Народився 12 травня 1895 року у Маданапалле, Андгра Прадеш, Індія\nПомер 17 лютого 1986 року (у віці 90 років) в Оджай, Каліфорнія, США\nДжіду Крішнамурті народився в сім’ї телугського браміна 11 травня 1895 року на півдні Індії, в містечку Маданапале поблизу Мадраса. Його батько, Джіду Нар’ян’я, здобув освіту в університеті Мадраса і працював в Департаменті податків британської адміністрації, зрештою в окружному магістраті. Мати Крішнамурті була Джіду Санджівамма, кузина Нар’ян’я, якому вона народила одинадцятеро дітей. Крішнамурті був сьомою дитиною і, відповідно до традиції, його було названо Шрі Крішною. Сім’я була непогано забезпечена за індійськими стандартами, але все ж таки жила злиденно. Пережити дитинство вдалося лише Крішнамурті і ще п’ятьом дітям. Хлопчик ледь не помер від малярії у віці двох років. Коли ж йому виповнилось десять – від цієї хвороби померла його мама.\nКрішнамурті ріс «розсіяним і мрійливим» хлопчиком, погано вчився в школі, як через відсутність цікавості, так і через те, що уроки велись на тамільській та англійській мовах, у той час, як Крішнамурті говорив лише телугською. Хлопчик багато часу проводив під відкритим небом, всі думали, що він розумово відсталий, його били в школі і вдома. Тим не менше, хлопчик був дуже чутливим до природи, він міг годинами стояти, спостерігаючи за деревами і хмаринками, або ж сидіти навпочіпки і розглядати рослини і комахи. Цю рису Крішна зберіг: він згадав, як одного разу спостерігав за двома білками, які бігали одна за одною протягом двох годин; як друг, з яким Крішнамурті перебував на острові, хвилювався за його чотиригодинну відсутність, а коли Крішнамурті повернувся, то пояснив, що весь той час розглядав мурашок. У Крішнамурті також був нахил до механіки, одного разу він розібрав і зібрав улюблений годинник батька; згодом він полагодив власний мотоцикл, а також одного разу розібрав і зібрав мотор дорогого спортивного авто, який йому дали.\nУ 1909 Нар’ян’я пішов у відставку і працював секретарем в езотеричному відділі Теософського товариства у Ад’ярі, Мадрас. Саме тут Крішнамурті і його брат Ніт’янанда (Ніт’я), бавлячись на узбережжі, були замічені відомим теософом Чарльзом Ледбітером. Ледбітер, який заявляв про власне яснобачення та інші надприродні сили, був вражений аурою Крішнамурті – «найдивовижніша аура, яку він будь-коли бачив, без краплини егоїзму у ній». Президент Теософського товариства, Ені Безант, підтвердила це спостереження і разом з Чарльзом Ледбітером погодилася, що Крішнамурті народжений стати не лише великим вчителем, але й «провідником», або ж втіленням Майтреї. Майтрея в індійській міфології був божественним духом, що втілюється на землі кожні дві тисячі років для заснування нової, сучасної релігії. (У буддизмі Майтрея повинен бути наступним Буддою). Відповідно до Теософського виправдання цього міфу, і Будда, і Христос були проявами або аватарами Майтреї; і тепер тіло Крішнамурті. було призначено для підготовки до священного зайняття. Щоб полегшити цей процес, хлопчика разом з Ніт'єю усиновила Ені Безант, і після цього вони залишалися під зручною опікою теософів.\nКрішнамурті отримав приватну освіту в Європі, не змігши поступити до Оксфорда, Кембріджа і Лондонського університету, проте він ходив на лекції в останньому і в Сорбоні. Він вивчав англійську мову, забуваючи свою рідну телугську, тепер він говорив французькою, італійською, деякою мірою іспанською, можливо й іншими мовами також. Хоча Крішнамурті заявляв, що більше ніколи не буде читати Веди, Євангеліє, або будь-які інші релігійні чи філософські писання, проте продовжував захоплюватися Старим Завітом (особливо «Притчами Соломона», «Книгою Еклезіаста», «Апокрифами»). Відомо, що з захопленням читав і іншу літературу: твори Джона Кітса, В. Вітмена, Вольтера, О’Генрі, Кіплінга, Шекспіра, Тургенєва (якого він вважав складним), Сінклера Люїса, Едгара Волеса; одного разу Крішнамурті сказав, що насолоджується творами Бернарда Шоу та Анатоля Франса, і вважав, що Шеллі має бути «священною як Біблія». З усіх книг, які Крішнамурті прочитав у 1920 році, найбільше його вразили «Ідіот» Достоєвського та «Так говорив Заратустра» Ніцше. Також він захоплювався творами П. Ґ. Вудгауза та Стефена Пікока. Одного разу Крішнамурті відзначив, що читає «все, що на його думку, є цікавим», називаючи Гакслі, Лоренса, Джойса і Жида. Проте під час подорожей літаками він надавав перевагу дешевим бульварним детективам. Крішнамурті подобається театр, перегляд фільмів і телебачення (Студенти Броквудського парку у 1977 році розповіли, що Крішнамурті любив дивитись передачу «Старскі і Хатч»). Він цінує мистецтво («ти відходиш від всього»), в музиці, здається, що надає перевагу класиці, хоча одного разу відмітив, що полюбляє джаз («трішки, але не годину»).\nЙого фізична підготовка включає гігієну, пози йоґи (асани) і дихальні вправи (пранаяма), а також спортивні вправи. Кажуть, що Крішнамурті мав «значний нахил до легкої атлетики». Його улюбленими видами спорту (в яких, за його словами, був «професіоналом») були теніс та гольф (казали, що він був вправним гравцем), також Крішнамурті любив їздити верхи та на велосипеді, і такі ігри, як волейбол та раундерс (вид англійського бейзболу). Одного разу, він виявив «сильне бажання» дивитись гру світової серії з бейсболу. Крішнамурті кожного дня здійснював прогулянки, практикував йогу дві години на день, і, бувало, водив автомобіль, віддаючи перевагу потужним спортивним машинам. (Він ледь не загинув в аварії 1929 року).\nПро «духовне» виховання Крішнамурті важче говорити. Теософи заявляли, що підтримували зв’язок з Магатмою чи Вчителями, які жили в Гімалаях і у невидимому місті Шамбала у пустелі Гобі. Ці розвинені духовні істоти наглядали за всією людською діяльністю, направляючи людей до істини. Учнівство складалося з попереднього етапу підготовки і п’яти послідовних посвят, після яких був Архат – «досконалий» (термін запозичений з індуїзму та буддизму). Тепер, коли для Майтреї був знайдений такий підходящий провідник для зайняття в якості Світового Вчителя, був заснований Орден зірки на Сході (ОЗС) – окремо від Теософського товариства – щоб підготувати світ до Приходу (також званого «Другим приходом»), а Крішнамурті назвали президентом. Протягом 18 років Крішнамурті готували, як Провідника і заохочували звертатися з промовами на зібраннях Теософського товариства та ОЗС і писати передові статті для їхніх відповідних публікацій, і спільно писати і бути співавтором кількох теософсько-спрямованих книжок з іншими авторами.\nЛедбітер особливо наглядав за «кроками по Шляху» Крішнамурті, подорожуючи з ним в астральній формі для представлення і отримання вказівок від Учителів. Крішнамурті, очевидно, сновидів або мав досвіди деяких режимів, відповідно до особистих описів Ледбітера таких астральних випадків. Всі ці випадки Крішнамурті пізніше пояснював, як продукти поверхневого навчання. У 1920-ті, коли Крішнамурті почав «думати за себе», він висловлював сумніви щодо існування Учителів, і почав говорити з свого власного досвіду. Незважаючи на повагу до старіючої Ені Безант, Крішнамурті сповістив відділу Теософського товариства, що він ніколи не міг прочитати від початку до кінця теософську книжку, не міг зрозуміти її «жаргон», і був не впевнений, що будь-яка з лекцій Теософського товариства містила яке-небудь справжнє «знання про Істину». Зрештою, 28 грудня 1928 року Крішнамурті представив відому промову, розпускаючи Орден зірки, проголосивши «До істини немає доріг, і ви не можете наблизитися до неї будь-якою стежкою, релігією чи сектою». Гроші і майно, подаровані Крішнамурті і ОЗС, повернули або вклали у трасти. Трасти, які Крішнамурті очевидно продовжував використовувати для оплати подорожніх витрат, бо продовжував звертатися до великих аудиторій. Але він заявляв, що не володіє нічим, крім декількох змін одягу, про які більше дбають достатньо багаті друзі. Деякі території були залишені для ведення промов і пізніше на цих ділянках було побудовано вісім шкіл у чотирьох країнах. Юридичні та інші справи проводились Фундаціями Крішнамурті в кількох країнах.\nЩодо «духовного розвитку» Крішнамурті постає особливий парадокс, який може мати центральне значення у його «вченні». Перший том (з чотирьох) його авторської біографії, укладений Мері Лутьєнс, має назву «Роки пробудження» і насправді видається, що історія вказує певну прогресію у зрілості та свідомості. Але Крішнамурті заявляв, що ніколи не був «само»- чи «центро»-спрямованим, щоб відступати (він стверджує, що це робимо ми), хоча також запевняє, що «прокинувся надто пізно – приблизно у віці 33». Це «пробудження» стосується фізично-розумового процесу точного усвідомлення, що трапилося з ним у світі з холістичної точки зору. Так само, Крішнамурті заявляє, що ніколи не відчував ревнощів, заздрощів, ненависті, особистої (тобто умовної) любові, і т. д.; але його біографія чітко вказує на прив’язаність Крішнамурті (до брата Ніт’ї і декількох дівчат); на депресії та відчай (навіть говорили про суїцид); на сумнів у його наперед визначеній ролі в світовій історії і бажанні сховатися в лісовій простоті сан’яси (відречення), сарказму та гніву, і т. д.. Знову ж таки, це все можна пояснити, так само як Крішнамурті пояснює деякі з цих почуттів, як поверхневі, які стосуються лише фізичного існування тіла. (як, наприклад, під час найгірших проявів своїх болісних схожих на кундаліні «процесів» він марив і кликав свою матір). Він пояснював, що неочікувана смерть його улюбленого брата Ніт’ї у 1925 році завдала великих страждань, які відіграли важливу роль в його пробудженні. Також виглядало, що ця подія зняла більшу частину його теософського навчання, через що віра Крішнамурті в Учителів була знищена. За три роки до того, в Огайо, штат Каліфорнія, США, Крішнамурті відчув «духовне пробудження», яке, за його словами змінило його світогляд, і яке розпочало дивний «процес» з сильними болями в шиї та голові, які тривали усе його життя. Через місяць після смерті Ніт’ї, виступаючи прилюдно про пришестя Світового Вчителя, Крішнамурті раптово переходить від першої до третьої особи, що сприйнялося як перший справжній прояв Майтреї через Його провідник. Наступного року він сам проголосив, що з’єднався з «Любимим» (як йому подобалося називати Майтрею), сказавши «Я є те повне полум’я, яке славою життя» і таким чином пояснивши, що для нього Любимий був не абстрактний (загалом), а «відкриті небеса, квітка, кожна людська істота». Хоча пізніше Крішнамурті не говорив такими словами, але одного разу сказав у приватній розмові, що феномен Майтреї – що приймається як прояв Доброти у складні часи – здається, «відбувається» з ним самим. Таким чином він думав про себе як про «безумовного, який прийшов, щоб стати центром світової трансформації». Але, він не приймає «теорію провідника» і настоює на тому, що будь-яка людська істота може постійно трансформуватися у стан, який є «природнім» для Крішнамурті.\nОсновними темами Крішнамурті завжди були (принаймні, з часу, коли він почав говорити за себе): у духовних справах нема авторитету; кожен сам повинен дізнаватися про природу умовності, яка зв'язує і фрагментує людську свідомість; з цього пізнання виходить нова «якість» або «вимір» усвідомлення, який сам по собі є «релігійним» - таким, який усвідомлює і конкретизує дійсну священність самого Життя.\nЗвичайно, існує можливість, що Крішнамурті або божевільний, або шарлатан. Артур Незеркот, біограф Ені Безант, підтримує теорію, що Крішнамурті є «типом шизофреніка, або принаймні чоловіком, вже на постійно розділеним на двоїсту особистість». Крішнамурті заявляє, наприклад, що не пам'ятає події свого життя до 1929 року, коли він порвав з Теософським товариством, хоча Незеркот каже про помилковість цього твердження. Але Мері Лютієнс жаліючи Крішнамурті, написала на його захист: «Не йдеться про амнезію; він просто не зацікавлений в минулому і не може перенестися думками туди і не бачить його важливості... Він не зможе сказати вам, що відбулося два тижні тому... Він дуже живе в теперішньому і хвилюється щодо того, що відбувається у нього всередині щодня». Не маючи цікавості у пам'ятному минулому чи уявному майбутньому — і, таким чином, не маючи «руху минулого в якості спостерігача» або «центра», або «себе» - Крішнамурті заявляє, що живе без страху і смутку у недуалістичному житті-смерті вічного теперішнього (бо сучасне, як він каже, «не через час», а настільки, наскільки тільки пам'ять дійсна як думка, яка дає зміст неперервності крізь час).\nОчевидно, що щодо Крішнамурті залишається багато питань. Але, як він сам вказує, те, що насправді важливе — чи є воно істинним, а це може бути підтверджено тільки кожним особисто через прямий досвід.\nAre You Aware of the Structure of Yourself\nIs there an Action that Doesn't Bring Sorrow?\nJ. Krishnamurti 1980 Sri Lanka Talks\nJ. Krishnamurti First Public Dialogue in Madras 3 January 1980\nLetters to the Schools Vol. 2\nNotes of Group Discussions during April 1948 with J. Krishnamurti Madras 1948\nSupreme Intelligence is to Have no Illusions\nVoyage Vol. 2 No. 3\nYou Cannot Learn if the Mind is Not Still\n© Esoteric Commonwealth, 2018.


Через цигарки позбувся автомобіля за 180 тисяч - Українська газета Час\nЗа минулу добу прикордонниками Чернівецького загону було упереджено незаконні спроби вивезення сигарет до Румунії та ввезення до України вантажівки із підробленими документами.\nТак, цієї ночі в пункт пропуску «Порубне» на виїзд з України прибув легковий автомобіль «Дачія Сандеро» під керуванням 41-річного громадянина Румунії. Під час проходження прикордонного контролю у правоохоронців виникла підозра щодо можливого перевезення даним автотранспортом заборонених товарів. І не даремно. Адже, під час проведення поглибленого огляду автомобіля прикордонниками спільно із митниками було виявлено заховані у порожнині передньої панелі салону автомобіля 109 пачок сигарет марок «DUNHILL» та «ROTHMANS». Разом із вилученими сигаретами водій позбувся і свого автомобіля 2014 року випуску, який було оцінено у 180 тисяч гривень.\nКрім того, вчора вранці в тому ж пункті пропуску «Порубне» було припинено спробу увезення до України вантажівки «ДАФ» болгарської реєстрації за підробленими документами. Під час проходження прикордонного контролю у перевіряючих виникли сумніви щодо оригінальності наданих документів. В результаті проведення поглибленої перевірки свідоцтва про державну реєстрацію було виявлено ряд ознак підробки документа, в тому числі не заводська якість паперу, імітований водяний знак, ознаки наклеювання голографічного зображення тощо. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу Національної поліції для проведення подальших слідчих дій та передачі справи до суду.


UOS на Unibet Poker\nUnibet Poker проведе серію UOS з 10 по 29 вересня. Загальна гарантія 105 турнірів складе 105 000 євро. Гравець з будь-яким банкролом знайде для себе відповідний івент, так як бай-іни в діапазоні від 0,25 до 1 100 євро.\nПід час серії в покер-румі пройдуть два фріролу-сателіти, в яких розіграють 1 000€ в квитках на UOS. Ви можете виграти квитки на великі події, в тому числі і в турнір з гарантією 200 000 євро.\nЧитати також: Poker Autumn Freeroll Series на Unibet Poker: фріроли кожен день\nСлідкуйте за своєю позицією в п'яти лідербордах, там ви будете боротися за 21 000 євро, а також ви можете зіграти з одним з амбасадорів Unibet в ексклюзивному хедз-апі.\nЗавантажте покерний клієнт або грайте прямо в браузері.\nПерейдіть в повне лобі турніру в покерному клієнті.\nВведіть «UOS» в рядок пошуку, щоб знайти всі події «Онлайн-серії Unibet».\nЗмагайтеся з іншими гравцями в покер, набирайте очки в таблиці лідерів, перемагаючи в змаганнях, і піднімайтеся вгору!\nПереможець загального лідерборду зіграє проти Девіда Лаппін, О'Керні, Іена Сімпсона ексклюзивні хедз-апи. Якщо гравець виграє один матч, він отримає квиток на Supernova €100, якщо виграє два матчі - квиток Supermoon за 250 євро, якщо йому вдасться виграти всі три гри - квиток за 1 100 євро.\nПриєднуйтесь до турнірів серії UOS. Зараз саме той час коли потрібно вриватися в покерні баталії!


Чому хліб купувати безпечніше, ніж шкарпетки: відповідь епідеміологині ВООЗ - Новини сьогодні - Новини Здоров’я\nЧому хліб купувати безпечніше, ніж шкарпетки: відповідь епідеміологині ВООЗ\n11 січня 2021, 18:10 Читать новость на русском\nПісля масових обурень в соцмережах епідеміологиня з ВООЗ пояснила українцям, чому купувати шкарпетки та батарейки небезпечніше, ніж продукти. Також вона прокоментувала, чим загрожує недотримання локдауну.\nЕпідеміологиня Наталія Виноград розповіла, що при виборі одягу чи побутової хімії покупець проводить більше часу в супермаркеті, ніж при покупці продуктових товарів, тому ризик заразитись зростає. Про це представниця ВООЗ розказала в ефірі 24 каналу.\nЧитайте також: Кількість шкарпеток і футболок, необхідних у локдаун, можна було розрахувати, – Степанов\n"Людина, що зайшла в магазин, взяла буханку хліба й вийшла – не має реалізованого ризику зараження. Якщо покупець ходить поміж полицями й обирає товар – ризик зростає. При COVID-19 є закон формування біологічного аерозолю", – зазначила епідеміологиня.\nЯк пояснила Виноград, через це виникає ризик інфікуватись не лише під час розмови чи іншої прямої комунікації, а й через кон'юнктиву очей. Перебуваючи в супермаркеті, де був інфікований клієнт декількома годинами раніше, є такий ж ризик заразитись, адже клієнт залишає після себе біологічний аерозоль, який опускається до зони дихання згодом.\nЧому перукарні МОЗ вважає безпечними\n"Ми не можемо створити адекватного обміну повітря у великих супермаркетах. Однак, якщо говорити про перукарні – ми зможемо організувати протяг, тобто 14-кратний обмін повітря, як зараз це роблять у дитячих садочках", – пояснила Виноград.\nДля безпечного перебування в закритих приміщеннях необхідні не лише маска та дистанція, а й варто розбити біологічний аерозоль. Епідеміологиня розповіла, що ці ризики врахували, коли вирішували, яким закладам працювати можна й в локдаун.\nНаталія Виноград, епідеміологиня\nМОЗ розставило пріоритети: це направду треба для життєдіяльності людей чи без цього два тижні обійдемось?\nТакож преставниця ВООЗ розповіла, що міністерство намагається максимально скоротити потребу українців у громадському транспорті в період локдауну.\nЦікаво: Ракові клітини впадають у "сплячку", щоб перечекати хімієтерапію: дослідження\nЩо чекати українцям далі\nЯк запевнила Наталія Виноград, сьогоднішні обмеження на певні групи товарів й види діяльності можуть врятувати людські життя. Також наголосила, що якщо не скористатись цими обмеженнями зараз, кількість інфікувань може різко зрости.\n"Ми будемо змушені ввести справжній карантин. Зараз ми маємо лише посилені протиепідемічні заходи", – зазначила епідеміологиня.\nЯкі обмеження локдауну 8 – 24 січня / Інфографіка 24 каналу\nКоронавірус COVID-19Новини Здоров’яНовини про коронавірусЛокдаун


Як повернути щастя в сім'ю\nдодому Сім'я та відносини Як повернути щастя в сім’ю\nЯк повернути щастя в сім’ю\nБагато жінок стикаються з таким питанням – чоловік пішов до іншої, що робити? Руки опускаються, всі дії з повернення коханої людини здаються безглуздими. Але чи це так?\nВсі ці питання детально охопила щаслива сьогодні блогер Олена. Потрапивши на блозі, прочитавши її історію, хочеться висловити їй свою величезну повагу і вірити в те, що всі жінки зможуть знову повернути своє щастя. Трохи порад Олени, яка ділиться тут своїм досвідом.\nНовина про зраду може трапитися з усіма\nПро відхід коханої людини завжди складно подумати – здавалося б, раніше він уважно ставився до вас, захоплювався і дивився закоханими очима. Причому до кого пішов? До гарною, веселою дівчиною. А адже веселощі та краса колись залучили його і у вас. Здавалося неймовірним настання моменту, коли ідилія закінчиться. Особливо подібні думки відсутні, коли живеш багато років разом. Доводиться переживати все – проблеми, наступні за ними радості. З-за радощів позитивні моменти спільного життя здаються само собою зрозумілим явищем – сімейні узи напевно залишаться міцними. Адже після фінансових труднощів з’являється цікава робота, хороший колектив, чоловік повертається додому сяючий – хіба можуть виникнути якісь підозри?\nОднак можуть почати з’являтися тривожні дзвіночки. Наприклад, пізній прихід додому. Навіть якщо він при цьому намагається догодити у всьому, радувати. Ймовірно одного разу випадково виявити телефонне повідомлення, після якого сумніви зникнуть – зрада відбулася. Тоді виникає питання – як повернути коханого чоловіка?\nЯк повернути чоловіка – віримо у свої сили\nБезумовно, вкрай складно стримувати емоції від такої новини. Хочеться влаштувати істерику, проте страх пішов чоловік, грюкання дверей зупиняють. Намагаючись приховувати свої здогади, ви продовжуєте справно проводжати коханого на роботу, ніби нічого поганого не сталося. А під час його робочого дня намагаєтеся контролювати ситуацію телефонними дзвінками, вигадуючи для цього будь-який більш-менш підходящий привід. Однак ситуація залишається критичною. У подібному випадку чудово підходять психологи. Тільки жінка, яка добре знає психологію чоловіків, вміє дати раду, належним чином відповідає на запитання інших представниць прекрасної статі «як повернути чоловіка?» Переглянувши подібні відео, намагаючись слідувати всім рекомендаціям, можна справді все виправити, домігшись бажаного.\nНайголовніше правило – завжди вірити власним силам. Тільки віра, професійний рада може допомогти повернути того, з ким колись все було чудово…\nпопередня статтяВирощування багаторічних трав\nнаступна статтяСекрети щасливих відносин


Як африканська чума зробила колишнього бригадира депутатом – ПроСВІТ\nЯк африканська чума зробила колишнього бригадира депутатом\nНовини 02/03/2018 ПроСВІТ Leave a comment\nСело Кабаки відносяться до Первомайського сільської ради Березівського району. До райцентру кілометрів п’ятнадцять, поруч залізниця до Берестя і Барановичі. З роботодавців – радгосп (якщо не пощастить) і лісгосп (для більш спритних). У першому середня зарплата близько 300 рублів. У другому більш-менш вільний графік і близько 500 рублів на руки «чистими», зате небезпечно і останнім часом знімають надбавки і премії. Влаштуватися на роботу на місці вдається далеко не всім бажаючим. Тому молодь їде в Березу, Бересть або Мінськ. Хтось заробляє завдяки відносно недалекому кордоні з Польщею.\nКультовий Passat універсал на вулиці Кабаків\n18 лютого житель Кабаков Валерій Білібуха, член християнської демократії, другий раз переміг на виборах депутатів сільради.\nВалерій Білібуха народився в 1969 році. Батько 43 роки відпрацював на тракторі в радгоспі, мати в дитячому садку гляділа дітей. Школу майбутній депутат закінчив в Кабаках, в 1984 році пішов в Ляховицький радгосп-технікум. До 2002 року працював бригадиром на фермі в Жичині. Після пішов в лісництво вальником лісу. Міг би так і працювати, якби не свині.\n«Все почалося, коли стали свиней в людей видушувати.Чума, кажуть. А її тут майже і не було! Як це так? Приходять бандити і в твоєму особистому господарстві шастають! Я тоді організував компанію, почали папери писати. Куди ми тільки не писали тоді. Навіть відео посилав до Адміністрації президента. З радгоспного сьвінарніка. Ми познімали, що там робиться, і послали. Потім ще прокуратура Березовська приїжджала, але без ефекту все».\nУ Кабаках живе понад 600 осіб\nКандидатом на вибори в депутати сільради в 2014 році. З сусідів створив ініціативну групу, зареєстрував її в сільраді, зібрав по селу підписи за висунення і виставився кандидатом. Альтернативи не було, і Білібуха з легкістю став депутатом сільради з результатом 105 голосів «за».\n«Депутат сільради може все»\nЗа чотири роки депутатства Валерій Білібуха став місцевою славутістю. З десятка зупинених на вулицях випадкових перехожих майже всі зізналися, що голосували за нього.\n«Я відразу почав з вулиць, – каже Білібуха про свою першу депутатства. – Зробили вулицю Садову, там не проїхати було. Зняли на відео, запросили журналістів, і влада відразу вулицю зробила. Ну ось так поступово, потроху і пішло ».\nПотім була боротьба за чисту воду. Новообраний депутат сільради ходив по домівках і збирав підписи жителів під закликом до влади почистити водопровід. Успіх був лише частковий. Труби прочистити, а нову станцію очищення води пообіцяли тільки в перспективі. Білібуха також брався за вуличне освітлення, благоустрій кладовищ та інші важливі для селян справи. Допомогти вдавалося не завжди, але люди оцінили.\nОдну з доріг направити вдалося тільки після звернення в облвиконком\n«Пообіцяв людям зробити, там з 10 людей живе, але все ніяк не вдавалося, – каже Білібуха. – Тоді я підійшов один раз до голови райвиконкому Миколи Чижа. Кажу – ви, очевидно, знаєте, хто я і чим я дихаю. Він мені пообіцяв під’їхати на ту вулицю і подивитися. Літо пройшло – нічого. Я до обласного депутата, він мені про польові роботи розповідає. Начальник дорожного ремонтно-будівельного управління послав туди грейдер, порівнялі трохи, а мені прислали лист. Мовляв, грошей на більше немає. Ну, немає і немає. Я цей лист взяв і в облвиконком Сумару вислав. Через тиждень рух почався. І кошти знайшлися, і гравій, і щебінь. Дорогу зробили за два дні».\nВ кінці літа в селі Жичин, де Білібуха обраний старостою закрили магазин , і в село почали їздити автокрамниці, що сильно не сподобалося місцевим.\n«Я тоді людям сказав, що магазин закриють тільки через мій труп, – говорить Білібуха. – Зібрав підписи, 56 штук (всього в Жичине живе 84 людини), – і в сільраду. Потім зібрав людей на збори в сільраду, владі діватися вже було нікуди ».\nБудівля магазину в Жичине, відкриття якої домігся депутат Білібуха\nЗаново магазин відкрили 31 січня.\n«Депутат сільради може все, – впевнено заявляє Валерій Білібуха. – Головне, щоб люди підтримали».\nСело Жичин, де місцеві жителі вибрали Білібуху старостою\n«Взяли мікроавтобус і самі виборців голосувати привезли»\nВибори 2018 роки для Валерія Білібухі складалися дуже непросто – гірше, ніж в 2014 році. Почалося з того, що в сільраді вирішили перекроїти виборчі округи. Білібуха залишився без значної частини виборців, яким допомагав попередні чотири роки. Потім несподівано з’явився конкурент – місцевий ветеринар (всі інші виборчі округи в сільраді – безальтернативні).\nНа основній роботі Валерій Білібуха валить ліс\nЩе одна несподіванка сталася вже в день виборів. За дві години до закриття дільниць виявилося, що виборча комісія відмовилася від ідеї возити урну для голосування по селах і голосувати вдома було можливо, тільки якщо заздалегідь подати заявку.\n«Сказали, що на цей раз” тумбочку ” возити по селах не будуть, – згадує Білібуха. – Постійно возили, кожні вибори, а тут немає. Це вони мене таким чином хотіли голосів позбавити. Я на годинник – а там вже шість вечора, що робити? Кинулися до знайомого, взяли мікроавтобус і поїхали в Жичин. Там побігли по домівках, людей зібрали, хто не голосував, відвезли на ділянку їх. Якби не це, то міг би і програти. В результаті ще 20% десь тих, хто за мене, так і не проголосували. Очікували, що до них додому приїдуть з комісії ».\nВ результаті вальник лісу переобрався в депутати сільради.\n«Ні, не хочу я в велику політику, – говорить Білібуха. – Щоб такими речами займатися, потрібна вища освіта … Не хочу. Давайте я вам краще свій ролик покажу в Інтернеті, 70 тисяч переглядів набрав ».


Apple припинила продажі iPhone 5c і iPad mini 3 - Спільнота Apple\nApple припинила продажі iPhone 5c і iPad mini 3\nПоява в лінійці Apple нових пристроїв зазвичай означає припинення продажів старих. Саме так сталося і цього разу.\n«Під ніж» вчора потрапили пластиковий смартфон iPhone 5c і планшет iPad mini 3. З планшетом все більш-менш зрозуміло, сама модель, по суті, нічим не відрізнялася від iPad mini 2, а вчора на зміну їй прийшов iPad mini 4. А ось зі смартфоном все не так просто.\nДовгий час ходили чутки, що спадкоємцем iPhone 5c стане недорогий iPhone 6c з 4-дюймовим дисплеєм. Очікувалося навіть, що Apple може його представити на вересневій презентації. Однак анонса не відбулися, а залишився без наступника iPhone 5c з продажу все одно знято. Тепер роль найдешевшого смартфона Apple приміряє на себе iPhone 5s. Чи означає зняття з продажу iPhone 5c, що недорогий 6с все ж буде представлений пізніше? Навряд чи. У всякому разі, якщо вірити аналітикам, цього року нову «цешку» ми точно не побачимо.\nКатегорія: Різне Позначки:iPad mini 3, iPhone 5C\n← Apple офіційно представила iPhone 6s і iPhone 6s Plus: дизайн, характеристики, ціни Apple запустила виробництво 21,5-дюймових iMac з 4K-дисплеєм →


Стос | Журнал «Стос» вітає з Новим роком!\nЖурнал «Стос» вітає з Новим роком!\nШановні друзі, автори і читачі, а також усі, хто просто зазирнув сюди на хвилинку! Перш ніж побажати вам здоров’я і щастя, ми прагнемо озирнутися на рік, що минає. На рік 2013.\nОфіційно перший номер художньо-літературного інтернет-журналу «Стос» вийшов 1 грудня 2013 року. В день, коли згадується всеукраїнський референдум 1991 року. В день, коли майже півмільйона людей об’єдналися на майдані після подій уночі 30 листопада 2013. Люди вийшли на майдан за чесні суди і міліцію, за суспільство без корупції… Історія несподівано зробила відкриття нашого журналу навіки пов’язаним не тільки з літературою, а й із майданом, із мирним мітингом. Чим ми пишаємося.\nТож бажаємо, щоб наступного, 2014 року суспільство очистилося від корупції, суди і міліція стали чесними, меддопомога – якісною, освіта – прогресивною, і щоб ніколи більше не повторювалася «кривава ялинка». Ми бажаємо, щоб дороги були хороші, а молодь мала майбутнє в Україні, читала книжки і пам’ятала історію. Ми, врешті-решт, бажаємо, щоб розвивалася українська література. Заради цього й існує журнал «Стос». Наступного року в ньому з’явиться проза та драма. Звісно, ми продовжимо публікувати поетичні твори і не тільки.\n31/12/2013 о 13:09


Голованівська районна рада - Питання пасажирських перевезень розглядалось на нараді у голови районної ради\nПитання пасажирських перевезень розглядалось на нараді у голови районної ради\n02 квітня 2014 року голова районної ради Олексій Чушкін провів нараду за участю заступника голови районної державної адміністрації Ірини Артвіх, начальника Голованівського ККП Сергія Сапожкова, начальника відділу енергетики, промисловості, транспорту та зв’язку управління економічного розвитку, торгівлі, промисловості та інфраструктури РДА Євгена Мамушкіна, начальника Голованівської автостанції ТОВ «Кіровоградавтотранс» Світлани Соломонюк. На нараді було розглянуто питання щодо забезпечення належного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування.\nПро забезпечення автобусним сполученням жителів населених пунктів району доповів начальник відділу енергетики, промисловості, транспорту за зв’язку Мамушкін Євген В’ячеславович. Він зазначив, що послуги з перевезення пасажирів в районі надають три перевізники. Нажаль, Голованівський район немає свого автопарку і тому перевезення здійснюють перевізники з інших регіонів. Єдиний перевізник в районі це Голованівське ККП, яке здійснювало перевезення пасажирів по чотирьом приміським маршрутам. На даний час комунальне підприємство не може утримувати даний транспорт та водіїв.\nЗ інформації начальника Голованівської автостанції Соломонюк Світлани було з’ясовано, що перевізники, які на сьогодні здійснюють перевезення працюють з тривалими перебоями, що викликає обурення людей.\nЗаслухавши всіх учасників наради голова районної ради зазначив що дане питання є актуальною проблемою та слід докорінно вивчити ситуацію і найти співпрацю з перевізниками, але люди повинні бути забезпеченні пасажирським перевезенням. Олексій Чушкін рекомендував учасникам наради вивчити дане питання та надати свої пропозиції та бачення щодо його вирішення.


Есе 14: Справжні економічні фактори - TZM Ukraine\nЕсе 14: Справжні економічні фактори\n2 Загальна теорія систем\n3 Соціальні цілі\n3.1 (1) Оптимізована індустріальна ефективність; активна робота над створенням «постдефіцитного достатку»:\n3.2 (2) Підтримка оптимізованого екологічного та культурного балансу і стійкості:\n3.3 (3) Навмисне визволення людства від монотонної, небезпечної та непоштивої праці:\n3.4 (4) Сприяння активній адаптації системи до нових змінних:\n4 Макроекономічні фактори:\n4.1 (1) Глобальне управління ресурсами:\n4.2 (2) Глобальне оцінювання попиту:\n4.3 (3) (a) Глобальні протоколи виробництва та (b) розподілу:\n4.3.1 (3a) Глобальні протоколи виробництва:\n4.3.2 (3b) Глобальні протоколи розподілу:\n4.3.3 3b1) Розміщення потужностей:\n4.3.4 3b2) Метод доступу:\n4.3.5 3b3) Відстеження / зворотний зв’язок:\n5 Мікроекономічні фактори:\n5.1 (1) Ефективність проектування продукту\n5.2 (2) Засоби підвищення ефективності виробництва:\n«За останні 100 років світ змінився набагато більше, ніж за будь-яке інше століття. Причина цьому є не політичною чи економічною, а технологічною – технології, які випливають безпосередньо з прогресу в базовій науці»\n- Стівен Гокінг\nУ Греції економіка означала управління домашнім господарством. Визначальним якісним атрибутом економіки є рівень її «ефективності». На противагу практикам «ринкової ефективності», яка поширена сьогодні, ця форма ефективності пов’язана з фізичними системами – а не із взаємодією «грошей», «ринку» та іншими сумнівними культурними вигадками.\nУ цьому процесі фізичної еволюції ми неодмінно приходимо до набору взаємопов’язаних компонентів, які відповідно називаються економічними факторами. Ці компоненти, на відміну від більшості фінансових теорій, які існують в сучасному світі сьогодні, не мають нічого спільного з актом торгівлі. Радше вони включають як фактори справжні технічні процеси, отже, й тенденції, потенціали та вимоги до виміру, які є необхідними для оптимізованої системної організації протоколів індустріального видобутку, виготовлення, розподілу, проектування, переробки і т. д.\nПроте, заради кращого розуміння варто зазначити, що навіть коли цей тип економічного мислення є сильним відступом від традиційних економічних теорій, які основуються на грошах і які ми переживаємо сьогодні, в цьому есе ми все ж будемо розглядати ці компоненти економіки, основаної на ресурсах, в контексті традиційних «мікроекономічних» та «макроекономічних» категоріальних відмінностей так, як це робиться в загальноприйнятих підручниках з грошової економіки.\nМакроекономічні компоненти пов’язані зі взаємозв’язками фізичної системи найвищого рівня, які ми можемо осягнути. Мікроекономічні компоненти ж – із певними специфічним галузями промисловості або секторами, які зазвичай стосуються виробництва єдиного продукту, регіональним розподілом та специфічними регенеративними аспектами. В більш широкому сенсі на рівні системи, макроекономічні компоненти також, як правило, керують логікою, пов’язаною з мікроекономічними аспектами. Наприклад, макроекономічний атрибут глобального управління ресурсами має універсальне відношення до відповідного розвитку мікроекономічної діяльності, наприклад, як до ефективності проектування продукту (яка неодмінно використовує такі глобальні ресурси).\nОднак розгляньмо систему і те, чим насправді є наші соціальні цілі.\nЗагальна теорія систем – це ідея, яка ймовірно стала найбільш відомою завдяки біологу Людвігу фон Берталанфі. Він зазначав: «…існують моделі, принципи та закони, які застосовують узагальнені системи або їх підкласи, незалежно від їхнього особливого типу, природи їхніх складових елементів, та їхніх взаємозв’язків або «сил» між ними. Видається законним задатися питанням щодо теорії, яка стосується не систем більш менш спеціальних типів, а універсальних принципів, які застосовуються до систем взагалі». Протягом багатьох років науковці, які досліджували теорії систем, значно сприяли їх інтелектуальній складності та детальній розробці, та базове розуміння є радше простим та інтуїтивно легким для сприйняття.\nЛюдське тіло, наприклад, складається з різноманітних системних взаємозв’язків, які за своєю властивістю не лише регулюють специфічні процеси задля певних цілей (такі наприклад як серце та його роль у циркуляції крові), ці системи так само завжди мають менший та більший рівень взаємозв’язків. У випадку із серцем, кров, яку воно циркулює, має свій власний набір визначених хімічних властивостей та системної поведінки (системні взаємозв’язки нижчого рівня) тоді, як сама кров є також складовою частиною всіх людських органів (системні взаємозв’язки вищого рівня), а отже пов’язана, наприклад, з легенями, які сприяють розподіленню кисню по всьому кровотоку.\nРозширюючи цей приклад до вищого рівня взаємозв’язків, можна сказати, що ця система людини пов’язана з екологічною системою, яка неодмінно має прямий взаємозв’язок зі здоров’ям. Погані індустріальні методи, які існують в межах екологічної системи, можуть, наприклад, становити забруднення повітря, що спричиняє шкідливі умови. Звісно, системні взаємозв’язки з людським здоров’ям є не лише «фізичними» в традиційному сенсі цього слова, вони є також психологічними та соціальними в своїй причинності. Наука прийшла до кращого розуміння того, як через генетичний вплив та вплив навколишнього середовища, що включають в себе контекст систем вищого рівня, формується людське виховання та схильності поведінки. Наприклад, як зазначалося в попередніх есе, проблеми залежності – наркоманія або алкоголізм, можуть бути часто пов’язаними зі стресом у ранніх періодах життя та емоційними втратами. Насправді, самим базисом для розуміння охорони здоров’я, без виключення, є розуміння системності. Відтепер, поєднання всіх систем є тим, що можна назвати «узагальненими керуючими принципами». В науковій термінології, «узагальнений» принцип або теорія – це фундаментальна характеристика або припущення, яке керує всією системою. Примітно, що постійним пошуком у сучасній науці є дослідження універсальних керуючих принципів, які застосовуються до всіх відомих систем у всесвіті, як було виражено у попередній цитаті Людвига фон Берталанфі.\nТоді, як існує велика кількість теоретичних дебатів щодо комплексної поведінки певних систем (де виникають сутички між точками зору, наприклад, «класичної механіки» та «квантової механіки»), розуміння, яке стосується ефективної економічної організації – системної конструкції призначеної для оптимізації людського добробуту та довготермінової екологічної та соціальної стійкості – не повинно втрачатися в такій абстракції. Таким чином, економічні взаємозв’язки, представлені в цьому есе, справедливо є очевидними та легкими для їх перевірки на дійсність.\nЗауважимо, що коли системний світогляд насправді усвідомлюється у своєму глибокому розгалуженні незмінної взаємопов’язаності, отже, й взаємозалежності та взаємовідповідальності буквально всього відомого у всесвіті, традиційні культурні поняття, основані на соціальному поділі людей – такі, як релігійна вірність, расова належність, класовість, національні країни, патріотизм та інші прояви породжені світом, який в минулому ймовірно був необізнаним про такі реалії – не можуть створювати нічого іншого, крім збентеження, поганого пристосування та конфліктів у довгостроковій перспективі.\nУсвідомлення та намагання мислити в контексті взаємопов’язаних систем має вирішальне значення для інтелектуального розвитку, так само як і створення освітнього імперативу для людей, щоб також вчитися більше як «універсалами», що є протилежним до жорсткого поняття «спеціалістів», яке є поточною моделлю завдяки структурі нашої традиційної ролі праці. На жаль, наша система освіти була сформована та структурована не для того, щоб створити усебічне розуміння світу, радше аби спрямувати фокус на ізольовану та вузьку спеціальність, яка, зрештою, зменшує розуміння системи.\nОтже, повертаючись до конкретного контексту створення економічної моделі, така доречність системи природно створює, по суті, «самогенеруючу» причинність, яка значно зменшує суб’єктивність. Коли ми встановлюємо взаємозв’язок між поточним розумінням людської системи та екологічною системою, ми отримуємо процес об’єктивного припущення що стосується того, що є можливим та стійким, як в загальній структурі індустріальних процесів, так і в структурі цінностей самого суспільства.\nВ кінцевому підсумку, як тільки ця реалія усвідомлюється, знаючи, що ми можемо ніколи так і не досягнути абсолютного розуміння повної, універсальної керуючої системи, нашою задачею стає виведення економічної моделі, яка найкращим чином накладається на такі відомі нам властивості та взаємозв’язки фізичного світу, адаптуючись та пристосовуючись настільки ефективно, наскільки це можливо, в той час як нова зворотна реакція (інформація) буде продовжувати підтверджувати її дійсність. Інакше кажучи, створення економічної моделі є насправді процесом структурного упорядкування з наявною екологічною системою, яка вже є на планеті Земля. Рівень, до якого ми можемо цього досягнути, визначає наш успіх.\nХоча різноманітні світові культури сьогодні проявляють багато унікальних рис та інтересів, все ще існує базовий, практично універсальний, набір спільних потреб, які обертаються навколо виживання. В сукупності, це, по суті, складає базис «охорони здоров’я», в своєму найширшому сенсі.\nНижче Ви побачите список загальних, на вигляд – очевидних, соціальних «цілей», на досягнення яких і повинна бути спрямована робота цієї нової економічної моделі, з подальшим детальним поясненням. Загалом, вони є складовими цілями у прагненні до підвищення якості життя для всього людства, при підтримці справжньої стійкості у довгостроковій перспективі.\n(1) Оптимізована індустріальна ефективність; активна робота над створенням «постдефіцитного достатку».\n(2) Підтримка оптимізованого екологічного та культурного балансу і стійкості.\n(3) Навмисне визволення людства від монотонної та небезпечної праці.\n(4) Сприяння активній адаптації системи до нових змінних.\n(1) Оптимізована індустріальна ефективність; активна робота над створенням «постдефіцитного достатку»:\nНа відміну від поточного, структурного економічного завдання зберегти неефективність заради грошового обігу, економічного зростання та збереження влади, ця ціль прагне оптимізувати як технічно, так і структурно всі індустріальні процеси для роботи і створення того, що можна образно назвати постдефіцитним достатком.\nПостдефіцитний достаток – це ідеалізований стан, який усуває дефіцит певного ресурсу чи процесу, зазвичай завдяки оптимізованій ефективності, яка стосується індустріального дизайну та стратегічного використання. Немає необхідності казати, що ідею досягнення універсального постдефіциту – велика кількість всього для всіх – по- справедливому можна назвати неможливою, навіть з найбільш оптимістичних переконань. Тому цей термін насправді вказує на точку фокусування.\nЗагальнопоширені приклади реалій постдефіциту, які будуть розглядатися більш докладно в пізнішому есе, включають статистично доведену можливість створити достаток харчування для світового населення, достаток енергії для її відповідального використання людиною, достаток житла, щоб дати притулок високого рівня якості кожній родині на Землі, разом з достатком товарів, як основаних та потребах (наприклад, інструменти), так і основаних на поміркованих бажаннях (предмети розкоші та особливі товари) для того, щоби сприяти постійному підвищенню та покращенню якості життя, яке є недосяжним для ймовірно 99% людства сьогодні.\nЦі та багато інших можливостей довели себе як статистичні реалії для поточного населення Землі та навіть більше, якщо вони будуть реалізовані через те, що Р. Бакмінстер Фуллер образно назвав «революцією в науці проектування» або перепроектуванням нашої соціальної інфраструктури, щоб уможливити нову та ґрунтовну ефективність.\nНемає необхідності казати, що під цим соціальним перепроектуванням розуміють радикальний відхід від поточних соціальних норм та встановлених традицій, включаючи саму природу самої нашої соціально-економічної та керуючої структури (комплексна тема переходу буде розглядатися в пізнішому есе).\n(2) Підтримка оптимізованого екологічного та культурного балансу і стійкості:\nПідтримка екологічної стійкості має очевидну важливість, враховуючи, що людський вид немає незалежності від середовища свого проживання, а напряму ним підтримується. По суті, сама еволюція доводить, що ми насправді формуємося нашим середовищем, що також в подальшому виражається в глибоких симбіотичних та синергічних зв’язках.\nБудь-яке негативне порушення цих взаємозв’язків екологічних систем, ймовірно, призведе до пропорційно негативних порушень нашого здоров’я з плином часу. Тому, дуже важливим для стійкості та охорони здоров’я в довгостроковій перспективі є переконатися в тому, щоб економічна система, яка практикується, мала структурну, вбудовану відповідність цим природним порядкам. Сам цей аспект є мірилом власної практичної обґрунтованості економічної системи як життєпідтримуючої структури. Варто знову повторити, що сучасна ринкова модель економіки буквально не має структурного визнання цих законів природного порядку. Ринок просто припускає, що такий баланс буде підтримуватися через те що, справедливо вважається метафізичними механізмами, які пов’язані з однією лише грошово-ринкової динамікою. Це помилкове припущення.\n(3) Навмисне визволення людства від монотонної, небезпечної та непоштивої праці:\nЯк буде описано в технічних деталях в пізніших есе, що стосується потужної, орієнтованої на ефемеризацію тенденції, яка називається механізацією (що означає застосування машин для заміни робочої ролі, яка зазвичай виконується людьми), то потреба в тяжкій людській роботі та страждання від монотонних, недоречних та небезпечних занять стають значною мірою все менш необхідними. Ця нова технічна обставина також створила тенденції, які колись були неймовірними, такі, наприклад, як те, що застосування автоматизації довело себе як більш ефективне, ніж людська праця, роблячи устояні традиції «заробітку на життя» все більш невідповідальною соціальною умовністю, враховуючи, що на певний момент ми можемо робити більше меншою кількістю людей і практично в кожній сфері на сьогодні.\nОкрім того, важливим є також розглянути моделі людської зайнятості з плином поколінь, усвідомлюючи, що поточна соціальна шкода спричинена «безробіттям» є повністю проявом застосування технологій до праці. Великим міфом ХХ століття, який пропагандується ринковими економістами є те, що технології створюють робочі місця в тій самій пропорції, в якій вони їх забирають. На сьогодні доведено, що це є статистично неправильним, оскільки експоненціальне посилення в інформаційних технологіях та їх трансформація в постійне підвищення ефективності машин доводить помилковість цього, на перший погляд, правдивого спостереження. Криза праці ХХІ століття не проявляє жодних ознак спадання і знайде своє рішення лише через реструктуризацію індустріальних методів праці, категорично змінюючи традицію «роботи заради виживання».\n(4) Сприяння активній адаптації системи до нових змінних:\nЦя тема могла здаватися більш абстрактною, порівнюючи із попередніми цілями, усвідомлення нових реалій інтелектуальної та індустріальної еволюції є дуже важливим. Ми повинні структурно зробити можливою адаптацію.\nСукупна інтелектуальна кульмінація людських знань є, і як показують сучасні тенденції, завжди буде неповною. Багато практик, які, можливо, вважаються «стійкими» або такими, що відповідають охороні здоров’я, сьогодні цілком можуть бути визнаними шкідливими у відносному або абсолютному сенсі в майбутньому. Прикладом можуть бути минулі десятиліття і спалювання нафти. На початкових етапах її використання простежувалися невеликі негативні зворотні реакції, сьогодні ж існує сильний поштовх до того, щоби відійти від використання вуглеводної енергії, завдяки посиленню наслідків, що є результатом її застосування як первинного джерела енергії для суспільства – особливо враховуючи поточний стан більш чистих та багатих альтернатив.\nТому індустріальна та економічна система повинна бути динамічно спроможною до оновлення, уможливлюючи швидке виправлення помилок та вдосконалення при розвитку прогресу. Знову ж таки, цей тип гнучкості зараз ігнорується у ринковій економіці сьогодні, оскільки будь-які такі зміни часто мають дестабілізуючий ефект на прибутковість відповідних галузей промисловості. У сучасний період зміни проходять надзвичайно повільно в цьому плані через параліч, який походить від збереження долі ринку та групової влади. Можна дуже легко аргументувати те, що прогрес часто є шкідливим для існуючих схем прибутку.\nВ традиційній економічній теорії, яка базується на ринку, макроекономіка має справу з найбільш широкими факторами впливу та політикою, які частково впливають на динаміку та можливі результати мікроекономічних умов. Вона зазвичай пов’язана з вимірюванням зростання, рівнем зайнятості, відсотковими ставками, національними боргами, валютою і так далі.\nУ контексті ПРОЕ ми можемо також встановити економічні компоненти, про які ми можемо мислити так само категоріально, лише в цьому випадку вони прямо пов’язані з керуючим тиском фізичного світу вищого порядку, а також з тим, як такі фізичні принципи стосуються більш «мікроекономічних» дій з виробництва товарів, проектування, розподілу і тому подібного. Інакше кажучи, це всеосяжна структура правил, яка, по суті, підкріплена фізичною наукою для того, щоби забезпечити підтримку та оптимізацію справжньої економічної ефективності.\nВ основі макроекономічного (і, як наслідок, мікроекономічного) підходу лежить спосіб мислення та самого аналізу. Це «науковий метод». Часто кажуть, що в науці ніщо не може бути доказано, лише спростовано. Це і є красою цього методу, оскільки характерний йому скептицизм своїх власних висновків, при відсутності людських упереджень, може забезпечити постійний прогрес та коригування. Наука дає інструмент для того, щоби приходити до висновків, а не «робити їх», а це і є тією основаною на системності логікою, на яку повинні бути зорієнтовані всі економічні рішення як відносно можливостей, так і відносно обмежень.\nНауковий метод в контексті «макроекономічної політики» в ПРОЕ означає те, що ми би могли вести облік у масштабах всієї Землі. Його складові пов’язані з наступним:\n(1) Глобальне управління ресурсами\n(2) Глобальне оцінювання попиту\n(3) Глобальні протоколи виробництва та розподілу.\nЦі три фактори розглядаються як «макроекономічні», оскільки вони утворюють основний, майже універсальний огляд інфраструктури, незалежно від того, що в особливості дане виробництво тягне за собою або де воно розміщене на планеті. (Наразі потрібно також зазначити, що концепція «національної економіки» більше не є життєздатною в цій перспективі, так само, як вона насправді ніколи такою не була, якщо говорити технічно).\n(1) Глобальне управління ресурсами:\nГлобальне управління ресурсами – це процес відстеження використання ресурсів, своєрідна робота над передбаченням та униканням дефіциту та інших проблем. Насправді воно не відрізняється від логіки, яка лежить в основі більшості загальноприйнятих інвентарних систем, які ми можемо знайти у комерційній сфері. Однак ця система пов’язана передусім з відстеженням рівня природної генерації для підтримки динамічної рівноваги.\nВсі відомі природні ресурси – чи то деревина, мідна руда, вода, нафта, і т.д. – мають свою власну швидкість природної регенерації, якщо така взагалі є. У певних випадках, наприклад, як у випадку зі станом певних металів або мінералів, термін регенерації настільки довготривалий, що було би доречнішим негайно просто припустити його обмежену поставку. Взагалі, цей процес можна було би почати із цілковитого обстеження Землі до того рівня, до якого це є технічно можливим, де обстеження б відбувалося в режимі реального часу на доступному технічному рівні.\nКаталог відстежуваних ресурсних компонентів буде включати всі форми, від біотичних ресурсів, таких, як дерева, до абіотичних ресурсів, таких, як залізна руда і тому подібне. Забруднення та інші екологічні порушення ресурсної цілісності також будуть братися до уваги. Такий підхід загальних систем для обліку ресурсів в масштабах Землі та система відстеження можуть здаватися складною задачею, та насправді на сьогодні це є абсолютно здійсненним, з тими технологіями, які вже використовуються для відповідних галузей промисловості в корпоративному середовищі.\n(2) Глобальне оцінювання попиту:\nГлобальне оцінювання попиту – це процес визначення попиту людського населення. Цей процес буде поділятися на серії регіональних обстежень, в поєднанні з випуском публікацій, які інформують громадськість про нові можливі проектні рішення у виробництві споживчих товарів або промисловому виробництві.\nТоді, як поточна культурна практика, котра включає громадську рекламу, що здійснюється корпораціями з метою підвищення прибутку, та яка часто нав’язує населенню цінності орієнтовані на статус та марнославство у багатьох аспектах, замість того, щоби допомагати йому у задоволенні щоденних потреб, робочий процес у ПРОЕ цілковито пов’язаний зі створенням поінформованості про нові технологічні можливості при їх появі, водночас даючи змогу досягнути узгодженості, щоб прийняти рішення, у чому є інтерес для виробництва, а у чому – ні.\nЦе можна назвати «ринком» ПРОЕ. Це також можна розглядати як сам механізм соціального «керівництва», оскільки цей тип соціальної взаємодії в плані прийняття рішень не повинен бути обмеженим лише проектуванням та виробництвом товарів. Зрештою, в основі будь-якого суспільства насправді лежать технічні механізми, які уможливлюють упорядкування, добробут та якість життя.\nМи часто забуваємо, якою насправді є мета управління. Його основа – це засоби для допомоги економічній організації задля покращення життя, полегшення стресу та створення безпеки. Проблема полягає в тому, що управління сьогодні неодмінно перетворилося на систему організованої корупції та протекціонізму типу «мафії», аніж виконує функцію підтримки життя.\nВ цьому ж підході встановлюється чисто технічна та інтерактивна система, яка за своїм виразом працює подібно до того, як нині інтерпретується ідея «прямої демократії», де в процес прийняття рішення залучається участь всієї групи прямим чином. Враховуючи експоненціальне посилення в основаній на комп’ютері розрахунковій здатності, такий тип сукупного суспільного «мислення» є на сьогодні можливим.\nДеталі цієї інтерактивної системи, а також розкриття її невід’ємної концепції, що визначається як «автоматизований дизайн» або оцінка систем основаних на корисності (в тому контексті, що система випробовуються на те, щоб бути корисною) будуть розглядатися в наступних есе. Однак, варто зазначити, що будь-який дизайн має вбудовану логіку спрямовану на те, що працює, є стійким і що зменшує негативні наслідки (або проблеми). Саме цей новий технічний орієнтир, на який будуть посилатися і є тим, що скеровує процес індустріального дизайну.\nОстаннє, що варто мимохідь розглянути, – це те, що в сучасні ринковій економіці процес оцінки попиту організовується дуже випадковим способом («ціновим механізмом»). Багато хто в традиційних економічних школах стверджує, що динамічна мінливість людських інтересів робить технічно неможливим підрахувати такий попит без цінового механізму. На початку ХХ століття це могло бути правдою, коли такі твердження щойно висувалися, однак поха прогресивного комп’ютерного обчислювання в поєднанні з сучасними технологіями зондування та відстеження скасували цей бар’єр складності.\n(3) (a) Глобальні протоколи виробництва та (b) розподілу:\nГлобальні протоколи виробництва та розподілу стосуються міркувань, за якими має бути організована загальна промислова система в контексті інфраструктури поверхні Землі. Це просте поняття пов’язане з тим, де розміщуються такі виробничі потужності і чому. Основним економічним фактором, який тут варто розглянути є те, що ми будемо називати «стратегією близькості».\nВ сучасній системі орієнтація на власність призводить до того, що потужності з виробництва та розподілу розкидані та розміщенні у випадковому порядку. Наступ глобалізації та постійне переслідування ефективності витрат корпораціями через дешеву робочу силу та ресурси створює величезну неефективність та марнотратство, не згадуючи, що це є основою для негуманної експлуатації праці та інших проблем.\nУ ПРОЕ основа організації глобальних індустріальних процесів полягає в постійній оптимізації ефективності, створюючи таким чином мережу виробничих потужностей, яка логічно базується на факторах, пов’язаних з призначенням цих потужностей. Насправді, це досить просто простежити, оскільки значення таких відповідних змінних можуть бути легко визначені кількісно. Оскільки найкоротша відстань між двома точками буде представлена прямою лінією, в поєднанні з сучасними технічними можливостями виробляти багато товарів без необхідності у регіональних умовах (наприклад, у новітніх закритих системах виробництва їжі), головною задачею для того, щоби зменшити витрати енергії та марнування є найбільш можлива локалізація.\n(3a) Глобальні протоколи виробництва:\nНайкращий спосіб це пояснити – навести конкретний приклад, за допомогою якого інші варіації зможуть знайти спільний контекст. Ми будемо використовувати приклад текстильної промисловості, а саме – виробництво одягу.\nСьогодні 98% одягу, який носять американці, імпортується переважно з Китаю. Більшість одягу сьогодні шиють з бавовни. Таку кількість бавовни Китай отримує зі Сполучених Штатів. Отже, сьогодні Сполучені Штати виробляють головний сировинний товар для текстильної промисловості, перевозять його до Китаю, щоб зробити одяг лише для того, щоб потім знову перевезти його до США.\nМи можемо уявити собі, скільки мільйонів барелів нафти витрачається з плином часу на переміщення матеріалів тоді, коли таке збирання врожаю та виробництво може бути дуже просто локалізовано. Знову ж таки, це є результатом внутрішніх економічних механізмів ринкової економіки, які не мають стосунку до справжніх земних економічних взаємозв’язків – тих, які вимагають фізичної ефективності та зменшення марнувань – а не фінансової ефективності та зменшення грошових витрат. Це – чиста розмежованість.\n(3b) Глобальні протоколи розподілу:\nТаж сама базова логіка застосовується до післявиробничого розподілу. Оскільки товари вже створені, вони мають бути доступними регіонально у найбільш ефективний спосіб, який є можливим, зважаючи на попит та відстань. Оскільки розподіл встановлюється відповідно до регіональних потреб, то він має три базові компоненти:\n3b1) Розміщення потужностей\n3b2) Метод доступу\n3b3) Відстеження / зворотний зв’язок\n3b1) Розміщення потужностей:\nРозміщення потужностей базується на логічній відстані від концентрації населення. Найкраще це ілюструє приклад, який стосується поточних практик, коли продуктові магазини (зазвичай) розміщуються в усередненій зручності для місцевого населення, хоча навіть така стратегія часто скомпрометована властивою ринку логікою. Тим не менше, інші технологічні фактори можуть увійти в гру для того, щоб полегшити переміщення товарів та зменшити марнування разом зі збільшенням зручності доступу. Місцеві потужності, які містять найбільш загальнопоширені необхідні товари можуть існувати у незначній відстані біля місцевого населення, а системи доставки, такі, як, наприклад, автоматизовані пневматичні структури труб для продуктів середнього розміру, могли би встановлюватися в будинках так само, як і водопровідні системи, що вбудовуються в будинки сьогодні.\nІнші варіації можуть включати системи доступу, які базуються на специфічних регіональних потребах. Будівлі доступу можуть бути розміщені прямо на місці задля задоволення різних інтересів. Приклад – спортивні ресурси, коли необхідне обладнання постачається у відповідний час та місце його застосування.\n3b2) Метод доступу:\nМетод доступу найкраще можна описати як спільну «бібліотечну» систему. Тут не йдеться про те, що всі взяті речі мають бути «повернуті» до цих будівель доступу. Тут показується те, що вони можуть бути використані з більшою користю. Ця практика, звісно, заохочується, оскільки процес «спільного користування» є потужним фактором, який уможливлює як ефективність збереження, так і ефективність доступу населення. Інакше кажучи, завдяки системам спільного доступу необхідно менше товарів для того, щоб задовольнити інтереси більшої кількості населення, що проявляється в порівнянні 1:1 з універсальною системою власності, яка практикується сьогодні.\nЗагальним прикладом могла би бути потреба в спеціалізованому інструменті, який населення використовує відносно рідко. Простими прикладами є також обладнання з виробництва для специфічних проектів та обладнання для розваг. З іншої сторони цього спектру лежать щоденні потреби – технології персональних комунікацій і тому подібне, що також стають доступними, коли їхнє повернення очікується лише тоді, коли ця річ зламається, щоб потім її можна було переробити або відремонтувати. Ця концепція переходу від суспільства, орієнтованого на власність, до суспільства, орієнтованого на доступ, є потужною ідеєю. Деякі галузі індустрії, які займаються «прокатом» вже пожинають плоди цієї концепції у формі вигоди, навіть у ринковій системі.\nЗнову ж таки, в порівнянні із сучасною моделлю, ці потужності існують так само, як сьогодні працюють «магазини», з динамічним підрахунком регіонального попиту для того, щоб забезпечити достаток постачання та уникнути дефіциту й перевитрат. Різниця в тому, що тут нічого не «продається», а етосом стає стратегічно ефективна, інтерактивна система спільного користування, де можуть відбуватися повернення продукту, коли минає його життєвий термін або коли товар просто більше не є необхідним.\nІснує загальнопоширена реакція на цю ідею, мовляв, з’являтимуться такі проблеми, як «таємне накопичування» або й інші види зловживань. Це припущення в своїй основі помилково накладає поточні грошово-ринкові наслідки на нову модель. Люди у сьогоднішньому світі, який приводиться в дію дефіцитом, імпульсивно запасаються та захищають, коли у них є причини боятися або проявляють бажання експлуатувати товари через їхню ринкову цінність. В ПРОЕ, в системі немає перепродажної цінності, оскільки немає грошей. Тому, ідея таємного запасання чим-небудь радше спричинила би незручності, аніж давала би якусь вигоду.\n3b3) Відстеження / зворотний зв’язок:\nВідстеження та зворотний зв’язок, як зазначалося вище, є невід’ємною частиною того, щоби підтримувати систему як регіонально, так і глобально настільки гнучкою, наскільки це можливо, коли мова йде не тільки про те, щоб задовольняти регіональний попит через достатню поставку, але також, щоб іти нога в ногу зі змінами у технологіях видобутку, виробництва, розподілу та новим попитом. Зазвичай, ці фактори є високо синергічними. Системи датчиків, програми та інші технології відстеження ресурсів дуже стрімко розвиваються для різних типів індустріального використання.\nСучасні комерційні системи інвентаризації уже є цілком прогресивним у відповідному контексті, коли мова йде про попит та розподіл. Питання – лише у їх масштабності в певних контекстах для того, щоби підраховувати всі необхідні атрибути.\nГоловним фактором в цьому розгляді є ефективність на всіх рівнях, і вона має власну причинну логіку, коли розглядається в більш екологічній та фізичній системній взаємопов’язаності, характерній для природного світу. Ця ефективність пов’язана зі зменшенням марнування та задоволенням людських потреб, завжди орієнтуючись в своїх можливостях на поточний стан технологій через науковий метод.\nВраховуючи ці, так звані, макроекономічні концепції, важливо повторно зазначити, що базові принципи, які стосуються оптимальної ефективності, продуктивності та стійкості залишаються такими ж самими впродовж всієї моделі, з верху до низу. Це, знову ж таки, той хід думок, який походить з наукового методу, і він розрахований у майже емпіричних рамках логіки самих законів природи.\nТоді, як сьогодні теорія традиційної економіки, основаної на ринку, розглядає «мікроекономіку» як щось, пов’язане із вивченням поведінки індивідів, домашніх господарств та підприємств при прийнятті рішень на ринку, визначенні ціни та іншими факторами, які основуються на руху грошей різними способами, мікроекономічний контекст ПРОЕ є абсолютно іншим.\nРозгляд мікроекономіки в цій моделі пов’язаний з поточними методами проектування товару та самого виробництва. Його організація стосується двох факторів:\n1) Ефективність проектування продукту\n2) Засоби для досягнення ефективності виробництва\n(1) Ефективність проектування продукту\nпов’язана з цілісністю самого дизайну. Ефективність витрат та кінцева технічна неефективність, в поєднанні з корпоративним процесом конкуренції та поширеного непотрібного дублювання специфічних товарів створили клімат непотрібних марнувань та обмеженого життєвого циклу продукту. Упродовж такого проектування виробництва існує також досить мало вбудованих протоколів переробки, якщо вони взагалі враховані. Це дуже важливо, тому що прогресивна переробка сприяла б кращому збереженню матеріалів в довгостроковій перспективі, збільшуючи довготривалу ефективність.\nОкрім того, технологія права власності, яка служить інтересу збереження долі ринку для певного бізнесу, створила середовище, де існує дуже мало сумісності запчастин серед чисельної кількості виробників одного й того ж базового продукту.\nТому, тут є доречними п’ять компонентів:\n1a) Оптимізована тривалість строку служби\n1b) Оптимізована адаптивність\n1c) Універсальна стандартизація\n1d) Інтегровані протоколи переробки\n1e) Сприятливість для автоматизації\n1a) Оптимізована тривалість строку служби:\nОптимізована тривалість строку служби просто означає, що будь-який товар, котрий виготовляється, проектується з таким наміром, щоби він мав якомога довший термін служби, у найбільш стратегічний спосіб, який є можливим. Поняття стратегічності тут є дуже вагомим, адже тут не йдеться про те, що, наприклад, всі комп’ютерні корпуси мають бути зроблені з титану просто тому, що він є дуже міцним. Знову ж таки, це є синергічною калькуляцією проекту, коли поняття «найкращого» матеріалу для певного призначення завжди співвідноситься з паралельними виробничими потребами, які також можуть вимагати такий тип матеріалів. Тому, рішення щодо використання спеціального матеріалу має розглядатися не лише у розрізі його використання для виготовлення спеціального товару, але також має відбуватися його порівняння з потребами інших типів виробництва, які вимагають такої ж ефективності. Не існує нічого за межами цього системно-центричного порівняння. Всі виробничі рішення приймаються з урахуванням значень систем вищого рівня.\nТакий інтерес у створенні «стратегічно найкращого» є дуже важливим для людської стійкості, особливо, коли повідомляється, що через таку неефективність ми використовуємо сьогодні наші природні ресурси швидше, ніж планета їх генерує. Сучасна культура «рекламних оголошень» не лише керується гедоністичною недалекоглядною системою цінностей, яка нав’язується сучасною рекламою та поточними мірками «багатства» і «успіху», вона також є необхідною для підтримки системи оплачуваної праці, центральної частини, яка підтримує ринкову економіку в робочому стані.\n1b) Оптимізована адаптивність:\nОптимізована адаптивність – це насправді підскладова «Оптимізованої ефективності» в контексті інженерного проектування. Сьогодні технологічний прогрес, починаючи від автомобілів і до мобільних телефонів, продовжує стрімко зростати посилюючи ефективність. Проте, навіть з таким стрімким темпом змін, інші атрибути вищого порядку залишаються такими самими, відносно більшого періоду, як показують історичні тенденції. Інакше кажучи, різні компоненти виробництва мають різний темп змін, а це означає, що на основі тенденційного аналізу можна прогнозувати систему «адаптивності» та активного «оновлення», задля впровадження її у теперішній дизайн настільки, наскільки це є можливим.\nПрикладом може бути темп змін чіпу процесора комп’ютерної системи (CPU). Прогрес потужності чіпа прискорюється стрімкими темпами завдяки закону Мура. Як результат, багато програмних додатків, які були удосконалені для того, щоби працювати на цих нових швидкостях, що стали можливими, не будуть працювати на комп’ютерній системі зі старими чипами. Зазвичай це примушує користувача купувати нову комп’ютерну систему, навіть, якщо єдиною справжньою проблемою є центральний процесор (CPU), а не вся система. Тут можуть вступати в дію інші фактори, наприклад, системна сумісність з новим чіпом.\nТакий тип адаптивності є сьогодні дуже важливим на всіх рівнях, що приводить нас до наступного економічного компоненту – «універсальної стандартизації».\n1c) Універсальна стандартизація:\nУніверсальна стандартизація це набір оптимізованих протоколів, який створюється шляхом масового промислового зворотного зв’язку співробітницьким чином та спрямований на створення уніфікованої, універсальної сумісності всіх компонентів пов’язаних за даним типом товару. Сьогодні, такий брак стандартизації є джерелом не лише великих марнувань, але також великої нестійкості у функціональності загальновживаних товарів, оскільки конкурентний етос та наміри власності дуже сильним чином обмежують ефективність.\nТака практика виправдовувалася під виглядом «прогресу» в дизайні з тією передумовою, що конкуруючі корпорації, які стимулюються фінансовою вигодою, будуть «перевершувати» одна одну, а отже будуть більш продуктивними в прогресі. В той час як, в цьому може бути певна правда, сповільнення, марнування та нестійкість, які цим причиняються не виправдовують цю практику. Більше того, спільне користування інформацією у довгостроковій перспективі завжди було і буде тим, що веде прогрес вперед, як персональний так і соціальний.\nСтворення індустрією дослідницької бази даних для відомих складових частин, яка буде активно використовуватися по всьому світу як точка посилань при проектуванні та служити зворотним зв’язком при створенні загальних частин та товарів, є складною задачею і звичайно не буде перешкоджати технологічному прогресу або винахідливості. В будь-якому випадку, це б представило більш різноманітну інформацію та перспективи, а отже можна було би приймати кращі рішення набагато швидше.\n1d) Інтегровані протоколи переробки:\nЦе означає пряму та стратегічну оптимізацію поточного стану повторного використання компонентів та матеріалів, яка береться до уваги при самому проектуванні продукту. Знову ж таки, це не відбувається сьогодні, ніяким більш-менш ефективним чином. Огляд звалищ у світі показує, що багато корисних складових частин викидаються в поєднанні із системами (товарами) більшого рівня. Це є неминучим результатом, оскільки звичайні корпорації, які роблять такі продукти рідко заохочують те, щоб вони поверталися для прямої переробки.\nБільше того, в той час як традиційні пластик, скло, папір та інші системи переробки мають місце при помірній ефективності, цей процес є насправді грубим та неефективним у порівнянні з прямою регенерацією, яка пов’язана з промисловістю. В ПРОЕ розгляд оптимізованої переробки задля повторного використання матеріалів, сформованих чи ні, буде проходити за стандартом. В решті решт, при такому підході «звалища» більше не будуть існувати, оскільки буде мати місце спосіб повторного використання практично будь-чого, що ми виробляємо, якщо у нас у цьому буде зацікавленість.\n1e) Сприятливість для автоматизації:\nЦе означає, що проект продукту враховує стан автоматизації праці, намагаючись усунути залучення людини, коли це можливо, завдяки більш ефективному, часто – менш складному дизайну. Інакше кажучи, частиною рівняння ефективності є зробити виробництво простим для того, щоб виробляти продукт за допомогою автоматизованих засобів, беручи до уваги поточний стан методів автоматизації. Ми намагаємося спростити спосіб, за яким будуть використовуватися матеріали, а також методи виробництва, таким чином буде виготовлятися максимальна кількість товарів з найменшою варіацією матеріалів та виробничого обладнання.\n(2) Засоби підвищення ефективності виробництва:\nЗасоби підвищення ефективності виробництва як економічний компонент стосуються наявних інструментів та методів, що застосовуються в самому індустріальному виробництві. Вони можуть також розглядатися як макроекономічний фактор у багатьох аспектах, та їх вважають такими, що базуються на мікроекономіці враховуючи той факт, що вони так само стосуються прямого, спеціального виробництва, як і ролі людської праці.\nЗасоби виробництва будь-чого напряму пов’язані зі станом технологій. Починаючи від Неолітичної революції, з розвитком кам’яних інструментів, до зародження «кібернетизації» на сьогодні та «мислячих» машин, які можуть оцінювати, виконувати та вирішувати проблеми, в основі будь-якої «праці» було залучення наявних допоміжних технологічних інструментів.\nТенденцією стало полегшення праці загалом, разом із загальним зменшенням людської робочої сили в кожному секторі, порівнюючи з продуктивністю. Двісті років тому в сільськогосподарському виробництві було зайнято більшість людей Сполучених Штатів. Сьогодні в сільському господарстві працює лише дуже маленька частка населення, завдяки застосуванню техніки та автоматизації. Це явище та тенденція «механізації» є дуже важливими, тому що сьогодні вони кидають виклик самій основі системи праці заради доходу, разом з тим прогнозуючи підвищення продуктивності до точки, яку можна назвати «постдефіцитною».\nСьогодні ми є більш продуктивними з меншою кількістю людей в тій чи іншій галузі, відносно часу та продуктивної здатності, у зв’язку із застосуванням машинної техніки. В багатьох аспектах, ці обставини знаменують одну з найбільш значних змін в нашій соціальній еволюції, кидаючи виклик самому устрою поточної соціальної системи, відкриваючи величезні можливості для майбутнього, аж до створення стратегічного достатку.\nОтже, в ПРОЕ, ця можливість максимізується, зменшуючи застосування людської робочої сили, такої як ми її знаємо, завдяки вільному застосуванню та посиленню автоматизації, значним чином посилюючи продуктивність. Тоді, як залучення людської праці є все ще необхідним, навіть на найбільш прогресивних фазах, воно зводиться до широкого нагляду за цими автоматизованими системами після їх встановлення. Фабрики так само більше не затиснуті традиційними обмеженнями, пов’язаними з восьмигодинним п’ятиденним графіком, адже в цьому немає сенсу, враховуючи масове зменшення залучення людей. Ці системи тепер можуть за необхідності функціонувати 24 години на добу, сім днів на тиждень.\n«Як багато потрібно людей для того, щоби наглядати за поточними операціями та керувати вирішенням проблем?». На це питання можна відповісти, оцінивши поточні статистичні тенденції, усереднюючи їх та екстраполюючи їх потім далі.\nПроте, існує загальнопоширена плутанина між «роботою» в сенсі звичайної нудної праці, поширеним стимулом для якої є грошова винагорода, та «роботою», яку всі люди так само виконують у зв’язку з чистим творчим інтересом та наміром зробити певний внесок. Глибока зміна цінностей, яка припускається рухом «Zeitgeist» полягає в тому, що прогрес у класичному визначенні «роботи» буде перетворюватися на тип соціального вкладу, який насправді приносить задоволення та лежить в межах інтересів людей. Нині скрізь існує інтерес до вивчення, створення та покращення, незалежно від грошового впливу.\nУ зв’язку з постійним тиском до отримання доходу в поточній моделі, майже всі такі дії передбачають необхідний контекст пошуку грошей заради виживання. Можна стверджувати, що це вбиває більш природну систему людської мотивації до дослідження, вивчення та створення, без такого тиску.\nПоняття «роботи» в контексті нагляду за операціями, ремонтування систем та іншої підтримки ймовірно не буде зводитися до того типу тяжкої праці, яку ми так часто вважаємо буденністю «роботи». Скоріше, дія розглядається як форма персонального внеску задля персональної та соціальної вигоди, оскільки кожен акт, який вчиняється на певному рівні системи має пряму персональну користь для людей і підтримує безперебійну роботу системи.\nЦей стимул майже не існує в сучасній моделі, оскільки капіталістична система розроблена таким чином, щоби всі головні вигоди прибутку йшли до власників бізнесу, разом з тим, щоб результати виробництва часто ніколи не належали самим робітникам в прямому сенсі, за виключенням однієї лише винагороди у вигляді заробітної плати. Сьогодні стосунки працівника та власника – це щось на зразок «класової війни», де звичайним явищем є ворожнеча між групами. В цьому новому підході всі акти внеску приносять користь людині, яка виконує ці акти, а також суспільству загалом. Вони взаємопов’язані прямим чином.\nТобто, для того, щоби підтримувати основні системи «потребувалася» б лише невелика частина населення, що, ймовірно, становила би близько 5% порівняно з тим, що ми маємо зараз, якщо індустріальні методи досягнуть сучасних можливостей. Ці 5% можна було би потім розподілити між населенням. Отже, якщо населення певного міського регіону складає 50 000 чоловік, індустріальна система потребувала б 2500 чоловік, припускаючи традиційний п’ятиднівний робочий тиждень з восьмигодинним робочим днем. Це можна перевести в 100 000 годин роботи на тиждень. В умовах загального населення ця робоча відповідальність дорівнює взаємному зобов’язанню для кожної людини «працювати» лише дві години на тиждень.\nОчевидно, що це все гіпотетично, оскільки в такій прогресивній системі, котра служить кожному, людські цінності змінилися б значним чином і для багатьох це стало б великою честю – взяти на себе більше годин, зменшуючи зобов’язання інших. Ми говоримо тут про основне обслуговування, на відміну від занурення в «роботу», як ми потребуємо цього і розуміємо це сьогодні. Насправді вільне суспільство такого роду могло би створити вибух творчого поступу та прогресу, який ми ніколи до цього не бачили, разом з людьми, які роблять свій внесок у широкій, здоровій формі. Чому? Тому що, такі індивіди так само допомагали б самі собі прямим чином. В цій моделі будь-який винахід, або прорив у ефективності служить всьому суспільству. Особиста вигода перетворюється на соціальну вигоду.\nОтже, нові методи виробництва полягають у фокусуванні основних зусиль на справжній технічній продуктивності, яка має пряму соціальну та персональну віддачу, разом з найбільш ліберальним фокусуванням на автоматизації та таких технологіях, які підвищують ефективність та автоматизацію.\nЯк і з будь-якою стислістю, ми приходимо до неминучої неповноти. Інші фактори, як макро- так і мікрорівня, можна було б виразити більш детально. Однак, якщо Ви будете слідувати цьому базовому ходу мислення, який керується науковою логікою для того, щоб забезпечити оптимізовану, фізичну ефективність та стійкість, всі ці інші параметри невідворотно дадуть про себе знати.\nРезультати цієї системи ПРОЕ вимагають того ж типу шанобливих зобов’язань, як і будь-яка інша природна система. Подібно до того, як наше розуміння лісу та його регенерації і біорізноманіття приводить до базової філософії зобов’язань перед екосистемою, враховуючи її вразливість, для того, щоб забезпечити її цілісність в довгостроковій перспективі, та ж сама логіка застосовується до ПРОЕ загалом.\nЦя соціальна модель є спробою віддзеркалити природний світ найбільш прямим чином і може розглядатися як «природна система» (екосистема). Чи може вона коли-небудь бути досконалою? Ні. Але там є логічний фундамент для постійних вдосконалень, які сягають далеко за межі сьогоднішнього стану справ.\nНижче наводиться сумарна структура, яка може бути планом до цього есе, задля його повторного перегляду:\nПРОЕ: загальний огляд економічної моделі:\n- Системні (соціальні) цілі\n- Макроекономічні складові\n(a) Глобальне управління ресурсами\n(b) Глобальне оцінювання попиту\n- Створення поінформованості про нові технологічні можливості\n- Суспільний консенсус у прийнятті рішення стосовно того, в чому є інтерес до виробництва\n(c) Глобальні протоколи виробництва та розподілу\n- Глобальне виробництво\n- Стратегічне розміщення\n- Глобальний розподіл\n- Розміщення потужностей\n- Метод доступу\n- Відстеження / зворотний зв’язок\n- Мікроекономічні складові\n(a) Ефективність характеристик товару\n- Оптимізована тривалість строку служби\n- Оптимізована адаптивність\n- Універсальна стандартизація\n- Інтегровані протоколи переробки\n- Сприятливість для автоматизації\n(b) Засоби підвищення ефективності виробництва\n- Застосування механізації.\n Steven Hawking, A Brief History of Relativity, Time Magazine, December 31st, 1999.\n Термін «економіка» в Греції ([Oikonomia]) означає «управління домашнім господарством; ощадливість» – звідси «е·кон·о·мити» або «посилювати ефективність».\n Див. есе «Ринкова ефективність проти технічної ефективності».\n Ludwig Von Bertalanffy, General System theory: Foundations, Development, Applications, New York: George Braziller, 1976, с. 32.\n «Екологія» визначається як галузь біології, яка має справу зі взаємозвязками та взаємодією між організмами та їхнім середовищем, включаючи інші організми (http://dictionary.reference.com/browse/ecology).\n Др. Габор Мате в своїй роботі «В королівстві голодних привидів» (англ. «In the Realm of Hungry Ghosts», North Atlantic Books, 2012) представив величезну кількість досліджень, які стосуються того, як «емоційні втрати», що стаються в ранньому віці, впливають на поведінку в пізнішому житті, особливо це стосується схильності до залежностей.\n Для довідок: «Education and the Market Model», John McMurtry, Journal of Philosophy of Education Volume 25, Issue 2, pps 209–217, 1991 Online: http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/j.1467-9752.1991.tb00642.x/abstract\n Питання щодо рівня, по суті, стає довільним. Навіть якщо це є можливим лише з деякими наборами ресурсів, мета та важливість роботи над досягненням пост-дефіциту від цього не міняється. Соціальне покращення в загальному базується на таких полегшеннях.\n Див. есе «Постдефіцитні тенденції, продуктивність та ефективність».\n Фізично нестійка, надмірна власність та ментальність «накопичення», які є загальнопоширеними в сучасному культурному ідеалі високого соціального статусу та успіху, сьогодні потребують полегшення.\n Рекомендується для вивчення: R. Buckminster Fuller, Critical Path, St. Martin’s Press, 1981.\n Див. есе «Перехід та гібридна економіка».\n Див. есе «Історія економіки», де обговорюється теорія Адама Сміта про «невидиму руку».\n Економісти сьогодні швидше за все будуть оскаржувати таку заяву разом з тим твердженням, що в цьому рівнянні має враховуватися «аутсорсинг» та інші моменти (поряд з іншими вузькими, урізаними відмінностями). Насправді, розглядаючи людську працю без кордонів, на глобальному рівні, з плином поколінь ми бачимо, що технології і лише технології є тим, що змінило виробничі методи та те, що є інтересом для виробництва. Якби такий прогрес не проявив себе, то людство ніколи б не зазнало Неолітичної революції, отже, все ще б займалося мисливством та збиральництвом примітивним способом.\n Це припущення є частиною того, що історично мало назву «помилковість луддитів». Варто зазначити, що навіть, якщо хтось би намагався висувати претензії пов’язані з помилкою луддитів, щоби нові робочі місця створювалися у рівній кількості для компенсації заміщеної робочої сили в тепер уже механізованому секторі, все більше і більше приходить усвідомлення того, що такі робочі місця ймовірно мають мало спільного зі справжньою доречністю щодо життєздатності та функцією підтримки життя. Отже, «новостворені робочі місця» завжди служать як марнування людської енергії. Одна справа виконувати дії, що представляють інтерес для чийогось життя, з власної волі. Інша справа – бути примушеним до такої безглуздої праці просто тому, що Ви повинні «працювати заради виживання». Для вивчення рекомендується наступні матеріали: David Graeber, On the Phenomenon of Bullshit Jobs, Strike Magazine, 2013 (http://www.strikemag.org/bullshit-jobs/).\n Проблема тут полягає в швидкості технологічного прискорення. Сто років назад така швидкість змін була набагато менш стрімкою, в той час як сьогодні швидкість змін все більше й більше експоненціально посилюється. Тоді як соціальні зміни у промисловості та праці могли динамічно компенсувати такі зміни у минулому завдяки відносно повільному темпу, з плином часу стає все більш складним підтримувати «роботу задля доходу» як ми її знаємо в сучасній традиції. Це відбувається також через те, що крива експоненціального росту з часом зменшує вартість інструментів машинної автоматизації встановлюючи загальну неминучість того, що машини не лише перевищать по продуктивності людську працю в певних секторах, але вони будуть також дешевшими у довгостроковій перспективі. Для вивчення цього питання ми рекомендуємо наступні матеріали: http://www.kurzweilai.net/the-law-of-accelerating-returns\n На початку ХХІ століття новини та статистичні звіти про глобальну кризу безробіття були досить рясними, особливо, що стосується молоді.\nДля довідок: Generation jobless (http://www.economist.com/news/international/21576657-around-world-almost-300m-15-24-year-olds-are-not-working-what-has-caused).\n Для довідок: Could Automation Lead to Chronic Unemployment? Andrew McAfee Sounds the Alarm\n Див. есе «Науковий світогляд».\n «Динамічна рівновага» визначається як: «Умова при якій всі діючі фактори впливу скасовуються іншими факторами, результатом чого є стабільна, збалансована або незмінна система».\n Наприклад, сьогодні прийнято вважати, що такі метали як мідь зародилися в зірках, а Земля зібрала ці матеріали в процесі свого формування.\n Сьогодні попит оцінюється лише через ціну та прибутковість. Дуже рідко коли громадськості дозволяють брати участь у розробці майбутніх проектів.\n Це питання буде розглядатися в есе «Індустріальне управління».\n На відміну від «представницької демократії», де вибрані представники приймають рішення, пряма демократія дозволяє індивідам голосувати по різним питанням. Ця асоціація використовується тут довільно оскільки традиційне поняття прямої демократії є надто примітивним. Запропонована система пов’язана з прийняттям участі громадськості в сукупному проектуванні товарів для того, щоб своєю чергою, задовольнити потреби.\n Див. есе «Індустріальне управління».\n Людвіґ фон Мізес в своїй відомій роботі «Економічні обчислення в соціалістичному господарстві» (англ. «Economic Calculation In The Socialist Commonwealth») намагається довести, що «ціновий механізм» – це єдиний можливий спосіб зрозуміти, як «ефективно» створювати та управляти товарами в економіці. Така критика будь-якого виду «планової» системи служить для багатьох священним текстом, що використовується для захисту капіталістичної системи.\n Джерело: Clothing ‘Made in America’: Should U.S. Manufacture More Clothes?\n Джерело: China Said to Buy 1 Million Tons of U.S. Cotton for Reserves\n Для довідок: Why do competitors open their stores next to one another? – Jac de Haan\n Система спільного користування велосипедами та машинами є загальнопоширеним прикладом. «ZipCar» це компанія, яка надає локальний доступ до оренди автомобілів в регіональному контексті, базуючись на потребі. Більше того, Європа так само побачила підйом в локальній оренді вуличних велосипедів, де різноманітні док-станції та станції доступу стратегічно розміщуються по місту.\n Узагальнене пояснення того, чому грошова економіка є структурно несумісною з рівнем ефективності та цілями цієї нової моделі, дивіься в есе «Постдефіцитні тенденції, продуктивність та ефективність».\n Тема на перший погляд непередбачуваних відхилень від норм в людській поведінці (тобто «злочинів») розглядається в есе «Стиль життя, свобода та людський фактор».\n Для довідок: HP invents a central nervous system for earth.\n Джерело: Report: Consumption of Earth’s resources unsustainable\n Див. есе «Структурний класизм, держава та війна».


Робота за кордоном: українці знайшли заміну Польщі, названо країни, де працюється краще. Politeka\nУкраїнські заробітчани в найближчим часом можуть почати масово залишати Польщу в пошуках кращих умов\nУ третьому кварталі 2018 року кількість іноземців, які працюють в Польщі на легальних підставах, досягла 569 тисяч чоловік. З них 426 тисяч – громадяни України. Якщо до цієї цифри додати нелегальних працівників, то загальне число українських заробітчан в Польщі зросте до мільйона чоловік, відзначає Rzeczpospolita.\nЗа даними ООН, з 2015 року з України виїхало 7% робочої сили. При цьому експерти відзначають, що потенціал трудової міграції з України поступово слабшає.\nУ той же час заробітчани, які зараз працюють в Польщі починають все частіше задивлятися на західноєвропейські країни. За оцінками Work Service, з Польщі найближчим часом можуть виїхати до 59% заробітчан.\n«Це велика загроза для польської економіки. Через 2-3 місяці брак кадрів може вирости з 165 тисяч до півмільйона людей!», – заявив президент фірми Personnel Service Кшиштоф Інглет.\nВін попереджає, що для польських компаній це принесе великі неприємності.\n«У Німеччині вони зможуть законно заробити значно більше. Польська влада не буде для них такою привабливою. Працівників з України вже зараз відбирають у нас Чехія, Словаччина і Угорщина. Ці країни вирішили проблеми з працевлаштуванням і можуть запропонувати кращі умови праці», – зазначив в свою чергу глава Work Service Павло Вольневіч.\nРаніше ми передавали, що голова профспілки розповів шокуючі подробиці про життя заробітчан в Польщі. Майже 50% українців, які їдуть до Польщі на заробітки, працюють нелегально і не мають жодного соціального захисту. Однак, ця сусідня і дружня країна є найпопулярнішою для українських гастарбайтерів.\nГолова профспілки «Трудова солідарність» Віталій Махинько розповів, що українець, який працює в Польщі навіть з візою, не має ніяких можливостей захистити себе і свої права.\nТеги: Европа Європа заробитчане заробітчани Польша Польща работа за границей робота за кордоном


Виробники та постачальники харчування - Китайська фабрика харчування\nветеринарний імуностимулятор для птиці та худоби\nЯк природний бактеріостатичний агент людського організму, лізоцим переважно руйнує клітинну стінку бактерій і розкладає нерозчинні мукополісахариди в клітинній стінці на розчинні глікопептиди, викликаючи розрив клітинної стінки та витік вмісту для розчинення бактерій.\nСпеціальна формула добавка для курчат бройлерів для збільшення ваги\nСинхронно сприяйте зростанню кісток та вісцеральних органів, скорочуючи цикл розмноження. Збільшення однорідності стад.\nекстракт трави кормова добавка промотор яєць для курей -несучок\nПісля статевого дозрівання курки на лівому яєчнику в тілі є багато по -різному розвинених фолікулів, і кожен фолікул містить яйцеклітину. Після дозрівання фолікула фолікулярна оболонка поступово стоншується і, нарешті, розривається до овуляції. Яйце, що виписалося, називається жовтком до його утворення, а жовтком - після того, як яйце утворилося.\nочищувач сполучних мікотоксинів, що не містить антибіотиків, для домашньої птиці\nОрганічно розкладають мікотоксин і глюкозу, споживають кисень у кишковому тракті, збільшують кислотне середовище. Стримувати розмноження шкідливих бактерій, зменшувати захворювання кишкового тракту.\nнано полівітаміни з високим вмістом курей\nВітаміни - це поживні речовини, які підтримують нормальну життєдіяльність та здоров’я худоби та птиці. Незважаючи на те, що худоба та птиця мало вимагають для них, вони відіграють важливу роль у метаболізмі худоби та птиці.\nін'єкції вітамінів та амінокислот для худоби великої рогатої худоби\nДобавки вітаміну А та вітаміну D для вагітних корів покращують виживаність телят. Деякі телята не можуть стояти, смикатися або смоктати після народження. Це викликано дефіцитом кальцію в ембріоні. Деякі телята мають вроджену сліпоту або навіть не мають очних яблук, що може бути викликано дефіцитом вітамінів під час ембріонального розвитку, а дефіцит кальцію безпосередньо пов’язаний з дефіцитом вітаміну А та вітаміну D.


добавлено в | 20 апреля 2016 в 19:56\nМи вже писали про те, що ОЕ анонсує нову відеороботу і от уже й готовий новий кліп на пісню «Не…\nМи вже писали про те, що ОЕ анонсує нову відеороботу і от уже й готовий новий кліп на пісню «Не йди». Автор слів та музики — Святослав Вакарчук. Режисер відео — Ігор Стеколенко.\nДо речі, поява в кадрі групи в авто подібного до того, яке можна побачити у відео «911», було моєю ідею. Оскільки саме Ігор зняв той кліп, я запропонував цього разу з’явитися нам у подібній машині. Це вже додало особливий, метафізичний зміст сюжету«.


Тези | БІЗНЕС - Сторінка №232\nТепер дозволено укладати договори про відкриття банківського рахунку й внеску в електронній формі, зокрема, шляхом приєднання до публічної пропозиції укладання договору.\nКлієнт, який має рахунок у банку, може відкривати наступні рахунки в цьому ж банку без особистої присутності, шляхом надання електронних документів.\nМінрегіон оприлюднив проект Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких не надаються містобудівні умови й обмеження. У список включено 28 об'єктів і видів будівельних робіт.\nУ Мінрегіоні вирішили подумати про реновації житлового фонду в країні, але поки незрозумілі не те що механізми вирішення, а навіть загальні підходи до проблеми.\nДля укладення електронного договору страхування автоцивільної відповідальності страхувальник направляє страховикові заяву. Той у відповідь формує пропозицію у формі проекту страхового поліса, яке діє до закінчення доби, у яку воно було сформовано. Після підписання страхувальником договору, страховик зобов'язано зареєструвати страховий поліс у єдиній централізованій базі даних і направити страхувальникові підтвердження здійснення електронної угоди у вигляді візуальної форми поліса.\nІнвестиційна програма постачальника комунальних послуг, який працює в рамках декількох територіальних громад, розробляється для кожної території окремо. При цьому складова частина прибутку, який планується для здійснення необхідних інвестицій, включається до складу тарифу для відповідної територіальної громади.\nДля публічних акціонерних товариств ознакою фіктивності емітента серед іншого вважається, якщо капіталізація в три рази й більш перевищує чистий дохід від реалізації продукції або вартість чистих активів.\nЯкщо постачальник комунальних послуг працює в рамках декількох територіальних громад, то формування й установлення тарифів здійснюється окремо для кожної території. При цьому витрати формуються також у межах цієї територіальної громади.\nСформульовано 14 ознак фіктивності емітента цінних паперів, зокрема: непредставлення інформації регулятору протягом двох кварталів підряд; непроведення загальних зборів акціонерів протягом двох років підряд; неутвір органів керування АТ протягом року від дня приватного розміщення акцій серед засновників; реєстрація місцезнаходження емітента в приміщенні житлового фонду; середньомісячна величина заробітної плати менше мінімального розміру; відсутність чистого доходу від реалізації продукції; основні засоби становлять менш 25 % активів і ін.


Комфортний відпочинок в Буковелі. Ціни від 1300 грн!\nНа відпочинок у Буковель!\nВідпочинок у Буковелі — це відпочинок на курорті європейського рівня. Відомий курорт Буковель, що на Івано-Франківщині, щороку приймає велику кількість бажаючих відпочити та отримати гарний настрій.\nВідпочинок в Буковелі — це відпочинок на курорті європейського рівня. Всесвітньо відомий гірськолижний курорт Буковель розташований в 110 км від Івано-Франківська, неподалік від села Поляниця. До Івано-Франківська можна добратися потягом, літаком чи на власному автомобілі. Для проживаючих в Буковелі надаються великі знижки на авіапереліт.\nРегіон Буковель — це прекраснее мысце для сімейного відпочинку з дітьми, молодіжного відпочинку або романтичної поїздки. У кожному селищі Буковеля знаходиться безліч комфортних готелів, санаторіїв і пансіонатів, баз відпочинку та приватних котеджів. Ціни на проживання залежать від відстані до гірськолижного курорту Буковель, чим ближче, тим проживання дорожче.\nНа п'яти горах — Довга, Буковель, Бульчиньоха, Бабин Погар і Чорна Клева — розташовано 68 км гірськолижних трас різного рівня складності. Деякі траси обладнані світлом. Функціонують 16 підйомників, серед яких: один бугельний довжиною 957 м, один трьохкрісельний довжиною 1100 м, один двокрісельний довжиною 1000 м, 11 чотирикрісельних підйомників довжиною від 652 до 1947 м. Біля кожного підйомника розташовані пункти харчування з національною кухнею та зручний паркінг (платний та безкоштовний). Вартість паркінгу - 40-60 грн / день.\nАбонементи на підйомники (ski-паси) в сезоні 2019-2020: Skipass для дорослого на 3 дні - 1700 грн і 3400 грн в святкові дні, Skipass на 5 днів - 2685 грн і 5370 грн в святкові дні, Skipass на 10 днів - 4773 грн. і 9545 грн в святкові дні. Купуючи ski-паси заздалегідь (у вересні), можна заощадити до 50%. Також можна зекономити, купуючи Skipass до 9.00 ранку.\nОренда спортивного спорядження в сезоні 2019-2020: Комплект (лижі, черевики, палиці, шолом) від 130 до 440 грн в день, Сноуборди (дошка, черевики, шолом) від 130 до 430 грн в день, захисні шоломи - 60 грн /день.\nУ літній сезон працює підйомник №2 в такому режимі: понеділок - неділя: з 9:00 до 19:00. Вартість квитка на 1 підйом: дорослий – 45 грн., пільговий – 35 грн.\nУ Буковелі сезон катання на лижах відкривається у листопаді і закривається на початку травня.\nВсі траси обладнані сніговими пушками, які працюють навіть, коли снігу багато, для того щоб засипати оголені ділянки схилів. Ратраки працюють регулярно, вирівнюючи траси, тому до початку ранкового катання всіх відпочиваючих чекає рівний спуск.\nДля тих, хто ще не навчився кататися на лижах або сноубордах, є спеціальна школа із кваліфікованими інструкторами. Вартість навчання залежить від кількості людей в групі і сезону і становить від 80 до 280 грн/год.\nПрограма зимових розваг в Буковелі доповнено катанням на снігоходах та прогулянками на собачих упряжках, льодовим катком, сноупарком, прокатом електроскутерів Segway. Ввечері відпочинок можна продовжити в розважальному центрі «Буки», де є дискотека, паб, більярдна, кал`янна, боулінг та гральні автомати.\nГотелі у Буковелі працюють протягом цілого року, адже відпочинок в Карпатах можливий в теплу пору року. Відпочинок влітку включає катання на гірських велосипедах та квадроциклах, прогулянки на конях, пейнтбол, рафтинг, плавання по річках, походи в гори. Діє дитячий оздоровчий табір.\nВідпочинок в Буковелі надає можливості не тільки відпочити, а також оздоровитися.\nЗавдяки мінеральним джерелам з цілющою водою, курорт Буковель має розвиток як лікувальний та бальнеологічний центр. Ціни в Буковелі значно відрізняються від вартості відпочинку на багатьох європейських курортах та приємно здивують відпочиваючих.\nГотелі в Буковелі відповідають всім вимогам гідного рівня проживання та відпочинку. Ціни в Буковелі на проживання відрізняються залежно від сезону (відпочинок влітку стане трохи дешевше).\nБронювати готелі в Буковелі краще заздалегідь, тоді більше шансів зняти житло неподалік від підйомників. Ціни на проживання в Буковелі в середньому — 3500–5000 грн. за двомісний номер у високий сезон, 1000–1300 грн. — у низький сезон.\nІснує велика кількість готелів, розташованих в 10–20 км від курорту Буковель. Серед розмаїття готелів, варто особливо відзначити готель «Форест Хаус», який встиг завоювати серця багатьох відпочиваючих завдяки теплій атмосфері, що створена персоналом.\nГоловна сторінка / Відпочинок у Буковелі