Чому гривня укріпляється, а ціни не падають: є пояснення – ChilliNews/Chilli News/ЧиліНьюз/Чилі Ньюз\nЧому гривня укріпляється, а ціни не падають: є пояснення\n14 Грудня, 2019 14 Грудня, 2019\nПрем’єр-міністр України Олексій Гончарук пояснив ситуацію пресі. За його словами, у зв’язку зі зміцненням гривні повинні швидше падати ціни, проте….\nПряма мова Гончарука: “Від будь-якого явища хтось виграє, хтось програє. Зміцнення гривні це добре для громадян України, так як вони стають багатшими. Кожна гривня, яку людина отримує стає важливіше. За неї можна більше купити. Але існує проблема , що при зниженні курсу гривні не так само стрімко падають ціни. З цим потрібно працювати. Це робота Антимонопольного комітету.\nГончарук у розмові зі ЗМІ\nМи зараз робимо все для того, щоб рівень конкуренції на всіх цих ринках був сильнішим і, як наслідок, ціни знижувалися швидше. Тому тут не кожна подія впливає на сьогодні на завтра. Окремі речі, такі як зниження або посилення гривні, впливають поступово. Це поступово впливає на те, що ціни або ростуть повільніше, або знижуються по окремих позиціях. Але вони повинні знижуватися швидше.\nВід того, що зміцнюється гривня є і ті, хто програють. Програють насамперед наші експортери. Ми розуміємо це негативний вплив і шукаємо можливість їм зменшити негатив від цього явища …\nЗміцнення гривні – це в тому числі довіру до нашої національної валюти. У нас дуже великий рівень доларизації економіки. Дуже довго українці не вірили в свою національну валюту, а тому тримали свої заощадження в валюті іноземної “.\nTagged in : гончарук далар курс ціни\nПопередня: Previous post: Спи або помреш. 9 фактів про сон які не потрібно ігнорувати\nНаступна: Next post: 26 вражаючих психологічних фактів, які ви ніколи не знали про людей\nСубота 14 Грудня, 2019


Хірург із Бельгії навчав рівненських лікарів | ВСЕ - сайт чесних новин\nХірург із Бельгії навчав рівненських лікарів\nОпубліковано vse.rv.ua Птн, 06/05/2016 - 09:06 Вчора в Рівненській центральній міській лікарні відбулась зустріч лікарів області з практикуючим хірургом із Бельгії Ігорем Вітеньком. Своїм колегам він представив новітні технології з заживлення ран у пацієнтів. Захід відбувся за сприяння «Міжнародного благодійного фонду Чайка». Про е повідомили з прес-служби Рівненської міськради. Ключові слова: хірург 175 переглядів


Багатоплідна вагітність: 7 ознак | Nestle Baby\nДізнавшись про те, що вагітна, жінка якомога швидше хоче дізнатися, що ж за крихітне диво знаходиться всередині неї. А іноді виявляється, що диво не одне, а цілих два, а то і три. Деякі сприймають це з захопленням, інші з хвилюванням і острахом, адже два малюки – це подвійна відповідальність, але разом з тим і подвійне щастя. Чому трапляється багатоплідна вагітність? Чи можна дізнатися про неї на ранніх термінах і чи існують зовнішні ознаки, що свідчать про таке подвійне явище – ми розповімо в цій статті.\nП'ятниця, Січень 19th, 2018\nІснує два види багатоплідної вагітності:\nУ першому випадку запліднена яйцеклітина розщеплюється, за рахунок чого починається формування двох або більше однояйцевих плодів. Всі вони мають однакові хромосоми і є генетично ідентичними. Тому народившись, малюки мають однакову зовнішність, одні і ті ж фізіологічні особливості і навіть схожі психологічні нахили.\nПолізиготна вагітність – результат запліднення двох різних яйцеклітин одночасно. Такі дітки можуть мати несхожу зовнішність, тому що у них різний набір хромосом.\nЧому відбувається багатоплідна вагітність?\nПричин багатоплідної вагітності, які б одноголосно підтвердили фахівці, немає. За твердженням медиків, розщеплення яйцеклітини у випадку монозиготної вагітності відбувається за рахунок низького вмісту кисню в кровоносній системі жінки або збоїв кислотності. Одним з головних чинників залишається схильність на генетичному рівні. Також трапляється, що багатоплідна вагітність стає наслідком прийому препаратів, за рахунок яких в яєчниках починає вироблятися кілька фолікулів. Лікарі стверджують, що ймовірність виносити двійню зростає після 35 років.\nПерша ознака багатоплідної вагітності – втома\nОзнаками багатоплідної вагітності, до яких матусям слід бути готовими, є посиленням всіх симптомів типової вагітності. Животик буде великий і рости буде швидше, ходити буде важче, токсикоз і набір всіх класичних симптомів вагітності «подвоїться». Найчастіші ознаки багатоплідної вагітності – сильна втома і сонливість. Розвиток декількох плодів вимагає більше ресурсів організму, тому жінка починає втомлюватися вже з перших тижнів вагітності.\nДосвідчені матусі, які вже знайомі з симптомами «цікавого положення», відразу помітять різницю, а ось вагітні вперше можуть сприйняти цей стан як природне явище.\nДруга ознака – нудота\nНудота для вагітної жінки звичайна справа. Виникає вона, як правило, вранці, вагітна відчуває нездужання, занепад сил і блювотні позиви. Разом з нудотою майбутню матусю може мучити печія. Але організм – індивідуальний механізм у кожної жінки. Тому різні прояви на одному і тому ж терміні будуть абсолютно нормальними. Хтось проводить кожен ранок над унітазом, оплакуючи свій сніданок, а хтось відчуває себе прекрасно і бадьоро. Тому відсутність токсикозу не є гарантією того, що в животику тільки один мешканець.\nЗовнішні ознаки багатоплідної вагітності\nОкрім свого стану, багато мам хочуть знати, як визначити багатоплідну вагітність без УЗД за зовнішніми ознаками. Деякі зовнішні зміни, помітити які жінка може самостійно, дійсно існують, але вони не є стовідсотковою гарантією. Серед них:\n• шкірні зміни. Сплеск гормонів нерідко провокує сухість та лущення шкіри, а також вугровий висип, посилену пігментацію;\n• великий животик. Щоб контролювати збільшення ваги і зростання живота, жінки частенько користуються таблицями норми, перевищення цих показників свідчить про високу ймовірність кількох плодів;\n• поява горизонтальної борозни на передній стінці матки.\nМетоди визначення багатоплідної вагітності без УЗД\nВизначити точну кількість плодів може тільки УЗД, зробити яке можна на 8 – 18-му тижні вагітності. Однак існують методи визначення, які допоможуть спростувати або підтвердити ваші здогадки вже на перших тижнях. Дізнатися про декілька малюків самостійно можна, скориставшись звичайним тестом на вагітність. Яскрава і жирна смужка буде свідчити про високий рівень ХГЧ, що частіше зустрічається у вагітних з двома і більше плодами.\nЩо стосується акушерського огляду, гінеколог може припустити багатоплідну вагітність за станом матки. Поглиблене маточне дно визначається за допомогою пальпації і говорить про два або більше плоди. У більшості випадків багатоплідна вагітність передається генетично і через покоління. В роду були близнюки або двійнята? Готуйтеся стати матусею одразу декількох «дитинчат».


Винахід, корисна модель.\nВідносини, що виникають у зв'язку з набуттям та здійсненням права власності на винаходи в Україні, перш за все регулюються:\n– Законом України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 15 грудня 1993 року, статтями 459-470 ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, серед яких важливе значення займають міжнародні договори, адміністративні функції яких виконує ВОІВ.\nОб’єктами права інтелектуальної власності у відповідності до є :\n2. Корисна модель.\nВинахід– це технологічне (технічне) вирішення, шляхом творчої інтелектуальної діяльністі людини, який відповідає новизні і має бути придатним для набуття права інтелектуальної власності.\nДля набуття права інтелектуальної власності на винахід він повинен відповідати певним законодавчим умовам, а саме:\n– бути придатним, якщо він є новим;\n– мати винахідницький рівень;\n– бути придатним для промислового використання.\nСлід зазначити, якщо винахід відповідає певним законодавчим умовам і містити інформацію, яку віднесену згідно із Законом України "Про державну таємницю" до державної таємниці, у такому випадку такий винахід є секретним. Крім того, якщо винахід створений працівником при виконанні ним трудових відносин, такий винахід, вважається службовим винаходом, але для того, щоб винахід вважався службовим, необхідні такі умови його створення:\n– у зв'язку з виконанням службових обов'язків чи дорученням роботодавця особи, яка найняла працівника за трудовим договором (контрактом), – за умови, що трудовим договором (контрактом) не передбачене інше;\n– з використанням досвіду, виробничих знань, секретів виробництва і обладнання роботодавця.\nДорученням роботодавця є видане працівникові у письмовій формі завдання, яке має безпосереднє відношення до специфіки діяльності підприємства або діяльності роботодавця і може привести до створення винаходу (корисної моделі).\nКорисна модель – це наслідок самостійної творчої винахідницької діяльності.\nВинахід і корисна модель вважається придатними і визнаються новими, якщо вони не є частиною рівня техніки, відомого у світі. При перевірці новизни винаходу, корисної моделі їх порівнюють з існуючими аналогами окремо.\nВикористання винаходу визначається його використанням у сфері суспільної діяльності.\nОб'єктом винаходу і корисної моделі може бути продукт (пристрій – це конструкція чи виріб, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології.\nВідповідно до законодавства, не можуть одержати правову охорону відкриття, наукові теорії та математичні методи; методи організації та управління господарством; плани, умовні позначення, розклади, правила; методи виконання розумових операцій; комп'ютерні програми; результати художнього конструювання; компонування інтегральних мікросхем; сорти рослин і породи тварин, а також ті винаходи, що суперечать суспільним інтересам, принципам гуманності і моралі тощо.\nКорисна модель для набуття права інтелектуальної власності повинна, відповідно до закону, бути новою і придатною для промислового використання.\nСуб'єктами права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель можуть бути винахідник, а також інші особи, які набули прав на винахід, корисну модель за договором чи законом.\nПраво власності на винахід, корисну модель засвідчується патентом.\nПатент – це охоронний документ, який засвідчує визнання заявленої пропозиції винаходом, корисною моделлю, авторство на них, пріоритет і право інтелектуальної власності на ці об'єкти.\nРізновидом патенту є деклараційний патент на винахід і деклараційний патент на корисну модель.\nОсоба, яка бажає одержати патент (деклараційний патент) необхідно подати заявку до Установи – Державного департаменту інтелектуальної власності. Заявка може подаватися патентним повіреним або іншою довіреною особою, які належним чином зареєстровані.\nПраво на винахід охороняється державою і засвідчується патентом. Право на одержання патенту має:\nВиключні права власника патенту (деклараційного патенту) на секретний винахід обмежуються Законом України «Про державну таємницю» і відповідними рішеннями Державного експерта з питань таємниць.\nСтрок дії патенту України на винахід становить 20 років від дати подання заявки. Строк дії деклараційного патенту на винахід становить 6 років від дати подання заявки.\nАвтору на винахід, корисну модель,належить право авторства, яке є невідчужуваним особистим правом і охороняється безстроково.\nМайновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, відповідно до закону є виключне право на:\n1) використання винаходу, корисної моделі;\n2) дозволяти використання винаходу, корисної моделі;\n3) перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, в тому числі забороняти таке використання;\nЧинність майнових прав інтелектуальної власності на зазначені об’єкти може бути припинено достроково за ініціативою особи, якій вони належать, якщо це не суперечить умовам договору, а також в інших випадках, передбачених законодавством.\nВласник патенту в будь-який час може відмовитися від нього\nповністю або частково на підставі заяви, поданої до Установи.\nЗазначена відмова набирає чинності від дати публікації відомостей\nпро це в офіційному бюлетені Установи.\nВідповідно до занодавства патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково. При визнанні патенту чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені.\nЗахист прав на на петент здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку. Так чинним законодавством встановлені різні строки чинності майнових прав інтелектуальної власності на винахід, корисну модель.\n– Постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України


XVIІІ міжнародний науково-практичний форум «Теорія і практика розвитку агропромислового комплексу та сільських територій», присвячений пам’яті інженера Ярослава Зайшлого\nЦьогорічний форум присвячений вшануванню пам’яті інженера Ярослава Зайшлого. У своєму виступі професор П. Завірюха охарактеризував життєвий шлях Я. Зайшлого – сина українського народу, який присвятив своє життя просвітництву українського села та піднесенню національної свідомості.\nІз доповіддю «Стан аграрного сектору України та очікування сільського населення» на відкритті форуму виступив завідувач кафедри права і підприємництва ЛНАУ професор Ю. Губені. Він представив результати соціологічного дослідження, здійсненого групою вчених ЛНАУ, яке показало зміни упродовж 20-річного періоду в поглядах наших земляків на соціально-економічні процеси, що відбуваються в українському селі. З науковим повідомленням про використання вітроустановок у сільському господарстві виступив професор Вроцлавського економічного університету (Польща) Р. Конєчний. Проблеми і перспективи впровадження дистанційної форми навчання в аграрну освіту в Україні висвітлив у своїй доповіді завідувач кафедри економіки ЛНАУ професор Г. Черевко.\nУ рамках форуму відбулося сім науково-практичних конференцій на факультетах університету: «Розвиток сільськогосподарської освіти і кооперації»; «Системи виробництва продукції рослинництва на основі екологостабілізуючих заходів»; «Земельні відносини в контексті просторового розвитку сільських територій»; «Техніка та технології агропромислового виробництва», присвячена 80-й річниці від дня народження професора О.Д. Семковича; «Розвиток енергетичних систем в агропромисловому комплексі», присвячена 10-річчю кафедри електротехнічних систем; «Архітектурні, конструктивні і технологічні рішення в сільському будівництві»; «Соціально-гуманітарні проблеми села: реалії та перспективи розвитку». На цих конференціях заслухано понад 120 доповідей, обговорено актуальні питання агропромислового виробництва і соціального розвитку села.


CLUB NSU ESPAÑA • Ver Tema - Фільм Тарас. Повернення Тарас. Повернення смотреть онлайн\npor Abbpudzp » Mar, 15 Sep 2020, 09:23\n«Тарас. Повернення» – Добра смерть, коли ви, тату, й не перестаєте пити, – говорив Лаврін. Лаврін і Мелашка вибігли з хати і дивились на бідного кабанця. Їх узяв жаль та досада. Сонце било промiнням з-за причiлка. Половина двора була вкрита ясним червоним свiтом, половина лежала в тiнi. Микола вийшов з вишника i попрямував до хати. Фільм Тарас. Повернення дивитись онлайн – Е, що там вірнй поле! Вірнуго поля доброго у нас морг купить за сто, за сто двадцять ринських. – Ідіть ви собі ік нечистій матері та, про мене, повибивайте й очі, не тільки вікна, – сказав волосний та й пішов у кімнату, ще й двері причинив. .\nОдного дня бурлаки примiтили серед рiвного степу високу синю смугу; то був високий бассарабський берег по той бiк Днiстровського лиману. Та синя смуга все наближалась до їх, нiби висовувалась з-пiд землi. Вже було видко гори, вкритi лiсом, а мiж горами глибокi долини та яри. Вже на горах забiлiв Акерман з церквами та садками. Бурлаки зiйшли на крутий берег над лиманом i стали над кручею: перед ними заблищав широкий лиман. Сонце високо стояло на небi. Хоч була рання весна, але надворi було вже гаряче, як серед лiта. З лиману повiяло холодком. Картина за лиманом була дуже пишна. Гори неначе поламались та порепались балками до самого долу. I гори i крутi балки зеленiли свiжою весняною травою. Акерман був розкинутий на горах i нiби виставив напоказ проти сонця свої бiленькi хати, закиданi садками та виноградниками. Над самим лиманом стояла давня генуезька твердиня з високими, довгими, темними стiнами з визубнями й зазубнями зверху. Поверх стiн, порослих зеленим бадиллям, стримiли високi башти. Мурованi стiни з баштами нiби виходили просто з води, а в водi одбивались такi самi стiни й башти, неначе хотiли впасти в глибоку синю безодню. На горах бiлiли й блищали банi церков, шпичастi верхи дзвiниць. Увесь височенький зелений берег з садками, церквами одбивався в водi, як в дзеркалi, а над горами синiло, мов густа синька, пишне пiвденне гаряче небо. Днiстро вливався в закруглений лиман, неначе вилазив з зелених густих очеретiв та ситникiв, що звуться там чагарями. Зеленi, як пух, чагарi тяглись по обидва боки Днiстра й понад лиманом широкою смугою. Мiж ними подекуди блищали озера, а над озерами й чагарями високо пiднiмались гори, вкритi лiсами. Блискучий лиман розливавсь вшир на вiсiм верстов, мов розтоплене скло. Той край за лиманом здавався зеленим раєм пiсля рiвного нудного порожнього степу. – Доки я буду терпіти од тієї іродової Мелашки! – крикнула Мотря на весь двір; вона вхопила деркача та й розкидала сміття попід Лавріновою призьбою. – А що, куме, не правду Шльомко казав?\nСахарнi стояли за великим ставком, захищенi глибоким ровом i обгородженi стiною. Шлях вився до великої мурованої брами; коло брами стояла сторожка для вартового, помальована бiлими й чорними смугами, як малюють скарбовi сторожки для москалiв. Бурлаки ввiйшли в браму i побачили цiлий невеличкий городок. Перед ними була зовсiм мiська вулиця з мостовою, з тротуарами. По обидва боки стояли невеликi мурованi домики з здоровими вiкнами; коло їх зеленiли садочки. То були житла для нiмцiв та для писарiв. На другiй вулицi стояв чималий дiм директора рафiнаду. Там була навiть школа, тiльки не для просвiти народу, а задля того, щоб вивчить хлопцiв на писарiв для фабрицьких канцелярiй. В кiнцi вулицi стояв високий будинок; то був театр – панська примха, для розваги офiцiалiстiв, їх дочок i синiв та писарiв, а пiд ним були крамницi з усяким крамом. Далi йшли довгi магазини, а серед майдану стояла прездорова сахарня, з одного боку на чотири поверхи, з другого на п’ять. Коло самого ставка стояв рафiнад та костопальнi з високими чорними стовпами. За сахарнею здоровий двiр був закиданий сажнями дров; звiдтiль тяглась залiзна дорога до заводiв. Серед того двора мiж сажнями дров стояла парова машина; там рiзали колодки на дрова, складали дрова на вагони i везли їх просто до парових машин на заводи. – Батюшко! I помилуйте, й пожалуйте! Я чоловiк убогий. Де менi в свiтi взяти п’ять карбованцiв? Нехай буде три карбованцi. Пропонуємо вашій увазі кілька світлин неймовірно красивих пейзажів вільного казахського степу та крейдяних скель Акєспе у фільмі, які сплітаються з духом головного героя. Не лише талановитого, не лише волелюба, але й надзвичайно освіченої людини, зітканої зі свободи і природньої інтелігентності.\nСаме того вечора Лаврінів кабанчик просунув рилом тин та й побіг у Мотрину картоплю. Як угледіла Мотря, як ухопить хворостину, як вперіщить кабанчика по спині! Кабанчик закувікав та й потяг по землі зад з двома ногами. Мотря вхопила його за ноги та й перекинула в Лаврінів двір. Стара Кайдашиха вибігла з хати, вгляділа кабанчика й наробила галасу на ввесь двір. – Е, якби-то ми лиш приємної роботи шукали, то різні меценаси і офіціали могли б і з голоду померти.\nzqb foj mjg khd wtz ssc won mha pao ttz fhc tph qjw oyf cno wfh lky oyb rlq vto inh evy afm mlm yiy ypa ils mqx vwn deo dnu zon ysh vfo rtr dsv ywb ool udr jco gox glh\ntgl xch vpd teo alz ewv sdi cuc shw jhp yqg nvb uty mhy hyp huf hxw wwv xwn aig eyl drk ymj gxp esh vbe ngl dxt lrj dvm ove wnb yiq avd omm fij ixz hbi ykc vgh zny cqq


Як короста передається: звідки виходить небезпека?\nДоброго часу доби дорогі читачі. У даній статті ми розглянемо найпоширеніші способи зараження коростою і дізнаємося, як короста передається від людини до людини, а також від тварини до людини.\nСлід зазначити, що загрозою для нашого здоров’я можуть стати найближчі люди, члени сім’ї і навіть хатні улюбленці. Ви не помилилися, загроза може перебувати зовсім поруч.\nЩо таке короста і як швидко вона проявляється після зараження\nДаний недуга є шкірним, так як вражає епідермальний покрив людини і тварини. В сучасний час короста ділиться на декілька видів. Незважаючи на це, у всіх видів захворювання є один загальний збудник — коростяний кліщ.\nЦе мікроскопічне створіння можна назвати розумним, так як воно вибирає найбільш ніжні ділянки шкіри, на яких йому буде максимально комфортно. В першу чергу, сліди його життєдіяльності потрібно шукати:\nна бічних поверхнях пальців рук і міжпальцевих проміжках;\nв області променезап’ясткових суглобів;\nна стопах і тулуб (животі, боках);\nнавколо молочних залоз.\nНе слід вважати коросту «хворобою малозабезпечених та осіб без певного місця проживання». В даний час вона запросто може передаватися від охайної людини до людини.\nПісля того, як кліщ потрапляє на шкіру, він не проявляє себе протягом 1-2 тижнів. Іноді перші ознаки хвороби з’являються через пару місяців. В особливо рідкісних випадках людина може відчути характерний свербіж та інші симптоми вже через пару днів. Тому однозначної відповіді на питання: через скільки проявляється короста, не існує.\nОсновні ознаки зараження\nПо-перше, можна відзначити настирливий свербіж у вказаному вище ділянках тіла. Даний побічний ефект захворювання посилюється ввечері і вночі, коли кліщ стає максимально активним.\nЗа темою: Алергічний дерматит у дітей: важливі фактори, що сприяють швидкому одужанню дитини\nПо-друге, на уражених епідермальних шкірі з’являються висипання (найчастіше невеликі червоні прищі, які можна бачити на фото) і ходи кліща. Останні часто складно розглянути, але переплутати їх, ні з чим не вийде.\nХодом називається характерний слід на шкірі, що зовні нагадує подряпину, в кінці якого є запалений пухир. Також симптомами недуги може бути слабкість, дратівливість, підвищення температури.\nЯк короста передається\nДля того щоб мікроскопічний збудник хвороби перейшов від однієї людини до іншої, необхідний тривалий контакт «шкіра-шкіра». Короста передається під час звичайного спілкування на відстані? Найімовірніше, немає, так як кліща просто не вистачить часу перебратися від носія до вас.\nДо речі, у дорослих короста виявляється практично завжди після статевого акту з носієм. Безпосередньо статевим шляхом вона не передається, а лише після контакту з шкірою.\nДіти, в свою чергу, можуть підхопити її, якщо будуть спати з зараженими батьками на одному ліжку або користуватися речами батьків. Підхопити коростяного кліща можна в дитячому садку, школі та подібних закладах. Діти під час ігор часто контактують один з одним.\nКороста у дітей доставляють масу незручностей, як самим дітям, так і їх батькам.Якщо в групі або класі вашої дитини перебуває хворий, то рекомендується перевірити всіх дітей на наявність недуги не менше трьох разів з інтервалом у 10 днів.\nНа щастя, вважається малоймовірним зараження через побутові предмети. На питання: як швидко людина заражається коростою, ми вже отримали відповідь. Залишається визначити, як довго він нею хворіє.\nЦе залежить від різновиду недуги. Наприклад, якщо при звичайній формі на тілі хворого знаходиться не більше 15 кліщів, які швидко знищуються сучасними медикаментами, то при норвезької корості кількість паразитів може прирівнюватися до сотень і навіть тисяч. Таку мікроскопічну армію перемогти складніше.\nЗа темою: Настоянка календули від прищів: особливості та ефективність використання\nКороста від тварини до людини — чи це реально\nЗахворювання може передаватися людині не тільки від людей, але і від тварин. Відбувається то шляхом\nтактильного контакту. Короста тваринного походження не передається від людини до людини, що важливо враховувати.\nСамим і поширеними переносниками хвороби є собаки і кішки. Котяча короста є найпоширенішою формою недуги тваринного походження, який легко переходить на людину. Інкубація котячого паразита тривати не більше 10-12 годин.\nХвороба проявляє себе сильним свербінням, але іноді може відразу спровокувати висип без попереднього дискомфорту. При такому захворюванні висипання мають мономорфний характер.\nСобача короста сильно схожа на котячу, але має певні відмінні риси. Кліщі-чесоточники, в такому випадку, є більш живучими і швидкодіючими.\nВищеописану хвороба, отриману від кішки, можна розпізнати за характерним висипання. А ось висип від собачої корости характерних ознак не має і може бути різною.\nДеякі з вас зараз могли прийняти рішення відмовитися від домашніх улюбленців. Робити цього я не рекомендую, так як різним хворобам схильні далеко не всі кішки і собаки. Якщо власник уважний, то знайти ознаки корости у кішки він зможе швидко.\nУлюблені чотирилапі не хворіють, тому, якщо ви маєте намір завести вихованця, будьте готові до того, що за них доведеться доглядати.\nЗ цієї статті можна зробити висновок, що від корости ніхто з нас не захищений на 100%. Якщо у вас або ваших домочадців з’явився кліщ-чесоточник, не слід панікувати.\nХворий часто соромиться недуги, тому йому потрібна підтримка. Найкращою підтримкою є своєчасна медична допомога.\nПри виявленні перших ознак корости рекомендується негайно звернутися до дерматолога, який визначить вид та стадію хвороби, а також порекомендує максимально ефективне лікування.\nЗа темою: Водянисті прищі на обличчі: як можна від них позбутися?\nЯкщо вам сподобалася ця стаття, ви можете поділитися нею зі своїми друзями в соціальних мережах. Кращим компліментом для автора є позитивні відгуки та перегляди. Підписуйтесь на оновлення блогу і заходьте до нас частіше, так як у нас можна знайти ще багато чого цікавого. Удачі вам!\nКороста на руках: звідки береться і як з нею боротися?\nКороста на обличчі: у кого з’являється і як її лікувати?\nГерпес у крові: звідки береться і як лікується?\nЗбудник вітряної віспи: звідки з’являється і як гине?\nКороста при вагітності: чим небезпечна і як лікувати?\nЯк виглядає короста: у дорослих і дітей на ранній стадії\nMAXCACHE: 0.89MB/0.01735 sec


Символічність образу камінного хреста в новелі “Камінний хрест” | Твори до ЗНО\nГоловна ⇒ 💗Твори до ЗНО ⇒ Символічність образу камінного хреста в новелі “Камінний хрест”\n“Мабуть, ніхто до Стефаника не показав селянську душу хлібороба у такому повному освітленні,- захоплено писав Михайло Мочулевський,- ніхто не змалював так, як він, переживань цієї душі: відчай, резигнація, плач і сміх, сум і сподівання. Стефаник відкрив нам джерело ніжних порухів селянської душі”.\nЄдиний твір присвятив Василь Стефаник темі еміграції. Це новела “Камінний\nхрест”. В основу новели покладено справжній факт.\nШтефан Дідух, односелець письменника, емігруючи до Канади, поставив на своєму полі камінний хрест. Він і понині стоїть на найвищому горбі в Русові. “Він дуже не хотів покидати свого камінистого грунту,- згадував Стефаник,- та діти, невістки і доньки не давали йому життя…” Та справжніми прототипами головного героя були тисячі емігрантів, долею яких турбувався письменник упродовж трьох років.\nНа Краківському вокзалі Стефаник бачив сині, спечені губи, підпухлі від плачу дитячі очі і чув захриплий від голосінь та зойків голос матерів. Уже там, на вокзалі,\nпочалась творча робота над “Камінним хрестом”. Довга, болюча, виснажлива.\nІван Дідух – селянин, що своєю працею досяг середніх статків. Портрет свого персонажа В. Стефаник подає у зіставленні з конем, щоб підкреслити виснажливу працю селянина. Це зіставлення набуває символічного значення: в умовах капіталізму людина доведена до стану робочої худоби. Після десятирічного перебування у війську Іван повернувся додому.\nБатьків не застав.\nВони померли, залишивши у спадок хатину і горб “щонайвищий і щонайгірший над усе сільське поле”. На нього витратив Дідух молодечу силу, на ньому скалічився і постарів. А тепер, на старість літ, господарство, налагоджене такою каторжною працею і неймовірними зусиллями, Дідух змушений залишити.\nШість розділів новели містять цілий комплекс складних почуттів героя, формуючи найголовніше – трагізм розставання з рідною землею.\nПройнятий страшною тугою, Іван Дідух почував себе як камінь, викинутий хвилею на берег. Та й весь він неначе закам’янів. Причину своєї туги Іван пояснює людям сам: це любов до рідної землі і вимушена розлука з нею. Намагаючись розвіяти сумний настрій Івана, сусіди розраджують: “То вже, Іване, пропало.\nЗа цим краєм не варт собі туск до серця брати! Ой, здолали нас, так нас ймили в руки, що з тих рук ніхто нас не годен вірвати, хіба лиш тікати…” У цих словах розради страшна правда селянського життя й еміграції.\nОсобливої надії на краще життя за океаном у селян немає. Не даремно Дідух прощається з дружиною перед людьми, як на смерть, і ставить хрест, ніби заживо ховаючи себе. “Хотівєм кілька памнєтки по собі лишити…” – несміливо признається він краянам. Йому стало легше: і від того, що виповів людям свою сердечну таємницю, і від обіцянки односельчан доглядати той хрест.\nНе зникне безслідно, не розвіється, як лист по полю, пам’ять про нього в людей. І це найважливіше.\nПсихологічне напруження досягає апогею в шостому розділі. Тугою пройняті всі присутні, “ціла хата заридала. Як би хмара плачу, що нависла над селом, прорвалася, як би горе людське дунайську загату розірвало – такий був плач”. Не пам’ятаючи, що робить, Іван “ймив стару за шию і пустився з нею в танець”. І зупинився тільки тоді, коли побачив хрест. Іван Дідух емігрує, піддавшись вимогам дружини і синів. Він не тішить себе ніякими ілюзіями, бо переконаний, що Канада – це могила для нього і дружини: “Куди цему, Газди, йти печі?\nАді, видши, де твоя дорога та й твоя Канада? Отам! І показав їй через вікно могилу”.\nЖиттєва доля Дідуха – трагічна. Усі його зусилля змінити життя, покращити його закінчуються безрезультатно. Спів Івана і старого Михайла, в якому слова йшли, “як жовте осіннє листя, що ним вітер гонить по замерзлій землі, а воно… дрожить подертими берегами, як перед смертю”, підсилює тему народної драми, нездійсненних поривів і стремлінь, марно втрачених сил молодості. І цей сумний спів старими мозолистими голосами стає алегоричним виразом народного горя і страждань.\nНовела “Камінний хрест” багата на символічні деталі й образи. Це стосується насамперед камінного хреста, що символізує нестерпні страждання і терпіння не тільки Івана Дідуха, а й усього народу, який хилиться під кам’яною вагою гніту. Викинутий на берег камінь, Канада-могила, камінний хрест виступають символами трагізму українського селянина-емігранта.\nНовела “Камінний хрест” відразу ж одержала високу оцінку критиків. Новелою захоплювалися І. Франко, Леся Українка. “Страшно сильно пишете Ви, – ділилась своїми враженнями від прочитаного “Камінного хреста” Ольга Кобилянська. – Так, якби-сти витесували потужною рукою пам’ятник для свого народу”. Та найсильніше враження справила новела на канадських емігрантів. Мирослав Ірчан у листі до Стефаника писав: “Якби був знав, може, й не читав би.\nТяжко дивитися, як сиві голови хиляться додолу і старі очі плачуть”.\nПлачуть, бо згадують себе, згадують ті давні літа, як вибиралися за море шукати щастя. Далеко не кожний емігрант знайшов його. Пошуки заробітків виснажували, клімат душив, ностальгія вбивала.\nВмирала остання надія в селян покращити свою долю, вирватися з безпросвітної нужди через еміграцію.\nВасиль Стефаник писав, що його творчість була важкою ношею як для її творця, так і для читачів: “Я робив, що міг. І все, що я писав, мене боліло”. Тодішня соціальна дійсність не давала змоги для радості народної. Слово селянина, пропущене через серце і душу письменника, ставало зболеним, як і його бідняцька доля.\n« Комедія Карпенка-Карого “Хазяїн”


Готелі біля Ринок Вуччірія\nРинок Вуччірія: де зупинитись неподалік?\nЧентро-СторикоРинок Вуччірія — 0,4 км\nКастелламмареРинок Вуччірія — 0,4 км\nЧентро-СторикоРинок Вуччірія — 0,5 км\nКастелламмаре-ВуччіріяРинок Вуччірія — 0,2 км\nЧентро-СторикоРинок Вуччірія — 0,6 км\nКастелламмареРинок Вуччірія — 0,6 км\nКастелламмаре-ВуччіріяРинок Вуччірія — 0,6 км\nКастелламмареРинок Вуччірія — 0,3 км\nРуджеро СеттімоРинок Вуччірія — 0,8 км\nЧентро-СторикоРинок Вуччірія — 0,2 км\nКальсаРинок Вуччірія — 0,6 км\nАльбергеріяРинок Вуччірія — 0,7 км\nРинок Вуччірія: дізнайтеся більше\nДе Ринок Вуччірія?\nРинок Вуччірія розташовано у районі Кастелламмаре. Саме у цьому районі з багатою історією відвідувачі можуть побачити і відвідати такі атракції, як собор та пристань. Цікаво, що є в околиці? Спробуйте відвідати такі місця, як Молельня Сан-Лоренцо та Театр «Biondo Stabile».\nРинок Вуччірія: де зупинитися неподалік?\nМи маємо 1720 готелів, розташованих в кілометрі від такого місця, як Ринок Вуччірія. Вам може сподобатися одну з цих опцій, які особливо подобаються нашим мандрівникам:\nРинок Вуччірія: цікаве поблизу\nРинок Вуччірія: ідеї для цікавої подорожі\n• Молельня Сан-Лоренцо\n• Церква San Francesco d'Assisi\nРинок Вуччірія: що цікавого


"Залишив багато недосказаного": у Харкові прощаються з Міськом Барбарою - Новини Харкова - 24 Канал\n13 жовтня 2021, 15:51 Читать новость на русском\nУ Харкові прощаються з Міськом Барбарою / suspilne.media\nУ Харкові 13 жовтня прощаються з музикантом Міськом Барбарою. До Свято-Дмитрівського храму приїхали кілька десятків друзів та знайомих виконавця. Серед них є журналісти, музиканти, артисти.\nПопрощатись із Міськом прийшов письменник Сергій Жадан, журналіст Богдан Логвиненко, радник голови правління Суспільного Зураб Аласанія, народний депутат Микола Княжицький, ведучий і музикант Роман Чайка тощо.\nДо теми Львів, легенда, людина: яким ми запам'ятаємо Міська Барбару\n"Лишив багато недосказаного"\nЧайка раніше теж грав у "Мертвому півні". Місько ж Барбара був співзасновником гурту. Колега дізнався про смерть Барбари після свого ефіру та спочатку подумав, що це дурнуватий жарт. Чоловік розповів, що ще нещодавно учасники гурту думали про нові проєкти.\nМи навіть якось думали, а давайте, може, подумаємо, як це мало би бути — не одноразове повернення на один концерт, але щось трохи більше. Багато чого недосказаного, це було все в ідеях, фразах, як казав Місько, на питання, ви ще будете разом з "Мертвим півнем" виступати, він казав: ніколи не кажи "ніколи",\n– сказав Чайка.\nЧоловік додав, що людина може все планувати, а Бог поміняє.\nПрощання з Міськом Барбарою / Фото "Суспільне"\nБарбара помер через інфаркт\nЧайка розповів, що, за словами лікарів, смерть настала через інфаркт. Він додав, що не всі охочі змогли приїхати на прощання, адже багато хто живе за кордоном. Микола Княжицький розповів, що бачився з Барбарою у Харкові на початку жовтня. Вони ходили пам'ятними місцями.\nЛюди несуть квіти / Фото "Суспільне"\nДодали, що Барбара жив планами, майбутнім, говорив про свої концерти та альбом. Він захоплювався Харковом.\nПоховають Міська Барбару у Харкові на кладовищі №2.\nЗверніть увагу! Місько Барбара раптово помер 11 жовтня. Музиканту 14 листопада мало б виповнитись 50 років.\nУ Харкові прощаються з Міськом Барбарою / Фото "Суспільне"


Все, що ви знаєте про фашизм, неправда – єврейський дослідник Джона Голдберг (США) +аудіо | Народний Оглядач\n26 Червень 2022 р., Неділя, Київський час 08:25\n18.01.2015 - 14:51\nВсе, що ви знаєте про фашизм, неправда – єврейський дослідник Джона Голдберг (США) +аудіо\nТак називається вступ до книги єврейського письменника Джони (Йони) Голдберга «Ліберальний фашизм» (Jonah Goldberg. «Liberal Fascism», 2008). Свого часу вона стала номером 1 у списку бестселерів «Нью-Йорк Таймс». Головна ідея книги у тому, що ми живемо у світі брехні, термінологічної плутанини, невігластва і злісного навішування ярликів на опонентів.\nІона Яків Голдберг (1969 р. н.) - американський консервативний журналіст і письменник.\nАудіоверсія статті: Все, що ви знаєте про фашизм, невірно – єврейський дослідник Джона Голдберг (США)\nЗапитайте середньостатистичну, досить освічену людину, що приходить їй у голову, коли вона чує слово «фашизм», і вона вам одразу ж відповість: «диктатура», «геноцид», «антисемітизм», «расизм». Копніть трохи глибше, і ви почуєте: «євгеніка», «державний капіталізм», «війна», «мілітаризм».\nДеякі з перерахованих ознак дійсно були властиві так званому класичному фашизму Беніто Муссоліні та нацизму Адольфа Гітлера. Проте дуже мало з цих понять застосовні тільки до фашизму, і майже жодне з них не можна безумовно вважати правим або консервативним.\nВзяти хоча б мілітаризм. Він, безумовно, був основною складовою фашизму (і комунізму) в більшості країн. Але його зв’язок з фашизмом є більш складним, ніж можна було б припустити. Для деяких мислителів в Німеччині та Сполучених Штатах (таких, як Теодор Рузвельт і Олівер Уенделл Холмс) війна була воістину джерелом важливих моральних цінностей. Вони розглядали мілітаризм як соціальну філософію в чистому вигляді.\nАбо візьмімо расизм. Поза всяким сумнівом, расизм був наріжним каменем нацистської ідеології. Сьогодні ми абсолютно спокійно ставимо знак рівності між расизмом і нацизмом. І у багатьох відношеннях це абсолютно доречно. Але чому б не зрівняти нацизм і, скажімо, афроцентризм? Чому в тих випадках, коли біла людина висловлює расистські погляди, то вона «об’єктивно» вважається фашистом, але коли те ж саме говорить представник неєвропеоїдної раси, то це сприймається лише як вираз модного мультикультуралізму?\nПредставники лівих сил прагнуть всіма можливими способами залишати такі питання без відповіді. Коли ж їх змушують відповісти, відповіді їх зазвичай бувають скоріше туманними або зневажливо глузливими, ніж раціональними чи принциповими. З їхньої логіки випливає, що мультикультуралізм і подібне – це «хороші речі», до яких ліберали відносяться схвально, а «хороші речі» не можуть бути «фашистськими» вже хоча б тому, що ліберали схвалюють їх.\nТака думка є вирішальним аргументом для величезного числа письменників, які з готовністю використовують слово «фашист» стосовно «поганих хлопців», ґрунтуючись тільки на тому, що ліберали вважають їх поганими.\nУ ретроспективі важко зрозуміти, як можна сумніватися у «фашистському» характері Великої французької революції. Мало хто стане заперечувати, що вона була тоталітарною, терористичною, націоналістичною, конспіративною і популістською.\nВона породила першого сучасного тирана – Робесп'єра. Параноїдальне якобінське мислення революціонерів зробило їх ще розгнузданішими і жорстокішими, ніж король, на зміну якому вони прийшли. У кінцевому рахунку хвиля терору забрала життя 50 тисяч осіб, багато з яких стали жертвами показових політичних процесів.\nМожна з повною підставою заявити, що Велика французька революція була катастрофічною і жорстокою. А ось думка про те, що вона була «фашистською», напевно викличе заперечення, тому що Французька революція є першоджерелом лівої та «революційної» традиції.\nПро фашизм і нацизм в США:\nНаціонал-соціалізм як масовий рух в США\nЯк виглядають сучасні нацисти? – дослідження The Washington Post\n80 років тому німці бачили в Америці з її расовими законами обіцянку світлого майбутнього\nХто такі російські орки і до чого тут нацисти – виправлення імен\nФашизм і націонал-соціалізм – порівняльний аналіз двох різновидів творчого націоналізму\nГурт Тавро: Фашист\nРозрізняти, де правда, а де образливі ярлики.\nЯк слово «фашист» стало лайкою у Сталіна та лібералівВитоки фашизмуКонфуцій і фашисти: як протидіяти термінологічній зброїМикола Сціборський: ФашизмЄвген Онацький: Фашизм і ми Правий і лівий шляхРасизм – це добре. Докази.\nОпубліковано Володимир Майборода 19 Січень, 2015 - 14:10 посилання\nЩойно побачив :)\nВ одному з вагонів харківського метрополітену стався конфлікт. На політичному ґрунті почали лаятися чоловік і жінка. Пасажири відреагували на конфлікт досить оригінально. Чоловік і жінка, явно, знаходяться по різні сторони барикад щодо політичної ситуації в країні. Але коли пасажири вагона почули суперечку, то реакція не змусила довго себе чекати. Люди скандували "Слава Україні", "Одна-єдина соборна Україна", "Небесній Сотні тричі - Слава! Слава! Слава!" Сепаратист з фразою: «Растет поколение фашистов» залишив вагон на найближчій зупинці метро. Вслід йому кричали: «Геть!»\nОпубліковано Viktor.nokid 31 Жовтень, 2015 - 11:19 посилання\nВiтаю цих людей iз "Новим" Гепою.\nОпубліковано Микола Стригунов 23 Серпень, 2021 - 06:37 посилання\nЦе відео вже видалили, і там (https://vimeo.com/117063591) , і там (https://www.facebook.com/prapor.info?fref=nf).\nОпубліковано Анатолій Висота 21 Січень, 2015 - 18:18 посилання\nВже виросло нове покоління, друже Володимире! Без нього не було б успішного Майдану-13,14.\nОпубліковано Арсен Дубовик 21 Січень, 2015 - 22:29 посилання\nЯ б сказав, що воно ще росте-проростає. І потребує часу, щоб сил набратися. От тоді наша нова/оновлена нація рине вперед! Однозначно!\nОпубліковано Sunshine 17 Серпень, 2015 - 17:24 посилання\nВсе це тільки доказує. Не так важлива ідеалогія. Як важливо керівникі руху. Чи порядні, справедливі і добрі, Все гниє з голови.\nОпубліковано Зірка 3 Червень, 2020 - 12:46 посилання\nКнига - як сьогоднішня !\nПідтверджую подвійний інтелектуальний стандарт лівизни, яка не визнає правди :\n"Можна з повною підставою заявити, що Велика французька революція була катастрофічною і жорстокою. А ось думка про те, що вона була «фашистською», напевно викличе заперечення, тому що Французька революція є першоджерелом лівої та «революційної» традиції".\nНа ній і побудована ідеологія "прав людини".\nОпубліковано Сірко Крутивус 3 Червень, 2020 - 13:06 посилання\nНе знайшов рідною мовою. Є російською:\nОпубліковано Ігор Каганець 3 Червень, 2020 - 16:08 посилання\nСама ця книга дуже суперечлива і містить багато фактичних помилок, проте вона опинилася в центрі суспільної уваги і дала імпульс до пошуків та дискусій.\nЗначно виваженіший підхід має професор Джеймс Уітмен (James Q. Whitman)


Погода в Грімсбі на два тижні. Прогноз погоди на два тижні в Грімсбі, Онтаріо | METEOPROG\nОгляд погоди у Грімсбі\n/ Погода в Грімсбі\nПогода Грімсбі - прогноз на сьогодні, на завтра, на тиждень, на місяць.\nПогода в Грімсбі сьогодні допоможе визначити температуру повітря, ймовірність опадів, дізнатися інформацію про швидкість і напрям вітру, атмосферному тиску і вологості, і як ці дані будуть змінюватися протягом дня.\nПогода в Грімсбі на тиждень, на 10 днів або на місяць показує тенденцію зміни погоди протягом декількох днів. Графіки температури, ймовірності опадів і атмосферний тиск покажуть повну картину погоди на 3, 10, 14 днів або на місяць. Великий спектр даних на сайті - Температура повітря, напрям і сила вітру, хмарність, види опадів і їх інтенсивність в Грімсбі - допоможе вам розібратися в погодної ситуації. Так само ви можете дізнатися час сходу і заходу сонця, тривалість дня, і в якій фазі знаходиться Місяць.\nЗавдяки аватарки на сайті ви зможете швидко вирішити проблему «що вдягнути», чи брати з собою парасольку чи окуляри в залежності від прогнозу погоди. Щоденний прогноз погоди в Грімсбі допоможе вам не застудитися, якщо раптом до вечора буде різке похолодання, або посилиться вітер.\nМетеопрогноз Грімсбі - найточніший і стабільний прогноз на сьогодні, завтра і два тижні. Так само є функція погода в Грімсбі тільки на вихідні, щоб вдало спланувати свій відпочинок. Дані про погоду з метеостанцій обробляються щогодини - це дає можливість надавати найточніший прогноз, аж до погодинної погоди.\n43° 12′ 0″ пн.ш. -80° 26′ 2″ з.д.\n23 937 чоловiк


Термін «маркетинг» часто трактують неправильно. Багато хто вважає, що маркетинг — це щось пов’язане з рекламою та просуванням якого-небудь товару або послуги. Хоча насправді це лише один з аспектів маркетингу, так званий «операційний маркетинг» або «маркетингові комунікації».\nСтратегічний маркетинг розглядає «загальну картину» і сприяє прийняттю нами таких важливих рішень, як, наприклад:\n• «Якою підприємницькою діяльністю нам слід зайнятися?»\n• «Чого насправді хочуть клієнти?»\n• «Чим ми можемо виділитися в умовах ринкової конкуренції?»\n• «Яким споживачам зі стратегічної точки зору ми можемо НЕ надавати послуги?»\n• «Якою є наша унікальна бізнес-формула?»\nСтратегічний маркетинг передбачає визнання конкуренції, виявлення конкурентної переваги і, як наслідок, обслуговування ринків, на яких Ви можете працювати набагато ефективніше, ніж Ваші конкуренти. Вам також потрібно буде вирішити, на яких ринках Вам НЕ варто працювати через те, що на них вже оперують конкуренти, які мають над Вами перевагу.\nЩоб прийняти такі рішення, Ви повинні чітко розуміти потреби ринку і вибудовувати свій бізнес таким чином і пропонувати таку продукцію, щоб вони задовольняли потреби тієї клієнтури, яку Ви плануєте охопити (а не навпаки, підбирати таких клієнтів, які б хотіли придбати продукцію або послуги, які пропонує Ваша компанія).\nСтратегічний маркетинг лежить в основі розробки такої бізнес-формули, яку можна було б використовувати на практиці. Адже бізнес-формула повинна відображати наявність і специфіку конкурентної переваги компанії, а також вибір компанії щодо того, на яких ринках вона буде присутня, а на яких — ні.\nПростіше кажучи, стратегічний маркетинг передбачає кардинальну зміну способу мислення, з типової установки:\n«Давайте пробувати себе у всіх напрямках і намагатися продати наш продукт всім і кожному»\n«Давайте почнемо робити тільки те, у чому ми перевершуємо своїх конкурентів, і працюватимемо тільки на тих ринках, які зацікавлені в нас як у кращій компанії».\nБратися за тонкощі оперативного маркетингу (маркетингових комунікацій) ми можемо тільки тоді, коли відповімо на головні питання стратегічного маркетингу.\nТільки визначившись з тим, на які ринки ми будемо орієнтуватися, ми можемо розпочати підготовку матеріалів, які враховують конкретні потреби наших потенційних клієнтів.\nКрім того, ми можемо прислухатися до побажань клієнтів на обраних нами ринках, з тим, щоб краще розуміти, який продукт вони хотіли б отримати.\nМаркетинг можна описати як «спробу поглянути на компанію з точки зору споживача».\nАбо, як сказав гуру в сфері маркетингу Пітер Друкер:\n«Значення маркетингу набагато більше, ніж просто збут. Це не просто якийсь спеціалізований вид діяльності. Він охоплює весь бізнес. Він розглядає весь бізнес з точки зору кінцевого результату, тобто клієнта».\nЗагалом суть стратегічного маркетингу полягає в цілеспрямованій переорієнтації всієї діяльності підприємства відповідно до мінливих потреб ретельно відібраної клієнтури. Це означає, що ми повністю відмовляємося від деяких ринків з тим, щоб цілком зосередитися на ринках, нішах і клієнтах, яких ми для себе визначили на основі стратегічного вибору.\nТаким чином, стратегічний маркетинг передбачає прийняття вкрай важливих рішень щодо того, у якому напрямку рухатиметься підприємство після того, як воно випередить своїх суперників по бізнесу, почне використовувати конкурентні переваги і проведе відбір окремих категорій клієнтів, на яких буде орієнтуватися, з тим щоб досягти своїх цілей і реалізувати своє бачення.\nЯк правильно відмітив Девід Паккард з Hewlett Packard: «Маркетинг занадто важливий, щоб віддавати його на відкуп відділу маркетингу».


krn.sm.gov.ua - ПАМ’ЯТІ ВІРИ СТРИКИЦІ\nГоловна Гуманітарна політика Спорт ПАМ’ЯТІ ВІРИ СТРИКИЦІ\nОтже цього разу за кубок турніру змагалися команди з Конотопу, Сум і Краснопілля. Зусиль до організації турніру доклали райдержадміністрація, відділ освіти, молоді та спорту, районна рада агропромислового об’єднання, дирекція та тренери Краснопільської ДЮСШ.\nГарно виглядала в цій четвірці команда Краснопільської ДЮСШ, та на жаль підопічні Миколи Рубана поступились першим місцем конотопчанкам. А ось третю сходинку цього разу забрали вихованки Сумської «Барси», відтіснивши другу команду Краснопільської ДЮСШ на четверту позицію.\nКращими у складі краснопільських команд визнано Оксану Бобирєву та Надію Брижик. Призерів привітав і вручив нагороди голова райдержадміністрації Юрій Яремчук і директор ДЮСШ Володимир Мигаль. Окрім Кубків і медалей всі команди також отримали солодкі призи від спонсорів.\nЗрештою дівчата ще раз зустрілися в футзальних баталіях, а тренери мали можливість поспілкуватися в приємній атмосфері традиційної краснопільської гостинності. Приємно, що традиція живе і щороку юні спортсменки приїжджатимуть на турнір пам'яті людини, що залишила частинку своєї душі у краснопільському спорті.


MamulkaPRO » Вагітність » Другий місяць вагітності: як виглядає майбутній малюк\nДругий місяць вагітності - це один з найвідповідальніших періодів під час вагітності, адже саме зараз починають формуватися практично всі внутрішні органи твого майбутнього малюка.\nНа другому місяці вагітності продовжує формуватися нервова система малюка. Вже зараз у малюка помітні мозкові бульбашки - зачатки майбутнього головного мозку. Через деякий час на їх місці виникнуть п'ять відділів мозку. Також у цей період активно розвивається спинний мозок майбутньої дитини.\nНа 4-5 тижні вагітності у майбутньої дитини починає розвиватися гіпофіз - центральна гормональна залоза, яка розташована в головному мозку. Вона надалі контролюватиме роботу всієї ендокринної системи малюка.\nВже зараз у твого майбутнього малюка формується шлунок, причому всі його анатомічні відділи, також розвивається печінку. На 5-7-му тижні вже можна виявити тонкий і товстий кишечник, пряму кишку. Початок всім цим органам дає кишкова трубка.\nЯк виглядає ваш малюк на другому місяці вагітності?\nДо цього часу дитина вже підріс, в довжину його тіло становить близько сантиметра, до кінця восьмого тижня він ще підросте до двох сантиметрів. Також на другому місяці вагітності збільшується і маса тіла майбутньої дитини, до цього часу він може важити близько трьох грамів.\nВже зараз твій майбутній малюк дуже схожий на маленького чоловічка, у нього вже є маленькі ручки, ніжки, пальчики. Його голова поки дуже велика в порівнянні з тулубом. На ній уже можна розгледіти ротик, носик і навіть маленькі ніздрі, з'являються вушні раковини. Поки у зародка ще є маленький хвостик, він зникне до одинадцятого тижня розвитку. Тепер личко дитини з кожним днем поступово буде набувати людських рис.\nНа другому місяці розвитку дитина вже починає потроху ворушитися, він рухає ручками та тільцем, згинається і розгинається, нахиляє голівку. Він вже починає звикати до мами. Ще кілька тижнів і він почне відчувати зміну твого настрою, буде переживати, якщо ти схвильована, і радіти, коли ти задоволена. Так що, будь уважна до свого настрою, пам'ятай, малюк все відчуває!\nНаталя Могилевська на другому місяці вагітності?


І СТОЛІТТЯ – НІЩО ДЛЯ НЕБУТТЯ, якщо нащадки пам’ятають | Нове життя\nІсторія має свої відправні та опорні точки, але у ній так само присутні і нові орбіти, із яких деякі, на перший погляд, звичні події повертаються до нас у зовсім іншому ракурсі висвітлення. Цей загальний і відсторонений постулат цілком міг би стати своєрідною короткою анотацією до презентації книги ужгородського лікаря Юрія Фатули «Полеглих ми так і не поховали…» в Іршаві про «Бойовий шлях 85-го Мараморосько-Угочанського піхотного полку австро-угорської армії. 1914 – 1918», яка пройшла минулого тижня у виставковій залі нашого районного Будинку дитячої творчості.\n… «Нове життя» вже декілька разів писало про цей красномовний факт: 22червня 2001-го року у Приборжавському, вперше в Україні, поряд із пам’ятником радянської доби полеглим землякам-добровольцям Червоної Армії за ініціативи такого ж, на той час, ще живого і здорового їх ровесника і бойового побратима-фронтовика Івана Васильовича Андрішка, який за свої власні кошти та зібрані у земляків, звів поминальний Хрест усім тим, хто воював по різні сторони фронтів ІІ-ої Світової війни і не повернувся до рідних домівок, знайшовши вічний упокій душі на величезних просторах від Колими до Арден. Під цим православним пам’ятним Хрестом так само вперше у подібному екуменічному списку закарбовано імена тих приборжавчан, історично правильно буде іменувати заднянами, позаяк село до 1960-го року носило назву Заднє, хто загинув на фронтах І-ої Світової війни. Їх таких було небагато-немало 28 чоловік, дев’ять із яких – у складі 85-го полку.\nБули й такі, хто воював на боці Австро-Угорщини, пережив поранення, пройшов російський полон, повернувся додому до мирного життя, принісши із собою хто що: хто невгасаючий біль від російської чи італійської шрапнелі, а хто так само невгасимий вогонь збільшовиченої класової ненависті, яку у подекого погасила тільки визвольна хвиля червоного війська в 1944-ому році та при’йшла за нею радянська влада. Серед поміркованих ґаздів, який не міг уникнути колеса історії, але й не намагався видертися на його верхню спицю, бо знав із біблійної притчі, що то колесо обертається і рано чи пізно верхній опиняється внизу, був і Федір Васильович Світлинець. Простий закарпатський українець, піхотинець 85-го полку у минулому, у 1941-ому році купує книгу колишнього свого командира полку, а на той час вітязя-генерала Матяша Шандора. Їй судилося десятиліття пролежати у найпотаємніших сховках, аби не зашкодити дітям у їх життю за час радянської доби.\nТільки онук Федора Васильовича – Андрій Світлинець долучається до справи ветерана Івана Андрішка і знаходить у архівах для пам’ятника імена полеглих у І-ій Світовій війні. Минає ще півтора десятиліття і той самий історик Андрій Андрійович вносить свою відчутну лепту у, без перебільшення, історичну працю Юрія Фатули «Полеглих ми так і не поховали…» – надавши Юрію Михайловичу працю Матяша Шандора та деякі власні розвідки по даній темі. На книжковому овиді, в тому числі і серед фахових історичних праць, на наш скромний непрофесійний погляд, таких унікальних видань якщо просто немає, то у всякому випадку вони носять такий рідкісний характер, що не можуть нести абсолютно ніяким чином відчутного впливу на наш процес самопізнання поліфонічності нашої української історії за останнє століття.\nЗнаєте, чим також ще цінне згадуване видання? Ще за середнього віку життя наших дідів Закарпатську Україну нерідко в цивілізованій Європі називали «Землею без імені». Завдячуючи творчим, пошуковим зусиллям високо фахового закарпатського хірурга, який із такою ж скрупульозністю підходить до трепанації покремсаних історією минулих наших звитяг, як і до своїх безпосередніх обов’язків. Але за його захопленням історією постає такий наш закарпатський дух, який навіть на невгіддях у супрязі із невтомною повсякденною працею вирощує сади та виноградники, що приносять солодкі і соковиті плоди. Юрій Фатула нехай і не на невеликій ділянці, але зробив прочистку від чагарників, якими устигло густо зарости світове поле бою, так рясно окроплене кров’ю наших дідів-прадідів.\nБагатьом із нас доводилося неодноразово чути доволі популярну сентенцію, що жодна війна не завершується до тих пір, поки не поховано останнього солдата. Посмію стверджувати дещо інше: у світі таким чином не завершено ні одної війни, але назвавши поіменно наших полеглих, ми вирощуємо кристал серця нації, нехай він буде і темно-червоного-пурпурового кольору, як та кров, що запеклася на шинелях відомих і безіменних вояків землі, ім’я якій Україна.\nАвтор вміло володіє словом. Стиль подачі витриманий від першої до – аж за трьохсотої сторінки. Мова проста, доступна, не обтяжена військовою та іншою специфічною термінологією, відкрита – як душі тих, хто мимоволі став жертвою і заручником великої політики. Структура твору побудована чітко і ясно, немов військові шеренги на плацу перед парадом, рівно, безупинно веде зацікавленого читача, який тільки-но пірнув у перші хвилі-сторінки, порухами очей, і думки розтинає рівний бриз розділів. При цьому абсолютно продумано перед читачем, що так само рівно, як уже і незворотньо долає обшир тексту, автор та редактори видання дають йому можливість перепочити на унікальних за своєю вже історичною рідкістю островах-ілюстраціях із світлин та карт бойових дій, переміщень, розташувань. Це дозволяє не втомлюватися читачеві при, на перший – поверховий погляд, одноманітності тексту. Ні, він не одноманітний, як не одноманітне навіть буденне життя. Погодьтеся, читачу, що повсякденне наше життя при схожих зовнішніх ознаках ніколи не є одноманітним, навіть коли воно проходить у одній і тій самій системі координат, чи доводиться працювати на конвеєрі.\nТак само приблизно відбувається із тим, хто йде услід за Юрієм Фатулою шляхами наших земляків, які складали значну частину 85-го Мараморосько-Угочанського піхотного полка. Хоча так само і у військових, а значить і у нас із вами читачу –серед буднів є свята, як, до прикладу, відвідини 27-ї піхотної дивізії новим цісарем Австро-Угорської монархії Карлом, у тому числі цікавого нам полку. І такий здавалося б дрібний і, водночас, надзвичайно красномовний штрих: «Обходячи ряди солдатів, цісар зупинявся коло вояків старших вікових груп та нагороджених. Задаючи питання король спочатку уточнював якої національності солдат, після чого до угорців звертався на бездоганній угорській мові, до русинів на зрозумілій русинській, до румунів на румунській».\nВ Іршаві пройшла одна із перших презентацій книги Юрія Фатули «Полеглих ми так і не поховали…» . Першим серед чинників уже було названо на самому початку нашого слова про це видання. Та маємо ще декілька, які ніяк не можна проминути. Голова районної ради Віктор Симканинець у своєму виступі і нам і собі нагадав, що і він так само є нащадком учасника Першої Світової війни. А ще він гідним визнав це видання для патріотичного виховання молоді. В цьому ж ряду, але вже в дещо іншій іпостасі виступив депутат райради із Осою Іван Матіко та його колега по раді Федір Жидик. Івана Івановича наша газета презентувала як одного із найбільш активних провідників Всеукраїнської дитячо-юнацької військово-патріотичної гри «Сокіл» (Джура), що проходила на наших теренах. Тим більше, приємними не тільки для нього, але і для всіх учасників презентації звучали слова пошанування на його адресу від автора Юрія Фатули, кандидата історичних наук, завідувача відділу Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Тиводара Легоцького Йосипа Кобаля та директора поліграфічного підприємства ТДВ «Патент» Івана Ключевського, які зазначили ключову їх роль у тому, що книжка дійшла до закарпатського читача і до іршавського, зокрема.\nОтож саме завдяки тому ж таки автору Юрію Михайловичу та згаданим добродіям хочеться вступити із шановним Фатулою у, нехай і толерантну, але суперечку із його Післямовою. «Полеглих ми так і не поховали…» написав у відчаї-докорі у своєму щоденнику молодший офіцер австро-угорської армії після боїв на горі Козіалата у Карпатах у квітні 1915 р. Той, хто прочитає про 85-ий полк, не пустить у своє серце відчай незважаючи навіть на ті братські могили без хрестів, якими так криваво заряснів за станні два роки Схід України.


Що сталося з древніми ацтеками?\nМоя освіта - реферати, конспекти, доповіді > Історія > Що сталося з древніми ацтеками?\nСамими відомим народом стародавньої Америки були ацтеки. Вони жили в долині, там, де зараз знаходиться сучасне місто Мехіко.\nЦі американські індіанці досягли такого рівня розвитку, який багато в чому відповідав європейським цивілізаціям. Вони будували кам’яні храми, башти і вдома. Вони розбиралися в астрономії. У них були закони і уряд. Вони були хорошими фахівцями в багатьох ремеслах. Їм подобалася музика, танці, театр і література.\nАле це ще не все. У них були ботанічні сади і розсадники, яких не існувало в Європі. У них існувала система каналів для зрошення. Була розвинена текстильна промисловість. У них були лікарні, лікарі, в тому числі хірурги, такі ж гарні, як у Європі. У них була абсолютно розвинена цивілізація.\nУ 1519 році іспанський капітан Фернандо Кортес з маленькою армією напав на ацтеків. Після тривалої важкої боротьби йому вдалося їх перемогти. Пізніше іспанці перетворили Мексику в частину своєї імперії.\nАле навіть у наші дні багато американських індіанців, які проживають в Мексиці, все ще говорять мовою ацтеків. Сучасні мексиканці пишаються своїм походженням від ацтеків. Вони зберегли багато чого від способу життя ацтеків, їх їжу, їх стиль одягу, які існували в ацтеків до завоювання їх іспанцями. Деякі слова ацтеків вживаються не тільки в Мексиці, але вони стали частиною англійської мови. Це – шоколад, томати, койот, авокадо і багато інших.\nІ хоча міць імперії стародавніх ацтеків була зруйнована понад 400 років тому, вони все ще чинять вплив на сучасне життя.\n« Як загинула імперія інків? Чи правда, що мексиканці походять від іспанців? »


Дитинча бегемота Феона, яка приймає душ, стала зіркою інтернету — 5 канал\nДитинча бегемота Феона Фото\nЗа декілька днів відео набрало понад мільйон переглядів\nДитинча бегемота Феона під час прогулянки разом зі співробітником зоопарку в Цинцинаті, США, помітила душову кімнату і не змогла втриматися, аби не прийняти душ. За декілька днів відео набрало понад мільйон переглядів.\nФеона народилася передчасно і її відразу оточили особливою турботою. Також їй дозволяють гуляти, по адміністративній будівлі зоопарку, там вона і знайшла душ.\nНагадаємо, у мережі з'явилося відео, на якому кіт-екстремал краде з годівниці для птахів сало.\nЯк повідомляв 5.ua, кіт, який спить попри чіпляння мавпи, підкорив користувачів інтернету. На відео кіт відпочиває, ігноруючи мавпеня. В певний момент грайлива тварина іде геть, залишивши кота у спокої. Але за кілька секунд вона повертається до кота і знову з перемінним успіхом проганяє від нього сон. За версією каналу JukinVideo в YouTube, цей кліп увійшов до переліку "кращих відео місяця" за серпень 2015 року.\nНовозеландка зробила для свого кота замок із картону\nБатоги, електрошокери, гаки: у Києві відбувається мітинг проти використання тварин у цирку


Смертельна стрілянина під Києвом: у поліції розповіли про слідство і поранених копів\nНачальник поліції Києва Андрій Крищенко призначив службову перевірку за фактом застосування правоохоронцями зброї проти чоловіка, який поранив двох спецпризначенців у Хотянівці Київської області.\nПро це Крищенко сказав на брифінгу, повідомляє кореспондент Укрінформу.\nВін назвав “нормальною процедурою” відкриття Державним бюро розслідувань кримінальної справи через цю стрілянину.\n"Це нормальна процедура. Так повинні перевірити дії поліцейських. Крім цього, мною призначена службова перевірка, матеріали якої ми потім надамо в ДБР", - заявив Крищенко.\nВін також зазначив, що слідчий у кримінальному провадженні надав дозвіл на оприлюднення деяких фрагментів відео, знятого на місці події в Хотянівці.\n"Ми надамо відео вам, яке нам дозволить слідчий, частину відео. І, я думаю, ні в кого не залишиться сумнівів в правомірності дій наших поліцейських",- зазначив Крищенко.\nТакож він поінформував, що у загиблого зловмисника правоохоронці потім вилучили кілька паспортів на різні прізвища, інших держав. За словами Крищенка, експертизи цих документів вже призначено.\nУ свою чергу командир КОРДу повідомив, що в одного правоохоронця - поранення плеча і наскрізне поранення передпліччя, в іншого - сліпе поранення груднини.\n"На щастя, куля не проникла через верхню частину бронежилета, застрягла... і також у нього поранення кисті", - уточнив командир КОРДу.\nКрищенко додав, що поранені правоохоронці знаходяться в госпіталі МВС, і їм надається необхідна допомога.\nЯк повідомлялося, 2 жовтня у селі Хотянівка Київської області працівники підрозділу КОРД під час затримання ліквідували правопорушника, який почав стріляти у бік спецпризначенців і поранив двох з них.\nУбитим виявився громадянин Грузії, засуджений на території іншої держави до 22-х років позбавлення волі за створення банди, викрадення людей і зберігання вогнепальної зброї.\nЗа даними поліції, цей іноземець десять днів тому на Оболоні стріляв у правоохоронців, які намагалися перевірити у нього документи.\nДБР відкрила кримінальне провадження за фактом умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (ч. 1 ст. 115 ККУ) та розслідує обставини застосування зброї працівниками підрозділу Нацполіції «КОРД» під час затримання зловмисника на Київщині.\nКрищенко Поліція Київ


Журналістка заснувала видавництво і надрукувала біографію Ілона Маска українською\nГоловна > #LifeStyle > Журналістка заснувала видавництво і надрукувала біографію Ілона Маска українською\n#LifeStyle 31.01.2016 20:37\nУкраїнська журналістка Оксана Форостіна створила власне видавництво і першою ж книгою видала найповнішу біографію Ілона Маска українською мовою - «Ілон Маск. Tesla, SpaceX и шлях у фантастичне майбутнє» . Крім того, що книга Ешлі Венса хороша сама по собі, видання теж не підкачало.\nРішення починати роботу видавництва з публікації обмеженого тиражу спеціалізованої науково-популярної книги - досить сміливе. Навіть не дивлячись на те, що про Ілона Маска, мільярдера, який змінює автомобільну та аерокосмічну індустрію, чув кожен, хто цікавиться світом технологій.\nВартість книги на Yakaboo, офіційному дистриб'юторі видавництва ТАО, становить 350 грн. Проте книга того варта.\nПо-перше, вона виконана в американському стилі. Ті, хто тримав книги, вироблені в США, знають, що в багатьох з них є свої особливості: широкі відступи від країв, великий шрифт, трохи жовтуватий папір. Все це є в українському виданні «Маска», що навіть на рівні відчуттів наближає читача до місця подій.\nПротягом всієї книги автор відповідає на одyt, здавалося б, нескладне питання: «хто такий Маск - безумець або геній?». У випадку з Ілоном грань особливо тонка. Він жорсткий і часом жорстокий, у нього божевільні, часом навіжені ідеї, у нього далеко не завжди все виходить, але він відчайдушно йде до мети, не шкодуючи ні себе, ні людей навколо.\nЦінність книги Венса в тому, що він намагається показати Маска - людини, про успіхи якого відомо всьому світі - із зворотного боку. Іноді з боку повного невдахи як у бізнесі, так і в особистому житті. Але Венс щиро захоплюється своїм героєм і намагається протягом всієї книги довести собі, що він не помилився.\nМаск змінює свій вигляд по ходу книги. З невпевненого і відчуженого підлітка він перетворюється на голодного програміста, люблячого сім'янина, огидного чоловіка, авантюриста, плейбоя і рятівника людства. Автору вдалося вибудувати драматургію пригодницького екшна, незважаючи на жорсткі рамки біографічного роману. Єдине, що Венсові не вдалося, - залишитися неупередженим. Критикам Маска такий підхід не сподобається.\nАле Ілон - це в першу чергу, образ, жива легенда, суміш Джобса і Гейтса (саме таке порівняння наводиться в книзі). Тому навіть його недоліки і провали подані як складові його персони, з якими ми все одно змушені миритися.\n«Ілон Маск. Tesla, SpaceX и шлях у фантастичнt майбутнє» - це захопливе читання, в якому автору вдалося об'єднати елементи пригодницького бойовика, біографічного роману, бізнес-довідника та керівництва з лідерства. Книга буде цікава професіоналам індустрії, які давно знайомі з персоною Маска: у ній вони знайдуть факти, які раніше не розкривалися. Книга буде цікава новачкам: це історія про реального супергероя IT. Книга буде цікава навіть тим, хто взагалі не цікавиться інтернет-технологіями: особистість і шлях Маска настільки неабиякі, що IT виступає в них лише фоном.\nУ підсумку, можна сказати, що видавництво ТАО вгадало і з задумкою, і з реалізацією, і з вартістю першої книги. А головне - коли такі видання стають бестселерами, це принципово впливає на популяризацію IT- і бізнес-тематики в суспільстві. І підвищує попит на наступні видання у жанрі бізнес-літератури.\nЧитайте також: Рада в першому читанні дозволила закривати сайти за піратство без суду


Обитель над Чортовим каменем\nГоловна Архів журналу 2008 рік № 7-8(31-32), липень-серпень 2008 р. Обитель над Чортовим каменем\nОбитель над Чортовим каменем.\nЯкщо йдеться про Підкамінь, то годі уникнути дифірамбів на кшталт «одне з наймальовничіших місць України», «квінтесенція краси», «краєвид, що захоплює подих». І хоч вони відгонять затертою рекламною штучністю, все-таки кажуть правду.\nНа Львівщині є цікавий приклад архітектурно-конфесійного суперництва — «конкуруючі» Святі гори: католицька у Підкамені та православна в Почаєві. За православною традицією, перший монастир заклали в Почаєві вцілілі монахи розгромленої Батиєм Печерської Лаври у XIII сторіччі. Католицькі джерела не поступаються, вказуючи, що ченці-домініканці на чолі зі святим Яцком Одровонжем опинились на Підкамінській горі в той же час. До того ж, уже 1245 року дванадцять із них загинули тут мученицькою смертю від рук татар, котрих вони вийшли зустрічати з пальмовими гілками (звідки б вони тут узялись?) та псалмами, про що свідчила старовинна картина, яка знаходилась в одному з коридорів костелу. Крім цього, як на Почаївській, так і на Підкамінецькій (Рожанцевій) горах пастухам являлась Божа Мати, залишаючи по собі слід босої стопи в камені. Тож перші домініканська і православна каплички сусідували тут іще з середньовіччя, а імпозантні монастирські храми постали значно пізніше. Але насправді не так уже й важливо, хто кого випередив. Головне — зараз для прочан і туристів є дві прекрасні чернечі гори — одна навпроти другої, 18 кілометрів по прямій, — шляхетні обриси храмів котрих на тлі волинських лісів та пагорбів змушують, затамувавши подих, думати про щось далеке від буденної суєти.\nНе без нечистого\nАле чому, власне, нас цікавить Підкамінь? Однойменне містечко (селом його язик не повертається називати) розташоване за 24 кілометри на південний схід від Бродів, має дві з половиною тисячі мешканців і завдячує назвою не домініканському монастирю (у такому разі це, певно, були б Монастирчани), а значно старшому за нього Каменю. Велетенська природна пам’ятка заввишки з триповерховий будинок (точніше — 16 метрів) височіє на одній із вершин монастирської гори. Під Каменем люди почали оселятись вже у XII–XIII століттях, хоча перша письмова згадка про селище датована 1441-м роком. Пісковиковий велет був центром середньовічного поселення.\nНа одній із його «стін» вирубані напівстерті сходинки на вершину, куди піднятися не так уже й просто, як це видається на перший погляд. Але таке видряпування нагору збагачує не тільки альпіністським, але й археологодослідницьким досвідом. На маківці Каменя залишились вирубані заглибини та пази, які, за переконанням дослідників, у давнину слугували опорою для дерев’яної будівлі. Крім цього, тут видніється декілька поховальних ям. Тож вчені зробили припущення, що на Камені був древньоруський скит.\nДехто з них навіть вказує його точну назву — Преображенський. Наразі не підлягає сумніву, що за часів Галицько-Волинського князівства тут дійсно була чи то сакральна, чи оборонна споруда.\nТаке диво, звісно, не могло обійтися без легенд, і одна з них переповідає, що саме нечистий спричинив появу Каменя. «Ворог людського роду вже не міг втерпіти, що люди ходять на прощу до Підкамінської Богородиці (за іншими легендами, Почаївської — авт.), і вночі полетів до Бескидів, вдарив моргавкою в могутні скелі та поніс уламок, аби скинути на церкву. Коли він вже майже досяг мети, заспівав когут і Камінь випав з пазурів чорта якраз на вершечку гори».\nДо речі, не тільки з Каменем пов’язані страхітливі переповідки. У хроніці домініканського монастиря записано: «На цій горі мусили бути колись великі люди, велети. Коли робились фундаменти під каплицю Стопок Марії... знайдено кості великої людини: одну велику стегнову кістку, половину другої, два зуби, кожний довжиною у п’ядь, цілу щоку».\nДерев’яні таємниці Каменя зруйнували хвилі чи то часу, чи то кочовиків, а домініканці вперто відбудовували свою святиню, підтримувані новими власниками цих земель — поляками. Один із перших тутешніх господарів, Петро Цебровський з Жабокруків, запросив домініканців до Підкаменя в 1464 році, а потім двічі їздив до Святійшого Престолу в Римі, клопочучи про надання кляштору відпустів. Таку милість він нарешті отримав десятого грудня 1475 року. Проте науковець Святослав Голосливий вважає таке тлумачення історії монастиря хибним, прецінь «...в папській грамоті зазначено лише парафіяльний костел в Підкамені і про жодних домініканців не йдеться. Ченці підробили грамоту десь між 1605 та 1615 роками». Так чи інак, а все, що існувало в Підкамені, було спалено татарами в 1519 та 1591 роках, тож монастир постав лише на початку XVII сторіччя. Наступниками легендарного Яцка Одровонжа стали три монахидомініканці, яких запросив сюди Балтазар Цетнер у 1612 році. За допомогою родини цих вельмож кляштор швидко розбудовувався, і вже за 28 років тут постав мурований костел, обведений потужними мурами з вежами, які потому неодноразово перебудовувались.\nАле вже в 1648 році ченці, перелякані наближенням козацьких військ Хмельницького, забрали чудотворний образ Матері Божої, клейноди та коштовності і подались до львівського конвенту. Повстанці в опустілому монастирі вбили єдиного монаха Мар’яна, який не захотів рятуватися втечею. Козаки на чолі з Іваном Богуном знову навідалися до Підкаменя три роки по тому і перебили всіх, кого знайшли в обителі.\nПіднесення й велич\nСправжнім бальзамом на рани монастиря стали численні офіри короля Яна III Собеського, який настільки полюбив це місце, що заповідав поховати своє серце в стіні костельної каплиці (ніша існує і сьогодні, тільки чаші із серцем короля тут давно вже нема). Монарша допомога була особливо доречною, коли в 1687 році завалилась частина склепіння костелу, а рік по тому на містечко знову напали татари, змусивши домініканців сховатись у Бродівській фортеці. Король та його нащадки заново обмурували кляштор, подарували ченцям коштовні картини, дали гроші на розписи келій та коридорів.\nМонастир жваво розбудовувався. Як пише домініканський історик Садок Баронч, «23 листопада 1690 року пролетів перед вікнами лелека, і, сівши на монастирському подвір’ї, три рази вдарив дзьобом об землю. Зрозуміли отці, що він вказує на джерело води». Але бузькове пророцтво вилилося домініканцям у чималі клопоти та кошти. Колодязь глибиною 97 метрів у кам’янистому ґрунті рили цілих 18 років, що коштувало обителі 18 тисяч злотих. Сьогодні ж по ньому не залишилося й сліду.\nНа зміну королю-донатору прийшов новий впливовий благодійник — маршалок Тарногродської конфедерації Станіслав Лєдуховський. На його кошти монастирське подвір’я 1719 року прикрасила колона з мідною позолоченою скульптурою Богоматері роботи ґданського золотаря Крістіана Шоберта. Сьогодні монахи-студити, що живуть у монастирі, стверджують, наче позолота на статуї, простреленій чекістами, з роками сама собою оновлюється, в чому вбачають беззаперечне чудо Господнє.\nВзагалі XVIII століття для Підкамінського конвенту стало золотим часом. У 1713 році на костельній вежі встановили гарний металевий годинник, костельні лави прикрасили сцени з життя Святого Домініка, а стіни й склепіння оновились фресками відомого маляра Станіслава Строїнського. Але найбільшого розквіту кляштор зажив завдяки Антонію Цетнерові. Почесний дідич Підкаменя заповзявся за всяку ціну здобути в Римі корону для чудотворної Підкамінської Богоматері й таки домігся свого. Як пише краєзнавець Петро Гудима, «14 травня 1725 року Цетнер відправив з Риму золоту корону і майже 2600 медальйончиків, посвячених Папою». Приготування до коронації були небаченими: Цетнер власноруч зустрічав гостей на Бродському гостинці, де побудував тріумфальну арку, а ченці звели другу біля підніжжя Святої гори. Урочистості відбулись 15 серпня 1727 року і, за нотатками Садока Баронча, «було відправлено 4169 мес, які відвідало 107880 осіб, спалено 28 тисяч ламп, вистріляно 180 центнерів пороху під час святкового феєрверку. На пам’ять про цю подію людям роздавали золоті, срібні та мідні медальйончики».\nУ 1784 році монахи побудували поруч шпиталь із притулком для бідних. Місцеві перекази твердять, що в ньому під час Першої світової війни лежав поранений Адольф Гітлер (за офіційною біографією, він не воював на східному фронті). Коли у Другу світову німці заходилися знімати церковні дзвони, жителі звернулися до рейхспрезидента і «реквізиції» начебто припинили.\nЩоправда, у 1788 році, згідно з Йосифінською касатою (декрет імператора Йосифа II про скасування невеликих монастирів), монастир збиралися закрити, але після смерті цісаря обмежилися тим, що забрали сім гармат, 79 гаківниць та іншу зброю.\nЧудотворна ікона Підкамінської Богородиці\nЯк пише Садок Баронч, один по одному в монастирі існували чотири чудотворні образи. Перший, що згорів під час нападу татар, привіз із Риму Петро Цебровський. Другий у 1598 році офірував для дерев’яного костелу на горі Олександр Пачинський. Третій було намальовано у Львові, а останній, четвертий, скопійований з так званої Булонської Найсвятішої Діви, написаної євангелістом Лукою.\nВже 1635 року ченці зафіксували в книгах понад 200 чудес, створених із ласки Підкамінської Діви. А на третій день після коронації ікони «люди з прилеглих сіл побачили світлу корону, яка покривала церкву і монастир, і це явище тривало до сутінків». Через особливе шанування ікони не тільки католиками, а й православними, до неї щорічно провадились чотири відпусти. Під час Другої світової образ зберігався у львівських домініканців, а потім був відправлений до Кракова і згодом до Вроцлава, де знаходиться по сьогодні в домініканському костелі Святого Яцка. Золота ж корона і срібні «сорочки», за одними даними, були сховані десь на території монастиря, за іншими — передані на зберігання чоловікові на прізвище Шеремета з сусіднього села Нем’яч, який десь їх закопав. Але так до смерті нікому й не розкрив схованки.\nДо речі, це були вже інші корона й шати — ікону до того двічі грабували. За словами Петра Гудими, 1789 року «ревний» католик Юзеф Ожеховський, прокравшись вночі до храму, дістався до золота і діамантів на іконі, спинаючись на колони та виступи великого вівтаря. Вранці наступного дня ченці знайшли його в корчмі села Черниця. З того часу двері костелу добре замикалися на ніч, а вікна заставили ґратами. Але й це не врятувало іконних коштовностей від наступного пограбування, що сталось 1870 року. Згідно з версією краєзнавця Ромуальда Ковальського, золоті корони, скіпетр, оздоблений діамантами, та багато інших прикрас викрав із костьолу заможний селянин-католик із села Паликорови. Ретельні пошуки, до яких долучили навіть прикордонну російську жандармерію, результатів не дали. І наче лише на початку 20-х років ХХ століття крадій на смертній одрині зізнався в своєму злочині і заповідав знайти коштовності, які заховав десь на лісовому роздоріжжі. Але позаяк вмираючий не назвав точного місця, їх не знайшли.\nПожежі та вбивства\nСвітові війни стали для монастиря страшнішими за будь-які наїзди татар та розкрадання золотих шат. Пожежа, спричинена важким артилерійським обстрілом, перетворила на попіл п’ять тисяч томів книг та 500 рукописів монастирської бібліотеки. Лиш минули міжвоєнні часи, коли кляштор насилу вдалось відновити, як 11, 12 березня 1944 тут сталась наступна трагедія. Підрозділи УПА розстріляли в монастирі 500 поляків, в тому числі ксьондза Станіслава Фельковського з Почаєва — у відповідь на різанину, яку влаштували загони польської Армії Крайової (АК) на католицьке Різдво 1942 року. На цьому біди Підкамінецького монастиря лише почалися. «Другі совєти» облаштували в ньому в’язницю, до якої потрапили і упівці, і бійці АК. Людей тримали в приміщенні костелу, майже не давали їсти. Взимку, аби не вмерти від холоду, в’язні палили прямо в костелі старовинні лави, іконостаси... Із барокового оздоблення пощастило врятувати лишень різьблене розп’яття, яке перекинули через фортечні мури. Місцеві мешканці підібрали його і переховували на горищі церкви Параскеви П’ятниці (в ній, до речі, зберігається і камінь зі стопою Божої Матері) аж до тих часів, коли до монастиря знов повернулись ченці. Зараз воно займає почесне місце у відновленій монастирській церкві і вважається чудотворним.\nЗа допомогою цілого світу\nСьогодні в Підкамінському монастирі мешкають вісім ченців греко-католицького ордену студитів, які ділять старовинні приміщення із психоневрологічним інтернатом. За часів комуністичного господарювання монастир служив за в’язницю, стайню, тракторну бригаду. Навмисне, аби до костелу могли заїжджати вантажівки, в стіні було проламано великий отвір... На момент приходу монахів весь комплекс лежав у цілковитій руїні.\nЗвісно, вісім ченців ніяк би не впорались із цим всім самотужки. Вже деякий час їм допомагають французькі волонтери, що майже ціле літо живуть тут. Останніми роками до них стали долучатись і вітчизняні філантропи. На кошти благодійників із канадської діаспори відновили одну з капличок, в якій чекісти колись тримали своїх псів. Минулого серпня в Підкамені провели потужний музичний фестиваль, частина прибутку від якого пішла на потреби монастиря. Під час фестин уночі підсвічувались костельна вежа і Камінь, які було видно за десятки кілометрів.\nХотілося б дожити до тих часів, коли ця святкова ілюмінація набуде постійного статусу, а монастир остаточно оклигає після років плюндрувань. Та й усе більше стає небайдужих до його долі. До речі, цього літа тут знову пройде фестиваль.\nтекст: Дмитро АНТОНЮК


Чим праця відрізняється від роботи 2018 - TopInfoWeb.com\nВважається, що саме праця визначив розвиток людської цивілізації і виділив її з тваринного світу. Саме схильність до усвідомленої діяльності допомагає людям ставати творцями своєї долі і серйозно впливати на навколишній світ, змінюючи його на свій розсуд. У побуті ми ототожнюємо поняття робота і праця, вважаючи їх синонімами. Чи дійсно дані категорії схожі один з одним, або між ними є різниця?\nПраця - свідома діяльність живих істот, спрямована на перетворення матерії, задоволення фізичних і духовних потреб. В процесі праці вихідні матеріали набувають нових властивостей, старі ідеї - новий зміст. В економіці цей термін є складовою частиною факторів виробництва і складається з предметів і засобів праці.\nРобота - це цілеспрямована людська діяльність, природне і невід'ємне право, яке полягає у виробництві матеріальних благ, надання послуг, виконання завдань. Зусилля прикладаються саме для того щоб отримати відчутний результат, який можна або порахувати (виробництво, будівництво, сільське господарство), або оцінити умоглядно (юриспруденція, програмування, журналістика).\nЯк робота, так і праця можуть вестися на громадських засадах або оплачуватися. Все залежить від статусу суб'єкта правовідносин і умов, в яких він знаходиться. При цьому примусова праця заборонена, так само як і підневільна робота, за експлуатацію людини передбачена кримінальна відповідальність. Учасники правовідносин наділені свободою самореалізації, яка проявляється в свідомому виборі.\nПроте, відмінності між зазначеними категоріями теж є. По-перше, поняття "праця" значно ширше: в нього, в числі іншого, входить і робота. Він може і оплачуватися, і здійснюватися на добровільних (примусових) засадах. По-друге, слово "праця" найчастіше використовується в позитивному сенсі, протиставляючи рутинним процесам. Робота ж може виступати в негативному значенні як монотонна, щоденна завдання, яка повинна виконуватися незважаючи ні на що.\nПраця далеко не завжди є закінченим: він може тривати нескінченно. Про це красномовно говорить міф про Сізіфа, який був покараний богами на вічний підйом каменю в гору. У той же час, робота спрямована на результат, який повинен бути або вимірюваним, або умоглядним. Слово "робота" застосовується виключно по відношенню до людини. Поняття "праця" використовується і при описі інших представників тваринного світу (бджоли, мавпи, рослини).\nОбсяг понять. Значення категорії "праця" більш широке, ніж поняття "робота".\nКінцевий результат. Робота завжди спрямована на отримання конкретного блага, в той час як праця може реалізовуватися саме через процес ( "Сізіфова праця").\nуособлені. Поняття "праця", як правило, може застосовуватися по відношенню до будь-яких живих істот (бджолиний працю - збір меду), в той час як робота - тільки по відношенню до людини.\nЕмоційне забарвлення. У масовій свідомості роботою прийнято називати рутинні дії, які забирають багато часу, а праця виступає в якості творення, розвитку, реалізації цілей і прагнень.\nНаявність / відсутність оплати. Як правило, робота здійснюється на оплатній основі і синонімічно займаної посади або вакансії. Праця може виконуватися як проти волі (рабська, каторжна), так і безоплатно (суспільно-корисний, волонтерський).\n←Як не бути занудою?\nНайефективніші способи розігнати обмін речовин→\nДля просування свого ресурсу мати якісний хостинг також важливо, як і дотримуватися інші фактори його оптимізації. Іноді веб-майстра цього незаслужено відводять другорядне місце або забувають про нього зовсім. Однак ненадійність обраної майданчика може зіграти з вами злий жарт. Існує, принаймні, чотири показники, за якими можна вибрати кращий хостинг для комерційних сайтів.


"IV Зимова Студреспубліка": заявки - до 1 березня! (оновлено) - Студреспубліка\n15-01-2012 / всі теми / Україна\n“IV Зимова Студреспубліка”: заявки – до 1 березня! (оновлено)\nЯк все відбувалося минулого року:\nПідсумки: Ми це зробили!\nЕфект присутності: Відеоматеріали ЗиСР-ІІІ\nПереможець ЗиСР-ІІІ Олег Деренюга: Впечатления о "III Зимней Студреспублике"\nЛіто – для активних і амбітних!\nЗима – для найкращих і розумних!\nУвага! В зв’язку надмірно холодною зимою ЗиСР-IV перенесена на 08-11 березня п.р.\nОстанній термін подачі заявок на проект – 01 березня 2012 року.\nДоходить до кінця найхолодніша і, водночас, найсвятковіша пора року – зима. Вона подарувала нам не просто приємний білий сніжок, а і справжній мороз, проте кульмінація зими ще попереду: це, звісно, “IV Зимова Студреспубліка” (8-11 березня 2012р., Карпати). Цього року темою вже традиційної найбльшої інтелектуальної події зими стане “Республіка як вихід з кризи державотворення”.\nВізьми участь у конкурсному відборі!\nЦільова аудиторія: учасники Студреспубліки (чи інших республіканських проектів) будь-якого з років, активні люди, депутати різних рівнів, підприємці, викладачі вишів, громадські діячі, молодь, студентство.\nПрограма проекту передбачає проведення оргдіяльнісної гри протягом 3-х повних діб за участю близько 80 осіб.\nОсобливості! В процесі гри будуть застосовані ряд методів та інструментів, які дадуть змогу глибоко зануритися у проблематику та знайти відповіді на найскладніші питання. Планується досягнення ефекту "повного занурення", що передбачає участь в абсолютно всіх заходах, а також заборону вживання алкоголю. При порушенні даної вимоги організатори залишають за собою право на виселення порушника без повернення оргвнеска.\nУмови участі: Учасники відбираються серед представників цільової аудиторії шляхом конкурсного відбору на основі подання анкети-заявки. До 3 березня на сайті Студреспубліки відбудеться оголошення результатів конкурсу.\nКожен бажаючий матиме можливість за власний кошт залишитися та відпочити на території проведення (поруч із базою – гірськолижний витяг, баня, колиба, спортивні майданчики). Про це додатково та заздалегідь (до 5 березня) треба повідомити організаторів.\nУмови участі та деталі конкурсу [pdf, укр.]\nПро всі “Зимові Студреспубліки”\nЩерба Олександр, комунікатор проекту\nофіс: (044) 529-13-75


Название работы: Машинобудування. Загальна характеристика. Важке та транспортне машинобудування\nОписание: Мета: сформувати знання про значення місце машинобудування у господарстві держави його галузеву і територіальну структуру; пояснити чинники розміщення підприємств галузі; формувати навички роботи з економічними картами; виховувати економічну культуру та економічне мислення Очікувані результати: учень називає галузевий склад машинобудування; пояснює роль галузі в господарстві держави; характеризує галузі машинобудування та чинники їх розміщення; показує на карті великі центри окремих галузей...\nМашинобудування – основна галузь промисловості. Вона визначає рівень науково-технічного прогресу і зростання продуктивності праці в усьому господарстві, оскільки забезпечує його машинами, обладнанням, приладами та іншою технікою. Саме продукція машинобудування забезпечила революційні зміни в обсягах виробництва різноманітної продукції, у характері праці людини, а також увесь час висувала вимогу щодо кваліфікації, освіти, культури виробництва.\nЧинники розміщення. Різноманітність виробленої продукції, а також безліч деталей і вузлів, необхідних для виготовлення найбільш складних товарів, визначають наявність кількох факторів, які впливають на розміщення різних підприємств машинобудування. Так, для галузі є характерним кооперування підприємств. Це зумовлено тим, що машинобудівні заводи повинні мати десятки, а іноді й сотні зв’язків з іншими підприємствами, які постачають деталі та комплектуючі. Більшість галузей машинобудівного комплексу належать до трудомістких. Особливо це стосується точного машинобудування, де необхідно витратити багато праці для виробництва продукції. Тому на розміщення підприємств галузі впливає наявність кваліфікованих трудових ресурсів. Серед інших факторів слід виділити такі:\nДо важкого машинобудування відносяться підприємства, що виготовляють машини й устаткування для металургії, гірничо-добувної, хімічної промисловості, паливно-енергетичного комплексу. Галузь відрізняється більшим споживанням металу, відносно невисокою трудомісткістю та енергоємністю. Для неї характерні як підприємства закінченого виробничого циклу, що здійснюють заготівлю, обробку й складання готової продукції, так і заводи, що сполучають ці технологічні ланки з монтажем обладнання, одержаного від інших підприємств у результаті кооперування. У галузі є як вузькоспеціалізовані заводи, наприклад Харківський «Турбоатом», так і універсальні, що випускають різні види продукції.\nТранспортне машинобудування спеціалізується в Україні на виробництві майже всіх транспортних засобів. Вона включає виготовлення та ремонт сухопутних, повітряних і водних транспортних засобів, а також виробництво комплектуючих виробів до них. Частина продукції галузі має подвійне призначення – цивільне та військове, що впливає на особливості географії й номенклатуру виробленої продукції.


Універсальна насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 800 г купить по цене 191.52 грн в Херсонская обл., г. Херсон, г. Новая Каховка - Аграрний магазин "Полемаркет"\nУніверсальна насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 800 г\nДекоративна травосуміш для створення рівномірного газону багатоцільового призначення. Можна використовувати як в затінених місцях, так і на сонячних ділянках. Склад: 35% костриця очеретяна MUSTANG 20% костриця очеретяна FRRSC-1 10% райграс пасовищний багаторічний HENRETTA 25% – райграс однорічний POLLANUM 10% – костриця червона червона RUFILLA. Агротехнологія Підготовка ділянки – Час посіву: з початку весни до середини осені. – На ділянці видалити бур’яни, камені, сміття. – Грунт перекопати на глибину 15-20 см, поверхня ретельно вирівняти граблями. – Ущільнити катком або притоптати (щоб не був занадто рихлим). Посів – Семена рівномірно розподілити по всій області (норма висіву 1 кг на 30 м2). – Посів проводити перехресно: одну половину насіння в одному напрямку, другу – перехресно першої. – Вирівняти граблями засіяну площу, щоб закрити насіння в грунт на глибину 05 -1 см. – Провести прикочування засіяної ділянки (краще ребристими котками). – 3-4 тижні потрібен постійний полив методом дощування (для кращої схожості). Догляд – При досягненні газоном висоти 10 см, проводиться перше скошування кінчиків. – При осінньому посіві перше скошування проводять навесні. Подальший догляд – Регулярна стрижка (всі наступні скошування можна робити на бажану висоту). – Достатній полив методом дощування (вранці або ввечері. А у дуже спекотні дні 2 рази на день, але не допускати утворення калюж). – Підживлення добривами з високим вмістом азоту (1 раз навесні і 1 раз в середині літа – добрива з високим вмістом азоту; 1 раз восени – з низьким вмістом калію та фосфору).\nФасування 800 г\nДекоративна травосуміш для створення рівномірного газону багатоцільового призначення. Можна використовувати як в затінених місцях, так і на сонячних ділянках. Склад: 35% костриця очеретяна MUSTANG 20% костриця очеретяна FRRSC-1 10% райграс пасовищний багаторічний HENRETTA 25% – райграс однорічний POLLANUM 10% – костриця червона червона RUFILLA. Агротехнологія Підготовка ділянки – Час посіву: з початку весни до середини осені. – На ділянці видалити бур’яни, камені, сміття. – Грунт перекопати на глибину 15-20 см, поверхня ретельно вирівняти граблями. – Ущільнити катком або притоптати (щоб не був занадто рихлим). Посів – Семена рівномірно розподілити по всій області (норма висіву 1 кг на 30 м2). – Посів проводити перехресно: одну половину насіння в одному напрямку, другу – перехресно першої. – Вирівняти граблями засіяну площу, щоб закрити насіння в грунт на глибину 05 -1 см. – Провести прикочування засіяної ділянки (краще ребристими котками). – 3-4 тижні потрібен постійний ...еще ►\nУніверсальна насіння газонних трав Greenline Universal 10 кг\nТіньовитривалий насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 800 г\nСпортивна насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 400 г\nПосухостійка насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 400 г\nПосухостійка насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 800 г\nЛіліпут насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 400 г\nЛіліпут насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 800 г\nПовільне зростання насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 400 г\nПовільне зростання насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 800 г\nСпортивна насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 800 г\nУніверсальна Економ насіння газонних трав 5 кг\nВатерлесс насіння газонних трав Turfline 1 кг\nТовары > Цветы, травы, лечебные растения, масла > Трава газонная > Саженцы > Універсальна насіння газонних трав Feldsaaten Freudenberger 800 г


Четвер, 4 березня, 21:42:58\n24.01.2015 12:36 —\n23 січня до Служби порятунку «101» у м. Бахмач надійшло повідомлення про пожежу житлового будинку в с. с.Фастівці Бахмацького району.\nЗа викликом на місце події прибув пожежно-рятувальний підрозділ з районного центру та пожежна команда с Курінь. Об 12:00 вогонь локалізували, а о 13:45 остаточно ліквідували.\nПолум'ям знищено підлогу на площі 4 кв.м та домашні речі, пошкоджено стіни та перекриття.\nВ ході гасіння у щільно задимленому приміщенні рятувальники виявили тіло 88-річного господаря.\nВ ході розслідування причини трагедії встановлено, що до загоряння призвела жарина, що випала з незачинених топкових дверцят печі на спалимі речи.


У Полтавській області чоловік зламав зуб голові виборчкому: не знайшов у бюлетені ім'я своєї дружини / Новое Время\nУ Полтавській області чоловік зламав зуб голові виборчкому: не знайшов у бюлетені ім'я своєї дружини\n25 жовтня 2015, 22:11 2 коментувати\nСьогодні, 25 жовтня, українці обирали представників місцевої влади\nУ Лубенському районі (Полтавська обл.) 47-річний чоловік завдав тілесних ушкоджень голові сільської територіальної виборчої комісії, зламавши йому зуб\nВ УМВС України в Полтавській області зазначили, що причиною конфлікту стало те, що чоловік не знайшов даних про балотування своєї дружини в бюлетенях, передає Інтерфакс-Україна.\nВирішується питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (Умисне нанесення легких тілесних ушкоджень).\nВсього, інформують у прес-службі, 25 жовтня під час виборчого процесу правоохоронцям Полтавської області надійшло 78 заяв про виявлені порушення. Зокрема, вони стосувалися повідомлень про фотографування заповнених бюлетенів виборцями на дільницях, а також спроби виносу бюлетенів з дільниці, підкуп голосів виборців. Всі факти внесено до журналу Єдиного обліку щодо правопорушень, проводяться перевірки.\nНагадаємо, спостерігачі ГО ОПОРА склали інфографіку найбільш поширених порушень у ході місцевих виборів в Україні 2015 року.