберуть для Вас все найкраще.\nСалон краси Долорес пропонує вашій увазі найсучасніший метод моделювання контурів обличчя та тіла.Старвак обличчя - це безопераційна підтяжка шкіри. За допомогою апарату Starvak повертається пружність, еластичність шкіри та юний овал обличчя. Діючи на глибинні частини тканин апарат покращує якість шкіри, вирівнює її тон, омолоджує, контури обличчя покращуються, знімаються набряки, зменшується дряблість шкіри, вона помітно підтягується. В більшій кількості виробляється колаген, запускається процес омолодження. Процедура містить елементи лазерної терапії.Старвак тіла - це вакуумно-роликовий масаж, який виконується апаратом останнього покоління відомої французької фірми Starvac. На сьог...\nСалон краси Долорес пропонує вашій увазі найсучасніший метод моделювання контурів обличчя та тіла.\nСтарвак тіла - це вакуумно-роликовий масаж, який виконується апаратом останнього покоління відомої французької фірми Starvac. На сьогоднішній день вакуумно-роликовий масаж є одним із найсучасніших та ефективних масажів для корекції фігури. Основне завдання даного апарату - це лікування целюліту. Ця процедура ефективно впливає на підшкірні клітини, руйнує жирові відкладення, а також розрівнюється целюліт; покращується обмін речовин, за рахунок чого корегується рельєф шкіри. Вакуумно-роликовий масаж допоможе Вам позбутись від отікання ніг, покращити вигляд післяродових розтягнень шкіри, підтягнути шкіру при різкій втраті ваги, забрати дряблість живота.\nБудьте засмаглими ніби Ви тільки з відпочинку. Запрошуємо відвідати солярій у салоні краси Долорес.Подаруйте собі красу та здоров'я власного організму!Масаж - це важливий спосіб зміцнення організму, попередження та лікування хвороб, забезпечення нормального функціонування нашого організму. Салон краси Долорес пропонує Вам такі масажні послуги:Кріомасаж. Масаж спини Гуаша - 140 грн. Масаж ніг Гуаша - 170 грн. Релаксуючий масаж - 180 грн. Лікувально-оздоровчий масаж - 200 грн. Масаж спини - 110 грн.Масаж комірцевої зони - 90 грн. Медовий масаж - 260 грн. Масаж ніг "бадьорі ніжки" - 110 грн.Шоколадний масаж з кавовим скрабом - 280 грн. Тонізуючий масаж з кавовим скрабом - 190 грн.\nБудьте засмаглими ніби Ви тільки з відпочинку. Запрошуємо відвідати солярій у салоні краси Долорес.\nМасаж - це важливий спосіб зміцнення організму, попередження та лікування хвороб, забезпечення нормального функціонування нашого організму. Салон краси Долорес пропонує Вам такі масажні послуги:\nМасаж спини Гуаша - 140 грн.\nМасаж ніг Гуаша - 170 грн.\nРелаксуючий масаж - 180 грн.\nЛікувально-оздоровчий масаж - 200 грн.\nМасаж спини - 110 грн.\nМасаж комірцевої зони - 90 грн.\nМедовий масаж - 260 грн.\nМасаж ніг "бадьорі ніжки" - 110 грн.\nШоколадний масаж з кавовим скрабом - 280 грн.\nТонізуючий масаж з кавовим скрабом - 190 грн.\nІнфрачервона кабіна - це сауна 21 століття.Гарантує чудовий спосіб розслаблення, профілактику та лікування хвороб у людей.Скористайтесь інфрачервоною сауною, яка є у нашому салоні краси Долорес, очистіть всій організм, покращіть самопочуття та настрій!\nСкористайтесь інфрачервоною сауною, яка є у нашому салоні краси Долорес, очистіть всій організм, покращіть самопочуття та настрій!\nУ нашому салоні Ви можете скористатись стоун терапією. Це енергетичний масаж холодним та гарячим камінням різних порід. Стоун терапія спрямована на лікування та профілактику захворювань нервової системи, опорно-рухового апарату, ожиріння, простудних хвороб, тощо. Для лікування різних естетичних недоліків шкіри обличчя та тіла у салоні краси Долорес застосовується апаратна косметологія. Це косметичні процедури, які проводятись на спеціальних апаратах\nУ нашому салоні Ви можете скористатись стоун терапією. Це енергетичний масаж холодним та гарячим камінням різних порід.\nСтоун терапія спрямована на лікування та профілактику захворювань нервової системи, опорно-рухового апарату, ожиріння, простудних хвороб, тощо.\nДля лікування різних естетичних недоліків шкіри обличчя та тіла у салоні краси Долорес застосовується апаратна косметологія. Це косметичні процедури, які проводятись на спеціальних апаратах\nУ салоні краси Долорес, Вам зроблять макіяж на будь-який випадок вашого життя. Це може бути весілля, день народження, романтичне побачення, ділова зустріч, чи просто хороший день...Пропонуємо Вам:Макіяж (діловий, вечірній, весільний)Корекція брів.Фарбування брів та вій.Нарощення вій.\nУ салоні краси Долорес, Вам зроблять макіяж на будь-який випадок вашого життя. Це може бути весілля, день народження, романтичне побачення, ділова зустріч, чи просто хороший день...\nМакіяж (діловий, вечірній, весільний)\nДовершість красу свого тіла за допомогою депіляції. Ми допоможемо Вам позбутись від небажаного волосся з різних частин шкіри за допомогою якісних восків та засобів для депіляції . Салон краси Долорес пропонує Вам послуги пірсінгу та проколювання вух. Кваліфіковані працівники роблять все швидко і майже безболісно із дотриманням всіх медичних норм.\nДовершість красу свого тіла за допомогою депіляції. Ми допоможемо Вам позбутись від небажаного волосся з різних частин шкіри за допомогою якісних восків та засобів для депіляції .\nСалон краси Долорес пропонує Вам послуги пірсінгу та проколювання вух. Кваліфіковані працівники роблять все швидко і майже безболісно із дотриманням всіх медичних норм.\nЯкщо Ви не знаєте, що подарувати близькій людині, ми завжди раді допомогти. У салоні краси Долорес, що у центрі Тернополя, за адресою вул.Кн.Острозького 4, Ви можете придбати подарунковий сертифікат на бажану процедуру чи грошову суму!Також у нас можливе обслуговування по перерахунку!\nЯкщо Ви не знаєте, що подарувати близькій людині, ми завжди раді допомогти.\nУ салоні краси Долорес, що у центрі Тернополя, за адресою вул.Кн.Острозького 4, Ви можете придбати подарунковий сертифікат на бажану процедуру чи грошову суму!\nТакож у нас можливе обслуговування по перерахунку!\nСалон краси "Долорес" пропонує до Вашої уваги подарункові парфумовані туалетні води та боді креми від відомого бренда VICTORIA'S SECRET. Зробіть на свята приємний подарунок коханій людині.Увага! Найнижчі ціни у Тернополі!\nСалон краси "Долорес" пропонує до Вашої уваги подарункові парфумовані туалетні води та боді креми від відомого бренда VICTORIA'S SECRET.\nЗробіть на свята приємний подарунок коханій людині.\nУвага! Найнижчі ціни у Тернополі!\nДолорес салон краси у Тернополі!\nУсалоні краси "Долорес"проводяться курси манікюрю та педикюру з подальшим працевлаштуванням.\nУвага! Новинка салону! Ін'єкційна косметологія!Сучасний і дієвий засіб коригування зморшок і поліпшення стану шкіри обличчя є ін'єкції краси. Уколи краси користуються популярністю через свою ефективність. Вітамінний коктель - вид ін'єкцій краси, при якому вводяться активні речовини натурального походження і вітаміни.Популярним природним компонентом для ін'єкції є гіалуронова кислота. Ця речовина вирівнює зморшки і складки на обличчі, дистрофічні рубці після вугрових висипань. Процедура біоревіталізації, при якій безпосередньо в шкіру роблять ін'єкції препаратів з гіалуроновою кислотою, дозволяє поліпшити якість шкіри, надати їй здоровий вигляд, повернути втрачену елестичність. Коктельн...\nСучасний і дієвий засіб коригування зморшок і поліпшення стану шкіри обличчя є ін'єкції краси. Уколи краси користуються популярністю через свою ефективність.\nВітамінний коктель - вид ін'єкцій краси, при якому вводяться активні речовини натурального походження і вітаміни.\nПопулярним природним компонентом для ін'єкції є гіалуронова кислота. Ця речовина вирівнює зморшки і складки на обличчі, дистрофічні рубці після вугрових висипань. Процедура біоревіталізації, при якій безпосередньо в шкіру роблять ін'єкції препаратів з гіалуроновою кислотою, дозволяє поліпшити якість шкіри, надати їй здоровий вигляд, повернути втрачену елестичність. Коктельні препарати, включають в себе весь комплекс поживних речовин, вітамінів, гіалуронову кислоту та інші.\nІн'єкції краси є невід'ємним атрибутом у сучасній косметології. Ці процедури користуються величезною популярність та затребуваністю.


Опубликовано 18 февраля, 2017 · Обновлено 18 февраля, 2017\n1 Проблема вибору матеріалів\n2 Пінопласт проти пеноплекса\n3 Укладання ізолятора\n4 Утеплення лоджії способи\n5 Оздоблення стінний поверхні Піноплекс\n6 Теплоізоляція — це добре, але що щодо шумоізоляції?\n7 Чи необхідно двостороннє утеплення?\n8 Теплозахист бетонної підлоги\n9 Всі роботи по утепленню зроблені, що далі?\n10 Ізоляція + тепла підлога = гарантоване збереження тепла на лоджії\n11 Тепла стіна — міф чи реальність?\nНайперший і основний крок до отримання теплої лоджії — це засклення її теплими пластиковими конструкціями. Не забудьте, що в конструкціях повинен стояти саме двокамерний склопакет товщиною 32мм. або більше. При склінні лоджії можуть знадобитися попередні роботи. До таких робіт відносяться роботи по кладці парапету (якщо наявний на лоджії парапет металевий або він не збігається з верхнім перекриттям по вертикальному рівню) і бічних стін з піноблоку або полегшеної керамічної цегли.\nДля одержання теплої лоджії необхідною умовою є використання екструдованого Пеноплекса товщиною, як мінімум 30 — 50мм. Пеноплекс товщиною 50мм. краще застосовувати при поєднанні кімнати і лоджії в одне єдине простір і для більш холодних (північних) регіонів нашої країни. Піноплекс встановлюється першим шаром до бетонної стіни і кріпиться за допомогою пластикових «грибів». Всі шви і примикання обробляються монтажною піною.\nДругим шаром, поверх Пеноплекса, встановлюється Пенофол, фольгою всередину приміщення. Пенофол при нашій технології грає дуже важливу роль і поєднує в собі дві функції. Він є другим додатковим утеплювачем і при цьому виконує функцію пароізоляції, щоб пари з повітря в приміщенні не проникали в зону зіткнення Пеноплекса і бетонної стіни. При монтажі Пінофол важливо уникати нахлестов, монтаж в стик — найбільш підходящий варіант. Для повної теплоізоляції необхідно стики полотен Пінофол проклеювати алюмінієвим скотчем.\nПам’ятайте, що необхідно створити відповідний теплоізоляційний пакет, що складається з масивного утеплювача Пеноплекс товщиною 30 — 50мм., Що відбиває ізоляції Пенофол товщиною 10мм., Повітряного прошарку між фольгою і внутрішнім облицюванням товщиною не менше 15мм. за допомогою дерев’яного каркаса (див.фото). Необхідно обробляти монтажною піною шви між плитами Пеноплекса (якщо використовуються плити без чверті) і примикання до огороджувальних конструкцій, фольгированним скотчем стики полотен в шарі Пінофол! Іншими словами, необхідно створити так званий «ефект термоса», завдяки якому і буде зберігатися тепло на лоджії. За цією схемою необхідно виконати утеплення бічних стін, парапету, стелі та підлоги.\nУтеплення підлоги на лоджії — це два варіанти утеплення підлоги на лоджії. Перший варіант — це створення утепленого статі з дерев’яною основою. Другим варіантом є монтаж теплої електричної підлоги на лоджіі.У цієї системи є величезні переваги, а саме:\nкористуватися теплою підлогою можна починати відразу після монтажу, а не чекати цілий місяць, як в варіанті зі стягуванням;\nнавантаження на перекриття (підлога) лоджії полегшується в 2-3 рази (в залежності від покривається площі статі на лоджії);\nмонтаж можна проводити при будь мінусовій температурі навколишнього середовища, чого не можна дозволити в варіанті зі стягуванням.\nПам’ятайте, як би добре Ви не подбали про збереження тепла на лоджії — тепла не буде, якщо на лоджії немає теплового джерела (утеплювачі можуть тільки зберегти тепло, але не генерувати його).\nНайпоширенішим рішенням є використання і монтаж електронагрівальних приладів. Це такі прилади як масляні пересувні обігрівачі, електрокаміни або електричні конвектора Це забезпечить більш швидке і рівномірне прогрівання всієї площі лоджії.\nТакож поширеним рішенням є монтаж і використання системи кабельного обігріву на підлозі — теплий електрична підлога DEVI на лоджії Поверх теплої підлоги можна настилати керамічну плитку, ламінат і навіть лінолеум. Але найкращим покриттям для теплої підлоги завжди залишиться керамічна плитка.\nПроблема вибору матеріалів\nПрофесійне покрокове утеплення лоджії має на увазі використання якісних ізоляторів, як рулонного, так і екструдованого типу. До них, зокрема, відносяться пенофол, пінопласт, пеноплекс та ін. Досить часто можна обійтися якимось одним матеріалом. Для створення утеплювальної системи треба застосовувати кілька. У цьому випадку нерідко виникають суперечки, що краще, звичайний пінопласт або Піноплекс?\nПінопласт проти пеноплекса\nЗа великим рахунком, матеріали практично рівнозначні один одному. Відмінність криється в технології проведення робіт. Скажімо, звичайний пінопласт, якщо порівняти матеріал з Піноплекс, характеризується більшою парової пропускаемостью. Різниця полягає і в товщині. У пеноплекса вона може бути меншою, що деяким чином економить корисний простір приміщення.\nЩо стосується довговічності, багато хто говорить, у пеноплекса вона в два рази більше. Спірний момент, так як вчені довели, що пінопласт зберігає експлуатаційні якості протягом 80 років і довше. Можливо, Піноплекс — 160 років. Дійсно, в цьому плані він виходить краще. Хтозна. Нарешті, Піноплекс має властивість самозатухания. Вельми важливо при пожежах.\nПриклеювання легких плит Піноплекс проводиться монтажною піною, а додаткова фіксація здійснюється за допомогою тарілчастих дюбелів.\nУтеплення лоджії способи\nПорядок утеплення лоджії має на увазі, що монтаж ізоляційних матеріалів здійснюється після повного скління з усіма підготовчими заходами. Сам процес інсталяції утеплювача не надто складний. Плити, що з пінопласту, що з пеноплекса, приклеюються до стіни, покриваються різними захисними складами, дюбеліруются тощо. Потім настає черга обробки стінних конструкцій.\nОздоблення стінний поверхні Піноплекс\nПродовжуємо розгляд питання утеплення лоджії крок за кроком. У підрозділі розповімо докладніше про створення оздоблювального шару, якщо в якості утеплювача застосувати Піноплекс. Для фінішної обробки підходять такі матеріали, як Аквапанель, ВМКЛ і ГВЛ. Після їх монтажу стіну реально покрити шпалерами або виконати інші роботи, орієнтовані на декор.\nТеплоізоляція — це добре, але що щодо шумоізоляції?\nЗдійснюючи поетапне утеплення лоджії, є сенс продумати додаткову звукову ізоляцію. На ринку представлено чимало матеріалів, які і не дають теплу текти назовні, і захищають приміщення від сторонніх звуків. Єдине, що треба врахувати, це вид ізолятора. Деякі з них, скажімо так, «половинчасті», тобто в рівній мірі зосереджені на теплозахисту і шумопоглинання. Інші, навпаки, мають властивості, які вирішують якісь певні завдання.\nЧи необхідно двостороннє утеплення?\nІноді ізоляція з двох сторін необхідна. Наприклад, коли мова йде про парапетах. Проблема в тому, що зробити нормальний утеплювальний шар з зовнішньої сторони не завжди представляється можливим. Пояснюється це трудомісткістю робіт. Якщо розглядати порядок утеплення лоджії, подвійну ізоляцію застосовують, коли хочуть створити шар потрібної товщини без втрати корисного простору приміщення.\nНе так важливо, є утеплюючий шар нерозривним або переривається по товщині. Головне, щоб з внутрішньої частини розташовувалася парозахисної прошарок. Наскільки вдасться заощадити площа? Складно сказати, не бачачи саму лоджію. Виходите з того, що утеплення перегородки та бетонної плити дорівнює 5 см, а зовнішній частині — 10 см. Але виникає інше питання — який ізолятор використовувати?\nПри утепленні підлоги пінопластом (пеноплекс) шар гідроізоляції укладати не обов’язково.\nНепогано себе зарекомендували плити, виготовлені з кам’яної вати. Товщина подібних виробів — 5 см. Вироби монтуються в каркас прибудови, який, в свою чергу, набивається по парапету. Далі треба захистити матеріал парової ізоляцією і обшити будь-яким матеріалом обробки.\nТеплозахист бетонної підлоги\nЩоб правильно ізолювати підлогу з бетону, можна скористатися способом, в основі якого лежать лаги. На початку процесу облаштування конструкції встановлюється гідроізоляція. Лаги ставляться саме на неї. Між каркасними елементами прокладається утеплювач. Зверху — бар’єр, призначений для перешкоджання проникненню пара. В самому кінці виконується облицювання.\nВсі роботи по утепленню зроблені, що далі?\nВище ми коротенько розглянули покрокове утеплення лоджії, яке, нагадаємо, включає установку віконного блоку, підготовчі роботи, інсталяцію ізоляторів, обробку. На цьому, однак, процес перетворення прибудови в житлову кімнату не закінчується. Потрібно впровадити джерело опалення, інакше теплоізоляційної прошарку просто нічого буде стримувати. Тепла-то немає. Не забудьте про освітлення.\nСпособів опалення лоджій, перетворених на житлові кімнати, існує досить багато. Найпростіший — встановити в прибудові якийсь обігрівальний прилад, що працює від електромережі. Але він не відрізняється економічністю. Набагато доцільніше використовувати, наприклад, систему теплої підлоги.\nІзоляція + тепла підлога = гарантоване збереження тепла на лоджії\nЯкщо вирішили робити так званий «тепла підлога», обов’язково застосовуйте теплоізоляцію. Більш того, етапи утеплення лоджії, де передбачається монтаж подібної системи, завжди включають відповідні роботи. Нехай вас не вводять в оману чутки, що теплій підлозі теплозахист не потрібно.\nЄдиний випадок, коли на підлогу не рекомендується монтувати додаткову теплоізоляційну систему, це нагрівальні мати. При наявності утеплення розчин, що покриває вироби, має всі шанси піти тріщинами. В інших ситуаціях таке майже нереально.\nТепла стіна — міф чи реальність?\nЗа аналогією з підлогою, існують теплі стіни. Зробити їх дійсно можна. Для цього беруться згадані раніше нагрівальні мати і кріпляться до стінної поверхні. Укладаючи вироби, треба стежити, щоб в кутах не з’явились перегини, здатні нашкодити електричному кабелю. Згинання під прямим кутом неприпустимо. Крім цього, не дозволяється нерівномірна укладання плиткової суміші з пустотами. Згодом настільки недбале ставлення до монтажу стає причиною перегріву.


АМКУ визнав Group DF Фірташа монополістом на ринку добрив, можливе розділення активів - FINBALANCE. Все про економіку та фінанси.\nАМКУ визнав Group DF Фірташа монополістом на ринку добрив, можливе розділення активів\nАнтимонопольний комітет визнав холдинг Group DF Дмитра Фірташа монополістом на ринку реалізації азотних добрив, повідомив глава АМКУ Юрій Терентьєв, пише "БізнесЦензор".\n"1. Група має ознаки монопольного становища на загальнодержавному ринку первинної реалізації азотних мінеральних добрив. 2. Зафіксовано факти, які можуть свідчити про зловживання монопольним становищем", - повідомлив Терентьєв.\n24 травня АМКУ направив 4 компаніям з Group DF (3 заводи - виробники мінеральних азотних добрив і НФ "Трейдінг Україна") попередні висновки за результатами проведеного розслідування.\n"Вартість газу становить близько 70% в собівартості виробництва аміачної селітри. Саме цей зв`язок між сировиною (газом) і кінцевим продуктом (мінеральними добривами) і став об`єктом зловживань з боку зазначених компаній", - повідомляє Терентьєв.\nТерентьєв вказує, що підприємства Group DF купували газ для виробництва добрив у пов`язаних компаній, а потім перепродували його всередині групи, постійно піднімаючи ціну.\n"Коли газ доходив власне до кінцевого заводу-виробнику добрив, його ціна була істотно завищеною, що призводило до завищення вартості азотних добрив", - повідомляє Терентьєв.\nТакож, зазначив глава АМКУ, протягом 2017 року мали місце зупинки виробництва добрив через свідоме непроведення розрахунків за газ.\n"Юридично такі дії можна кваліфікувати як зловживання монопольним становищем через штучне обмеження виробництва добрив", - повідомляє Терентьєв.\n86% в Ostchem належить Фірташу. Ще 14% - народному депутату від Опозиційного блоку Юлії Льовочкіної, рідній сестрі Сергія Льовочкіна - партнера Фірташа по телеканалу "Інтер" і екс-главі Адміністрації президента Віктора Януковича.


Допит Януковича: суд має дати добро 24 листопада\nнеділя, 23 лютого 2020, 10:08\nСвятошинський районний суд Києва 24 листопада вирішить питання про зміну порядку досліджуваних доказів, що дасть можливість допитати екс-президента Віктора Януковича по відеоконференцзв'язку у п`ятницю.\nПро це Укрінформу повідомив прокурор Олексій Донський.\n"Виходячи з того режиму, який існує зараз, цей допит Януковича має відбуватися на іншому етапі судового розгляду справи. Тому суддя Сергій Дячук сьогодні оголосив, що питання зміни порядка досліджуваних доказів обговорюватиметься 24 числа", - сказав він.\nДонський додав, що у разі позитивного вирішення цього питання, допит Януковича по відеоконференцзв'язку відбудеться у найближчу п`ятницю.\nЧитайте також: Для суду над Януковичем Гааги не треба - Луценко\nЯк відомо,16 серпня Міністерство юстиції повторно направило Росії запит про допит по відеозв'язку Януковича, оскільки в першому запиті пропала частина документів.\nУ травні Святошинський райсуд вирішив допитати по відеоконференцзв'язку Януковича у справі проти 5 колишніх співробітників спецпідрозділу "Беркут", обвинувачених у розстрілі 48 активістів Евромайдану на вулиці Інститутській у Києві. Раніше очільник Департаменту спецрозслідувань ГПУ Сергій Горбатюк заявляв, що допит Януковича по відеозв'язку може відбутися 25 листопада.


Росія програла суд і має виплатити 50 млрд.дол. | Євромісто. Мій довідник.Новини Чернівці, новости Черновцов, . Сайт города Черновцы. Евромисто. Новости, гостиницы. Черновцов\nРосія програла суд і має виплатити 50 млрд.дол.\nОпубліковано Євромісто Липень 28, 2014 - 10:35\nАрбітражний суд Гааги засудив РФ і постановив здійснити відшкодування у розмірі 50\nЗа інформацією російського видання "Коммерсант", РФ програла суд, який був ініційований акціонерами нафтової компанії ЮКОС. Суд Гааги постановив - Росія повинна відшкодувати більше 50 мільярдів доларів. Таке рішення буде офіційно оприлюднено сьогодні, 28 липня. Росія має виплатити ці кошти до 15 січня 2015 року. У разі несплати до цієї дати відшкодування, на цю суму будуть нараховуватись відсотки. До речі, 50 млрд. дол. - майже одна десята частина золотовалютних резервів РФ.\nІнтереси екс-акціонерів ЮКОСУ - Леоніда Невзліна, Володимира Дубова та інших, крім М. Ходорковського - представляє у суді Гааги Group Menatep Limited (GML).\nНафтокомпанія ЮКОС фактично визнана Третейським судом Гааги експропрійованою. Росія відповідно до рішення суду грубо порушила Енергетичну хартію. Деякі видання називають рішення суду Гааги політично мотивованим, і Росія буде сприяти тому, аби його анулювали.\nМихайло Ходорковський, якому належала половина акцій ЮКОСа, участі у судовому процесі не брав. Крах нафтової компанії влаштувала влада Росії у відповідь на те, що фактичний керівник і власник ЮКОСа надавав кошти опозиційним політичним силам.\nРосія 2003 року висунула звинувачення ЮКОСу по несплаті податків, в результаті чого акціонер і власник компанії Михайло Ходорковський був заарештований. Він перебував у тюрмі більше 10 років по 2 кримінальних справах, що стосуються податкових та інших фінансових порушень. Ці кримінальні справи правозахисники називають політичними. У 2005 році розпочався судовий процес.\nДержавні російські компанії фактично перебрали частини ліквідованого відповідно до рішення суду Росії ЮКОСу.


VICONNECT Розумне з'єднання від Villeroy & Boch.. Статьи компании «Лео кераміка Рівне»\nVICONNECT Розумне з'єднання від Villeroy & Boch.\nУнітаз з інсталяцією і клавішею змиву Villeroy & Boch за небувалою низькою ціною.\nE200 & M200 ― Досконалість форми, поєднується з керамікою і меблями\nViConnect від Villeroy & Boch пропонує блискучі можливості для індивідуального оснащення ванних кімнат: Панелі змиву унітазів нової лінії підкуповують ексклюзивним дизайном, який оптимально поєднується з будь керамікою і всіма меблевими фасадами. Просто виберіть відповідну модель: Ви отримаєте непідвладну часу сучасну панель змиву унітазу Е200 з високоякісного ABS хромового кольору, кольору хром благородний білий і білий. Або зробіть акцент кнопкою змиву унітазу М200 чорного кольору з блискучим відливом, білого кольору з блискучим відливом, сірого кольору з блискучим відливом або кольору терра з блискучим відливом.\nL200 ― світловий акцент для вашої ванної кімнати\nАбсолютна новинка серед панелей змиву унітазів ― це модель ViConnect L200 від Villeroy & Boch, благородного чорного кольору з блискучим відливом. Кнопка змиву з механічним запуском з обробкою світловий стрічкою по периметру, що створює чіткий візуальний акцент при оформленні будь-якої ванної кімнати. Крім того, красивий світло від світлодіодів не тільки класна приманка для очей, але і відмінна допомога для оріенірованія в темряві, з якою неможливо не рахуватися. Насолоджуйтесь.\nViConnect L200, Glass LED Glossy Black\nПросторові рішення ViConnect\nПрекрасний вибір для будь-якого інтер'єру\nАсортимент ViConnect від Villeroy & Boch пропонує Вам відповідне рішення для будь-якого приміщення ― незалежно від того, чи займає ванна кімната велике приміщення або хочете Ви вбудувати надувний бассейін, або плануєте оформити маленький гостьовий туалет. Завдяки різній висоті, ширині і глибині Ви отримаєте від Villeroy & Boch потрібний монтажний елемент. Отримайте перші совіти відповідно до особливостей Вашого приміщення.\nВідповідні рішення для приміщень для вашої ванної кімнати\nРозумне з'єднання в стіні\nДля кнопки змиву унітазу ViConnect гарної форми потрібно встановити в стіні настінний елемент від Villeroy & Boch для унітазу. Відповідний асортимент включає 9 надійних настінних елементів для унітазу, з 2ма змивами, регульованим об'ємом води для змиву, і безшумним водним потоком. Завдяки 5 настінним елементам для сухого будівництва та 4 елементам для монтажу в обмурівку Ви отримаєте відповідне рішення для будь-якого унітазу ― закріпленого на стіні або стояв поряд зі стіною на підлозі.\nЗмішувач ORAS-розумний помічник!\nЗмішувач ORAS-розумний помічник\nАква Родос- красиві та функціональні меблі для ванної !\n«Аква Родос» - красиві та функціональні меблі для ванної !