ДЗЕРКАЛЬНІ ЛАБІРИНТИ "СВЯТОГО" ЖЕНЕ (фрагмент)\nМистецтво народжується з досвіду, а не з безгрішности. Талант не раз пробуджується саме тоді, коли душа митця зіткнеться зі світом, і відчуття болю, відчаю й страждання народить спроможність бачити й осягати світ, а відтак поцінувати і високі злети світлих почуттів, і жахи духових проваль.\nПостать французького письменника Жана Жене, напевне, одна з найпарадоксальніших у світовій літературі.\nЖан Жене народився в Парижі 19 грудня 1910 року. Батько його лишився невідомим. Мати майбутнього письменника, 22-літня паризька повія Ґабрель Каміль Жене 28 липня 1911 року віддала його у сирітський будинок. Відтоді Жене був під опікою держави і матері своєї більше ніколи не бачив. Одразу після оформлення паперів у сирітському будинку Жана віддали на виховання у селянську родину Реньє у Морвані, де він прожив до 13-ти років.\nУ 1916 році його віддали до сільської школи, початковий курс якої він закінчив 30 червня 1923 року з найкращими оцінками серед учнів усіх шкіл цього реґіону. Цей шкільний сертифікат був єдиним документом Жене про освіту за все його життя.\nВідтоді хлопця забрали зі школи, і його життєвий статус змінився. Жан Жене перестає бути дитиною на вихованні в родині Реньє і стає у них офіційно домашнім служником, якийсь час допомагаючи Реньє у сільських роботах.\nУ жовтні 1914 року завдяки його успішному навчанню в школі його звільняють від сільськогосподарських робіт і направляють учнем у друкарню у Еколь д’Аламбер біля Парижу. Але 3 листопада, через 10 днів після прибуття туди, Жене втікає. 10 листопада його знаходять у Ніцці і переправляють до Дитячого опікунського притулку в Парижі.\nУ квітні 1925 року його приміщають у будинок сліпого композитора Рене де Бюкселя, де за кілька днів Жене прогулює певну суму грошей, довірену йому композитором для закупів.\nЖене забирають звідти і піддають психомедичному обслідуванню в Центрі догляду за дітьми і підлітками, куди його поміщають після втечі. Жене тікає звідти кілька разів підряд. Спершу його переправляють назад до Центру, а потім раз по раз за безквитковий проїзд у поїздах саджають на кілька місяців до в’язниці, аж доки у вересні 1926 року після чергового 45-денного ув’язнення суд вирішує віддати його до виправної колонії для малолітніх злочинців у Метре, в якій підлітки працювали на сільськогосподарських роботах.\nПеребування в цій колонії стало основою пізнішого роману Жене «Диво троянди» і кіносценарію «Мова стіни». У грудні 1927 року під час праці на фермі Жене тікає з колонії, куди його незабаром знову вертають. Але саме звідси Жене виходить вже остаточно переконаним злочинцем і гомосексуалістом.\nВрешті у березні 1929 року, щоби вирватися з колонії, він зголошується до війська з контрактом на два роки. На військовій службі за контрактами Жене з перервами перебуває аж до липня 1936 року, певний час його батальйон стоїть у Сирії. Це був перший контакт Жене з арабським світом, який лишає в ньому позначку назавжди.\nПід час однієї з офіційних відпусток з війська, готуючись до довгого перебування в Африці, Жене відвідує Андре Жіда. Зустріч із видатним письменником справляє на Жене велике враження.\nЗагалом довкола біографії Жене існує безліч леґенд, навіть в офіційній пресі і літературній критиці багатьох країн дослідники оперують фактами з життя Жене дуже довільно. А між тим для розуміння його феномену доволі важливо бачити перебіг життєвих подій, психологічний ланцюг, який іде від дитячих років і закінчується лише з кінцем життя.\nАмериканський письменник Едмунд Вайт провів багаторічну дослідницьку працю, випустивши об’ємний, понад 700 сторінок, том: «Жене. Біографія», врешті визначивши остаточно усі дати життя цього видатного митця 20 століття.\nПевна частина в тій чи іншій формі романтизованих фактів життя Жене до остаточного полишення ним життя блукальця і звернення повністю до літературної праці виявилась зовсім неправдивою.\nАле основний факт лишився — Жене був від юних років переконаним гомосексуалістом і злодієм. Те й інше робило його антисуспільною особистістю.\nЖене з часом знаходив у своїй антисуспільності певне задоволення, вивищуючись у такий спосіб над буржуазним світом, який зневажав, почуваючи себе цілком вільним у своїх діях і спираючись на власновибудувану систему цінностей протилежних прийнятим.\nУ десятирічному віці Жене звинувачується у крадіжці, якої не чинив, і відтак, ображений на світ, вирішує стати злодієм.\nВін писав про це пізніше: «Я рішуче заперечував світ, який заперечував мене».\nУ липні 1936 року Жене, який зник на кілька днів з війська, оголошується дезертиром. Відтоді починаються його блукання по Франції і по всій Європі. Він живе з проституції і крадіжок, за які його час від часу саджають в ув’язнення на різні терміни майже в усіх країнах Європи.\nВ 1940 році він знайомиться з молодим книгопродавцем комуністом Жаном Декарненом, який стає його інтимним приятелем і який як учасник французького Опору 1944 року гине в Парижі на барикадах, воюючи за звільнення Парижу від німецької окупації. Йому Жене пізніше присвячує роман «Жалобні почесті».\nЧас від часу Жене заарештовують за крадіжки книжок. Зокрема томів Пруста, Верлена, історичних та філософських досліджень.\n1942 року Жан Жене починає писати сам.\nУ тюрмі він розпочинає роман «Богоматір квітів», який продовжує писати вже на волі у березні того ж року, працюючи книгопродавцем букіністичного прилавку на набережній Сени.\nУ квітні, однак, він знову заарештований за крадіжку книжок.\nЗнову у в’язниці Жене пише поему «Засуджений на смерть», яку видруковує власним коштом у вересні цього ж року. Виходить із в’язниці у жовтні і наприкінці 1942 року закінчує роман «Богоматір квітів».\nРоман присвячений життю паризького дна — злодії, повії, гомосексуалісти описані так, як ніхто ніколи про них не писав. І справа не лише в знанні теми, в розумінні того життя, у відвертості його показу, а над усе у винятково образній мові, в чутті ориґінального, химерного прозового стилю, у всьому тому, що дозволяло потім таким видатним письменникам, як Гемінґвей чи Кортасар, відносити Жене до найцікавіших і найориґінальніших письменників XX століття.\nРитмізуючи класичний прозовий стиль і водночас пересипаючи його словами арґо, непристойними, як на той час, описами еротичних сцен, особливо у стосунках між особами чоловічої статі, Жене водночас ніби вдивляється із суспільного пекла у Втрачений Рай людської краси і щирих почуттів, поетизуючи монмартрських повій і дрібних злодюжок, убивць і зрадників, завсідників нижчого світу, нижчого поверху суспільства, сутенерів і повій-хлопців, для яких кохання між чоловіками є природною з’явою, бо вони прийшли накоротко у вільний світ з тюрем і реформаторіїв для неповнолітніх злочинців, де були перевиховані, перевчені на іншу систему цінностей. Насправді вони прості тупуваті раґулі.\nАле Жене бачить в них лиш природні з’яви, поетизуючи і підносячи ієрархію їхнього життя до ступеня суспільної свідомости гейби зовсім іншого світу. Він сам охоплений спогадами і мареннями про довгі роки в’язниць і реформаторіїв, у яких він і його гомосексуальні коханці провели свої підліткові і молоді роки, повсякчас щось у житті ніби шукаючи.\nА що саме — ніхто з них ніколи й не знав.\nЦе поет Жене міг побачити в них високий поетичний світ, занурившись униз, переживати ще раз й ще раз у мареннях своє минуле життя і бачити в них ґраційність і шляхетність, силу і пристрасть, глибину і наповненість почуттів, які насправді існували здебільшого лише в уяві геніального письменника.\n1943 року, завдяки двом випадково стрінутим на набережній Сени інтелектуалам, Жене знайомиться з Жаном Кокто, який на той час вже бачив його видрукувану поему «Засуджений на смерть».\nКокто прочитав рукопис «Богоматері квітів», був просто шокований талантом Жене і взявся знайти видавця для цього роману.\nУ березні 1943 року Жене підписав свій перший літературний контракт з Полем Морієном, видавцем і секретарем Кокто. В контракті йшлося про три романи і п’ять п’єс.\nТого ж 1943 року Жене заарештували за крадіжку рідкісного видання книги поезій Верлена «Ґалантні свята», і постало питання про його довічне ув’язнення як невиправного злодія.\nКокто знаходить йому хорошого адвоката, і через медичну перевірку Жене визначають як «слабовільну і відтак маломоральну людину», і завдяки Жанові Кокто, який на суді говорить про Жене як про видатного митця, Жене дістає лише три місяці ув’язнення.\nЙого відправляють у тюрму Санте, де він працює над романом «Диво троянди»...\nВ мистецьких колах, до яких утрапив Жене, доволі швидко зрозуміли, що геніальний злочинець-мужеложець насправді страждає на клептоманію, що його потяг до крадіжок — просто хвороба.\n«З тебе поганий злодій, — сказав йому якось Кокто, — тебе постійно ловлять і саджають за ґрати. Ти набагато кращий письменник, краще пиши і заробляй собі писанням».\nАнонімно виданий роман Жене «Богоматір квітів» розходиться по Франції. Але замість того, щоби бути звільненим після кількамісячного ув’язнення, Жене потрапляє в спеціальний табір Тюрель у Парижі, звідки, як було відомо, німці відправляють усіх до концтаборів.\nУ цьому таборі Жене відвідують Жан Декарнен і видавець престижного журналу «Арбалет» Марк Барбезат.\nПід великим натиском прихильників Жене його все ж таки звільняють у березні 1944 року, і до в’язниці він більше ніколи не потрапляє.\nНезабаром в «Арбалеті» виходить фраґмент «Богоматері квітів», а на той час Жене закінчує перший варіант «Дива троянди».\nУ травні 1944 року в кав’ярні «Флор» він знайомиться з Жаном-Полем Сартром. Того ж року після загибелі Жана Декарнена він береться за роман «Жалобні почесті».\n1946 року закінчує роман «Керель з Бреста», починає писати «Щоденник злодія», а в «Арбалеті» видруковується «Диво троянди».\nТоді ж він пише п’єсу «Покоївки» і в Марселі пропонує її перший варіант режисерові Луї Жуве.\nЖуве погоджується поставити п’єсу за умови певних поправок.\nІ в квітні 1947 року відбувається прем’єра «Покоївок» у театрі Атеней в Парижі.\nТоді ж у журналі «Ле неф» друкується п’єса Жене «Смертельний нагляд», а в «Арбалеті» «Покоївки».\nЖан Жене отримує літературну премію «Плеяди».\nВ міжчасі він пише кілька поетичних речей. І наприкінці року анонімно друкуються його романи «Жалобні почесті» і «Керель» з непідписаними тоді, але широковідомими нині, малюнками Жана Кокто.\n1948 року в театрі Маріньї в Парижі Ролан Петі ставить балет за сценарієм Жана Жене «Адам-дзеркало».\n«Арбалет» друкує «Поезії» Жене.\nЖене пише поему «Дитя-злочинець» для радіо, але її забороняють, і також цього ж року пише не видану за життя п’єсу «Чудового» (Splendid’s).\nЖене багато подорожує зі своїм тодішнім інтимним другом Джавою, а в Швейцарії в міжчасі підпільно виходить перший варіант «Щоденника злодія».\nОднак загроза довічного ув’язнення за сукупністю скоєних за життя злочинів і досі нависала над Жене, і ставала чимраз виразнішою. Наприкінці 1948 року Жене міг бути знову заарештований, попри всі свої літературні здобутки.\nТоді у березні 1949 року група французьких письменників, серед яких були Жан-Поль Сартр, Андре Жід і Жан Кокто, звернулась до тодішнього президента Франції Венсана Оріоля з проханням звільнити Жана Жене від загрози довічного ув’язнення як великого французького митця.\nТвори Ж.Жене — романи і поеми — в міжчасі виходять у деяких видавництвах у Франції і, врешті, стають відомими в літературних колах.\nУ серпні 1949 року звинувачення з Жене було зняте. Указом президента його помилували.\nВін уже став на той час відомим письменником. Сартр написав про нього велику книгу «Святий Жене», яка стала свого роду передмовою до кількатомового видання творів Жене у видавництві Ґалімар (1951 — 52).\n«Покоївки» починають ставитись у французьких театрах майже відразу ж по прем’єрі 1947 року, і відтоді ця п’єса не сходить зі сцени театрів усього світу. Окремо вона була видана вперше 1954 року з передмовою автора у вигляді листа до режисера Жана-Жака Повера.\n«Покоївки» відтоді завжди друкуються саме з цією передмовою, яка є багато в чому ключем до творчости Жене, до його естетики і до його поетики, а відтак важлива не лише для режисера, але й для кожного читача тексту.\nЩе й досі Жене лишається дивом XX сторіччя, загадкою, таємницею, яка і лякає, і вабить водночас. Витворюючи власну міфологічну систему, Жене пропонує умовність, що базується не на творенні, а на руйнуванні життєвих уявлень, на розтині звичних цінностей і суспільних усталень, на сумніві щодо сприймання Добра і Зла і на їхній взаємоперехідності, а відтак релятивності.\nВсе ж у його екстатичному, майже релігійному оспівуванні абсолютної свободи людської особистости, вільної творити і добро, і зло, справді є щось і таке, що заворожує, змушує навіть несамохіть до нього прислухатись як до незрозумілої, але вочевидь непростої і енерґетичної молитви тібетського ченця.\nІ це попри те, що більшість побудов химерної естетики Жене насправді є абсурдистською. І не за формою, а саме за суттю.\nЗаворожують же читача саме форма, слово, побудова твору, часами зовсім безсюжетного, форма і мовна палітра автора, які суперечать усім попередньо прийнятим нормам мови і літератури.\nАле нове слово з’явилось. Його сказав Жене.\nІ воно живе й житиме довго.\nВ одному зі своїх творів Ж.Жене наводить цитату з Геракліта: аби вилікувати важкохворого, треба його по самі вуха й ніс, щоб тільки дихати міг, занурити в лайно і лишити там на деякий час. Відтак, коли хворий вийде звідти, то вся нечисть лишиться в лайні, і людина може стати здоровою. Якщо ж залазити в лайно лише трішки, то лишаться бруд, і поганий запах, і всі хвороби, — це не допоможе. Так пояснює можливість своєї особистої реґенерації у світ, сказати б, цивілізованих вартостей сам Жене. Він-бо був на найглибшому дні і, спізнавши всі гріхи, полишив їх там, звідки вийшов.\nСаме оце бачення світу з іншої перспективи, під цілком несподіваним, парадоксальним кутом зору, і створило Жене-митця, допомогло йому дивувати і захоплювати світ своєю творчістю, змушувати людство думати над тими темами і проблемами, над такими ракурсами життєвих з’яв, про які ніхто й не здогадувався.\nОписуючи й поетизуючи злочинців і гомосексуальне кохання, і загалом життя «нижчого світу», Жене водночас виступив на підтримку прав палестинців ще в 60-х роках, підтримував рухи неґритянського населення США, зокрема відому організацію «Чорні пантери», брав участь у громадському і мистецькому житті Франції і цілого світу, написав, окрім художніх творів, чимало книг есе, нарисів, публіцистики.\nУ Лондоні було поставлено балет за романом Жене «Богоматір квітів» (1976).\nВідомий німецький кінорежисер Р.М.Фасбіндер поставив фільм «Керель» за романом Жене «Керель з Бреста», а московський режисер українського походження Роман Віктюк кілька років тому вперше привіз до Києва серед інших своїх вистав і «Покоївок» Жене, якими був захоплений київський глядач.\nВоєнні і повоєнні роки у Франції були позначені екзистенціалістським впливом на літературу, в першу чергу творів Ж.П.Сартра і А.Камю.\nМожливо, як окремій з’яві екзистенціалістської моди у Франції 40-х років, і не варто було б приділяти прозі Жене спеціальну увагу, коли б нова хвиля її популярности останніх десятиліть не була багато в чому симптоматична.\nЖиття письменника, безумовно, наклало на його творчість жорстокі сліди. Умови, в яких він ріс і виховувався, формували його світосприймання, естетичні й етичні погляди (або, точніше, антиестетичні й антиетичні).\nАванґардові п’єси Жене принесли йому світову славу — Жан Жене став одним із метрів «театру абсурду», і його твори у цій сфері можуть конкурувати лише з театром С.Беккета та Е.Йонеско.\nПроза Жене на деякий час була забута, а драматургія широко обговорювалася в багатьох країнах, і досі виходять дослідження, присвячені драматургії Жене. Та саме в останнє десятиліття згадали і про його прозу.\nУсі прозові твори Жене написано про світ, що протистоїть суспільству, звичному укладові людського життя, їх беззастережно відносять до так званої контркультури, до мистецтва, що виникло пізніше як заперечення, як протест проти буржуазних цінностей, проти усіх умов існування людини в сучасному суспільстві. Нормальних людей (з погляду звичного) читач майже не зустріне в романах Жене. Усі його герої — злодії, повії, вбивці, зрадники, сексуальні збоченці тощо. Це, сказати б, антисуспільство уже віддавна змальоване в літературі. Але романи Жене викликали цілу бурю. І, зрозуміла річ, не стільки своєю тематикою, скільки тим, як про це писалося.\nАвтор описав антисуспільство не з погляду суспільно прийнятного, оцінював події в житті не за шкалою позитивних, гуманних цінностей, а за шкалою ніби перевернутою, збоченою, у якій добро і зло помінялися місцями.\nУ своїх романах Жене запропонував інший вимір світу. І цей новий вимір, саме як новий, був піднятий на щит пророками новітнього мистецтва і в якийсь мент оголошений одкровенням, новою правдою, новим виміром реальности, у якому висхідним пунктом стало зло.\nТреба сказати, що Жене, безумовно, обдарований митець: мову (навчився літературної французької мови самотужки від якогось в’язня, що мав університетську освіту) його творів не випадково порівнюють з мовою Малларме, Бодлера. Його твори високо оцінив у певних параметрах Франсуа Моріак, а писали про нього Сартр і Кокто, філософи Мішель Фуко і Жак Дерріда та багато інших.\nСартр вбачав у романах Жене стихійний екзистенціалізм і свою книжку-есе не випадково назвав «Святий Жене: актор і жертва». Він оголосив Жене новим пророком, а в його оспівуванні, романтизуванні, навіть поетизації злодіїв, зрадників і збоченців побачив витворення граничних ситуацій, екзистенціальної правди життя.\nСартр намагався показати Жене і його героїв як «вільних» у найвищому розумінні, як таких, що мають «свободу заради самої свободи». Тільки значно пізніше критика почала розглядати прозу Жене під різними кутами зору і проаналізувала витоки його світосприймання і причини популярности його творів, причини захоплення ним багатьох видатних письменників.\nУ творах Жене немає або майже немає жарґону злодіїв і взагалі мови злочинного світу. Твори його написані літературною мовою. Це теж вочевидь приваблює читачів. Бо письменник не зовнішніми засобами проповідує свої ідеї, а користаючись самою «поетикою», внутрішніми законами того антисуспільства, яке він зображає.\nСартр писав, що «Жене відкрив для нас ту частину французького життя, якої ми ще не знали зовсім, про яку ніхто і ніколи так не писав досі. І саме в цьому велика заслуга Жана Жене».\nОчевидно, слова Сартра могли б бути слушними, коли б автор, зображаючи антисуспільство, виходив із позицій гуманних. Але ж у творах Жене інша картина.\nНайвище оцінена критикою його книга «Богоматір квітів» — історія поступової деґрадації, старіння і смерти чоловіка-повії Лу Кулафруа на прізвисько «Дівін» — «Божественний».\n«Богоматір квітів» — це прізвисько молодого злодія, приятеля Дівіна, вбивці, згодом скараного на смерть. У творі немає виразного сюжету, написаний він, як і вся проза Жене, композиційно дуже ускладнено, потік оповіді раз у раз переривається рефлексіями, роздумами, спогадами, авторськими ремарками і ліричними описами природи, міста і дитинства Дівіна, його стосунків з матір’ю, його зламу психічного і фізичного. Треба відзначити, що цей твір, написаний ще невідомим автором, являв собою певною мірою «чистий продукт» надломленого психічного стану письменника, його уявлення про світ, про людей і про себе. Це особливо помітно при порівнянні з подальшими творами Жене.\n«Богоматір квітів» — твір дуже сумний, його герої — аутсайдери, що живуть у власному мікросвіті. І безсумнівний хист письменника виявився в тому, що до них, до Дівіна передовсім, попри всю упередженість, у читача виникає співчуття як до нещасної, глибоко самотньої, остаточно втраченої людини.\nЖене писав в одному зі своїх романів: «Я — мертвий. Я мертва людина, яка дивиться на себе в дзеркало і бачить тільки скелет». Саме такими є його герої. Визначмо кілька характерних рис, що стають у прозі Жене важливими для розуміння його поетики і проливають світло на повніше розуміння витоків його абсурдистської драматургії.\nАмериканський дослідник творчости Жене Річард Кой пише: «Жан Жене, який був упродовж свого життя злодієм і в’язнем, поглинутий самотністю. Людські інтимні стосунки, які виникають у родині, в дружбі, серед товаришів по праці, для нього — гола абстракція... Для Жене єдинозначущим є стосунок, який людина має сама з собою. Тому самотність і повертається головною темою творів Жене, вона домінує в романах, вона виступає виразно в ранніх п’єсах і вчувається навіть позаду рухливого натовпу різноманітних постатей у «Ширмах». Жене — поет самотности».\nСправді, Жене можна назвати поетом самотности, хоча романтичний, піднесений стиль його творів, пафос, із яким він описує життя злочинців і збоченців, — не що інше, як уперте намагання виправдати насамперед власну відчуженість, високо оцінити те, що суспільством відкинуто і знецінено, всупереч загальнолюдським ідеалам запропонувати власну інтерпретацію світу, дати тлумачення власній ницості, неспроможності, моральному падінню і будь-яким шляхом домогтися від того суспільства, що завжди відкидало його, якщо не поваги, то хоч подиву, якщо не милосердя, то хоч якоїсь частки співчуття чи уваги.\nДеякі дослідники творчости Жене пропонують як загальний ключ, свого роду шифр для розуміння його творів, аналіз одноособового балету, лібрето якого, не без впливу «Орфея» Кокто, Жене написав 1947 року — «Адам-дзеркало».\nЗміст балету такий. В центрі герой і велике дзеркало. Моряк, він же Адам (тут подвійний натяк — на біблійного Адама і на співзвучне «мадам») — герой, що не має минулого і тому, коли дивиться в дзеркало, нічого не бачить. Розгнівавшись, він б’є кулаком у дзеркало і раптом бачить своє зображення, яке виявляється сильнішим за нього, б’ється з ним і в бійці перемагає. Потім зображення виходить із дзеркала і танцює разом з героєм. Тоді в дзеркалі нічого не відбивається.\nОтак і герої Жене. Вони ніби й існують насправді, але все ж передовсім є відбиттям суб’єктивного світу, уяви автора, відбиттям, що вийшло із дзеркала. У творах Жене життєва реальність відбита суперсуб’єктивно. Всі герої його прози — не більш ніж частина автора, частина його уявного «я», його нереалізованого відбиття, його марень, його хворобливих снів, його притлумлених бажань.\nВсе ж певна ґрадація у творах Жене, певний поступ щодо такого соліпсистичного бачення світу теж є. Але якщо еволюцію характерів ще можна сприйняти як свого роду розвиток, намагання донести до читача більше інформації, нехай і суб’єктивної, то в плані етико-естетичному Жене послідовно намагається, епатуючи суспільство, реалізувати власну спонтанну потребу, вивести власну формулу, організувати і довести правомірність своїх поглядів як естетичної системи.\n«Диво троянди» — знову твір безсюжетний. Його зміст складають розповіді про життя в’язнів тюрми Фонтевро і спогади головного героя (від імені якого ведеться оповідь і якого звуть Жан Жене) про роки перебування в Метре — колонії для неповнолітніх злочинців. Для безбатченків, що стали на шлях злочину, відкрито шлях тільки в злочинний світ і далі в інші в’язниці — для дорослих. Тому, зустрічаючи того чи іншого вихованця Метре, оповідач ставиться до нього як до близького, ніби до родича, хоч виховувався він там на десять років пізніше, як, наприклад, Балкаен, в якого закохався Жене в тюрмі Фонтевро.\nЗамкнуте коло в’язнів Жене подає через своє сприйняття, знову ж таки поетизуючи і підносячи цінності, які є пороками і злочинами у нормальному світі. У світі Метре і Фонтевро взірцем є найбільший злочинець, вбивця, ще й рокований на смерть. Таким виступає Аркамон у «Диві троянди», і саме ним захоплюється Жене. Аркамон, коли ще був у Метре, вирощував троянди. Оповідач тоді вкрав дуже гарну троянду в Аркамона. Тепер він у Фонтевро зустрічає його як убивцю, вже засудженого на смерть. І коли Аркамона страчено, Жене здається, що серце цього злочинця перетворилося на троянду.\nЦе — один з типових символічних пасажів Жене, романтичне перетворення його символів.\nСвого часу один з журналістів, що відвідав Жене в ув’язненні, поїхав до Метре і згодом, підкріплюючи свої матеріали ще й свідченнями в’язнів, наробив великого галасу в пресі, описуючи жахливі порядки в закладах для неповнолітніх злочинців. Та згодом вийшов есей Жене, в якому автор ніби між іншим висміює журналістів, які, приїжджаючи до колоній, пишуть страхітливі репортажі, не розуміючи нічого в житті колоністів, причому назвав прізвище того ж таки журналіста. Це викликало здивування. В чому річ? Він же сам таврував порядки Метре, а тепер?\nВідповідь була в есеї. Жене вже дивився іншими очима на своє минуле, очима літератора й очима письменника, що претендує на власне бачення світу, на особливий погляд, одне слово, на ориґінальність. Він знайшов адекватний собі (зокрема й екзистенціалістським творам) стиль.\nПоетику прози Жене легко порівняти, наприклад, із поетикою Сент-Екзюпері, якого також відносять до екзистенціалістської хвилі французької літератури.\nСтиль романів Жене виразно зацікавив суспільство, яке письменник так зневажав; самий спосіб висловлювання у Жене поспіль заперечував усі цінності цього суспільства, але саме й тому зацікавив мистецькі французькі кола, спраглі літературної епатації, нового подиху у мистецтві слова.\nЖене пішов у світ марень. А водночас і став у певну літературну позу: «Якщо я злодій і злочинець, то я такий, і пишаюсь цим, і обожнюю це».\nІ все ж «Диво троянди» несе чимало гірких спогадів про юні роки автора, про першу крадіжку, про життя в колонії, про перетворення нормального хлопця на фантом, на маску, на антигероя, на антиособистість.\nВажливий момент: у «Богоматері квітів» герой мав минуле, мав дитинство, матір. У цьому романі, єдиному в Жене, життя не обмежене світом злочинців і збоченців, а має й інший, нормальний вимір. Дитинство Лу Кулафруа на селі, стосунки з матір’ю, товаришами, з сусідською дівчинкою — це елементи живого життя, хоч для Дівіна, яким став Лу, це вже марення, нереальний світ. Саме це минуле і надає образові Дівіна реального виміру, робить його глибшим. Всі ж інші герої у Жене статичні, подані одномірно. Як справедливо каже дослідник творчости Жене Клод Боннефруа: «Світ у баченні Жене вивернутий навиворіт».\nУ «Диві троянди» минуле оповідача — це тільки Метре, тобто коло злочинців, та ще спогад про першу крадіжку в дитбудинку. Жодної чесної, нормальної людини не з’являється у цьому примарному світі. Але відзначмо, що коли у «Богоматері квітів» оспівування злочину тільки намічається, злочинці — герої, але ще не абсолютні, ще з недоліками, вбивство — ще не ознака «вищого» ступеня злочинницького героїзму, то вже у «Диві троянди» образ Аркамона — жорстокого вбивці — майже обожнюється автором, поетизується саме його приреченість, його вищість у ставленні до смерти, чужої і своєї.\nІ все ж серед вихованців Метре існує своя солідарність... Зустрічаючись після багаторічної розлуки у в’язниці Фонтевро, Жене і Діверс, колишні друзі в Метре, легко знаходять спільну мову, їх об’єднує спільне минуле. І через нього вони кидаються в обійми одне одному...\nУ «Жалобних почестях», як і в написаному того ж року «Керелі з Бреста», Жене йде значно далі у своїй абсолютизації естетики зла. В романах з’являється активний герой-одинак, якого вже ніщо ні з чим не зв’язує, сенс існування якого — лише в переживанні «граничних ситуацій», вихідними якої моральности чи аморальности вони б не були. Тут вчувається виразний вплив на Жене екзистенціалістських доктрин і Сартра, і Камю (зокрема «Стороннього» Камю). З цього погляду характерна присвята роману «Богоматір квітів» приятелеві Жене — Морісові Пілоржу, якому письменник присвятив і свій перший художній твір, поему «Засуджений на смерть», заключні рядки якої такі: «Я присвячую цю поему пам’яті свого приятеля Моріса Пілоржа... що вбив свого коханця Ескудеро, бо той украв у нього тисячу франків.\nМоріс Пілорж був засуджений до смерти на ґільйотині. Вирок було виконано 17 березня 1939 року у Сент-Брюці».\nЯк бачимо, самий факт цієї присвяти багато про що говорить, не випадково вона привертає увагу багатьох дослідників творчости Жене. Суть її — піднесення злочину як чистої ідеї. А отже, піднесення заперечення заперечення... до нескінченности. А можна й інакше — відбиття відбиття... (згадаймо систему дзеркал як символ творчости Жене). Людина давно загубилась у химерних запереченнях людської долі, людськости загалом, у кожному із заперечень втрачалась частина людини, і в дзеркалі — тільки відбиття фантома, порожнеча, привид.\nТаким привидом був Дівін у «Богоматері квітів», таким привидом виступає й оповідач Жан Жене у «Диві троянди», хворобливо заглиблений у рефлексії, у спогади про те, чого не було, у марення про те, чого не може бути. Проте в перших романах Жене ще не намагався чітко проводити власну систему естетичних цінностей.\nРоман «Жалобні почесті» починається з історії приятелювання Жене і молодого комуніста Жана Декарнена, учасника руху Опору. Це нібито реальна частина роману і нібито реальне і життя — війна, рух Опору, комуніст. Але випадкова смерть Декарнена виводить на сцену роману нових дійових осіб — цілу ґалерею імаґінаційних героїв, яких об’єднує саме заперечення заперечення, відбиття відбиття. Жене наче боїться позитивних цінностей, боїться щось ствердити.\nЗвернімо увагу на виразний контраст ідей у творах самого Жене і його життєвого шляху загалом. Говоритимемо про це докладніше далі, а зараз лише наголосімо, що в кожному своєму творі Жене розривається між проханням про співчуття і врешті-решт саме позою, між намаганням привернути гуманну думку до своїх героїв і врешті своєю і їхньою неспроможністю освоювати її, бо все його життя (як і життя його героїв) суперечить цьому.\nТакий контраст існує всередині усіх його творів, кожен з яких містить у собі послідовне заперечення одних ідей і проголошення інших, щире пропаґування однієї системи зв’язку між людьми і відразу ж опертя на недовір’я, на зраду, на руйнування всього в особистості для того, щоб наступним епізодом оспівати ніжність, чи вірність, чи любов, а далі знову закатрупити все.\nВ образах уявних героїв, які виступають на сцену після смерти Жана, вже виявляється тенденція Жене до створення власної екзистенціальної моралі з іншим знаком відліку, зведення неґативних вчинків і настроїв у власну систему цінностей.\nСімнадцятирічний Рітон, який вбиває Жана Декарнена зовсім випадково, хоч і належить до петенівської міліції, яка допомагала фашистам боротися проти руху Опору, змальовується Жене зсередини. Це людина імпульсивна, емоційна, але немисляча, без жодних почуттів. Його приятель — гітлерівець Ерік Сейлер — виявляється по ходу твору його коханцем, і коханцем матері Жана Декарнена, і ще якогось відомого фашистського начальника в Берліні (тут у Жене цілком псевдофройдистське трактування виникнення фашизму).\nПричому у Жене немає жодного елемента засудження життєвого шляху чи вчинків Рітона або ж Еріка, так само як і Паоло, брата Жана Декарнена, який теж служить в петенівській міліції, але до того, як Париж був визволений від гітлерівців, переходить на бік Опору і воює проти німців.\nЩоправда, автор дає саркастичну ремарку, що Паоло це робить тимчасово, аби після перемоги над фашизмом знову боротися проти комуністів і антифашистів. Але письменник ніяк не виявляє свого ставлення до подій, до поведінки своїх героїв, наприклад, до вбивства Еріком дитини.\nПовна соціальна відчуженість героїв Жене нагадує Мерсо з роману Камю «Сторонній», з тією лише різницею, що Мерсо взагалі мертвий за життя, а герої Жене гостро переживають, співпереживають... тільки одне — статеве почуття.\nПоява друком «Жалобних почестей» Жене викликала бурю протесту у проґресивній французькій пресі — ще такі свіжі були рани війни. Можна вважати, що саме на це і розраховував Жене. Його ідеєю стала епатація публічности. І коли усіляких збочень і одкровень на третій роман уже бракувало, домішалася політична, воєнна ситуація, профануючи яку, можна було досягти ще одного скандалу.\nОтже, ресурсів для заповнення творів у Жене стає чимдалі менше. Хаотична структура, поетичні міражі, переплетені з еротичними (переважно гомосексуальними) сценами, повторюються з твору в твір. Новий роман «Керель з Бреста» вже дещо інший за структурою, але сюжетно нічим не різниться від попередніх.\nОстанній прозовий твір Жене «Щоденник злодія» написаний вже на волі. Жене описує життя злодія, і в основі твору цілком недвозначно вгадується життя самого автора. У «Щоденнику злодія» Жене найбільше виявив свою концепцію антицінностей, подеколи пояснюючи її і виправдовуючи, подеколи просто бравуючи нею.\nВсе це віддає дитинною епатацією в її примітивному вигляді. До речі, дитинна епатація тут не випадковий термін, бо в певному розумінні герої Жене не виходять за межі дитячої психології. Їхні характери виявляють, таким чином, чимало інфантильних рис.\nПевна психічна недорозвиненість, відштовхування і страх перед звичайним, нормальним життям, неспроможність на будь-яку відповідальність помітні в кожному з героїв прози Жене. Їхнє сприймання навколишнього, світогляд і світобачення надто еґоцентричні і спонтанно еґоїстичні, так само як і їхня цілковита віддача емоціям. Недаремно в «Щоденнику злодія» Жене писав: «...Потяг зупинився біля паркана мого дитинства...» А в іншому місці: «Немає волоцюги, який би не був просто дитиною».\nОднак естетизація чоловічости носить у Жене завжди далеко не одномірний, поверхово конкретний характер. Людина цікавить Жене великою мірою саме через її внутрішній світ.\n«Коли я бачу гарного хлопця, — писав Жене у одному із своїх есеїв, — мені перехоплює подих від думки — а якщо він ще й розумний...»\nСаме «Щоденник злодія» за всієї умовности є найвідвертішою книгою Жене, бо багато в чому це його власні роздуми про життя. Автор вивертає себе (у ліричних відступах, де вже він як письменник говорить від себе) з граничною глибиною. Незабаром він напише, що після «Щоденника злодія» йому вже не було чого говорити про себе, він сказав усе, що міг. Згодом узагалі перестав давати інтерв’ю і відповідати на будь-які запитання, що стосувалися його попереднього життя.\nУ «Щоденнику злодія» Жене писав: «...Чи було правдою усе те, що я писав? Чи неправдою? Але тільки книга кохання тут правдива. Які ж факти служили основою цього? Я можу бути лише вмістилищем їх. Але ж це не їх я згадую зараз. ...Я мертвий відтоді ще, як час почався, і тому я відмовився жити, прямуючи до якогось іншого кінця, аніж той, який мені було визначено моїм першим нещастям; і моє життя має бути леґендою, інакше кажучи, воно повинно бути зрозумілим, і прочитання його повинно дати народження деяким новим емоціям, які я називаю поезією. Я ж тут ніщо інше, як претекст».\nТаких визнань і міркувань чимало в «Щоденникові злодія», сповненому тих страшних контрастів, якими насичена вся творчість Жене. Цей твір викликає і співчуття до героя, і водночас зневагу, яка знищує це співчуття. Відчувається, що саме цього і прагнув автор. Він відмовляється від співчуття до себе, заперечує його, а все ж у глибині душі чекає на нього. І знову згадаймо Геракліта, який писав, що зрозуміти світ можна по-справжньому, тільки коли по вуха зануришся в багно, а тоді очистишся від нього. Це виліковує всі хвороби і допомагає осмислити світ.\nЖене теж намагається запропонувати таку філософію, вже в «Щоденникові злодія» обстоюючи право на існування того світу, який він описує, каючись у всіх можливих і неможливих людських гріхах і слабостях. І все ж це каяття, а водночас і естетизування бруду наводить на думку про бажання автора скинути з себе цей вантаж, про неспроможність позбутися його в інший спосіб, як тільки через виявлення його перед усіма, у сповіді, у визнанні, аж до зречення. Врешті так воно і станеться. На кілька років він замовкає. А тоді починає виступати тільки як драматург і незабаром стає одним з найвідоміших драматургів сучасного західного модерністського театру.\nДраматургія Жене — одна з основ новітнього західного «театру абсурду». Кожна з його п’єс тією чи іншою мірою показу


Пляжні шорти замовити з доставкою по всій Україні, купити Пляжні шорти за найкращою ціною на сайті спідньої білизни Intimo\nШтани, шорти та комбінезони жіночі пляжні\nІнтернет-магазин «інтим» пропонує широкий вибір жіночого пляжного одягу. Для всіх, хто збирається летіти на відпочинок до теплого моря, ми продовжуємо поповнювати асортимент моделями з модних колекцій сезону 2015 - 2016 і пропонуємо до продажу штани, шорти та комбінезони - жіночі пляжні предмети одягу з Європи.\nОдяг з якісного трикотажу, шовку, бавовни, а також сучасні технології, акуратність пошиття і, звичайно, актуальність, додадуть вашому пляжного образу свіжість!\nКласичні шорти з Франції від Mark & Andre на застібці, з тонким ремінцем виконані в модній кольоровій гамі. Сині, білі або комбіновані, вони складуть гармонійний ансамбль з топом або майкою в смужку (тільник) - і ось ви вже в тренді!\nНові моделікомбінезонів з тонкої бавовни і ніжного шовку розробили дизайнери компанії Oro (Україна). Це знову синій, а також сірий і смарагдовий кольори - тобто, модна морська тематика. Плюс обробка мереживом або вишивкою, асиметричний виріз. Ціна ультрамодних комбінезонів цілком доступна.\nПоряд з класикою жанру - брюками з бавовни, пропонується хіт сезону: брюки парео з Італії від дизайнерів компанії Si e Lei. Комбінація прозорого і непрозорого трикотажу, вільний крій, довжина в підлогу - це зручно, модно і елегантно.\nДорогі дівчата! Якість сервісу в «інтим» так само добре, як і якість одягу. Щоб на 100% бути впевненими в тому, що брючки або шортики сядуть «по кісточці», помістіть в кошик кілька варіантів і чекайте кур'єра з товаром для примірки (дана послуга працює лише по Києву).\n🛍 Які пляжні шорти найпопулярніші?\n💞 Найпопулярніші товари на сайті Intimo: Штани, Шорти, Брюки.\n⏰ Який діапазон цін на пляжні шорти?\n💜 Діапазон цін від 269 до 3476 грн.\n💳 Які пляжні шорти найдешевші на сайті?\nНайдешевші товари на Intimo: Шорти, Комбінезон, Комбінезон.\n🚀 Як підібрати пляжні шорти?\nДля пляжу 553\nПляжний одяг 473\nБрюки, шорти, комбінезони 80\nМайки, топи, футболки 35\nСукні, туніки, халати 341\nСпідниці, парео 17\nКапелюхи, панами 7\nПляжне взуття 39\nПляжні сумки 26\nПляжні рушники 3\nПляжні аксесуари 5\nПоказати 80 товарів\nYsabel Mora, ІспаніяБрюки\nYsabel Mora, ІспаніяШорти\nВи переглянули 24 із 80 товарів


Ви тут: Головна Новини ОГОЛОШЕННЯ!\nПонеділок, 25 січня 2021 14:26\nПроводиться конкурсний відбір бізнес-проєктів суб’єктів малого та середнього підприємництва для отримання фінансової підтримки через Регіональний фонд підтримки підприємництва в області на 2021 рік.\nКінцевий термін подання заявок 1 липня 2021 року.\nТериторія дії - Кіровоградська область.\nЗ детальною інформацією про умови конкурсу можна ознайомитися за посиланням\nЧитали 257 разів\tОстаннє редагування Понеділок, 25 січня 2021 14:32


Свідомість бере верх: як громади переходять до Київського патріарху\nГоловна/Україна і світ/Свідомість бере верх: як громади переходять до Київського патріарху\nЕсксперти прогнозують, таких парафій щоразу буде більше.\nЗа різними оцінками до єдиної української помісної церкви за різними оцінками змінити юрисдикцію готові від 30 до 50% громад УПЦ МП.\nУ Московському патріархаті, щоправда, такі цифри не визнають, кажуть, що їх покинуло всього 5 громад. І, звісно ж, погрожують, щодо надання українській церкві автокефалії спричинить масові конфлікти в Україні.\nУ невеличкому селі Лішня на Тернопільщині два роки тому місцеві виявили бажання перейти з православної церкви Московського патріархату до Київського патріархату.\nУ будівлі церкви, яка належала громаді – з тих пір править священик Київського патріархату. Про рішення священного синоду щодо автокефалії тутешнім парафіянами повідомляє особисто Філарет.\nВін приїхав урочисто освятити капличку-пантеон загиблим воїнам. Якби не українські воїни, наголосив Патріарт, і томос був би неможливим.\nЯке відношення їх смерть має до цієї перемоги. Якби вони не захищали Україну, і Україна якби втратила свою державність то ніякого неі Томоса, ні автокефалії не було б,\n– сказав Патріарх Київський і всія Руси-України Філпрет.\nСело Лішня розташоване за декілька десятків кілометрів від Почаєва, де знаходиться знаменита Лавра, яку орендує православна церква Московського патріархату.\nТож у цьому регіоні УПЦ МП має сильний вплив. У церкві, яка перебуває під юрисдикцією Москви, з журналістами спілкуються неохоче. Кажуть, до рішення священного синоду ставляться нейтрально.\nА у містечку Кременець під головним храмом Київського патріархату зібралося чимало людей й усі радіють автокефалії.\nМістечко невелике, а куми, знайомі і одні між одними – одні ходять в ту церкву, інші в ту церкву. І звичайно що ж свідомість бере верх і люди бачать, що в незалежній Україні, вільній Україні має бути своя церква і своя правда,\n– розповіла жителька Кременця Руслана Івашкевич.\nФіларет зазначив, що примусом переходитити до української Єдиної помісної церкви нікого не будуть змушувати. Але сподівається, що чимало єпископів з церкви московського патріархату приєднаються. Принаймні, десятеро про це уже заявили.\nТі ж громади і єпархії, які не захочуть добровільно приєднатися до української церкви, законної, визнаної не будуть мати права називатися української церквою, але будуть мати право на існування в Україні, але як Російська православна церква,\nТим часом, соціологи порахували: від 29% – а за іншою статистикою навіть усі 50% парафій – готові змінити юрисдикцію на користь Української помісної церкви.\nФізично Томос українська православна церква отримає в листопаді, кооли відбудеться наступне засідання синоду в Константинополі.\nДо того часу українська церква повинна зібрати собор для об’єднання українських церков. А також обрати голову Єдиної помісної церкви, йому і мають вручити документ.


Що популярно в стилях тату, і де мешкають забиті люди? | Teenergizer\nЩо популярно в стилях тату, і де мешкають забиті люди?\nПеред тим, як забитися, непогано переглянути профілів 1000 в інсті і визначитися зі стилем малюнка. У цьому мистецтві немає канонів, але можна виділити десяток найпопулярніших і поширених стилів, зокрема на території України.\nКельтські татуювання, незважаючи на невизначеність і заплутаність малюнка, несуть у собі глибокий і цікавий сенс. Усі ці витіюваті переплетення ліній, схожі на лабіринти, символізують непередбачуваність, заплутаність життєвого шляху. Вони не мають початку й кінця, як і саме життя. Вузли означають зв’язок неба й землі, душі й тіла. Почесне місце серед татуювань у цьому стилі займають хрести. У кельтських татуюваннях часто фігурують Птахи (символізують свободу, піднесеність), певна птах доповнює тату своїм значенням, як ворони символізують мудрість, Орли – силу, швидкість, іноді їх набивають і в якості оберега. Останнім часом кельтські тату стали перетворюватися на більш сучасний мотив – вони можуть бути об’ємними й кольоровими.\nБагато сучасних стилів татуювання зародилися в США. Стиль чикано не виняток. Хоча є тут один нюанс: робити й «носити» татуювання цього виду стали не американці, а представники етнічної групи, у яку входили іспаномовні католики. Сама назва стилю – мексиканське слово. Перекладається Chicano як «латиноамериканці зі США». Але вже на початку 40-х років минулого століття такі татуювання робили собі й американці зі злочинного світу. Тату визначали їх приналежність до різних бандам.\nРеалізм, може, менш декоративний, ніж інші, але однозначно найефектніший. Люди, які хочуть посадити собі на плече «живого» павука й метелика, імітувати шрам або показати будову людського організму, звертаються до майстрів, які працюють у цьому стилі. Багато кажуть, що це фото на шкірі.\nСтиль блекворк (blackwork) буквально – «робота чорним». Будь-яка картина в блекворку-щільне зафарбовування й торжество насиченого чорного кольору. Але не кожна татуювання може називатися блекворком. Чорні візерунки, реалізм або безліч точок це ще не блек, нехай ними іноді й розбавляють цей стиль. А ось відомий «Квадрат» Малевича на всю спину-абсолютний блекворк. Стиль специфічний, але тим і цікавий: когось злякають щільно зафарбовані ділянки тіла, хтось захопиться мінімалізмом і простотою.\nЦей стиль значно відрізняється від усіх інших. У його основі лежить своєрідна точкова техніка. Як правило, усі подібні роботи мають великий розмір. Тому що маленькі малюнки з точок виглядають дивно. У дотворке роблять вельми складні малюнки, найчастіше геометричних форм. Щільність кольору, контрастність і інтенсивність досягається теж точками. Від щільності їх розміщення залежить колір татуювання. Варто відзначити, що тільки професійні татуювальники високого класу можуть виконати подібну роботу.\nСтару школу татуювань «ввели» моряки ще в 19 столітті. Малюнки на тілі вони вважали чимось на зразок оберега, тому в цього стилю є стандартні (найбільш популярні) ескізи. Найчастіше це якоря, ластівки, троянди, серця, кинджали. Зазвичай олд-скул має на увазі невеликі яскраві малюнки, часто зустрічаються написи.\nТату стиль почав розвиватися у 80-х роках. Він чимось схожий з олд-скулок, але якщо той мав стандартні зображення на зразок якорів, троянд, черепів, то нью-скул більш різноманітний. Зазвичай татуювання нью-скул мають гумористичний характер. Часто на них зображують популярних персонажів мультфільмів. Вітаються будь-які сміливі й часом неадекватні ідеї. Центральний малюнок має більш чіткі і\nяскраві контури, ніж інші.\nЦе однотонний, зазвичай чорного або сірого кольору, геометричний візерунок. Свій початок стиль Трайбл берtn в замальовках племен Африки, Океанії й цивілізації Майя. Ці візерунки з різноманітними вигинами були символом зв’язку душі з тілом. Сьогодні можна використовувати різні малюнки з контрастними лініями не тільки сірого й чорного, але і яскравих кольорів. У даний час попит на цей стиль впав, тому що з’явилися\nбільш цікаві, яскраві й незвичайні варіанти, та й тату майстра вважають такі роботи не здатними розкрити потенціал художника. Але завжди можна пофантазувати й додати чого-небудь незвичайне.\nНапрямок, якому властива гранична лаконічність. Його мета – створення точної і простої композиції. Тоді нічого не буде відволікати дивиться від змісту малюнка.\nГоловна особливість стилю лайнворк-наявність у прямих ліній, які складаються в малюнок. Лайнворк-відносно молодий стиль татуювання. Можна також зустріти назву «лінійна техніка». Відмінно підійде для людей, які люблять той же мінімалізм і геометрію.\nХтось замовляє життєстверджуючі малюнки на тілі, інші ж шукають холоду й мороку. Для останніх ідеально підійде треш полька. Стиль віддає декадансом. Одна з найпоширеніших тем у цьому стилі – в’янення, але не меланхолія. Швидше це бунтарство й зухвалість. Яскраві, сміливі, почасти вульгарні картинки – як протест проти суспільства і його лицемірства. Цей стиль може відбити привабливість найжахливіших речей. Не дарма «треш «дослівно перекладається як» сміття», тобто щось Низинне, відразливе, те, що люди вважають не вартим уваги.\nНаша спадщина, слов’янські тату сягають корінням у язичництво. Стародавні слов’яни не робили татуювань «для краси» – створення малюнка на тілі було магічним обрядом і в кожного було своє значення. Вважалося, що тату змінює енергетику людини. Одні символи покращують її, а неправильно підібрані зображення можуть нашкодити. Існували певні татуювання для чоловіків, жінок і навіть дітей. Наносилися ці знаки тільки волхвами й тільки з певною метою. Наприклад, для лікування від хвороби або допомоги воїну в битві. Відновити справжні візерунки татуювань складно, тому зараз панує стилізація. Характерні риси-язичницькі хрести, велика кількість квітів і якісна опрацювання, сюжети в чорних і білих кольорах.\nНа закінчення хочеться сказати, що культура тату – це окремий світ зі своїми правилами, історією і величезною кількістю людей, чиї ряди з кожним днем поповнюються. Кожен вкладає своє значення, коли завдає малюнок на тіло. Для когось це спосіб відобразити спогад, пам’ять про людину, хтось вкладає в тату сакральний сенс, а для когось це витвір мистецтва. Якщо ви хочете ближче познайомитися з українським тату спільнотою – залишаю посилання на сторінку Інстаграм, де ви зможете знайти круті роботи й можливо майстра, якому захочете довірити відповідальну роботу і своє ніжне тіло. Ці хлопці влаштовують спільні велопробіги, у планах у них організувати «забитий» пікнік.\nА ось на цьому ресурсі у татуйованих хлопців беруть інтерв’ю. Можна дізнатися багато незвичайних людей зі своєрідним поглядом на світ. 13 питань і відповідей. І відповідь на найцікавіше питання: чому люди забиваються?\nАвтор тексту: Аліса Коцар\nІлюстрація обкладинки: Emidio R


На Львівщині поліцейські спільно з волонтерами оперативно розшукали зниклу 2-річну дівчинку (фото) - Твоя Львівщина\nНа Львівщині поліцейські спільно з волонтерами оперативно розшукали зниклу 2-річну дівчинку (фото)\nЛьвівщина Рава-Руська ОТГ\nСьогодні, 17 липня, у відділ поліції №5 Львівського районного управління поліції звернулась мешканка одного з сіл Львівського району з заявою про зникнення її онуки. Вік дівчинки – два з половиною роки.\nЗа словами бабусі, вона на короткий час відволіклась, пораючись по господарству і дівчинка кудись пішла. Майже 3-річна Вероніка Семен зникла приблизно о 08:00 у прикордонному селі Потелич. Самостійні пошуки виявились марними, тоді жінка звернулась за допомогою у поліцію.\nСпільними зусиллями дівчинку розшукали на відстані близько 5 км від дому приблизно о 12:10. Вона розповіла поліцейським, що захотіла піти до родичів, що живуть через ліс.\nДитина ціла та неушкоджена – її батьки вдячні усім, хто долучився до пошуків.\nВ ДТП загинула 22-річна дівчина: чоловік покинув помираючу дружину та втік з місця аварії


Високоінтелектуальний компактний мережевий інвертор Growatt 5000MTL - 1-фазний, номінальною потужністю 5 кВт. Мережевий інвертор (on grid) перетворює постійний струм, який виробляють сонячні батареї в змінний 220В, 50Гц. Він безпосередньо підключається до зовнішньої мережі змінного струму і віддає згенеровану сонячними батареями енергію домашній мережі. Даний тип інверторів призначений для побудови мережевих сонячних електростанцій з подальшим продажем електроенергії за "зеленим тарифом" ернергопостачальним компаніям.\nОсновні особливості мережевого інвертора Growatt 5000MTL:\nМаксимальна напруга постійного струму, (В) 600\nМаксимальний змінний струм на виході, (А) 25


БУДОВА, КОНСТРУКТИВНІ ОСОБЛИВОСТІ ЕЛЕКТРОБУРА. ХАРАКТЕРИСТИКА ЕЛЕКТРОБУРА. СИСТЕМА СТРУМОПІДВЕДЕННЯ ТА ЗАХИСТ ВІД ПОПАДАННЯ ПРОМИВАЛЬНОЇ РІДИНИ\nНазвание работы: БУДОВА, КОНСТРУКТИВНІ ОСОБЛИВОСТІ ЕЛЕКТРОБУРА. ХАРАКТЕРИСТИКА ЕЛЕКТРОБУРА. СИСТЕМА СТРУМОПІДВЕДЕННЯ ТА ЗАХИСТ ВІД ПОПАДАННЯ ПРОМИВАЛЬНОЇ РІДИНИ\nОписание: ЛАБОРАТОРНА РОБОТА №7 БУДОВА КОНСТРУКТИВНІ ОСОБЛИВОСТІ ЕЛЕКТРОБУРА. ХАРАКТЕРИСТИКА ЕЛЕКТРОБУРА. СИСТЕМА СТРУМОПІДВЕДЕННЯ ТА ЗАХИСТ ВІД ПОПАДАННЯ ПРОМИВАЛЬНОЇ РІДИНИ. Мета роботи: вивчити будову область застосування та принцип роботи електробурів. Теоретичн\nБУДОВА, КОНСТРУКТИВНІ ОСОБЛИВОСТІ ЕЛЕКТРОБУРА. ХАРАКТЕРИСТИКА ЕЛЕКТРОБУРА. СИСТЕМА СТРУМОПІДВЕДЕННЯ ТА ЗАХИСТ ВІД ПОПАДАННЯ ПРОМИВАЛЬНОЇ РІДИНИ.\nМета роботи: вивчити будову, область застосування та принцип роботи електробурів.\nЕлектробур  це вибійний буровий двигун, який перетворює електричну енергію в механічну на вихідному валу.\nЕлектробури призначені для буріння вертикальних, похило-скерованих та горизонтальних свердловин з використанням бурових розчинів і газоподібних агентів.\nЕлектробур (рисунок 6.1) складається з асинхронного, наповненого мастилом двигуна з короткозамкненим ротором, і наповненого мастилом шпинделя з осьовими та радіальними підшипниками. Корпуси двигуна і шпинделя зєднуються за допомогою конічних різьб. Обертовий момент двигуна передається на вал шпинделя за допомогою зубчастих муфт.\nОсновними частинами трифазного електродвигуна є статор і ротор. У корпусі статора запресовані пакети з магнітопровідної сталі, між якими розташовані короткі пакети з немагнітопровідного матеріалу. Останні служать опорою для підшипників ротора. Вихідні кінці обмоток, закладених у пазах статора, приєднані до кабеля, через який струм підводиться до електродвигуна.\nРотор складається з пустотілого вала, на якому розміщені секції з короткозамкненими клітками. Між секціями встановлені кулькові радіальні підшипники. Провертанню на валі секцій ротора запобігають шпонки.\nУ верхній частині корпусу електробура розміщений лубрикатор, в якому міститься запас мастила для компенсації витікань через ущільнення і створення за допомогою пружини надлишкового тиску в порожнині двигуна у порівнянні з тиском навколишнього середовища. Лубрикатори також регулюють тиск у двигуні при нагріванні мастила.\nШпиндель електробура служить для передавання на долото осьового навантаження і обертового моменту від двигуна. Вал шпинделя змонтований на осьових і радіальних підшипниках. Шпиндель герметичний і заповнюється авіаційним мастилом. У ньому, як і у двигуні, розміщений лубрикатор. Захист пустотілого шпинделя від бурового розчину знизу забезпечується торцевим сальником. Нижній кінець вала шпинделя закінчується різьбою під перехідник для приєднання долота.\n1  кабельний вхід; 2  перехідник під елеватор; 3  гумова діафрагма компенсатора; 4  поршень компенсатора; 5  пружина; 6  циліндр компенсатора; 7  верхній зєднувальний корпус статора двигуна; 8  верхній сальник двигуна; 9  вал двигуна; 10  пакет магнітопровідної сталі статора; 11  корпус статора; 12  проміжний підшипник двигуна; 13  нижній підшипник двигуна; 14  корпус шпинделя; 15  зубчаста муфта; 16  радіально-осьовий підшипник; 17  вал шпинделя; 18  поршень компенсатора шпинделя; 19  пружина компенсатора; 20  сальник шпинделя; 21  перехідник на долото.\nРисунок 7.1  Загальна схема електробура\nПланетарний редуктор-вставка призначений для зниження частоти обертання породоруйнівного інструменту і підвищення обертового моменту. Редуктор-вставка (рисунок 7.2) приєднується до електродвигуна і шпинделя за допомогою корпусних конічних різьб. Вхідний вал редуктора приєднується до вала двигуна за допомогою зубчастої муфти, а ведений вихідний вал  за допомогою такої самої муфти до вала шпинделя.\n1,9 - зєднувальні муфти; 2  верхній сальник; 3  компенсатор; 4  вхідний вал; 5  водило; 6  нерухома шестерня; 7  нижній сальник; 8  ведений вал.\nРисунок 7.2  Схема редуктора-вставки\nГерметизація валів редуктора, що обертаються з різною швидкістю, забезпечується торцевими ущільненнями.\nУ верхній частині редуктор-вставка немає ущільнень, а в нижній частині герметизується торцевим ущільненням.\nДля зниження швидкості обертання долота і підвищення крутного моменту можна використовувати два послідовно зєднаних редуктора-вставки.\nМеханізм викривлення призначений для забезпечення перекосу осей шпинделя і двигуна електробура при бурінні ПСС. Загальну схему механізму показано на рисунку 7.3.\n1  корпус; 2,5  зубчасті муфти; 3  підшипники; 4  вал механізму.\nРисунок 7.3  Схема механізму викривлення\nХарактеристика двигуна електробура.\nНа рисунку 7.4 наведено типову характеристику зміни крутного моменту електробура в залежності від ковзання при незмінній напрузі на затискачах двигуна. Як видно з рисунку 7.4, за період пуску двигуна момент від пускового значення (при ) знижується до мінімального , потім із збільшенням частоти обертання сягає максимального значення , а далі знижується до номінального і близького до нуля (момент, який дорівнює моменту опору на валу).\nРисунок 7.4  Графік залежності обертового моменту двигуна електробура від ковзання ротора відносно статора (при постійній напрузі на клемах двигуна)\nПрава частина кривої від максимального моменту називається робочою областю, а ліва частина  пусковою областю характеристики.\nКутова швидкість обертання вала електродвигуна визначається швидкістю обертання магнітного поля статора та обчислюється за формулою\nде - частота струму;\n- кількість пар полюсів електродвигуна;\n- ковзання ротора відносно статора.\nУ двигунах електробурів величина ковзання при номінальному завантаженні становить =0,08-0,12. При збільшенні або зменшенні завантаження двигуна ковзання також змінюється. Зміна ковзання для різних двигунів дещо відрізняється за значенням, але закономірність зберігається для всіх двигунів електробурів.\nОбертовий момент на валі електробура визначається як\nде - передаточне число редуктора;\n- коефіцієнти корисної дії відповідно шпинделя і редуктора.\nЕлектробур з долотом спускають у свердловину на бурильних трубах. Колона бурильних труб служить для підтримки електробура, сприйняття реактивного моменту, подачі до вибою промивальної рідини і розміщення в ній струмовідводу.\nЕлектроенергія до електробура підводиться від силового трансформатора по зовнішньому кабелю, який підвішений до бурового шланга і по кабелю, змонтованому всередині бурильної колони. у перших конструкціях електробурів в якості струмовідводу застосовувались відрізки трижильного кабеля з кінцевими муфтами, що значно збільшувало гідравлічні опори бурильних труб, особливо в місцях розміщення кабельних муфт. Пізніше почали застосовувати систему струмовідводу до електробура: два проводи  бурильні труби (ДПТ). При цій системі застосовується двожильний кабель, що має менший поперечний переріз, ніж трижильний. Довжина кабеля рівна довжині застосовуваних бурильних труб. Секція двожильного кабеля на одному кінці має двоконтактний стержень, а на другому  двоконтактну муфту (рисунок 7.5) контактні муфти і стержень виконані із гуми, в якій завулканізовані мідні контактні кільця з шинами. Шини одним кінцем припаяні до контактного кільця,а другим  до жил кабеля. При згвинчуванні бурильних труб контактний стержень входить в контактну муфту і секції кабеля зєднуються між собою.\n1  двоконтактний стержень; 2  опора стержня; 3  двожильний кабель; 4  опора муфти; 5  двоконтактна муфта.\nРисунок 7.5  Секція двожильного кабеля\nДля вводу кабеля всередину бурильної колони і створення безперервної електричної лінії, яка живить струмом електродвигун як у випадку обертання бурильної колони, так і при русі її в осьовому напрямку, в т.ч. і при нерухомій бурильній колоні, безпосередньо під вертлюгом встановлюють струмоприймач, який має ковзаючі контакти.\nДля зменшення частоти обертання долота використовують редукторні електробури. Редуктор-вставку розміщують між електродвигуном і шпинделем. Буріння з допомогою електробурів має ряд переваг порівняно з використанням інших вибійних двигунів:\n- незалежність потужності і частоти обертання вала електробура від витрат і властивостей промивальної рідини;\n- можливість контролювати за роботою долота на вибої і попереджувати аварії з ним;\n- можливість амортизувати процес буріння при найкращому використанні потужності;\n- використання спеціальної апаратури при бурінні похило-скерованих свердловин;\n- використання будь-яких видів промивальних рідин і циркуляційних агентів.\nДо вад застосування електробурів належать:\n- необхідність джерела постачання електроенергією і спеціального обладнання;\n- недосконалість системи струмовідводу, що призводить до частих пробоїв в ізоляції;\n- неможливість регулювання частоти обертання внаслідок жорсткої характеристики двигуна;\n- застосовують електробури при невисоких вибійних температурах;\n- необхідність застосування спеціальних бурильних труб;\n- великі втрати напруги в системі струмопідведення.\nСхема розміщення інструменту і обладнання при бурінні свердловин електробуром показана на рисунку 7.6. До неї входять: долото 1, електробур 2, бурильна колона 3, станція керування електробуром 4, високовольтний вимикач 5, силовий трансформатор 6, регулятор подавання долота 7, бурова лебідка 8, високовольтна скринька 9, ведуча труба 10, струмоприймач 11, вертлюг 12, буровий шланг 13, зовнішній нерухомий кабель 14, пульт керування електробуром 15, ротор16.\nСиловий трансформатор призначений для регулювання напруги на клемах двигуна електробура в процесі буріння свердловини.\nРисунок 7.6  Схема розміщення інструменту і обладнання при бурінні свердловин електробуром.\nСтанція керування електробуром призначена для виконання таких операцій:\n- пуск і зупинка електробура;\n- максимально миттєвий захист при короткому замиканні в колі електродвигуна електробура і струмопідведення з витримкою часу при перевантаженнях;\n- вимірювання потужності, сили трифазного струму, лінійної напруги в головному колі, опору ізоляції системи струмопідведення електробура;\n- сигналізування світлового, яке вказує на включення або відключення електробура, і релейно-блінкерного, що вказує на вид захисту відключення електробура.\nНа рисунку 7.7 показана схема струмоприймача електробура, призначеного для введення кабелю всередину бурильної колони і створення неперервного електричного кола для живлення електробура при нерухомій і рухомій бурильній колоні. Струмоприймач, що монтується безпосередньо під вертлюгом, складається із пустотілого ствола 1, струмоприймальних кілець 2, струмопровідного пристрою 3, корпусу 4, кабельного входу 5, кабелю 6.\nРисунок 7.7  Схема струмоприймача електробура.\nКабельні секції розміщуються всередині бурильної колони і являють собою відрізки двожильного шлангового кабелю з припаяними на кінцях контактними муфтою і стержнем, а також з опорними елементами для кріплення до опорних сухарів бурильних замків. Кабельні секції експлуатуються при напрузі до 2200 В і силі струму до 160 А з короткочасними перевантаженнями до 400 А в умовах вібрацій гранична температура середовища становить 120-130 ºС.\nЗворотний клапан призначений для запобігання переливу бурового розчину з бурильної колони при СПО та нарощуванні. В результаті контактний стержень не забруднюється буровим розчином.\nЗворотний клапан встановлюється під першу свічу після ведучої труби, а при сильних переливах  під 5-10 свічу.\nРисунок 7.8  Схема пристрою для контролю за ізоляцією системи.\nНа рисунку 7.8 показано схему пристрою для контролю за ізоляцією системи «двожильний струмопровід  електробур». Пристрій встановлюється над електробуром. До пристрою входять: корпус 1, кабельна секція 2, опори 3, 6, корпус контейнера 4, комутуючий вузол 5.\nДайте визначення електробура.\nНазвіть основні вузли електробура.\nПризначення шпинделя електробура.\nЗобразіть характеристику двигуна електробура.\nНазвіть основні елементи системи струмопідведення до електробура.\nПерелічіть переваги буріння за допомогою електробура в порівнянні із застосуванням інших вибійних двигунів.\nПерелічіть вади застосування електробурів.\nНазвіть функції станції керування електробуром.\nЗобразіть схему струмоприймача електробура.


23 Травня 2016, 08:44\nСвітові ціни на нафту в понеділок знижуються на тлі повідомлень про те, що Іран на цей момент не має наміру заморожувати рівень видобутку нафти, свідчать дані торгів.\nСтаном на 08.09 вартість липневих ф’ючерсів на північноморську нафтову суміш марки Brent опускалася на 0,49% – до 48,48 долара за барель. Ціна липневих ф’ючерсів на нафту марки WTI – на 0,7% – до 48,07 долара за барель.\nУ неділю керівний директор Національної іранської нафтової компанії (NIOC) Рукнеддін Джаваді (Rokneddin Javadi) заявив, що Іран не має наміру зараз заморожувати видобуток або експорт нафти, оскільки країна поки не повернулася до досанкційного рівня. За його словами, це станеться лише до середини літа, хоча раніше він говорив, що на бажаний рівень країна вийде в червні.\nЦі заяви викликали негативні настрої на ринку напередодні чергової зустрічі нафтовидобувних країн щодо питання заморожування рівня видобутку нафти, яка має відбутися в червні у Відні.\nРаніше за підсумками зустрічі в Досі 17 квітня нафтовидобувні країни не дійшли згоди щодо заморожування рівня видобутку «чорного золота». Низка країн ОПЕК, насамперед Саудівська Аравія, несподівано почали наполягати на участі в угоді ширшого кола учасників, зокрема Ірану. Іран, у свою чергу, заявляв про готовність обговорювати питання щодо заморожування тільки після виходу на досанкційний рівень у 4 мільйони барелів на добу і вважав недоцільним брати участь у зустрічі в Досі.\nКрім того, песимізм додають і дані від американської нафтосервісної компанії Baker Hughes, опубліковані в п’ятницю, які свідчать про те, що число нафтових бурових установок у США за минулий тиждень не змінилося, а загальне число бурових установок у країні скоротилося незначно – на 2 одиниці, або на 0,5%, до 404 одиниць.


Ігор Йовічевіч став головним тренером «Карпат» - 032.ua\nІгор Йовічевіч став головним тренером «Карпат»\n09:20, 2 вересня 2015 р.\nІз 18-го червня 2014 року хорватський спеціаліст виконував обов’язки головного тренера львівського клубу.\nПро це повідомляє 032.ua з посиланням на ФК «Карпати».\nПід керівництвом Ігора Йовічевіча львівські футболісти провели 36 поєдинків, в яких здобули 9 перемог, стільки ж разів зіграли із суперниками у «мирову» і програли 18 матчів. Різниця м’ячів – 33-41.\nЧитайте також: Екс-гравець львівських “Карпат” Ігор Ощипко продовжить кар’єру у Молдові.\nЛьвів новини 032.ua футбол_Карпати_Ігор_Йовічевіч


Купити квитки на автобус в Червона Поляна (Горностаївский Р-Н) - ціни, розклад на Tickets.ua\nКвитки на автобус в Червона Поляна (Горностаївский Р-Н)\nЧервона Поляна (Горностаївский Р-Н)\nАвтобусні квитки до Червона Поляна (Горностаївский Р-Н)\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Червона Поляна (Горностаївский Р-Н) можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Червона Поляна (Горностаївский Р-Н)\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Червона Поляна (Горностаївский Р-Н), варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Червона Поляна (Горностаївский Р-Н) онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2405490507


Спілка солдатських матерів\n"Демократична Славутчина": Початок Ювілей 4 липня 2004 року\nОБ'ЄДНАННЯ "ДЕМОКРАТИЧНА СЛАВУТЧИНА"\nГромадсько-політичне об'єднання "Демократична Славутчина" свій початок веде з квітня 1993 року. Тоді дві організації - Спілка офіцерів України та Народний Рух - утворили об'єднання відповідно до ст.10 Закону України "Про об'єднання громадян". У 1996 році до нього увійшло ще декілька учасників: осередок Конгресу українських націоналістів, Асоціація підприємців міста та району, міськрайонне Товариство політв'язнів та репресованих. В наступному році - Спілка інвалідів Чорнобиля та ветерани ОУН-УПА. Загалом об'єднання утворюють 5 громадських організацій і 2 політичні партії. Реєстрація проведена у березні 1998р. На кожен рік учасниками підписується угода про співробітництво.\nЧлени об'єднання ставлять перед собою такі цілі:\n1.Захист незалежності України\n2.Захист прав людини і роз'яснювальна робота по застосуванню конституційних прав жителями міста\n3.Підтримка малого та середнього підприємництва\n4.Поширення юридичних знань серед населення\n4 організації - Спілка офіцерів України та Спілка інвалідів Чорнобиля, Асоціація підприємців та Товариство політв'язнів та репресованих - внесені до Довідника українських неурядових організацій захисту прав та інтересів громадян, що виданий Центром іновацій та розвитку у 1999р. Адреса об'єднання - 281070, Хмельницька обл., м.Славута, вул.Садова, 2, тел. (03842) 2-65-65, 2-16-19, 2-48-40. Прізвища керівників організації: Володимир Скомороха (СОУ), Михайло Гордеєв (спілка інвалідів Чорнобиля), Василь Гнатюк (Асоціація підприємців), Леонід Отовчиць (Товариство політв'язнів та репресованих)\nУ 1998р. на виборах до Славутської міської ради обрано 4 представника об'єднання - Р.Бачинський (СОУ), В.Онищенко (НРУ), В.Скомороха (СОУ), І.Томків (КУН). Створена депутатська група "Демократична Славутчина". Група разом з об'єднанням працює у двох напрямках: соціальна політика та вирішення екологічних проблем, пов'язаних з можливою добудовою другого енергоблоку ХАЕС (склад комісії поданий міському голові). Ведеться розробка доркументації по створенню вільної економічної зони в межах міста, враховуючи розширення ХАЕС.\nВипускається газета "Наше слово" - друкований орган депутатської групи та об'єднання "Демократична Славутчина".\nВ.Скомороха, співголова громадсько-політичного об'єднання "Демократична Славутчина"


У народі свято має кілька назв: Параскева-Грязниця, Трепальниця, Параскева Льняниця, і дату вважали жіночим святом. У цей день були особливі правила і заборони, порушення яких обіцяло проблеми серйозні зі здоров’ям.\nУ народному календарі свято Параскева-Грязниця отримало таку назву через звичайного в цей час бездоріжжя і бруду на стежках від снігу і дощів. У цей день зазвичай не проводили роботи в полі або на городі, але займалися домашніми роботами. День вважався жіночим святом – преподобну називали покровителькою жіночих ремесел.\nДруге “ім’я” свята – Льняниця пов’язане з традицією в цей день починати м’яти і тріпати льон.\nГоловна заборона сьогодні – не можна прясти. Вірили, що порушниці можуть отримати проблеми з очима і навіть позбутися зору. Відзначимо, що для шиття в цей день ніяких “табу” немає.\nЩе одне обмеження – сміх. Деякі люди були переконані, що якщо на Параскеву голосно реготати і веселитися, то в старості доведеться багато і гірко плакати.\nЯкщо вночі на небі багато яскравих зірок, то це обіцяло багатий урожай; а якщо погода дощова – то урожай пшениці в новому році буде хороший;\nКоли на Параскеву вороняче голосно каркає – чекайте швидкої відлиги.\n← У Харкові 16-річний хлопець на шаленій швидкості в ДТП вбив людей: як до цього веселився “мажор”\nПолякова извинилась перед Билык и поцеловала ручку: раскрыта причина ссоры →\nБудьте уважні: з листопада в Україні почнуть діяти нові дорожні знаки\nAdmin Комментарии к записи Будьте уважні: з листопада в Україні почнуть діяти нові дорожні знаки отключены\nСтало известно, какие города переименуют из-за грамматики\nAdmin Комментарии к записи Стало известно, какие города переименуют из-за грамматики отключены\nAdmin Комментарии к записи “Діти кричали, дорослі молилися”: Анатолій Анатоліч розповів про жахливий переліт (фото) отключены


У Харкові троє п'яних поліцейських, ховаючись від своїх колег, потрапили в ДТП\nГоловна > #Соціалка > У Харкові троє п'яних поліцейських, ховаючись від своїх колег, потрапили в ДТП\n#Соціалка 25.07.2016 07:28\nТроє співробітників поліції були госпіталізовані в результаті ДТП в Харкові після того, як в нетверезому стані намагалися сховатися на легковому автомобілі від переслідування колег, які патрулювали місто.\nЯк повідомляє прес-служба патрульної поліції, ДТП сталося в ніч на неділю на перехресті Білгородського шосе і проспекту Курчатова.\nПри спробі втекти від поліції водій Mitsubishi Lancer не впорався з керуванням і врізався в електроопору і дерево.\nПатрульні отримали інформацію від оператора 102 про те, що водій автомобіля Mitsubishi Lancer знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Один з екіпажів патрульної поліції під час патрулювання вулиць міста помітив автомобіль і вимагав зупинитися, проте водій у відповідь почав їхати ще швидше. Намагаючись сховатися від поліції, він не впорався з керуванням і в'їхав в електроопору і дерево.\n- Зі свідчень свідків стало відомо, що в машині знаходилося троє чоловіків, імовірно в стані алкогольного сп'яніння. Після прибуття на місце події керівного складу УПП Харкова було встановлено, що ці громадяни є чинними співробітниками поліції, а саме: водій - співробітник районного відділу поліції, двоє пасажирів - співробітники патрульної поліції. Всі троє були госпіталізовані в лікарню, для обстеження та надання першої медичної допомоги, - йдеться в повідомленні прес-служби.\nЗа даним фактом керівництво Управління патрульної поліції Харкова ініціювало службове розслідування.\nЧитайте також: На Львівщині у 10 посадовців, причетних до незаконних рубок та розкрадання лісу, провели обшуки\nУгорщина зробила нову скандальну заяву про Україну\nМіністр закордонних справ і торгівлі Угорщини Петер Сійярто має намір ініціювати розгляд питання порушення Україною Угоди про асоціацію з ЄС у зв'язку з прийняття....\nВ Киеве автохам заблокировал подъезд для "скорых" в детской больнице\n15 октября на территории Детской клинической больницы № 1 на Оболони герой парковки умудрился припарковать свое авто под знаком "Стоянка запрещена"....


На горі Бона вперше провели церемонію одруження в рамках послуги «Шлюб за добу».\nОдружитися, не чекаючи 30-ти днів після подання заяви, тепер можна і в чарівному місті Кременець.\nПершими, хто скористався новою послугою, стали закохані Ірина та Юрій. Зворушлива церемонія одруження відбулася на Замковій горі, звідки відкривається краєвид на мальовниче старовинне місто. В урочистій атмосфері, у колі найближчих людей, молодята склали весільні обітниці вірності та кохання. Розділити радість свята з подружжям прийшли і керівники Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.\nНагадаємо, на Кременеччині послугу «Шлюб за добу» організовує Кременецький краєзнавчий музей. Тут ви можете одружитися за спрощеною процедурою, швидко і без зайвої бюрократії.


Сітка для фіксації бинта - купити бинт для фіксації пов'язки за цінами виробника з доставкою на сайті медтехніки FMF\n100 смх1 см\n100 смх3 см\n100 смх5 см\n15 смх1 см\n15 смх3 см\n15 смх4 см\n15 смх5 см\n15 смх7 см\n25 смх1 см\n25 смх3 см\n25 смх5 см\n25 смх7 см\n50 смх1 см\n50 смх3 см\n50 смх5 см\n50 смх7 см\nСітка для фіксації бинта\nТоргова марка «Міран» спеціалізується на виробництві достатньо специфічних виробів медичного пр..\nЦіна: 12.10 грн\nБинт еластичний трубчастий сітчастий Міран 25смх3см тип 1\nЦіна: 14.80 грн\nЦіна: 15.60 грн\nЦіна: 20.40 грн\nЦіна: 26.30 грн\nБинт еластичний сітчастий трубчастий нестурильний від ТМ Торос Груп виготовлений за спеціальною..\nЦіна: 9.92 грн\nБинт Мартенса від українського виробника Київгума – універсальний компресійний виріб, що знайшо..\nБинт сітчастий Medrull Ultratub №1 0,9смх50см\nБинт сітчастий Medrull Ultratub – це універсальний ортопедичний виріб, призначений для фіксації..\nЦіна: 46.90 грн\nБинт сітчастий Medrull Ultratub №4 2,7смх50см\nЦіна: 73.70 грн\nБинт сітчастий Medrull Ultratub №5 3,0смх50см\nЦіна: 79.40 грн\nБинт сітчастий Medrull Ultratub №6 5,8смх50см\nЦіна: 120.10 грн\nБинт, що на 100% складається із поліестеру, призначений для здійснення фіксації пов`язок, іммоб..\nЦіна: 19.20 грн\nЦіна: 14.65 грн\nЦіна: 29.50 грн\nЦіна: 50.90 грн\nБинт еластичний трубчастий сітчастий Торос-Груп 15смх3см\nБинт еластичний трубчастий сітчастий Торос-Груп 25смх1см\nЦіна: 5.70 грн\nФіксаційний бинт найбільш широко застосовується в травматології та хірургії. Його використовують для надання невідкладної допомоги. Також, все частіше цей виріб використовують у ветеринарних пунктах. Придбати фіксаційний бинт за вигідною вартістю, можна на сайті Fmf.\nОсобливості виробу: застосування сітки пов'язки, як правильно фіксувати\nЦей виріб буває двох типів: компресійний та еластичний. Перший використовують для закріплення ватно-марлевих пов'язок, фіксування зчленування. Застосування компресійного бинта-стрічки дозволяє істотно знизити набряклість і поліпшити відтік крові від пошкодженого місця. Фіксуюча пов'язка, представлена у вигляді смуги з матеріалу, що складається з: латексу, бавовни і поліефірного волокна.\nСітчастий бинт має одне призначення - фіксація пов'язок. Пристосування виготовляють з суміші латексу і поліефірного волокна.\nпри носінні не липне до шкіри;\nне скатується і не сповзає;\nне перешкоджає руху зчленувань;\nнормалізує приплив крові, за рахунок того, що не перетискає область травми;\nзавдяки повітропроникності немає алергічної реакції при тривалому носінні;\nможе бути використаний необмежену кількість разів.\nОднією з найголовніших переваг при використанні фіксуючих пов'язок, є його цілісність. Травмованій людині немає необхідності постійно перевіряти, чи не загнувся один з країв виробу. Технологами доведено, що фіксація пов'язки сіткою надійна і не послаблює своїх функцій при механічних впливах. Примітно, що не відбувається пріння шкіри, немає алергічних висипань і сверблячки.\nЗона застосування виробу, його параметри:\nпри травмах голови використовується бинт шириною 5 см, його протяжність до 25см, дані параметри також застосовуються для області стегна;\nстопи, гомілкостоп, фіксуються виробом шириною в 3 см і довжиною в 15 см, такі ж розміри застосовують для пов'язок на руку;\nдля пальців необхідна ширина виробу становить 1 см, довжина 15 см;\nвироби довжиною в 100 см необхідні для фіксування лікарських препаратів на грудній клітці.\nДля використання даного пристосування не потрібні спеціальні знання. При незначних травмах його можна надіти самостійно. На місце поранення наносять лікарський засіб і накладають стерильну пов'язку, потім шляхом розтягування в різні боки, одягають сітку.\nБинт стійкий до стерилізації паром при температурі вище + 100 °С. Його можна розрізати в обох напрямках без ризику псування сітки.\nДе краще придбати сітку для фіксації бинта?\nНаш інтернет магазин Fmf надає широкий асортимент медичного обладнання, вироби для догляду за хворими. Сайт зручний і багатофункціональний, спеціально розроблений для того щоб клієнти могли швидко знайти необхідні товари і замовити їх.\nДля легкого пошуку можна використовувати спеціальний рядок у верхній частині головної сторінки інтернет магазину. Ввівши найменування продукції, система за кілька секунд видасть всі можливі варіанти. Замовлення можна оформити в режимі онлайн. Для цього необхідно вибрати товар і натиснути «Купити». Заповнити анкету та відправити її в обробку.\nАпарат для вимірювання нітратів Вінниця\nКоляски інвалідні Нікополь\nOmron небулайзер Київ\nБандаж допологовий і післяпологовий Чернівці\nКрижові корсети Хмельницький\nКорсети від сколіозу Луцьк\nВітамін зору Краматорськ\nПов'язка на плече Україна\nНапівтвердий поперековий корсет Олександрія\nІнгалятор компресорний Львів\nКомпресорний небулайзер Омрон Костянтинівка\nБандаж голеностоп Кропивницький\nДоктор стетоскоп Івано-Франківськ\nЗапчастини до небулайзеру Омрон Тернопіль\nAnd тонометр Одеса\nТонометри автоматичні Мікролайф Черкаси\nВаги медичні для новонароджених Бердянськ\nКорсет поперековий жорсткий Суми\nОртопедичні гольфи чоловічі Кам'янське\nДитячу ортопедичне взуття Слов'янськ\nГольфи чоловічі компресійні Полтава\nОртопедія дитяча Житомир\nЛіжко ортопедичне Маріуполь\nБанки масажні вакуумні Миколаїв\nАвтоматичні тонометри Харків\nОртопедичну устілку Бровари\nТонометр Мікролайф механічний Кривий Ріг\nПанчохи варикозні Біла Церква\nВакуумна баночка Мелітополь\nКросівки з ортопедичною Херсон\nАплікатор Ляпко Устілка плюс 5,0мм Ag, тапочки р.40-43\nДитяче пюре фруктове Чорнослив Milupa з 4 місяців 125 г\nУ нашому магазині медтехніки можете купити небулайзер дитячий, а також завжди в наявності пояс для корекції спини.\nЦікавить ціна протипролежневі матраци або коляску інвалідну з доставкою в Миколаїв? Оформляйте замовлення онлайн в нашому інтернет магазині медтехніки FMF!\nМіжпальцева перегородка силіконова замовити з доставкою в Україну, а також дорослі ходунки купити по доступним цінам на сайті медтехніки FMF.\nНапівавтоматичний тонометр, купити з доставкою в Мелітополь і замовити кварцова лампа ціна, яких вас приємно здивує.


Грошова допомога по карті поляка - не проґавте термін подачі! - Робота в Польщі, поради, власний досвід\nAdmin 2 Вересня, 2019 Коментарів немає\nБагато кого питання грошової допомоги по карті поляка лише починає цікавити, а хтось уже її й отримав. Я ж розкажу із власного досвіду як я її НЕ отримав і чому у цьому не зовсім моя вина.\nПочну трохи із азів. Грошова допомога власникам карти поляка надається в тому випадку, якщо власник карти поляка подав на карту сталого побуту на основі карти поляка і тим самим підтверджує свій намір оселитись в Польщі на постійно. Для цього Уряд Польщі і впровадив програму, яка допомагає фінансово таким особам польського походження з інших країн, які мають карту поляка.\nОтже, маючи такий намір я поїхав подавати на карту сталого побуту у місто Бєльско-Бяла, тому що на той час я працював у Щирку (15 км від Бєльска) на гірськолижному курорті, про що детальніше можна почитати у моїй статті тут. Я не взяв до уваги, що фактично приписаний я був у місті Міколув (як я отримав ПЕСЕЛЬ і мельдунок за 15 хвилин читайте тут) і Пані в Уженді в Бєльску сказала мені що мені потрібно подаватися в Катовіце, поскільки через мою приписку це їхня юрисдикція. Я не знаю чи до кінця вона була права, тому що все таки сферою моїх фактичних інтересів на той момент було місто Щирк, що входить до юрисдикції філії Сілезького Ужонду Воєвудського в Бєльску-Бялій. На сталий побут по карті поляка подати можна фактично будь де в Польщі, але потрібно вказати саме сферу інтересів, тобто якби в мене був договір винайму квартири в Щирку то я міг би подати документи в Бєльску, хоча в мене була умова злєценя, на якій вказано було місце роботи – Щирк. Тому на мою думку це теж могло б бути підтвердженням моїх інтересів, але то дрібниці. Підкупило мене те, що мила Пані в уженді в Бєльску сказала що в Катовіцах рішення приймуть швидше, адже вони в Бєльску всерівно є підрозділом і документи від них пересилаються в Катовіце. Забігаючи наперед скажу що записався на подачу я в Катовіцах 7 грудня 2018 року, а фактично подав документи, відбитки пальців і отримав штамп 8 серпня 2019 року. Тепер ще чекати мінімум три місяці (на момент написання цієї статті), але як воно буде насправді – побачимо. І якщо це швидко, то скільки це мало б тривати в Бєльску, якщо там ще довше…? хм… Доречі, якщо у вас є досвід подачі на карту побиту в Бєльску-Бялій, не полінуйтесь, і поділіться ним, будь-ласка, у коментарях, адже це буде не лише цікаво, а й корисно іншим людям. Отже, приїхавши рано в Ужонд в Бєльску я спіймав облизня і вирішив що поїду в Катовіце. Читай також: Чи можна змінити роботодавця із картою часового побуту\nБув погожий зимній деньок, а в мене був вихідний, яких в загальному могло бути 1 чи 2 на місяць, адже характер моєї роботи в горах був здебільшого сезонний. (Про мою роботу в Щирку на гірськолижному курорті читайте тут) В мене був гарний настрій і я пішов роздрукувати одну зі сторінок вньоску, бо хоча вньосек на побит сталий я заповнив вдома уважно і правильно, там на одній зі сторінок потрібно було вказати місто, і в мене було написано Bielsko-Biała, а поскільки я їхав вже в Катовіце… то ви зрозуміли мою логіку J Роздрукувавши про всяк випадок 2 сторінки, я пішов на вокзал – Dworzec PKP в Бєльску-Бялей. Купив квиток (як купувати квитки і на громадський транспорт в будь-якому місті в Польщі і на міжміські потяги я дууууже детально описав ось у цій статті – дуже раджу ознайомитись, бо це збереже вам масу нервів, часу, сил і навіть коштів). Отже, в Катовіце я приїхав доволі швидко, десь мабуть за годину. Знайшов як дойти до Ужонду і в цьому мені допомогли Карти Google. Може комусь треба то поясню найважче – спочатку потрібно пройти через весь тунель від дворца PKP в Катовіцах, а потім повернути на ліво і йти ще одним довгим тунелем. Вийшовши з нього швидко і легко знайдете дорогу – там максимум хвилин 10, а може і менше.\nЯ увійшов в будівлю Ужонду в Катовіцах і довго видивлявся де ж мені подати мої документи. Ніби на побит сталий і часовий та ж сама черга, але чомусь люди беруть квитки і по них заходять… Ще я чув ніби на побит сталий можна подати одразу без черги… Тепер по суті. Увага! В Катовіцах в Ужонді, зайшовши в будівлю підніміться по сходах і ідіть прямо, на ще одні сходи. Там заходите в холл і там побачите становіско 1 і 2. Підходите до 1-го і кажете, що хочете зложити вньосек. Вам дадуть квиток і там буде написано буква і номер становіска, де ви подасте документи. Я з самого початку зробив трохи не так, бо не знав – я пішов на ліво по коридору, а не прямо. Там я зустрів повний коридор наших земляків, які подавали на побит часовий. Я був в шоці, тому що білетомат писав що на сьогодні квитків вже нема. «Але ж в Бєльску можна отак просто прийти і подати документи, то мабуть і тут якось можна»,- думав собі я. У мене був легкий відчай, але надія мене не полишала і саме тоді я навмання пішов до виходу і знайшов ті інші сходи. Зайшовши туди я по-доброму обнаглів вже повністю, бо бачив що там подавались в основному поляки на закордонні паспорти. А я подумав що я нічим не відрізняюсь – в мене є польське коріння і я такий же самий поляк (все таки на сталий побит подаю на основі коріння 🙂 ) і попер напролом – «попитка нє питка» як кажуть. І от вам досвід – може треба буде, користуйтесь. На вищезгаданому становіску номер 1 мені дали квиточок із номерком. Я почекав у черзі і коли на табло червоними літерами висвітлився мій номерок я пішов і я повірив 🙂\nПані, яка приймала документи була якась зовсім непривітна. Вона прийняла документи, але нічого абсолютно не дивилася, не перевіряла – просто забрала все що я дав і сказала: «Вам прийде лист, на коли прийти здати відбитки пальців і отримати штамп у паспорт. Допобачення». І тут УВАГА! Основа всієї цієї статті!\nПОДАВАТИ ПРОХАННЯ ПРО ГРОШОВУ ДОПОМОГУ ПО КАРТІ ПОЛЯКА НЕОБХІДНО НЕ ЧЕКАЮЧИ ШТАМП В ПАСПОРТІ, А ПРОТЯГОМ ТРЬОХ МІСЯЦІВ З ФАКТИЧНОГО ДНЯ ПОДАЧІ ДОКУМЕНТІВ!\nПоясню яка процедура і щоб ви не «пролетіли» як я. Я ж думав так – документи подав, але штамп не отримав. Прийде лист на коли з’явитись, поставлять штамп і в той же день подам прохання на допомогу по карті поляка, так як усі рекомендують. АЛЕ ХОЧА ШТАМП МЕНІ ПОСТАВИЛИ ФАКТИЧНО 8 СЕРПНЯ 2019, ЗАПИСАЛИ НА ШТАМПІ 7 ГРУДНЯ 2018, тобто фактичний день подачі! Цього ж 8 серпня я написав прохання про допомогу, заплатив 10 злотих навіть за це в касі Уженду, ще копій зробив на злотих 10, а через 2 тижні мені подзвонили і сказали що я не можу отримати допомогу, тому що я подав документи 7 грудня 2018 року і в мене було три місяці – до 7 березня 2019 це зробити. Тобто я не вклався у термін згідно законодавства. Я пояснив, що штамп отримав по факту 8 серпня 2019, але мені туди вписали 7 грудня 2018. Пані з того боку сказала що це така процедура. Короче лоханувся я конкретно, тому, друзі, вчіться на моїх помилках і будьте мудрішими, подавайте прохання про грошову допомогу краще зразу, не чекаючи на штамп. І хто б міг подумати, що самі Ужонди ставлять штампи «заднім числом».\nP.S. У мене є варіант відмовитись від подачі і потім переподатися ще раз. Все таки сума не маленька – близько 6 тисяч злотих за весь період допомоги. Тим більше що я змінив місце проживання і роботи і перевів документи у Краків. Але момент чекання теж гнітить. І так уже 10 місяців чекаю, можливо вже за 2-3 отримаю карту, а так знову подавати заново і чекати знову рік. При цьому має бути стабільна робота і адреса проживання, а що якщо мені знову щось стрельне в голову і я захочу міняти як мінімум житло, а то і роботу. Знову доносити і доносити документи в Ужонд. Тому я зараз в роздумах – з одного боку не малі кошти, з іншого час, який теж часто означає кошти і ще дещо більше – особисту свободу. В будь якому випадку стаття не про це, тому будьте уважні, а поскільки ви вже озброєні інформацією, то не допустите моїх помилок.\nЯк не втратити можливість суттєвої грошової допомоги на основі Карти Поляка\nУ цьому відео я розповідаю про нюанси отримання грошової допомоги з особистого досвіду. Як правильно рахувати дні початку подачі та від якого дня можна подавати допомогу в уженді, адже невеликі тонкощі можуть позбавити вас допомоги, чого б дуже не хотілося. Саме тому я записав це відео – щоб поділитись досвідом і допомогти.\nВідеоформат – для любителів шукати інформацію на Ютуб. Стаття вище – для тих, хто надає перевагу друкованому формату. Читай також: Карта побиту без прив’язки до роботи


Нова небезпечна розвага підлітків - Яготинський НВК "спеціалізована школа - загальноосвітня школа І - ІІІ ст.№3"\nСтроки проведення вступної кампанії 2018\n≪Зникнення на 24 години≫ або ≪24 години челлендж≫\n(з англійської мови challenge перекладається як виклик, випробування). Суть розваги полягає в тому, що підліток раптово зникає з дому, ховається вночі в публічних місцях, а тоді свої фото під час такоїпригоди викладає у соціальних мережах.\nТаке, так би мовити, хобі виникло у США рік тому, коли четверо американських підлітків розмістили відео про своє нічне переховування у великому торгівельному центрі. Згодом ця гра поширилась, докотилась до Росії, Білорусі. В Україну новий небезпечний флеш-моб прийшов уже в модернізованому вигляді: за правилами гри підліток повинен один не просто сховатись, а зовсім пропасти на 24 години. Та ще й так, щоб ніхто навіть не міг знайти його упродовж доби. Вибір місця для гри в екстремальні хованки досить широкий: кінотеатри, школи, зоопарки, торгівельні центри, театри тощо.\nЯкщо звернутись до соцмереж, то можна побачити відео із записами і школярів, і студентів про те, як вони задля розваги переховуються на різних об’єктах. Яскравими прикладами гри ≪Зникнення на 24 години≫ є відео 18-річного блогера з м. Києва (він ніч провів у одному із столичних торгівельних центрів) і 10-літньої дівчинки з м. Дніпра, яка у січні цього року сховалась у школі, а все місто її розшукувало.\nНова небезпечна розвага підлітків.docx\nП'ять колосків життя\nНормативно-правове і навчально-методичне забечення оcвітнього процесу


Расписание электричек Новый Петергоф — Калище с изменениями, цена билетов\nНовый Петергоф – Калище\n25 лист26 листпо 12 декабряс 13 декабряновое\nРозклад електричок Новый Петергоф — Калище\n, квитки від 46,31 грн\nРозклад електричок Новый Петергоф – Калище зі змінами, ціна квитків\nРозклад електричок і «Ластівок» Новый Петергоф – Калище на сьогодні, завтра, усі дні зі змінами та скасуваннями. Найшвидша електричка Новый Петергоф – Калище доїжджає за 1 год 4 хв. Ціна квитка за повним тарифом – від 46 грн. Яндекс.Розклади відображають графік руху електричок з урахуванням скасувань та інших змін.\nРозклад електричок від Новый Петергоф, до Калище на 2019/2020 роки (з урахуванням оперативних змін на 25 листопада). Розклад поїздів, що відправляються після півночі, розміщено у верхній частині таблиці.


Адам МІХНІК: «Для багатьох поляків я – зрадник батьківщини»! - Чернівці, Чернівецька область - новини в газеті Версії\nІм’я головного редактора найтиражнішого видання Польщі «Газета виборча», письменника і публіциста, дисидента Адама МІХНІКА відоме усій Європі. Взяти інтерв’ю в пана Адама вважають за честь провідні світові ЗМІ. Цими днями пан Адам відвідав Чернівці. Він презентував власну книгу «У пошуках свободи» та книгу Казимежа Мочарського «Бесіди з катом». Типовий європеєць, який багато палить, володіє російською і не втомлюється розмовляти про політику, поділився власним баченням розвитку демократії в Україні, Росії та Польщі.\n– Чим цікаві для українського читача книги, які Ви презентуєте?\n– Найперше хочу розповісти про «Бесіди з катом» Казимежа Мочарського. Книга написана як діалоги автора з головним героєм – катом варшавського гетто Юргеном Штрофом. Мочарський сидів з ним у в’язниці.\nЗа іронією долі, в одній камері опинилися людина, яка боролася за комунізм, і заступник командира загонів поліції СС у Львові, а пізніше командир загонів СС у східних областях України Юрген Штроф.\nМочарський зазначає, що хотів зрозуміти логіку генерала КДБ, який запроторив його до цієї камери. У книзі яскраво змальовано, як частина німців у роки війни перетворилася на душогубів. Найстрашніше, що риси ката притаманні й нашим сучасникам, тож «Бесіди з катом» варто прочитати, аби до влади не прийшли нові юргени штрофи. Ця книга перекладена 15-ма мовами і вивчається у польських школах.\n«У пошуках свободи» я почав писати ще у 1975-76 роках, а продовжив – у тій самій в’язниці, де сиділи Мочарський і Юрген Штроф. Там було багато часу на це. Я мав 3 вироки суду за антикомуністичні настрої. За жанром книга найбільше схожа на есе політичної та історичної тематики.\nДля багатьох польських читачів «У пошуках свободи» – книга зрадника батьківщини. Мені дорікають за те, що «зрадив рідну матір», описавши «неприглядні» сторінки історії держави. Але як журналіст-професіонал вважаю: завжди треба бути чесним.\n– Ви – головний редактор газети, яка має найбільший у Польщі наклад. У чому секрет успіху «Газети виборної»? В яких умовах працюють польські ЗМІ?\n– Друкованим ЗМІ в будь-якій країні нині нелегко вижити. По-перше, «атакують» телебачення та Інтернет, люди перестають читати газети. По-друге, для якісного розвитку газет потрібні великі гроші, а це позбавляє пресу незалежності. Мабуть, наш секрет у тому, що ми залишаємося максимально чесними і відкритими для читачів.\n– А як би Ви оцінили розвиток ЗМІ в Україні? Чи є тут, на Вашу думку, свобода слова?\n– В останні роки українські ЗМІ зробили величезний крок уперед, безсумнівно! У вас, так само як і у нас в Польщі, є свобода слова. Загальна біда усіх ЗМІ в тому, що, чим більше демократії і свободи, тим більше хамства «виливається» у суспільство.\nІнтелектуальний рівень репортажу чи інтерв’ю, навіть з першими особами держави, зводиться до інтимних подробиць на кшталт кольору нижньої білизни чи сексуальної орієнтації героя. Згадайте наприклад амури Сильвіо Берлусконі або роман Ніколя Саркозі і Карли Бруні… Як на мене, у цьому недолік демократії.\n– Якби Вам довелося працювати над книгою про Україну, про що саме Ви написали би? Що Вас найбільше вражає у нашій державі?\n– Найперше врахуйте, що я – поляк, а в нас інша, ніж в українців, історична пам’ять, ми по-різному сприймаємо одні й ті самі події. Мої батьки знали українську, бо ми жили у довоєнному Львові. Мені подобається ваша держава, але передусім, я – поляк… Хоча іноді мені здається, що я – безродний космополіт, а частина поляків вважає мене зрадником, я вже говорив про це…\nЯк на мене, найбільша ваша проблема в тому, що у вас немає єдиної України. Маю на увазі не поділ на Схід і Захід, а відсутність єдиної державної політики. За часів Кучми ви розвивалися за законами «путінізму». Принаймні, так я називаю сучасний спосіб узурпації влади. Після помаранчевої революції у вас панує «берлусконізм», тобто тотальна корупція, в якій сильніший той, хто має більше грошей. Останнім часом у мене з’явився страх: Україна на хибному шляху…\n– Ви хочете сказати, що Україна може втратити незалежність?\n– Це малоймовірно, але не виключено, адже не секрет, що в Росії не сприймають Україну як закордон… Утім, навіть коли президентські вибори виграє Янукович, він захоче залишитися маленьким князьком у власній державі, а не зверхником однієї з російських губерній. Та й українським олігархам це вкрай невигідно.\n– До речі, чому, на Вашу думку, у Польщі немає такої кількості олігархів? Не було чого розікрасти чи люди більш свідомі?\n– Просто у Польщі приватизацію проводили іншими, ніж в Україні методами. Не залишили шпарин для розкрадання і незаконного привласнення державного майна. Та й основні галузі у нас залишилися у державній власності.\n– А як Ви оцінюєте українських політиків? Кому найбільше симпатизуєте?\n– Це надто складне питання. Під час помаранчевої революції ми підтримували демократичні сили. Я особисто знайомий з президентом Ющенком і ставлюся до нього з повагою. Але мені не подобаються стосунки між гілками влади в Україні та їхніми очільниками. Як на мене, керівники надто захопилися з’ясуванням особистих стосунків, через що страждає держава, її імідж та народ.\nЯ знав В’ячеслава Чорновола, знайомий з Левком Лук’яненком. 20 років тому навіть приїжджав на перший з’їзд Народного руху України, добре знаю й поважаю Бориса Тарасюка. Але, на жаль, усі вони – політики минулого.\nЗ нинішнього українського політикуму виділити когось важко. До речі, ми з вами розмовляємо, а в Києві саме відзначають річницю того самого з’їзду Руху. Мені навіть з Кабміну телефонували, а також Павличко і Драч просили приїхати, адже я єдиний з іноземних гостей, хто виступав на тому зібранні. Але я відмовився, бо вже пообіцяв приїхати до Чернівців. Думаю, я вчинив правильно: свої обіцянки завжди треба виконувати.


Магазин косметики та засобів гігієни в Польщі Super-Pharm (Супер Фарм) акції, знижки, ціни\nВсе Тут → Краса та здоров'я → Super-Pharm\nSuper-Pharm являється мережею магазинів, що пропонує покупцям високоякісні і різноманітні косметичні та гігієнічні товари, парфуми, косметику, товари для дітей, різного виду засоби для догляду за тілом і побутову хімію. Крім того, ви зможете придбати тут вітаміни і мінерали, натуральні рослинні і аптечні препарати, а також медичне обладнання.\nПерший магазин був відкритий у Канаді, але подальшу свою діяльність фірма вела в Ізраїлі. Наявність усіх потрібних товарів в одному місці зробила мережу магазинів настільки популярною, що це стало революцією на фармацевтичному ринку і є прикладом для наслідування, а покупцям економить час і сили.\nНа теперішній час асортимент цієї мережі магазинів включає близько 3000 товарів починаючи від серветок для немовлят і закінчуючи лаком для нігтів. В Super-Pharm працюють досвідчені консультанти, які пропонують професійні поради та забезпечать приємне обслуговування з питань здоров’я, краси та догляду за собою.


«Сяйво Кубрика», фільм, який Стівен Кінг не любив | Поточна література\nХуан Ортіс | | Письменники, Книги, терор\nСтенлі Кубрік, кінорежисер < >.\nКубрік був кінорежисером, якого вважали блискучим. Його фільмографія вивчається у кіношколах. Його кінематографічна точність, фотографічне око та виняткове поводження із символікою зробили його одним із найвпливовіших режисерів XNUMX століття.\nНародився в Нью-Йорку 26 липня, помер через 70 років у Лондоні, 7 березня. Всього здійснив 16 кінопроектів, враховуючи короткометражні, документальні та фільми.\nЙого фільми - радикальне бачення життя\nВ основному всі його фільми можна вважати класикою кіно. Але серед найвідоміших є: Лоліта, за мотивами однойменного роману Набокова; Космічна одісея: 2001, яка вийшла за рік до першої посадки на Місяць і була єдиним фільмом, який приніс йому Оскар, незважаючи на свою геніальність; та La Naranja Acánica, випущені в 1971 році.\nВін завжди був суперечливим режисером, що він дозволив собі використовувати кіно, щоб найкращим чином висловити свою думку про світ та його події.\nВідмінності між Кубріком та Кінгом у фільмі "Сяючий"\nКілька років тому був знятий документальний фільм про фоторежисер: Світіння, який носив Стенлі Кубрік. Цей документальний фільм розповідає про різкість режисера та про те, як він використовує символізм, щоб надати силу сюжету. Однак те, що найбільше привертає увагу цього запису, - згадка про постійну сутичку між режисером та письменником.\nОчевидно, ці генії не могли знайти золоту середину. Ось чому Кінг завжди говорить про цю адаптацію як про одну з найгірших і не розуміє причини її успіху.\nДжек Нікельсон у < >, фільм режисера Стенлі Кубрика.\nРеальність така, що Кубріку вдалося прочитати між рядків вплив Кінга і відобразити безпосередньо у фільмі. Під час розповіді історії Стівен неодноразово згадує Червона смерть.\nКубрік використовує хвилі крові, що стікають по ліфтах до фойє готелю, щоб живити По та Червону смерть Кінга. Таким чином Стівен Кінг був підданий впливу його впливу, і, можливо, саме в цьому причина режисер і письменник зробили собі життя неможливим під час зйомок.\nПовний шлях до статті: Поточна література » Жанри » терор » Кубрік блищить\nСтівен Кінг, майстер терору