Барометр свободи слова за січень 2022 року | Інститут масової інформації\nБарометр свободи слова за січень 2022 року\nУ січні експерти ІМІ зафіксували в Україні 19 випадків порушень свободи слова. З них 10 стосувалися фізичної агресії проти журналістів.\nТакими є дані щомісячного моніторингу Інституту масової інформації “Барометр свободи слова” *.\nНайчастіше журналістам перешкоджали (сім випадків) та відмовляли в доступі до публічної інформації (шість випадків).\nДвічі перешкоджали журналістам у Києві під час масових акцій: під Кабміном учасники акції #SaveФоп намагалися вибити мікрофон у журналістки 5 каналу під час прямого ввімкнення; учасники акції на підтримку експрезидента Петра Порошенка, якому обирали запобіжний захід, заважали кореспонденту телеканалу “Наш” вести пряму трансляцію.\nНа Харківщині герой сюжету під час інтерв'ю залицявся до журналістки СТБ, а потім почав виявляти агресію, нецензурно висловлюватися на адресу її колег, замахувався по камерах, бив рукою по штативу камери. В Одесі місцевих журналістів не пускали на засідання земельної комісії. В іншому випадку в Одесі охорона будмайданчика виштовхала знімальну групу телеканалу Odesa.LIVE з території будівельного майданчика.\nВідмовляли журналістам у доступі до публічної інформації, зокрема, Верховна Рада, державне підприємство “Парламентський телеканал “Рада”, державне підприємство “Укрзалізниця”, Міністерство інфраструктури.\nТак, телеканал “Рада” не надав інформації на офіційний запит “Детектора медіа” щодо редакційної ради каналу, результатів творчих конкурсів тощо. Нагадаємо, що телеканал не надав відповіді й на інформаційний запит ІМІ щодо використання бюджетних коштів на штатних та залучених журналістів, а також щодо керівництва каналу. Крім того, у Верховній Раді не надали відповіді на інформаційний запит “Судово-юридичної газети” щодо витрачання бюджетних коштів на закупівлі державного парламентського телеканалу “Рада”, а також на які цілі збираються витратити 378 млн грн з бюджету.\nУ січні ІМІ зафіксував два випадки побиття. У Кременчуці (Полтавська область) невідомі чоловіки побили журналіста Кременчуцької міської телерадіокомпанії “Кременчуцькі новини” Антона Воробйова, після чого його госпіталізували. У Києві нападу зазнав журналіст “СтопКору” Ілля Шевченко. Поліція відкрила кримінальні провадження за ст. 345-1 (“Погроза або насильство щодо журналіста”) Кримінального кодексу України.\nТакож ІМІ зафіксував два випадки юридичного тиску. Серед них – судовий позов народного депутата Іллі Киви проти Дениса Бігуса про захист честі, гідності та ділової репутації. Кива вимагає визнати недостовірним і спростувати відеоролик “Що знайшли на обшуку в Киви? Золото, вагон кешу і картини. ФОТО З ОБШУКІВ”, який опублікували 1 грудня минулого року. Також політик хоче стягнути з журналіста 2 мільйони гривень моральної шкоди.\nКрім того, експерти ІМІ зафіксували по одному випадку нападів на офіси ЗМІ та інтернет-тиску. Зокрема, про обстріл редакції видання “Гордон” повідомив його власник Дмитро Гордон. Співробітники видання виявили слід від кулі на одному з вікон офісу, після чого викликали поліцію.\nКібербулінгу зазнала журналістка видання “Полтавщина” Дарина Синицька. У місцевих групах у соцмережі “Фейсбук” про неї поширювали фейк що вона “маніяк, який видає себе за дівчину”.\nПорушення зафіксовано в дев'яти регіонах. У Києві зафіксовано дев’ять випадків, по два випадки – в Одесі та на Полтавщині. В інших областях – по одному випадку: на Вінниччині, Дніпропетровщині, Луганщина, Харківщині, у Херсоні та у Черкасах.\nУтиску свої прав зазнали п’ять журналісток та сім журналістів.\n1. У Кременчуці побили журналіста. Його госпіталізували\n06.01.2022 У Кременчуці (Полтавська область) невідомі чоловіки побили журналіста Кременчуцької міської телерадіокомпанії “Кременчуцькі новини” Антона Воробйова. Після цього журналіста госпіталізували.\nПро це телерадіокомпанія повідомила на офіційній сторінці у фейсбук.\nІнцидент стався ввечері 5 січня на території Центральної районної лікарні.\n“Тітушки напали на нашого журналіста. Кремезні чоловіки спортивної статури побили нашого Антона Воробйова, у той час, коли журналіст виконував свої професійні обов’язки – висвітлював те свавілля, що сьогодні відбувалося на території Кременчуцької центральної районної лікарні. Через побиття нашому колезі стало погано. Лікарі “швидкої допомоги”, яких викликали на місце подій, одразу ж прийняли рішення про негайну госпіталізацію постраждалого”, – повідомила редакція.\nУ коментарі представниці ІМІ в Полтавській області редакторка “Кременчуцьких новин” Ірина Серьогова сказала, що журналіст робив репортаж про лікарню, бо там виникла конфліктна ситуація через приміщення медичного закладу. І додала, що постраждалий написав заяву до поліції.\nЛікарі встановили попередній діагноз Антону Воробйову – закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м'яких тканин грудної клітини, забій лівого плеча.\nЗа фактом побиття журналіста поліція Полтавщини відкрила кримінальні провадження. Журналіст повідомив поліції про вчинення відносно нього насильства у зв’язку із здійсненням ним журналістської законної професійної діяльності на території Центральної районної лікарні.\nТакож поліція Кременчука протягом дня отримала ряд звернень за фактом вчинення самоправних дій на території лікарні.\nЗа вказаними фактами розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях з правовою кваліфікацією, передбаченою ст. 356 (Самоправство) та ч. 2 ст. 345-1 (Погроза або насильство щодо журналіста) Кримінального кодексу України, повідомляється на сайті Національної поліції у Полтавській області.\n2. "Стопкор" повідомив про побиття у ресторані свого журналіста\n28.01.2022 У Києві побили журналіста проєкту “СтопКор” Іллю Шевченка. Про це повідомляється на сайті проєкту.\nІнцидент стався 28 січня ввечері у ресторані “Княжий град”. Внаслідок нападу було знищено телефон журналіста та професійне обладнання – камеру та мікрофон.\nЯк повідомляє “СтопКор”, журналіст прийшов у заклад із редакційним завданням. Саме там відбувалося пишне святкування, ймовірно, з нагоди Дня народження президента Національної медичної академії Віталія Цимбалюка.\n“Коли знімальна група прибула до ресторану, спочатку кореспондента зачинили всередині, так, що він не міг вийти назовні. Фактично Іллю взяли в заручники. “Гості” пана Цимбалюка поводилися дуже агресивно. У результаті - напад на журналіста”, - йдеться у повідомленні.\nНевідомий чоловік під час нападу на Шевченка відібрав його телефон, розбив та викинув у смітник. Напад на Іллю зафіксував його колега, якому вдалося потрапити всередину.\nВодночас на вулиці журналіст Кирило Вольний намагався поспілкуватися з високопоставленими гостями, які намагалися залишити заклад. Один із них назвався Василем. Чоловік сильно штовхнув оператора та розбив дороге обладнання – камеру та мікрофон. Після скоєного чоловік залишив місце події позашляховиком Toyota.\nЗа фактом нападу та знищення майна журналісти звернулися до поліції та написали заяву за ст. ККУ 345 “Погроза або насильство щодо журналіста” та ст. 347-1 “Умисне знищення або пошкодження майна журналіста”.\nТелефон журналіста знайшли лише наступного дня.\n1. Гордон повідомив про обстріл офісу його видання\n19.01.2022 Засновник інтернет-видання “Гордон” Дмитро Гордон повідомив, що сьогодні, 19 січня, у Києві обстріляли редакцію його видання.\nПро це він сказав в опублікованому YouTube-відеозверненні, повідомляється на сайті видання.\nОфіс розташований на вулиці Щекавицькій. Співробітники видання виявили слід від кулі на одному з вікон офісу, після чого викликали поліцію. Гордон показав на відео кульовий отвір.\nЖурналіст пов'язує інцидент зі своєю професійною діяльністю.\n“Друзі, говорити правду в країні, де за свободу слова потрібно щодня боротися, дуже непросто. Але я це роблю, постійно кажу те, що думаю, і кажу правду. Як бачимо, це багатьом, напевно, не подобається”, – сказав Гордон.\nВін висловив переконання, що злочин буде розкрито, “оскільки тут скрізь камери”.\n“Окрім того, як мені повідомили мої джерела в СБУ, тут навпроти розташований гуртожиток СБУ, в якому встановлено спеціальний пост у межах НСРД (негласні слідчі (розшукові) дії). – Ред.) стосовно мене, звідки повністю записують усе, що відбувається тут, перед входом [в офіс видання “Гордон”]. Тому я абсолютно впевнений, що СБУ в співдружності з МВС дасть відповідь на запитання, хто стріляв по вікнах інтернет-видання “Гордон”, кому стоїть поперек горла свобода слова та боротьба за свободу слова в Україні”, – сказав Гордон.\nЗа фактом пошкодження вікна офісу видання поліція розпочала кримінальне провадження за ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України – умисне знищення або пошкодження майна.\nСлідчо-оперативна група на місці події зафіксувала наявне пошкодження зовнішнього скла подвійного склопакета. Пошкодження скла було не наскрізним. Наразі правоохоронці встановлюють свідків та очевидців, переглядають відео з камер спостереження.\nПерешкоджання законній журналістський діяльності – 7\n1. Під судом, де обирали запобіжний захід Порошенку, перешкоджали журналісту каналу "Наш"\n17.01.2022 У Києві 17 січня під Печерським райсудом, де обирали запобіжний захід Петру Порошенку, учасники акції на підтримку експрезидента заважали кореспонденту телеканалу “Наш” вести пряму трансляцію, повідомляє Громадське.\nЖурналіст каналу Тимур Страхов намагався зробити пряме ввімкнення зі студією. Проте коли він почав говорити, декілька людей почали його відтісняти та посилати “до Мураєва”. Журналіст намагався продовжити ввімкнення та навіть спробував узяти коментар у чоловіка поряд.\nПроте згодом його оточила група людей, які штовхали кореспондента і кричали “Ганьба”. Натомість ведучі називали учасників акції “рядженими клоунами” та “купкою неадекватних радикалів”.\nЗа цим фактом правоохоронці розпочали кримінальне провадження за ч. 1 ст. 171 Кримінального кодексу України (“Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів”), повідомляється на сайті Національної поліції. Санкція статті передбачає штраф до 850 грн, або арешт до шести місяців, або обмеження волі до трьох років.\nЗа даними поліції, під час прямого ефіру на одному з телеканалів було виявлено інцидент, де громадяни відтіснили з місця проведення акції журналіста. Після цього керівництво столичного главку відразу ініціювало перевірку.\nНаразі поліцейські з’ясовують усі обставини події.\nСанкція статті передбачає покарання у вигляді штрафу до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.\n2. На Харківщині герой сюжету перешкоджав роботі журналістів СТБ та 1+1\n18.01.2022 У селищі Рогань Харківської області 18 січня герой сюжету про проблемну родину накинувся на знімальні групи телеканалів СТБ та 1+1 під час його інтерв'ювання.\nПро це ІМІ повідомила журналістка СТБ Марія Малєвська, що знімала сюжет.\nУ сюжеті йшлося про дівчинку, яку забрали до лікарні, бо її кілька днів не пускала додому мати. Чоловік, до якого звернулися журналісти, є співмешканцем жінки. Його запитували, чому не пускали дівчинку додому, коли він бачив її востаннє.\nСпочатку чоловік поводився люб'язно, а потім почав виявляти агресію, нецензурно висловлюватися на адресу журналістів.\nМарія Малєвська розповіла, що внаслідок нападу ніхто зі знімальних груп не постраждав.\n“Я не знаю, чому він почав. Ймовірно, через стан сп'яніння. В принципі, вся наша бесіда викладена у відео. Він замахувався по камерах, бив рукою по штативу, коли оператор плюсів намагався штативом від нього відгородитися”, – розповіла Марія, додавши, що пошкоджень техніки немає.\nЗа цим фактом поліція відкрила кримінальне провадження за ч. 1 ст. 171 (перешкоджання законній професійній діяльності журналістів) Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає до трьох років обмеження волі.\n“20 січня в ході моніторингу соціальної мережі Інтернет на одному з телеграм-каналів виявлено відеосюжет, на якому чоловік перешкоджав законній професійній діяльності журналістів. Під час зйомки відеосюжету біля будинку по вулиці Горького в селищі Рогань Харківської області правопорушник висловлювався в бік журналістів нецензурною лайкою та намагався припинити зйомку”, – повідомляє поліція.\nПроводяться необхідні слідчі дії для притягнення правопорушника до відповідальності.\n3. Учасники акції #SaveФоп напали на журналістку 5 каналу під час прямого ввімкнення\n25.01.2022 Учасники акції #SaveФОП намагалися вибити мікрофон з рук журналістки 5 каналу Аліни Бурцевої під час прямого ввімкнення. Про це повідомляється на сайті телеканалу.\nІнцидент стався 25 січня в Києві під Верховною Радою, де відбувалась акція.\nНапад трапився, коли кореспондентка розповідала про те, що відбувається біля будівлі парламенту. Її оточили підприємці, й після того, як журналістка, посилаючись на правоохоронців, сказала, що мітингувальники розпилювали газ, жінка вдарила її по руках, намагаючись вибити мікрофон.\n“Близько другої години дня ми приїхали сюди (під будівлю Верховної Ради. – Ред.) інформувати глядачів, що тут відбувається на акції #SaveФОП. Я побачила, що правоохоронці чомусь побігли, я підбігла до них, запитала, що сталося. Вони сказали, що нібито протестувальники газ розпиляли на них. У мене це є записано на відео. Я не встигла договорити іншу позицію, якраз протестувальників. Вони (протестувальники. – Ред.) почали на мене кричати, що це брехня, вирвали штекер з мікрофона”, – розповіла Аліна Бурцева.\nКореспондентка написала заяву до поліції.\nНагадаємо, 25 січня в Києві під Верховною Радою відбулась акція протесту підприємців, які виступають проти вимоги застосовувати касові апарати для ФОПів. Вимога набрала чинності 1 січня 2022 року. Підприємці намагалися прорватися до парламенту, але їх не пускали. Під час акції сталися сутички між протестувальниками та правоохоронцями.\n4. Охоронці Одеської міськради не пускали журналістів на засідання земельної комісії\n25.01.2022 Охоронці Одеської міської ради 25 січня тривалий час не пускали місцевих журналістів на засідання земельної комісії міськради.\nЗ опублікованого 7 каналом відео видно, що працівники Муніципальної варти пояснюють свої дії тим, що надані журналістами документи нібито не відповідають необхідним вимогам.\nЯк повідомили в редакції телеканалу представнику ІМІ в Одеській області, охоронці вимагали від журналістів паперовий паспорт і сертифікат про вакцинацію. Натомість, журналістка показувала електронний сертифікат у застосунку "Дія".\nТакож на каналі розповіли, що журналісти змогли потрапити на засідання лише тоді, коли охоронці залишили пропускний пункт через бійку між народним депутатом Артемом Дмитруком та учасниками засідання земельної комісії.\nЗнімальна група 7 каналу написала заяву до поліції щодо перешкоджання журналістській діяльності. Поліція відкрила кримінальне провадження і розпочала слідство.\n5. В Одесі охорона будмайданчика перешкоджала знімальній групі Odesa.Live\n27.01.2022 В Одесі 27 січня охоронці житлового комплексу виштовхали знімальну групу телеканалу Odesa.LIVE з будівельного майданчика.\nПро це повідомляється на інформаційному порталі Новини.LIVE Odesa.\nТак, журналістка каналу Катерина Фуглевич та оператор Альберт Наумов приїхали в мікрорайон Молдаванка відзняти сюжет про законність будівництва паркінгу поряд з будинком літньої жінки.\nВони змогли зайти на територію будмайданчика, але там їх зустріла охорона, яка виштовхнула знімальну групу за огорожу. Один з охоронців чіплявся до журналістки та поводився агресивно.\nТакож на місці конфлікту з’явився невідомий чоловік, який не назвався та почав нецензурно висловлюватися щодо знімальної групи, заявляючи, що це його земля.\nЯк повідомили в редакції телеканалу представнику ІМІ в Одеській області, журналісти написали звернення до поліції через перешкоджання професійній діяльності працівників ЗМІ.\n6. "Букви" повідомили, що до їдальні Верховної Ради не пустили їхнього журналіста\n27.01.2022 Інтернет-видання “Букви” повідомило, що охоронці не пустили 27 січня до їдальні Верховної Ради їхнього журналіста, який вирішив перевірити інформацію щодо завищених там цін.\nЯк пише видання, фотокореспондент спробував зайти до їдальні після повідомлення народного депутата Олександра Кучеренка про завищені там ціни та перевірити інформацію щодо вартості. Однак охоронці сказали, що журналісту до кафе не можна.\nКореспондент спробував зайти до їдальні о 14:40. Охоронці повідомили, що на сьогодні їдальня вже не працює, приходити до неї можна, але не тоді, коли засідання Верховної Ради уже закрите і не під час перерви, яка триває з 11:30 до 12:10.\n“Помітивши у кореспондента наплічник, охоронці зазначили, що з фото- чи відеотехнікою до приміщення їдальні заходити категорично заборонено. Журналісти, які працюють у Верховній Раді розповіли, що вже кілька днів до їдальні під час перерв у засіданнях Верховної Ради не пускають працівників ЗМІ — нібито вони заважають депутатам. Тому для журналістів встановили додатковий кавовий автомат, а на третьому поверсі парламенту запрацював кіоск з напоями та снеками”, - пише видання.\nНародний депутат Олександр Кучеренко обурився цінами в кафе у Верховній Раді. За обід, що складається з п’яти позицій, він заплатив майже 540 гривень.\n7. Журналісти стверджують, що Луганська облпрокуратура заборонила їм трансляцію брифінгу. У відомстві заперечують\n31.01.2022 Головна редакторка телеканалу “ІРТА” Анна Ніколаєнко заявила, що пресслужба Луганської обласної прокуратури заборонила вести пряму трансляцію брифінгу, який відбувся 31 січня в Сєвєродонецьку.\nПро це вона повідомила представникові ІМІ в Луганській області.\nЗахід був присвячений підсумкам роботи прокуратури щодо масштабних лісових пожеж, які сталися в регіоні у 2020 році.\nЗа словами Анни Ніколаєнко, яка була присутня на заході, співробітниця пресслужби пояснила заборону прямої трансляції вказівкою керівництва. Водночас, додала головна редакторка, це прохання до журналістів не було ніяк вмотивоване.\nПресслужба прокуратури в коментарі ІМІ заперечила цю інформацію. “У нас ніде не було такої чіткої фрази, що забороняється щось робити”, – зазначили там.\nІнший журналіст, який був присутній на заході, але забажав не називатися, розповів ІМІ, що співробітниця пресслужби питала в нього, чи його телеканал збирається вести трансляцію. Він перепитав, чи це заборонено. У відповідь йому пояснили, що “керівництво має бути в курсі цих нюансів”. На відміну від ІРТА, його телеканал не збирався вести пряму трансляцію заходу.\nЯк розповіли обидва журналісти, брифінг мав розпочатись о 14:00, однак журналістів просили прибути раніше, о 13:15. Як виявилося, на цей час була запланована кава-брейк.\n“Коли вже була 14:05, то я спитала в пресслужби, чому брифінг не починається. “Попросили почекати ще”. Я сказала, що треба поважати час журналістів, і почала висловлювати своє невдоволення організацією заходу. На що мені на повному серйозі працівниця пресслужби відповіла: “Я зрозуміла, ми просто вас наступного разу не будемо кликати”, – розповіла Ніколаєнко.\nЦю історію ІМІ підтвердив інший журналіст, який був присутній під час цієї розмови.\nРаніше головна редакторка ІРТА Анна Ніколаєнко повідомляла, що у вересні 2021 року обласна прокуратура не запросила їх на круглий стіл щодо розслідування злочинів проти журналістів. У прокуратурі їй відповіли, що не мали змоги запросити всі медіа у зв'язку з тим, що кількість присутніх представників ЗМІ була обмеженою.\nДоступ до інформації – 6\n1. Херсонський "Мост" позиватиметься до підприємства через відмову в доступі\n10.01.2022 Редакція херсонського інтернет-видання “Мост” планує позиватися до комунального підприємства (КП) “Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Херсона”, оскільки вважає необґрунтованою відмову КП у доступі до інформації.\nПро це ІМІ повідомив директор “Мосту” Сергій Нікітенко.\nЗа його словами, він 4 січня надіслав комунальному підприємству запит, у якому просив надати показники одометра автомобіля Toyota Proace Verso, що перебуває в користуванні підприємства, станом на 1 вересня та/або на 31 грудня 2021 року.\nУ відповідь КП зазначило, що не є суб'єктом владних повноважень та не здійснює владних управлінських функцій, “а тому інформація, яка створена в процесі діяльності підприємства, не є публічною”.\nНатомість підприємство зазначило, що суб'єкти господарювання є розпорядниками інформації лишу щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.\n“Враховуючи вищевикладене, на запитувану вами інформацію не поширюється дія закону про “Доступ до публічної інформації”, а тому доступ до неї не може бути наданий у порядку, визначеному законом”, – йдеться в відповіді підприємства.\nЮрист ІМІ Алі Сафаров вважає, що таку інформацію мали б надати з огляду на загальні принципи прозорості й відкритості діяльності органів влади та витрачання бюджетних коштів.\n“Якщо виходити з буквального і дуже вузького тлумачення законодавства України, то, дійсно, показники одометра автомобіля комунального підприємства не підпадають прямо під визначення публічної інформації, яка створена або є в розпорядженні розпорядника публічної інформації – комунального підприємства. Але, виходячи із загальних принципів прозорості й відкритості діяльності органів влади та витрачання бюджетних коштів, така інформація мала бути надана, адже залежно від такої інформації суспільство може визначити ефективність використання автомобіля, придбаного за бюджетні кошти”, – зазначив юрист.\n“На жаль, дуже часто розпорядники публічної інформації вишукують будь-яку можливість, будь-яку підставу для відмови в наданні інформації, і будь-яку похибку в запиті використовують саме для приховування інформації від суспільства”, – сказав Алі Сафаров.\n2. Черкаська міськрада не надала виданню "18000" запитуваної інформації\n10.01.2022 Черкаська міська рада не надала місцевому виданню “18000” запитуваної інформації щодо суми орендної плати, яку перераховує орендар земельної ділянки за адресою Гагаріна, 60, повідомляє Доступ до правди.\nЯк пише видання, ділянка площею 0,5 га розташована біля підніжжя Замкової гори. Саме на ній планують житлову висотну забудову, проти якої активно виступають жителі Черкас.\nОфіційний забудовник – ПП “Надія”, афілійоване з бізнесовою родиною Казарянів, водночас орендарем ділянки з 2007 року є ПП “Агропром-1992”, яке контролює відомий у місті будівельник Бурський.\nВ офіційній відповіді міської ради на запит “18000” зазначають, що ПП “Агропром-1992” орендує ще низку ділянок у місті і, відповідно, орендний платіж сплачує єдиною сумою, а інформації стосовно структури цього платежу у чиновників немає. Водночас вони зауважують, що боргу за оренду ПП “Агропром-1992” немає.\nЧеркаська окружна прокуратура вивчає питання виділення земельних ділянок під забудову за адресами Замковий узвіз, 1 та вулиця Гагаріна, 60.\nЮристка Фундації DEJURE Христина Буртник вважає, що така відповідь міськради може бути спробою приховати реальну вартість оренди земельної ділянки.\nЗа словами юристки, відповідно до частини п’ятої статті 6 Закону “Про доступ до публічної інформації” не може бути обмежено доступ до інформації, зокрема, про володіння і користування комунальним майном.\n“Отже, інформація про користування земельною ділянкою, в тому числі, вартість оренди є відкритою інформацією. Вартість такої оренди повинна бути передбачена у договорі, який укладався з відповідним підприємством. Тому міськрада безумовно володіє запитуваною інформацією і повинна була надати її на запит. Навіть якщо орендна плата сплачувалась орендарем одним платежем за кілька земельних ділянок, то логічно, що розпорядник інформації перевіряє чи сплачена сума відповідає загальній сумі за кожну земельну ділянку”, - сказала Буртник.\nТакож вона порадила журналістам надіслати ще один запит і попросити: копію договору оренди на вказану земельну ділянку, а також всі додаткові угоди до цього договору (в них може бути положення про зміни до умов договору). “Такі документи міськрада теж повинна надавати відповідно до частини п’ятої статті 6 Закону “Про доступ до публічної інформації”, – сказала Христина Буртник.\nХристина Буртник також додала, що запитувач може попросити інформацію про всі платежі, які надійшли від вказаного підприємства за оренду земельних ділянок, та документи, які підтверджують надходження коштів. Вказане дасть змогу перевірити, чи не збрехав розпорядник про те, що орендар платить все одним платежем.\n3. Національна академія внутрішніх справ відмовилась надати “Слідству.інфо” запитувану інформацію\n10.01.2022 Національна академія внутрішніх справ України відмовилась надати “Слідству.Інфо” інформацію про земельні ділянки, які знаходяться в підпорядкуванні навчального закладу, повідомляє “Доступ до правди” з посиланням на “Слідство.Інфо”.\nЗа даними “Слідства.Інфо”, загалом територію Національної академії внутрішніх справ України (НАВСУ) забудували 19-ма житловими будинками на 1892 приватні квартири. При цьому, станом на 1 жовтня 2021 року, в академії навчалось лише 1825 студентів.\nНайбільше будівель на землі академії зводиться під заміський елітний житловий комплекс O2 Residence, який зводиться київським забудовником SAGA Development, який належить бізнесмену та ексчиновнику Андрію Вавришу. На ділянці коло оточеного лісом озера зростає 12 будинків на 880 квартир. Водночас земля має рекреаційне призначення – тобто на ній не можна будувати житло, а тільки інфраструктуру для відпочинку чи спортивних заходів.\nПри цьому у закладі відмовились пояснити, на яких умовах на їх території відбувається будівництво житлових комплексів, та яку компенсацію за втрачені земельні ділянки отримає академія. Більше того, на запит щодо земельних ділянок, що знаходяться у користуванні закладу, журналістам агенції “Слідство.Інфо” відповіли, що це не є публічною інформацію. Тому відмовились надавати жодні дані.\n“Запит не стосується використання бюджетних коштів, тому для академії відсутні правові підстави надавати відповідь на запит”, – зазначили у відповіді на запит.\nМедіаюристка, адвокатеса ГО “Платформа прав людини” Людмила Опришко каже, що відмова неправомірна.\n“У запиті просили надати інформацію стосовно використання земельних ділянок, наданих у користування Академії внутрішніх справ. Зазначена інформація відноситься до суспільно важливої, а Академія є її розпорядником відповідно до пункту 4 частини 2 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, оскільки на землях, відведених Академії, здійснюється житлова забудова, в такому випадку постає питання про належне використання переданого у користування державного чи комунального майна - землі. Частина 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» прямо забороняє обмежувати доступ до такої інформації. Отже, відмовляючи у наданні інформації на запит, Академія порушує Закон України «Про доступ до публічної інформації”, - зазначила Людмила Опришко.\nВона також додала, що інформація про земельні ділянки та їхніх власників оприлюднюється через Публічну кадастрову карту, що є частиною політики відкритих даних. Тобто інформація щодо того, які землі належать до власності університетів зокрема, є відкритою, та може бути надана у відповідь на запит про публічну інформацію.\n4. Телеканал "Рада" не надав інформації на запит "Детектора медіа"\n18.01.2022 Державне підприємство “Парламентський телеканал “Рада” не надало інформації на офіційний запит “Детектор медіа” щодо редакційної ради каналу, результатів творчих конкурсів тощо.\nЯк пише видання, після виходу проморолика з ведучими, які анонсувалися як нові обличчя “Ради”, “Детектор медіа” в середині грудня звернувся із запитаннями до директора каналу Вадима Перенчука.\nВін попросив поставити ці запитання у форматі офіційного запиту. Видання запитувало: назву продакшна або продакшнів, які вже створюють контент для каналу “Рада”; хто їхні засновники; результати творчих конкурсів; склад редакційної ради, хто і як обирає її членів. Чи входитимуть до цієї ради журналісти та редактори, які беруть участь у виробництві контенту для каналу “Рада” на аутсорсі.\nТакож видання запитувало, за яких обставин був знятий ролик за участю ведучих каналу у Верховній Раді, про який телеканал згодом повідомив, що не має до нього стосунку.\nУ відповіді за підписом Вадима Паренчука від 17 січня інформації за запитом немає. Видання звернулося до юристів ІМІ з проханням надати правову оцінку виконанню запиту журналістів.\nЯк повідомляв ІМІ, державне підприємство “Парламентський телеканал “Рада” не надало відповіді на інформаційний запит ІМІ щодо використання бюджетних коштів на штатних та залучених журналістів, а також щодо керівництва каналу.\n15 грудня 2021 року державний парламентський канал “Рада” оновив свій формат. Студії каналу облаштували в будівлях Верховної Ради та Кабінету Міністрів.\nПродюсер Олексій Семенов підтвердив свою участь в оновленні телеканалу “Рада”.\nУ проморолику в ролі нових ведучих “Ради” були представлені політтехнолог Володимир Петров, блогер Сергій Іванов, а також низка колишніх журналістів з “112 Україна”, NewsOne і ZIK.\nПізніше телеканал “Рада” заявив, що не має жодного стосунку до промовідео з новими ведучими.\nУ Верховній Раді на вимогу віцеспікерки парламенту Олени Кондратюк відбулася нарада, на якій обговорили ситуацію з каналом “Рада”. Учасники наради дійшли згоди, що політтехнолога Володимира Петрова не має бути в ефірі парламентського телеканалу. Проте невдовзі відсторонений Петров повернувся в ефір каналу в статусі експерта.\nВолодимир Петров – український політтехнолог, медійний консультант, засновник продакшну “Люмпени”, власник і телеведучий каналу “Ісландія”.\n5. "Укрзалізниця" та Мінінфраструктури не назвали "Буквам" розмір зарплати Лещенка\n31.01.2022 Акціонерне товариство “Укрзалізниця” та Міністерство інфраструктури не назвали розміри зарплат в наглядовій раді “Укрзалізниці” у відповіді на інформаційний запит видання “Букви”. Про це йдеться у матеріалі “Букв”.\nТак, видання 30 грудня 2021 року направило запит до міністерства та компанії, у якому запитувало щодо призначення ексжурналіста, екснардепа Сергія Лещенка до складу наглядової ради “Укрзалізниці” та розмірів зарплат в наглядовій раді “Укрзалізниці”.\nВідповіді видання отримало 10 січня. У Міністерстві інфраструктури відповіли, що Лещенка відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів призначили в “Укрзалізницю” 29 грудня 2021 року. Водночас щодо зарплат та премій членів наглядової ради у міністерстві зазначили, що “розмір заробітної плати, премій, надбавок, інших виплат, передбачених для членів наглядової ради АТ “Укрзалізниця”, встановлюється умовами цивільно-правових договорів, що укладатимуться з членами наглядової ради…”.\nВ “Укрзалізниці” повідомили, що їм потрібно ще 20 робочих днів для відповіді на запит видання. “Акціонерним товариством “Українська залізниця” розглянуто Ваш запит на публічну інформацію та повідомляється, що для ґрунтовного опрацювання порушених питань остаточну відповідь буде надано у найкоротший строк згідно з чинним законодавством”, - йшлося у відповіді Укрзалізниці.\n25 січня “Укрзалізниця” надіслала відповідь, в якій підтвердила, що Сергія Лещенка призначено в “Укрзалізницю”. Водночас в “Укрзалізниці” не назвали розміру зарплат членів наглядової ради відомства.\n“Умови оплат послуг наглядової ради визначаються відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 №668 “Про затвердження Порядку визначення умов оплати послуг та компенсації витрат членів наглядових рад державних унітарних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акція (часток) належать державі. Згідно зі статтею 51 Закону України “Про акціонерні товариства” порядок роботи членів наглядової ради та виплати їм винагороди визначається цим Законом, статутом товариства, положенням про наглядову раду акціонерного товариства, а також цивільно-правовим чи трудовим договором (контрактом), що укладається з членом наглядової ради”, - йдеться у відповіді.\nВодночас, повідомили в “Укрзалізниці”, станом на 25 січня 2022 року контракт між АТ “Укрзалізниця” та призначеним в наглядову раду компанії Сергієм Лещенком укладено не було.\nВидання зазначає, що у запиті не просило надати фотокопії документів, лише відповідь у форматі “так/ні” і число.\nЮрист ІМІ Алі Сафаров вбачає у відмові надати запитувану інформацію порушення закону “Про доступ до публічної інформації”.\nЗа його словами, пункт 5 частини першої статті 13 цього Закону прямо зобов’язує державні підприємства надавати за запитами інформацію щодо розміру оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.\n“Відмова в наданні такої інформації або ж надання інформації не по суті запиту відповідно до статті 22 цього закону - вважається неправомірною відмовою і тягне за собою передбачену законом відповідальність”, - зазначив Алі Сафаров.\n6. У парламенті не надали інформації "Судово-юридичній газеті" щодо телеканалу "Рада"\n31.01.2022 У Верховній Раді не надали відповіді на інформаційний запит “Судово-юридичної газети” щодо витрачання бюджетних коштів на закупівлі державного парламентського телеканалу “Рада”, а також на які цілі збираються витратити 378 млн грн з бюджету.\nПро це повідомляється на сайті газети.\n25 січня видання надіслало запит на ім’я голови Верховної Ради Руслана Стефанчука щодо фінансування державного підприємства “Парламентський телеканал “Рада”.\nГазета поставила чотири запитання:\nяку суму було витрачено на оновлення парламентського телеканалу “Рада”?\nз яких джерел фінансуватиметься телеканал “Рада”?\nяку суму коштів передбачено на фінансування телеканалу “Рада” у 2022 році?\nна які цілі планується витратити заставлені в кошторис телеканалу гроші?\nІнформаційне управління справами Апарату Верховної Ради відповіло лише на питання щодо видатків, які передбачені на фінансування телеканалу “Рада” у 2022 році. “Відповідно до кошторису Верховної Ради України на 2022 рік на фінансування державного підприємства “Парламентський телеканал “Рада” за загальним фондом державного бюджету передбачено видатки у розмірі 378 020 900 гривень”, - йдеться у відповіді.\nІншу запитувану інформацію в управління вважають такою, що не є публічною.\n“Слід зазначити, що зважаючи на положення статті 13 Закону народні депутати України не є розпорядниками публічної інформації у розумінні Закону. Відповідна правова позиція викладена також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 10. …\nСтосовно інших питань (пункти 1, 2, 4) (“1. Яку суму коштів було витрачено на оновлення…”, “2. З яких джерел буде фінансуватися…”, “4. На які цілі планують…”) повідомляємо, що відповідь на них не передбачає надання відображеної та задокументованої будь-якими засобами інформації, а потребує створення нової інформації, а саме надання роз’яснень, відтак, Ваше електронне звернення у цій частині не є запитом на інформацію у розумінні Закону та не підлягає розгляду відповідно до порядку, встановленого цим Законом”, - йдеться у відповіді.\nТакож парламентський телеканал “Рада” не надав інформації на офіційний запит “Детектор медіа” щодо редакційної ради каналу, результатів творчих конкурсів тощо.\nІнші види інтернет-тиску – 1\n1. У фейсбуці поширюють фейк про полтавську журналістку, що вона є маніяком\n18.01.2022 У Полтаві в місцевих групах у соціальній мережі “Фейсбук” поширюють фейк про журналістку видання “Полтавщина” Дарину Синицьку. З акаунту, який має ознаки бота, пишуть, що журналістка – маніяк, який видає себе за дівчину.\nПро це журналістка повідомила представниці ІМІ в Полтавській області та написала про ситуацію на своїй фейсбук-сторінці.\n“Якийсь ідіот або фігурант моїх розслідувань розіслав з бота в купу полтавських груп повідомлення, про те, що я чоловік, який видає себе за жінку, що нібито ходить до дівчаток у туалети, бо я маніяк”, – написала вона.\nЖурналістка попросила скаржитися на пост і на сторінку автора допису.\nУ коментарі представниці ІМІ Дарина Синицька розповіла, що такі дописи про неї, найімовірніше, пов'язані з її професійною діяльністю. Але з якими саме матеріалами – їй сказати важко.\n“Скоріше за все, це пов'язане з моєю журналістською діяльністю. Але там всюди через ботів дописи, тому важко щось сказати. Через які матеріали – не знаю, не відстежувала”, – сказала вона. Синицька зазначає, спочатку такі дописи невідомий писав у телеграмі, потім перейшов у фейсбук.\nЖурналістка повідомила, що звернеться до кіберполіції щодо ситуації.\nЯк повідомляв ІМІ, 13 листопада 2019 року правоохоронці повідомили про підозру мешканцю Полтави в погрозі насильством журналістці інтернет-видання “Полтавщина” Дарині Синицькій. Повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345-1 КК України.\nЗа даними слідства, у травні 2017 року за статтю, розміщену в інтернеті, полтавець Андрій Князєв надіслав журналістці текстове повідомлення з погрозою насильства, а також розмістив допис із такими погрозами у своєму обліковому записі у фейсбуці.\nПід постом Князєва у фейсбуці журналістці Дарині Синицькій погрожували зґвалтуванням і зникненням безвісти Руслан Зарубін, Віталій Солоній і Данило Плахов. Заклики до розправи над журналісткою вони залишили під постом Андрія Князєва. Андрій Князєв звинуватив Дарину Синицьку в поширенні особистої інформації активістів.\nПричина погроз, які журналістка отримала в соцмережі, – її публікація про події біля арки “Газетного ряду”. Кримінальне провадження щодо цього інциденту тричі закривали.\n29 липня 2020 року Октябрський районний суд Полтави призначив покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки з іспитовим терміном на один рік мешканцю Полтави, який погрожував насильством журналістці інтернет-видання “Полтавщина” Дарині Синицькій.\n1. Кива подав до суду на Бігуса та хоче 2 млн грн компенсації\n19.01.2022 Народний депутат від фракції “Опозиційна платформа – За життя” Ілля Кива звернувся до суду з позовом до Дениса Бігуса про захист честі, гідності та ділової репутації.\nПро це повідомляє “Судовий репортер” з посиланням на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2021 року.\nПолітик хоче стягнути з журналіста 2 мільйони гривень моральної шкоди й спростувати інформацію шляхом повідомлення про ухвалене в справі судове рішення на ютуб-каналі BІHUS info.\nКива вимагає визнати недостовірним і спростувати відеоролик “Що знайшли на обшуку в Киви? Золото, вагон кешу і картини. ФОТО З ОБШУКІВ”, який опублікували 1 грудня минулого року.\nТак, нардеп вимагає спростувати таку інформацію: “Ну і тепер до головного – до бабла, яке знайшли під час обшуків, багато бабла, ось на цій фотографії, наприклад, – гривні, а на цій в пакетах долари і євро, тверда валюта, поруч золоті злитки, ось золоті злитки окремо, приблизно вас зорієнтувати, скільки це коштує, ось такий невеличкий злиток на 2,5 грама коштує недорого – 166 €, ось такий злиток на 20 грамів коштує вже значно дорожче – 1100 €, це аж 33 тисячі гривень, ну ось така 100-грамова радість коштує понад 5 400 євро – понад 160 тисяч гривень, на фотографіях є також декілька дорожчих швейцарських стограмових злитків, вони коштують понад 5 500 € кожен. Та загалом на цій фотографії ви легко бачите понад 1 мільйон гривень. Джерела сказали нам, що під час обшуку Киви знайшли готівку понад мільйон сто тисяч гривень і близько пів мільйона доларів у будинку і понад 300 тисяч гривень в автомобілі, ну це, очевидно, на дорожні витрати, на заправку, на хот-дог на жуйку і так далі. Ми не можемо цю суму верифікувати з фотографій, на фотографіях все поскладано, пофасовано, але на око цілком може бути. Це означає, що в народного депутата мільйони гривень під рукою в національній валюті, в іноземній валюті, в золоті”.\nПозов Киви надійшов до суду у Вінницькій області – за зареєстрованим місцем проживання журналіста Бігуса.\n30 грудня 2021 року Вінницький райсуд Вінницької області передав справу за підсудністю до Вінницького міського суду.\nЯк повідомляв ІМІ, 1 грудня 2021 року Bihus.info опублікував матеріал про обшук у незадекларованому будинку Іллі Киви в селищі Козин під Києвом. Про будинок журналісти розповідали ще 22 листопада, а обшуки відбулися 16 листопада.\nЗгідно з фото, які Bihus.info передало джерело в правоохоронних органах, у депутата конфіскували понад пів мільйона доларів США й понад мільйон гривень, а також золоті злитки вагою від 1 до 100 грамів – нічого з цього не було вказане в декларації.\n2 грудня 2021 року керівник Bihus.info Денис Бігус заявив, що матеріал проєкту про обшуки в народного депутата від ОПЗЖ Іллі Киви не відповідає дійсності, та вибачився перед підписниками.\nТого ж дня народний депутат від фракції “Опозиційна платформа – За життя” Ілля Кива заявив, що подасть до суду на журналістів Bihus.info через помилковий матеріал про конфісковані під час обшуку статки.\n1. Суд у Кривому Розі за позовом дружини посадовця арештував квартиру журналістки-депутатки\n12.01.2022 Саксаганський районний суд Кривого Рогу (Дніпропетровська область) наклав арешт на квартиру журналістки та депутатки міської ради Наталі Шишки через опублікування у Facebook фото начальника КП “Рітуал Сервіс Плюс” Андрія Васильєва.\nТаку ухвалу про забезпечення позову суд виніс 28 грудня 2021 року, задовольнивши позовну заяву дружини Васильєва, повідомляє представниця ІМІ в Дніпропетровській області.\nТак, у позові йдеться, що жінка позивається до журналістки та депутатки Наталі Шишки через опублікування “фотографії із її зображенням разом з чоловіком, взятої з її акаунту в соціальній мережі Facebook та використаної відповідачем без її згоди під опублікованим нею постом”.\nТакож у тексті заяви йдеться, що “використання відповідачем належного їй фото без її відома та згоди призвело не тільки до розкриття та поширення її персональних даних, а саме про сімейний стан, висвітлення особистих стосунків, релігійних переконань, а й до обговорення громадськістю не тільки її, а й її чоловіка, його минулих особистих стосунків, діяльності на посаді керівника КП “Ритуал Сервіс Плюс” КМР, свідченням чому є коментарі під постом відповідача”.\nЗаявниця вимагає компенсації моральної шкоди в розмірі 100 тисяч гривень. Як забезпечення позову вона попросила суд накласти арешт на квартиру Наталі Шишки та заборонити вносити будь-які зміни до посту журналістки на період судового розгляду справи.\nЙдеться про допис у Facebook депутатки Криворізької міської ради та журналістки “Домашньої газети” Наталі Шишки від 16 листопада 2021 року. У ньому вона опублікувала текст, що писала для “Домашньої газети” щодо петиції її власного авторства під назвою “Досить обирати криворіжців на кладовищах”. У дописі Наталя Шишка також використала фото Андрія Васильєва із священнослужителем і жінкою. Утім, за словами Наталі Шишки, жінку в фото вона прибрала ще до отримання ухвали про забезпечення цього позову.\nСуд ще не розглянув цього позову по суті, утім суддя Володимир Прасолов заяву про забезпечення позову повністю задовольнив, наклавши арешт на квартиру Наталі Шишки. Також суд зобов'язав її встановити в дописі налаштування, що обмежують можливість розповсюдження публікації та внесення до неї змін.\nУ коментарі представниці ІМІ в Дніпропетровській області Наталя Шишка розповіла, що фото Андрія Васильєва вона взяла з його відкритої сторінки у Facebook. На фото зображені Андрій Васильєв зі священнослужителем. На ньому дійсно була також зображена жінка, утім Наталя Шишка видалила її з фото згодом, після публікації, але до отримання ухвали про забезпечення позову.\n“Я розцінюю це як тиск у зв'язку з моєю журналістською і депутатською діяльністю. Бо темою цвинтарних поборів я займалась і як депутатка, і як журналістка не один день і не один рік. Я розцінюю це як намагання деморалізувати мене, оскільки вимога неспіврозмірна тій моральній шкоді про яку стверджує позивачка. До того ж я наполягаю, що фото, використане мною, було розміщене у відкритому доступі”, – прокоментувала Наталя Шишка.\nВона планує оскаржувати це забезпечення позову, утім для цього їй потрібні дані позивачки, яких у неї немає, оскільки суд, за її словами, станом на 12 січня не надіслав їй самого позову.\nЮрист ІМІ Алі Сафаров вважає рішення суду про арешт майна занадто суворим кроком.\n“Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. Водночас саме позивач у заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту навести в достатньому обсязі дані, які дають змогу вважати вимогу про арешт майна обґрунтованою. Суд зобов’язаний розглядати це питання на засадах об’єктивності, справедливості та неупередженості. З наведеної інформації неможливо встановити, наскільки переконливими були аргументи позивача про накладання арешту на квартиру”, – зазначив юрист.\nВін додав, що застосування запобіжного заходу може бути оскаржено у встановленому законом порядку.\nВодночас Алі Сафаров звернув увагу, що незалежно від ухвали про забезпечення позову власне позовні вимоги суд ще не розглядав і обґрунтованість або ж необґрунтованість позову про відшкодування моральної шкоди в суді ще не доведені.\nКрім того, юрист вважає, що в цьому випадку буде складно довести, що інформація стосується саме особи позивачки чи що було використано саме її фото. Також, за його словами, на обставини справи має впливати суспільна важливість поширеної інформації.\nВодночас він зауважив, що фотографія особи є одним з видів персональної інформації про особу і її можна використовувати лише за згодою особи, окрім спеціально визначених законом випадків.\n“Але якщо інформація поширюється самою особою, зокрема через використання соцмереж, на необмежене коло осіб – в такому випадку можна вважати, що інформація не є конфіденційною і особа самостійно надала їй статус відкритої. У тому числі фотозображенню”, – зазначив Алі Сафаров.\n1. Суд на Закарпатті зобов'язав міськраду повторно розглянути запит журналістки\n11.01.2022 Закарпатський окружний адміністративний суд зобов'язав Виноградівську міську раду повторно розглянути запит на інформацію журналістки щодо надання їй копій документів угод про транскордонне співробітництво.\nТаке рішення суд ухвалив 11 січня, повідомила представнику ІМІ в області медійниця Олена Мудра.\nЯк розповіла Олена Мудра, у серпні минулого року вона надіслала на адресу місцевої ради запит, у якому просила надати копії додатків до угод щодо транскордонного співробітництва, які реалізовувала міська рада та її комунальне підприємство. Втім, у міськраді в наданні документів відмовили, мотивуючи, що там є конфіденційна інформація. Таку ж позицію представники міськради доводили й у суді.\nСуд дійшов висновку, що відмова до копій запитуваних документів є протиправною, оскільки відповідач – міська рада Виноградова – не надав мотивованої відмови про неможливість надання відповіді. “Враховуючи вказані обставини та докази в їх сукупності, суд вважає, що для належного захисту порушених прав позивача, достатньо буде зобов'язати Виноградівську міську раду Закарпатської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 (журналістки Олени Мудри. – Ред.) про доступ до публічної інформації від 23 серпня 2021 року з урахуванням висновків суду”, – йдеться в рішенні суду.\n“Я зверталася до Виноградівської міської ради декілька разів щодо запитуваної інформації як журналістка. Міська рада кілька разів відмовляла в її наданні, – розповіла про ситуацію Олена Мудра. – Після чергової відмови спільно з медіаюристами ухвалили рішення звернутися до суду. Чому не до поліції? Тому що на той момент у мене в поліції вже перебувала подібна справа щодо перешкоджання моїй професійній діяльності, яку розслідують уже понад рік. Цю справу поліція закривала і поновлювала за рішенням суду. Тому, на мою думку, дії місцевої поліції в такому разі малоефективні, зі свідомим затягуванням досудового розслідування. Звернення до суду щодо перешкоджання професійній діяльності дає сподівання на швидше вирішення ситуації, оскільки на подібні справи є конкретні терміни розгляду. І, як виявилося на практиці, розгляд цієї справи в суді дійсно виявився ефективнішим, ніж вона була б зараз на досудовому розслідуванні поліції”.\nСтаном на 24 січня журналістка не отримала нової відповіді на запит, втім наразі немає інформації й про подання апеляції на рішення суду першої інстанції. Виноградівська міська рада має на це термін у 30 днів із дня проголошення рішення Закарпатського окружного адміністративного суду, тобто до 11 лютого.\n2. Поліція відкрила справу за фактом перешкоджання журналістці 5 каналу\n26.01.2022 Поліція відкрила кримінальне провадження за фактом перешкоджання знімальній групі 5 каналу. Про це повідомляється на сайті МВС.\n“До поліції надійшло повідомлення про те, що на території Маріїнського парку учасники акції оточили знімальну групу центрального телеканалу, штовхали журналістку, виривали мікрофон і перешкоджали проведенню прямого ефіру”, – йдеться в повідомленні.\nЗа цим фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 171 (“Перешкоджання законній професійній діяльності журналіста”) Кримінального кодексу України.\nЯк повідомляв ІМІ, 25 січня учасники акції #SaveФОП напали на журналістку 5 каналу Аліни Бурцевої під час прямого ввімкнення в Києві під Верховною Радою.\n3. Поліція Одеси відкрила справу за фактом перешкоджання журналістам Odesa.Live\n27.01.2022 Поліція Одеси розпочала кримінальне провадження за фактом перешкоджання законній професійній діяльності журналістів телеканалу Odesa.LIVE.\n“Сьогодні до поліції звернулися представники одного з місцевих телеканалів із заявою про те, що під час запису відеосюжету щодо законності будівництва на території житлового комплексу в Вантажному провулку, охоронці об’єкта почали виштовхувати знімальну групу, намагаючись припинити зйомку”, - йдеться у повідомленні.\nУчасники інциденту встановлені і надають пояснення в територіальному відділі поліції.\nПоліція відкрила провадження за ч.1 ст.171 Кримінального кодексу України (перешкоджання законній журналістській діяльності).\nЯк повідомляв ІМІ, 27 січня в Одесі охоронці житлового комплексу виштовхали знімальну групу телеканалу Odesa.LIVE з будівельного майданчика.\n1. Спільна заява українських правозахисних організацій щодо ситуації в Казахстані\n06.01.2022 Українська правозахисна спільнота надзвичайно стурбована напруженою ситуацією в Казахстані. У світлі подій, що динамічно розвиваються, закликаємо владу Казахстану припинити порушувати взяті на себе міжнародні зобов'язання щодо дотримання прав людини у відповідь на протести та спрямувати всі зусилля на мирне врегулювання ситуації та побудову діалогу з суспільством.\nЗа інформацією МОЗ країни, у результаті заворушень було госпіталізовано 400 людей, 62 особи перебувають у реанімації. Кілька десятків поліцейських і протестувальників загинули під час сутичок, за даними поліції. Точна кількість жертв і загиблих серед протестувальників наразі невідома. Є свідчення щодо непропорційного застосування сили з боку правоохоронців та серйозного перевищення службових обов'язків. За даними місцевих правозахисних організацій, наразі по всій країні затримали понад 2000 осіб. За даними влади, станом на 5 січня було затримано 200 осіб. За словами місцевих спостерігачів, затриманим відмовляють у доступі до адвокатів, і є серйозні сумніви з приводу забезпечення права на об'єктивне розслідування і справедливий суд.\nЗ учорашнього дня в країні періодично блокують доступ до мережі інтернет - як до дротового, так і мобільного. Деяких журналістів затримали під час виконання їх професійних обов’язків. Порушення права на свободу слова, свободу пошуку інформації, свободу висловлювання, об’єднань та асоціацій і свободу мирних зібрань у Казахстані викликає серйозне занепокоєння ситуацією.\nЗаяву підписали: Центр прав людини ZMINA, Центр громадянських свобод, Інститут масової інформації, Платформа звільнення політв'язнів, ГО "Вектор прав людини", Правозахисний центр ДІЯ, Восток SOS, Поступ, Платформа прав людини, Освітній дім прав людини в Чернігові, КримSOS, Центр громадянської просвіти “Альменда”, Free Belarus Center, ГО MART, ГО “Дім вільної Росії”, Проєкт “Без кордонів”, Кримська правозахисна група, Дім прав людини “Крим”.\n2. Медіахолдинг "Вільні медіа" вважає зачищенням інфопростору арешт медіаактивів, що транслюють Прямий та 5-й\n10.01.2022 ТОВ “Вільні медіа” розцінює рішення Печерського районного суду міста Києва про арешт ТОВ “Телекомпанія “Автор ТВ” та дочірнього підприємства “ТРК НБМ-Запоріжжя” як перші кроки з припинення мовлення незалежних телеканалів та зачищення інформаційного простору країни.\nПро це йдеться в заяві медіахолдингу “Вільні медіа”, оприлюдненому 10 січня на сайті Прямого каналу.\nЯк зазначено в заяві, ці компанії мають стосунок до холдингу “Вільні медіа” і транслюють програми Прямого та 5-го телеканалів.\n“Ми розцінюємо це як пряме замовлення влади, яка вже давно робить спроби перешкоджати діяльності незалежних медій з бажанням повної монополізації інформаційної сфери. […] Всім давно відомо, що Петро Порошенко передав частку в капіталі цих юридичних осіб холдингу “Вільні медіа”, засновниками якого є десяток відомих журналістів і народних депутатів”, – йдеться в заяві.\nМедіахолдинг вважає, що прокурори й суддя “умисно наклали арешт на медіаактиви, що вже не належать Петру Порошенку, а отже це є прямою цензурою, метою якої є зупинення нашого ефірного мовлення”.\nАрешт компаній медіахолдинг вважає незаконним та подає скаргу до Апеляційного суду з вимогою скасувати рішення суду.\n“Також ми вимагаємо розслідування дій прокурорів Бєлкіна, Потапенка, Сафаряна і судді Бортницької на предмет наявності складу злочину, передбаченого статтею 171 КК України (“Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів”)”, – йдеться в заяві.\nЯк повідомляв ІМІ, 10 січня речниця Державного бюро розслідувань Тетяна Сап’ян повідомила, що телеканалом “Прямий” і 5 каналом володіють декілька бенефіціарів, тому Печерський районний суд Києва заарештував лише ті частки цих медіа, які належать експрезидентові Петру Порошенку.\nЗа даними ДБР, арештовано частки в статутному капіталі ТОВ “Автор ТВ” та дочірнього підприємства “ТРК НБМ-Запоріжжя”.\nЯк повідомляв ІМІ, 6 січня Печерський районний суд Києва арештував майно п'ятого президента України, народного депутата Петра Порошенка, якого підозрюють у державній зраді та сприянні тероризму.\nОфіс генерального прокурора повідомив, що суд арештував майно підозрюваного, яке належить йому на праві власності відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна. Зокрема, це об’єкти нерухомості, корпоративні права та інше.\n6 січня партія “Європейська солідарність” заявила, що крім майна Петра Порошенка Печерський райсуд Києва арештував активи Прямого та 5-го телеканалів.\n7 січня Державне бюро розслідувань повідомило, що інформація про арешт активів телеканалів не відповідає дійсності.\n20 грудня 2021 року Державне бюро розслідувань повідомило Порошенку про підозру в державній зраді та сприянні діяльності терористичних організацій у межах справи про злочинну схему постачання вугілля з тимчасово окупованих територій. У зв'язку з неможливістю вручення письмового повідомлення про підозру особисто його було надіслано за місцем проживання, реєстрації, а також за місцем роботи.\n8 листопада 2021 року телеканали “Прямий” та 5-й, які належали Порошенку, заявили про створення медіахолдингу “Вільні медіа”. Медіахолдинг придбав 100% корпоративних прав у цих телеканалів.\n3. Медіарух заявляє, що спроби переорієнтувати держканали “Дом” і “Рада” є відкоченням демреформ\n24.01.2022 Медіарух виступає проти посилення й переорієнтації державних медіа (зокрема, телеканалів “Дом” і “Рада”), які останнім часом відбуваються з волі президента, його команди й парламентської фракції “Слуга народу”. Ми наголошуємо, що спроби розбудувати низку контрольованих державою каналів для внутрішньоукраїнської аудиторії паралельно до системи Суспільного мовлення – це відкат демократичних реформ та суперечить міжнародним стандартам і зобов’язанням України.\nНасамперед, як стало відомо з розкладу засідань, Верховна Рада планує 27 січня розглянути в другому читанні законопроєкт №4487 “Про внесення змін до Закону України “Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб”. З урахуванням підтриманих комітетом у грудні поправок законопроєкт пропонує включити фактично російськомовний державний телеканал для мешканців окупованих територій “Дом” до Універсальної програмної послуги – переліку каналів, що обов’язково транслюються кабельними операторами всім їхнім абонентам по всій Україні (на додачу до наявних там зараз каналів Суспільного та “Ради”).\nНагадаємо, що під час виборчої кампанії Володимир Зеленський обіцяв створити державний російськомовний телеканал для мешканців окупованих територій, де нині домінують російські телеканали. Такий канал “Дом” з’явився у 2020 році на базі державного підприємства “Міжнародна платформа іномовлення України”. Однак минулого року “Дом” запустив рекламну кампанію вартістю 30 мільйонів гривень, у межах якої рекламні щити мовника були розміщені в усіх куточках України, а президент Зеленський заявив, що хотів би розширення мовлення “Дому” для всіх переселенців, тобто на вільні території України.\nОкрім перспективи поширення контенту державного пропагандистського каналу на всю територію України цей законопроєкт становить інші ризики: вплив на політичний дискурс із боку державного мовника в інтересах чинної влади, а не суспільства. Інформаційні потреби переселенців на вільних територіях зараз цілком задовольняються значним різноманіттям суспільних, комерційних та комунальних телеканалів, і немає підстав для створення прецеденту їхньої інформаційної сегрегації.\nНе меншу тривогу викликає розпочата в грудні минулого року трансформація парламентського телеканалу “Рада” та наповнення його ефіру не лише трансляціями пленарних засідань, а й студійними проєктами, виробленими сторонніми продакшнами, де політтехнологи зі скандальною репутацією суб’єктивно та незбалансовано “роз’яснюють” роботу парламенту, що можна розцінювати як вплив на політичний дискурс в інтересах влади.\nЗауважимо, що держбюджет на 2022 рік передбачає виділення на потреби телеканалу “Рада” 378 мільйонів гривень, що є суттєвим збільшенням фінансування мовника – майже у сім разів. Водночас керівництво телеканалу не надає прямих відповідей на запити щодо розподілу коштів, що може свідчити про непрозоре використання бюджетних грошей. Фактично реформа роздержавлення медіа так і не зачепила парламентський телеканал, а нинішні кроки до посилення каналу лише погіршують ситуацію. Ми вважаємо неприпустимим виділення 378 мільйонів гривень з державного бюджету на фінансування телеканалу “Рада” в тому вигляді, в якому він функціонує після “оновлення”.\nНагадаємо, що, відповідно до зобов’язань, узятих Україною під час вступу до Ради Європи після здобуття незалежності, які були неодноразово артикульовані в резолюціях Парламентської асамблеї Ради Європи, Україна має “перетворити державні телерадіокомпанії на канали суспільного мовлення згідно з відповідними стандартами Ради Європи” (Резолюція ПАРЄ 1466, 2005). У звіті Ради Європи, підготовленому місією Ганни Северинсен і Ренате Вольвенд 2005 року, йдеться: “Ми закликаємо владу продовжити процес ліквідації державної власності медіа, оскільки існування державних медіа суперечить європейським стандартам”.\nРеформи в медіасфері, розпочаті після Революції гідності, були спрямовані на ліквідацію державного контролю над медіа – роздержавлення преси та перетворення державних телерадіокомпаній на Суспільне мовлення, в редакційну політику якого держава не може втручатися.\nСаме тому ми закликаємо президента Володимира Зеленського та фракцію “Слуга народу” відмовитися від планів включення державного каналу “Дом” до Універсальної програмної послуги задля поширення його мовлення на територію всієї країни, а також від використання телеканалу “Рада” у власних політтехнологічних цілях.\nМи також закликаємо міжнародних партнерів України пильно стежити за дотриманням чинною владою зобов’язань України щодо ліквідації державного контролю над медіа, а також забезпеченням належних умов для розвитку Суспільного мовлення, включно з його повноцінним фінансуванням.\n1. Журналістка Крим.Реалії через загрозу затримання вирішила не їздити до Криму\n27.01.2022 Журналістка Крим.Реалії (проєкт Радіо Свобода) Олександра Єфіменко через загрозу затримання вирішила не їздити у відрядження до окупованого Росією Криму.


Гороскоп Трампа – Трампу загрожує доля Путіна – астролог - Главред\nТрампу загрожує доля Путіна – астролог\n14 червня 2020, 18:45\nТрамп може опинитися у в'язниці, повідомив експерт.\nДональд Трамп може опинитися у такому ж становищі, як Володимир Путін, поділився астролог / Reuters\nАстролог Влад Росс спрогнозував, що якщо президент США Дональд Трамп програє нові президентські вибори, то йому загрожує в'язниця.\nАмериканський лідер може опинитися у такій самій ситуації, як президент Російської Федерації Володимир Путін – необхідно залишатися на посаді, інакше посадять, розповів експерт Главреду.\nЗа словами співрозмовника, якщо Трамп програє виборчі перегони, почнеться розслідування його дій, і тоді йому буде забезпечено ув'язнення.\n"У його річному солярі у домі в'язниці знаходяться Сонце і Меркурій, і це яскраво виражено. У цьому плані Трамп опиниться у такій самій ситуації, як Путін: потрібно залишатися на посаді президента, інакше посадять", – сказав Росс.\nАстролог додав, що у найближчий рік в особистому житті глави Штатів не прогнозуються складні ситуації.\nчитайте такожГороскоп на тиждень: як уникнути великих неприємностей"Розлучення чи складних сімейних ситуацій у житті Трампа у найближчий рік я не прогнозую", – заявив експерт.\nНагадаємо, Дональд Трамп переміг на президентських виборах у США у 2016 році. Нові вибори президента США заплановані на початку листопада поточного року.\nРаніше Влад Росс говорив, що американського президента може чекати якесь падіння, відхід від влади. Також астролог попереджав, що при Трампі у Штатах можлива якась фінансово-економічна криза.\nДональд Трамп Володимир Путін Влад Росс Гороскоп 2020\nЗараз ви переглядаєте новину «Трампу загрожує доля Путіна – астролог». Гороскоп на сьогодні, на завтра, на місяць для всіх знаків Зодіаку можна прочитати в розділі «Гороскоп». Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter. Якщо ви знайшли помилку, видiлiть її мишкою та натисніть Ctrl + Enter\nНазвано найнебезпечніше печиво на полицях магазинів День сім'ї 2021 – привітання в прозі, вірші та ніжні картинки Кривава стрілянина в школі в Казані: всі подробиці та фото Названо 50 найздоровіших продуктів за всі часи: повний список Вчені б'ють на сполох через загрозу нового вибуху на ЧАЕС


ІДЕЇ КОСМІЗМУ В КОНТЕКСТІ ПРОЦЕСУ ГЛОБАЛІЗАЦІЇ - UA.TextReferat.com\nДЕЇ КОСМІЗМУ В КОНТЕКСТІ ПРОЦЕСУ ГЛОБАЛІЗАЦІЇ\nНа основі аналізу творів основоположників вчення про ноосферу та російських філософів-космістів розглядається вплив філософії космізму на формування глобального суспільства сучасності.\nКінець ХХ – початок ХХІ ст. змусив задуматися над тими радикальними змінами, які відбуваються в сучасному світі. На рубежі тисячоліть людство вступає в нову якість, яка істотно змінює обличчя сучасного світу. Людство переживає період інтенсивного усвідомлення своєї цілісності, формування загальносвітових економічних, політичних і культурних систем, які виходять за межі окремих держав. Але сам факт становлення єдиного взаємозалежного світу є невідворотним, і людство мусить враховувати той факт, що ми всі є жителями однієї планети Земля, і, хоч як би ми не відрізнялися між собою зовнішнім виглядом, мовою, релігією, культурою, вижити на планеті ми зможемо в наш атомний вік тільки знайшовши порозуміння між собою. А це неможливо без зближення всіх народів планети. Замкненість народів ніколи не приводила до позитивних наслідків.\nЧому ж власне події кінця ХХ ст. знаменують початок нового етапу процесу, який отримав назву “глобалізація”? Саме в кінці ХХ ст. взаємозалежність людей, держав і цивілізацій набула глобального характеру. Про це свідчить формування планетарного інформаційного простору, світового ринку капіталів, товарів та робочої сили. Глобального характеру набув вплив на природне середовище. Глобальними стали проблеми міжетнічного та міжконфесійного конфліктів. Глобальними стали проблеми безпеки. При цьому мають місце не тільки кількісні зміни вказаних процесів і проблем, але й глибокі якісні зрушення, пов’язані з невідворотним характером дії глобалізації на соціум та екосистему в планетарному масштабі. Традиційна парадигма розвитку з її пріоритетами особистої користі, суперництва і боротьби привела до цивілізаційної кризи. Глобалізація ставить питання по нову парадигму цивілізаційного розвитку, ідею якої розвивав ще В.І.Вернадський. Пріоритетами цієї парадигми мають стати інтереси не особисті, а суспільні, не суперництво, а співробітництво, не боротьба, а взаємодопомога. Реалізація концепції “ноосфери” – зміна відносин між людиною та природою неможлива без зміни взаємин між людьми.\nРозглядаючи ідеї космізму в контексті процесу глобалізації ми аналізуємо вчення про ноосферу П Тейяра де Шардена та В.І.Вернадського та космічну філософію К.Е.Ціолковського, який дає філософське обґрунтування єдності людства і вказує на залежність долі людства і всього живого від долі Всесвіту. Ціолковський вказує на глибоку залежність соціальних і біологічний процесів на Землі від космічних факторів. Саме філософія К.Е.Ціолковського послужила світоглядним обґрунтуванням проектів завоювання космічного простору.\nСеред сучасних публікацій у галузі філософії космізму виділяємо дослідження, які стосуються ціннісної орієнтації космічної діяльності. Вони проведені В.С.Стьопіним, В.В.Казютинським, Л.В.Фесенковою. Вплив філософії космізму на усвідомлення єдності людства досліджують також В.В.Надурак, В.І.Самохвалова, С.Г.Семенова.\nПроблема космічної діяльності людини оцінюється філософією космізму як ключ до вирішення глобальних проблем, які поставили людство на межу виживання. Антикосмісти, навпаки, розглядають космізм як філософське виправдання всіх негативних рис науково-технічного прогресу, як загрозу всьому нашому існуванню. Але такі погляди проектують на космос сучасні земні проблеми, пов’язані з різними світоглядними оцінками впровадження в життя сучасних досягнень науки і техніки. Дане дослідження ставить за мету прослідкувати вплив космізму на ціннісну орієнтацію сучасного суспільства, яке вступило на етап глобалізації.\nПроблема єдності світу у філософії космізму\nНа сучасному етапі суспільного розвитку глобалізація займає провідне місце серед цивілізаційних процесів. Глобалізація стосується всієї земної кулі, означаючи її уніфікацію, яка почалася Великими географічними відкриттями і для якої на сучасному етапі характерне сприйняття Землі з висоти космічного простору.\nПроцес глобалізації тільки розгортається, його об’єктивні та суб’єктивні фактори ще не зовсім зрозумілі. Але глобалізація стала викликом новітній історії, причому для всіх її учасників. Це вимагає максимальної концентрації інтелектуальних та матеріальних можливостей суспільства для пошуків адекватної відповіді цьому виклику. Світове співтовариство поставлене перед проблемою свого майбутнього. Як зазначають В.С.Стьопін та В.І.Толстих, “Критика цивілізації, основ, на яких вона знаходиться, ведеться давно. Звичним стало шукати причини її недосконалості та вад у соціальному устрої, у дисгармонії відносин між цивілізацією та культурою, економікою та політикою. Між тим причина знаходиться глибше – у самій парадигмі цивілізаційного устрою світу. Проблема долі, майбутнього світової цивілізації має метафізичний пласт, який не можна ігнорувати, обійти увагою, якщо ми хочемо добратися до корінних причин сучасної цивілізаційної кризи” [1, с.12].\nПершими, хто заклав фундаментальні основи аналізу глобальних процесів, були знаменитий український геохімік і філософ, перший президент Всеукраїнської академії наук академік В.І.Вернадський, французький математик і філософ Е.Ле Руа і французький палеонтолог і філософ П.Тейяр де Шарден.\n1925 р. В.І.Вернадський опублікував свою працю “Автотрофність людства”, а 1926 р. – “Біосфера”. У цих працях вперше була визначена планетарна роль живої речовини як організаційної й енергетичної сили біосфери. У 1922 – 1926 рр. Вернадський під час свого зарубіжного відрядження читав в Коледж де Франс лекції з біогеохімії і розвитку біосфери, а в 1927 р. слухач цих лекцій французький математик Едуард Ле Руа опублікував про них статтю, у якій і застосував уперше термін “ноосфера” для визначення нової стадії геологічної історії біосфери. Так само, під впливом Е.Ле Руа та П.Тейяр де Шардена, через 9 років В.І.Вернадський розпочав розробку свого вчення про ноосферу, основні положення якого були опубліковані 1944 р. у статті “Декілька слів про ноосферу” й аж у 1977 р. – у знаменитій праці “Роздуми натураліста. Наукова думка як планетарне явище”.\nВ.І.Вернадський порушує питання про глобальну єдність людства на розумній, максимально гуманізованій екологізованій основі – становленні сфери розуму (ноосфери) як якісно нового стану людської цивілізації. “Історичний процес на наших очах змінюється. Вперше в історії людства інтереси народних мас – всіх і кожного – і вільної думки особистості визначають життя людства, є мірилом його уявлень про справедливість. Людство, взяте в цілому, стає потужною геологічною силою. І перед ним, його думкою і трудом, постає питання про перебудову біосфери в інтересах вільно думаючого людства як єдиного цілого. Цей новий стан біосфери, до якого ми, не помічаючи цього, наближаємося, і є “ноосфера” [2, с.240-241].\nОсновною силою, яка створює ноосферу, є ріст наукового знання. У центрі системи ноосферного світогляду, який має забезпечити соціально ефективне освоєння світу, знаходиться вже не просто людина з абстрактною гуманістичною системою цінностей, навіть не національно-територіальна держава, а людство з конкретною системою матеріальних і духовних потреб і інтересів виживання сьогоднішнього і прийдешніх поколінь. Отже, саме В.І.Вернадського маємо підставу вважати тим ученим, який заклав теоретичні основи пізнання глобальної перетворювальної сили на поверхні Землі живої речовини. “Ми переживаємо в наш час виключне проявлення живої речовини в біосфері, генетично пов’язане з виявленням сотні тисяч років тому Homo sapiens, створення цим шляхом нової геологічної сили, наукової думки, яка різко збільшує вплив живої речовини в еволюції біосфери. Охоплена повністю живою речовиною, біосфера збільшує, мабуть, в безмежних розмірах її геологічну силу і, перероблена науковою думкою Homo sapiens, переходить у новий свій стан – ноосферу” [2, с.25]. Завдяки цьому людство усвідомлює свою єдність. “Людина вперше реально зрозуміла, що вона мешканець планети і може – повинна – думати та діяти в новому аспекті, не тільки в аспекті окремої особистості, родини чи роду, держав чи їх союзів, але й у планетарному аспекті” [2, с. 28].


Феодосій Мандзюк: хотів бути листоношею,а став відомим «Волинякою» - Район Горохів\nФеодосій Мандзюк: хотів бути листоношею,а став відомим «Волинякою»\nВін писав просто і щиро. Без зарозумілих фраз. Без зайвої патетики і чиношанування. Зате мудро й дотепно. З легкою іронією і гострою сатирою. Із небанальним гумором і глибокими філософськими висновками. Він і в житті був таким. Веселої вдачі, товариським, рівним із молодшими за віком і досвідом.\nНіколи не хизувався своїми знаннями, а застосовував їх на практиці. Багато читав і багато запам’ятовував. Він був шахістом. Продумував кожну дію, як мінімум, на три ходи вперед.\nПритім залишався романтиком, фантазером, а ще, як зараз би сказали, перфекціоналістом. Бо звик усе робити на совість. Тож і всі його твори доходили до друку лише в довершеному вигляді. Чому й отримували схвальні відгуки в усіх: від малечі до старих.\nМова про Феодосія Мандзюка, незабутнього Костя Волиняку, видатного волинянина, якого вже два роки немає з нами.\nІнформує сайт Волинська Правда.\nНародився Феодосій Мандзюк в селі Гектари Горохівського району, що поблизу Берестечка, 25 вересня 1951 року в селянській сім’ї.\nМама працювала в ланці, тато був стельмахом, робив вози, брички, столярку і навіть меблі. Хоч батько закінчив лише чотири класи польської школи, проте багато читав, передплачував чимало газет. І маленький Федось навчився читати вже в чотири роки. А бавився він шаховими фігурами. Бо тато грав у шахи. Вечорами до нього сходилися сусіди, щоб пограти в цю інтелектуальну гру. Дуже швидко навчився грати в шахи й син. І вже у шостому класі Федось виступав за свій район на обласних змаганнях. Любив читати газети, тож хотів стати листоношею.\nЛистоношею стати не довелося, але любов до читання не пропала. А ще він непогано малював, тож вирішив спробувати після школи вступити на архітектурний факультет Львівської політехніки. Два роки поспіль складав вступні іспити, та все – безуспішно. Працював у колгоспі обліковцем, завідував сільським клубом. А після служби в армії вирішив податися на філологію. Цікаво, що у тамбовських лісах, де служив при військовому училищі, він мав змогу передплачувати газету «Літературна Україна» і журнал «Жовтень» (нині «Дзвін»). Уже тоді писав вірші, але ніхто їх не друкував. Після армії збирався вступати на слов’янську філологію Львівського університету імені Івана Франка, але його зманили на українську, оскільки там катастрофічно не вистачало хлопців.\nЩе навчаючись на підготовчому відділенні університету, Феодосій Мандзюк опублікував у всеукраїнському літературно-мистецькому журналі «Дніпро» рецензію на поетичну книгу тернопільського письменника Володимира Вихруща. Згодом почав активно друкуватися у журналах «Жовтень», «Прапор», «Україна», в газеті «Літературна Україна». На третьому курсі вийшла його гумореска в журналі «Перець», який тоді мав неабияку популярність. А навчаючись на п’ятому курсі, Феодосій Мандзюк вже викладав на підготовчому відділенні університету, читав лекції заочникам.\nЛітературна творчість – це добре, але студенту за щось треба й жити. Стипендії, як завше, на все не вистачає, а батьки не мали змоги постійно підкидати грошей. Та й просити гонор не дозволяв. Тож Федось разом з іншими однокурсниками заробляв на тому, що писали на замовлення наукові роботи з української та російської філології. Дипломна тоді коштувала 70 рублів, а курсова – двадцять.\nПісля закінчення університету Феодосій Мандзюк працював спочатку в горохівській, а згодом у луцькій районних газетах. Якось у розмові з ним я зауважив, що районка – то таки добра школа. На що він погодився, проте додав: «Але бажано в ній працювати недовго». Висновок із власного досвіду. Бо вже через два роки після університету, в 1979-му, Феодосія Мандзюка запросили на роботу в обласну газету «Радянська Волинь». Про таке в той час мріяв кожен волинський журналіст.\nВін уже тоді писав не тільки репортажі, нариси, кореспонденції, але й гумористичні твори, які друкували на сатиричній сторінці «Кловня». А в 1985 році Феодосій Мандзюк фактично став першовідкривачем подвигу 35-річного вчителя початкової військової підготовки з Іванич Юрія Лелюкова, який накрив своїм тілом бойову гранату, що випадково потрапила в клас, загинув, але врятував від смерті 26 дітей.\nЯк це було, «Волинська правда» вже писала. Маленьке уточнення: матеріал про геройський вчинок Юрія Лелюкова ФеодосійМандзюк написав, з’їздивши в Іваничі, на одному подиху, на четвертий день після трагедії. Але три місяці він пролежав у шухляді редактора, аж поки аналогічна за суттю розповідь не вийшла у «Комсомльской правде».\nМандзюка помітили. У 1986 році він стає власним кореспондентом популярної на той час всеукраїнської газети «Молодь України» у Волинській, Рівненській і Тернопільській областях. «То прекрасний час, я був вільний у виборі тем, матеріалів, – згадував Феодосій Григорович в одному зі своїх інтерв’ю. – Особливий резонанс викликала серія публікацій в роки горбачовської перебудови про те, як рівненська міліція била людей. Скандал був грандіозний. Міліцейські генерали намагалися перешкодити, але газета з матеріалом таки вийшла. Розборки відбувалися на рівні ЦК комсомолу. Ще одна – про Волинську облспоживспілку (називалася «Синдром дефіциту»), зловживання у цій корумпованій структурі».\nПригадую останню сторінку «Молоді України». На всю ширину шпальти – фото Луцького замку. І публікація Феодосія Мандзюка про історичну перлину Волині. Цим краєзнавчим нарисом газета започатковувала нову рубрику «Замки, палаци, храми України». Либонь, саме з нього й почалося глибше занурення Феодосія Мандзюка в історію рідного краю, що згодом стало серйозною роботою, яка увінчалася виходом у світ цілої низки чудових краєзнавчих книг.\nОдна з них – книга-путівник «У Луцькому замку» – створена у співавторстві з Валентиною Окуневич, добре ілюстрована, на глянсовому папері, а довідковий матеріал у ній поданий чотирма мовами. До її видання тоді, у 2008 році, спричинився міський голова Луцька Богдан Шиба, він же й викупив частину тиражу (а він тоді сягнув 3-х тисяч примірників) для того, щоб презентувати почесним гостям Луцька, путівник також придбали всі школи і бібліотеки міста.\nЗгодом були історико-краєзнавчі книги «Луцьк. Фотоальбом», «Луцький замок на старих малюнках і фотографіях». Феодосій Григорович був буквально закоханий у Волинь і її столицю – Луцьк, працював в архівах, музеях і бібліотеках, намагаючись відшукати, передати сучасникам і нащадкам раритетні малюнки і фотографії з історії рідного міста. А ще по крупинках збирав оповідки про людей Луцька, занотовував перекази старожилів, творчо домислював їх. Так народилася книга «Легенди старого Луцька» – довершений авторський твір, який об’єднав захоплюючі сюжетні оповіді для ознайомлення з давнім і модерним Луцьком.\nВесела вдача Феодосія Мандзюка, його тонке відчуття гумору, іронічний погляд на світ не могли не позначитися на його творчості. Ще працюючи в «Радянській Волині», він писав фейлетони і гумористичні твори до газети. А на початку 1990-х із колегою Віктором Семенюком вирішив видавати «Нате» – першу на Волині приватну сатирично-гумористичну газету.\nЩоб тримати інтригу перед чиновниками різних мастей та й пересічних читачів, потрібен був творчий псевдонім. Колеги зі Львова при зустрічах називали його Волинякою. Це іронічне звертання припало до смаку Феодосію Мандзюку. Залишалося тільки придумати до нього звучне коротке ім’я, яке підказала йому дружина Світлана. Так народився Кость Волиняка – веселої вдачі оповідач, який реагував на всі події тогочасного життя.\nФеодосій Григорович розповідав, що вони з колегами писали в газеті про все, що відбувалося тоді в Луцьку й області. Але саме такого – іронічно-сатиричного – погляду тоді, як виявилось, дуже потребували читачі. Газета йшла на «ура». Крім слави, вона давала й комерційний зиск.\n«Перший номер тиражем 10 тисяч розмели за кілька днів, наступний видали тиражем 20 тисяч. Газета розходилася блискавично, хоч і коштувала 30 копійок, коли інші – 3 копійки», – згадував якось Феодосій Мандзюк в одному зі своїх інтерв’ю.\nА мені розповідав, як на фестивалі гумору й сатири у Києві, в якому брала участь і газета «Нате», наш колега Василь Феленчак продавав старі примірники по 1 гривні. Розкупили цілий багажник від «Жигулів»! «Нате» була явищем тогочасної волинської журналістики, та й не тільки волинської.\nІ хоч газету згодом перестали видавати, гуморески й веселі оповіді з-під пера Костя Волиняки продовжували виходити. У різні періоди свого життя Феодосій Мандзюк намагався сміятись. Навіть тоді, коли було зовсім не до жартів. Він зізнавався:\n«У житті я не є таким гумористом, який на кожному кроці сипле жартами. Це просто іронічний погляд на світ, на себе. Так значно легше жити. Якщо до всього, що відбувається навколо нас, ставитися занадто серйозно, то можна вмерти».\nБути гумористом не так просто, як здається на перший погляд. Насправді це ще тяжчий труд, ніж робота серйозного журналіста чи літератора. Чи сподобається читачеві жарт, чи буде він сміятися з певного опусу – спробуй вгадай. Феодосій Мандзюк не лише вгадував, але й «заводив» читача з півоберта. Хотілося перечитувати його твори, вникати глибше в суть, яка завжди ховалася в деталях. Він умів просто й дохідливо описати, здавалося б, найскладніші речі, гостро й дошкульно висміяти погані людські вчинки, правильно розставити акценти, оцінюючи новоявлених українських скоробагатьків і політиків, які тим часом чимдалі більше вчилися брехати, а сьогодні сягнули вершин цієї майстерності.\nЗате про друзів і колег він завжди говорив і писав тільки в доброзичливому тоні. Деяким журналістам сьогодні треба повчитися в нього толерантності до представників свого цеху. Незалежно від того, у приватному, державному чи суспільному ЗМІ вони працюють. Він сам не чинив зла і не терпів підлості з чийогось боку. У 1999 році Мандзюк на прохання редакції написав влучні чотиривірші на всіх працівників газети «Волинь», яка тоді святкувала 60-річчя. Вони разом з дружніми шаржами Миколи Волошина зайняли весь ювілейний номер. Їх цитували, обговорювали читачі й колеги-журналісти.\nНа той час Феодосій Мандзюк вже видав цілу низку гумористично-сатиричних книжок. Назва однієї з них – «Хапайте і читайте!» – виявилась настільки влучною, що на своє 60-річчя в 2011-му він вирішив повторити її, зібравши під однією обкладинкою кращі гумористично-сатиричні твори різних жанрів для дорослих і дітей. Уже після смерті журналіста й письменника його друг, відомий журналіст і медіаменеджер Євген Хотимчук, з яким потоваришували з юнацьких років і разом йшли по життю, перевидав цю книгу значно більшим тиражем у «Бібліотеці газети «Вісник». Щоб хапали і читали. Щоб пам’ятали. Автора і його творчість.\nУ 1994-1999 роках Феодосій Мандзюк працював у видавництві «Надстир’я» – головним редактором, директором. І цей новий досвід допоміг йому надалі, коли вирішив заснувати власне видавництво «Волинянин», де трудилися всі члени його сім’ї: дружина Світлана, сини Денис і Максим.\nСім’я відігравала величезне значення в житті й творчості Феодосія Григоровича. Першим читачем його творів завжди була дружина Світлана. Аналізувала, підказувала, іноді критикувала. А коли побачив, як мало є вартісної літератури для дітей, він вирішив писати вірші, скоромовки для синів, що зростали. Хлопцям твори подобалися. Тож видав їх для широкого кола читачів.\nЗгодом діти зауважили: «Ти пишеш веселі твори для дорослих, а чого не пишеш гумору для дітей?» Так з-під його пера вийшли жартівливі дитячі віршовані твори «Неправильні правила поведінки», якими й сьогодні зачитуються юні волиняни. Творчий псевдонім «Кость Волиняка» трансформувався для дітей у «Дядя Костя». Наприкінці книжки, яку видав тиражем 20 тисяч примірників, він звернувся до дітей, щоб ті надсилали власні «неправильні правила». Отримав зо два мішки листів. Тоді перевидав «Правила» тиражем 10 тисяч.\nА старший син Денис згодом завдяки татові, від якого успадкував любов до жартів і слова, став кавеенником, обрав для себе фах журналіста. Максим же, молодший син, – кандидатом технічних наук, шахістом, конструктором.\nУ 1995 році, коли Іван Корсак вирішив вийти з-під крила міської ради і зареєстрував приватну газету «Сім’я і дім. Народна трибуна», постало питання створення нової міської газети. Оголосили конкурс на кращу її назву. В ньому перемогла пропозиція Феодосія Мандзюка. Так з його легкої руки місто отримало тижневик «Луцький замок». Чи міг тоді подумати Феодосій Григорович, що через вісім років стане його головним редактором? Але так склалася творча біографія, що саме його в 2003-му тодішній міський голова Антон Кривицький запросив очолити видання. На той час Феодосій Мандзюк уже був заступником головного редактора всеукраїнської газети «Вісник & К°». Чи варто було ризикувати? Але Феодосій Мандзюк спробував.\nВін взагалі вважав, що не святі горшки ліплять. Любив повторювати: «Газета – це колективна творчість». І натхненно плекав ще не розкриті таланти молодших колег. Дослуховувався до порад, творив неповторний імідж міського видання. А коли не склалися стосунки з новою міською владою, «гримнув дверима» і пішов на творчі хліби.\nУ 1998 році Феодосій Мандзюк вирішив створити місцеву гумористичну телепередачу на зразок всеукраїнського «Золотого гусака». Колеги-гумористи його відговорювали. Казали, що це надто складно. А він не послухався і видав на-гора чудовий телепродукт, який протягом чотирьох років не сходив з екранів. Передачу назвав «Веселий оповідач». Сам же й вів її, спонукаючи друзів брати в ній участь. Ніхто не міг йому відмовити.\nЯкось він почув по телевізору, як Ілля Рєзнік уклав із друзями парі, що за тиждень напише п’ятсот частівок. Написав шістсот. Феодосій Мандзюк вирішив і собі спробувати. Вибрав тиждень – і написав тільки шістдесят. Та головне не те. Головне – що він спробував!\nФеодосій Мандзюк помер через підступну хворобу дуже рано: 12 грудня 2015 року. Але встиг зробити дуже-дуже багато.\nТеги: #Феодосій Мандзюк, #Костя Волиняка


Монтаж гіпсокартону починається з установки металевого каркаса, для якого використовують металевий профіль. Хочу зауважити, що така робота не дуже важка, зараз у продажу є вироби, призначені спеціально для таких цілей. Тому монтаж гіпсокартону виробляється достатньо швидко. Оскільки матеріал, з яким Ви працюєте гнучкий, може прийняти будь-яку форму, навіть якщо стіни не дуже рівні. При цьому профіль металевий дуже добре поводиться під час експлуатації, довговічний, і до того ж пожежобезпечний.\nДля того щоб виконати каркас з профілю необхідно використовувати при монтажі профілю ПС, ПП 60/27, ПН 30/27.\nРоботу потрібно починати з виміру стін і нанесення не неї розмітки. Монтаж гіпсокартону виконують таким чином, щоб з’єднання швів листів гіпсокартону проходили точно в центрі лицьової полиці профілю металевого. Враховуючи це необхідно розмічати місця розташування кожного окремого елемента конструкції.\nБеремо профіль спрямовує і приступаємо до монтажу каркасу, а починаємо Ми з розмітки його місця розташування. Профіль направляючий, буде служити кріпленням стоечних і стельових профілів. Беремо лінійку і проводимо по всьому периметру приміщення паралельно стіні лінію. При відступі враховується товщина листа гіпсокартону, ширина ПН і відстань між профілем і стіною. Отримавши суму всіх цих величин, обчислюють відстань між лінією. Саме по цій лінії Ви будете кріпити профіль спрямовує. По можливості зробіть зазор мінімальним, щоб заощадити простір приміщення. Якщо надалі будуть прокладатися всілякі інженерні комунікації: електропроводка, опалювальні труби, тоді все це теж необхідно враховувати. Щоб Ви змогли без праці визначитися з місцем розташування верхнього ПН використовуйте Виска. Направляючі потрібно встановлювати строго по нанесеній розмітці за допомогою саморізів. Рекомендація: при монтажі стель використовуйте саморізи з дюбелями. Відстань між кріпленнями повинно бути приблизно в 1 метр. Розмір саморізів, які будете використовувати для роботи з гіпсокартоном, візьміть 65Х3, 5 мм. Встановлюючи на підвіси профіль металевий дотримуйтесь відстані між підвісами не більше як 1,5 метра, це забезпечить Вашу конструкцію додаткової міцністю. Стоечні і стельові профілю на несучих закріплюються на відстані приблизно 0,5 метра.\nІ завершуючи роботу, радять придбати герметик силіконовий універсальний і кожне з’єднання при монтажі каркаса ущільнити їм, таким чином, Ви уникнете виникнення скрипу в момент тертя металу об метал під час його експлуатації. Щоб розрізати профілю скористайтеся ножицями по металу, але можете зробити це за допомогою болгарки.


##### Ігрові автомати грати безкоштовно без реєстрації золото ацтеків – Онлайн перемога ігрові автомати грати бесплатно піраміда.\nІгрові автомати грати безкоштовно без реєстрації золото ацтеків в казино досить зручно для гравців зі країн СНД, оскільки інтерфейс виконаний.\nЗолото Ацтеків), Жаби, Slot o Pol, Полуничка. Цей автомат не принесе вам скриню з золотом ацтеків в буквальному сенсі. Особливо популярними є: Aztec Gold (Золото ацтеків), Slot-o-Pol (Слот. Ви можете грати в автомати Гамінатор безкоштовно без реєстрації, щоб. Грати безкоштовно в ігрові автомати відеослоти онлайн в інтернет безколтовно Слот Клуб Без обовязкової реєстрації. Aztec Gold (Золото Ацтеків) від Mega Реєстрафії.\nГрати · Піраміда автомати (Aztec gold, Золото ацтеків). Грайте в 3д слоти Бетсофт безкоштовно, без реєстрації та смс. Онлайн ігрові онлайн казино вулкан грати на гроші безплатно без реєстрації. Піраміда. Як грати в ігровий апарат Піраміди?\nОгляд ігрового автомату Піраміди (Золото Ацтеків). Піраміда пепренесе у час існування великої цивілізації ацтеків.\nВи підете на пошуки скарбів ацтеків, серед яких злитки золота і безцінні коштовності. Грайте ігрові автомати грати безкоштовно без реєстрації золото ацтеків ігрові апарати і слоти без реєстрації і смс на нашому сайті. Aztec gold потрібно розкрити секрет – знайти знамените золото Ацтеків. На нашому сайті ви можете грати безкоштовно і безкоштлвно реєстрації в Піраміди в своє задоволення.\nВи можете в однорукі бандити грати безкоштовно, без реєстрації та смс. Gold ( Золото Грифонів) Грати безкоштовно ігровий автомат Gryphons Gold ( Ігррові Грифонів).\nПісля реєстрації в казино грати можна як на гроші, так і безкоштовно. Піраміда автомати (Aztec gold, Золото ацтеків). Багато гравців вибирають в ігрові автомати грати безкоштовно без реєстрації. D Aztec Treasures (Скарби Ацтеків).\nЗолото ацтеків) Піраміди автомати грати безкоштовно Скарби ацтеків. Піраміди безкотовно грати безкоштовно. Кращі виробники слотів: ігрові автомати 20 ліній грати безкоштовно автомати гамінатори (gaminator), Ігрософт.\nОнлайн автомати Піраміди - грати Золото Ацтеків безкоштовно, без реєстрації та смс.\nAztec gold (Золото Ацтеків, Піраміди) - легендарний. Грайте в онлайн ігровий автомат Лез Ацтеків безкоштовно і без реєстрації. Легенди про гральний автомат Піраміди та Золото ацтеків приховують багато таємниць. Перед тим, як грати у слот азартні ігри розуму ацтеків», можна почитати огляд про нього. Aztec Gold (Золото Ацтеків) грати автомати онлайн. Пол, Єшки делюкс) · Піраміда автомати (Aztec gold, Золото ацтеків). Грати. Ігрові автомати Піраміда ( Золото Ацтеків) - грати онлайн на гроші в казино.\nТэги: автомат jack and the beanstalk Категории: карткова гра king для android\nГрайте у ігрові автомати безкоштовно або на гроші! Піраміди на сайті Ігровий Клуб. спадщин, але вибрав стародавні артефакти племені ацтеків. Aztec Gold ( Золото Ацтеків) грати автомати онлайн безкоштовно. Начините в ігрові автомати грати безкоштовно і без реєстрації. Заграйте у ПМ Казино онлайн на гроші або безкоштовно – отримайте доступ до скарбу. Пошукайте загублені скарби древньої цивілізації. Гральний автомат Піраміди безкоштовно грають онлайн. Грати безкоштовно ігровий автомат Aztec Treasures (Скарби Ацтеків). Тут Ви знайдете безцінні злитки золота, величезна кількість каменів. Грайте в ігрові автомати в онлайн казино Слот Клуб! Всі ігрові автомати грати безкоштовно і без реєстрації зібрані на карті сайту.\nГрайте в автомати Піраміди (Золото Ацтеків) і Книга Ра і занурюйтесь у світ. Ми пропонуємо найпопулярніші відеослоти на гривні і. Ви можете грати безкоштовно без реєстрації та різних смс.


Що таке нут і в чому його користь? Чи треба замочувати нут і як готувати його готувати смачно? Скільки часу готувати нут і в яких рецептах його можна використати?\nПовна стаття 22.12.2020 0\nБринза – м’який сир білого кольору, розсипчастий і, зазвичай, насичено солоного смаку. Виготовляється бринза з козячого молока, коров’ячого чи овечого. Також буває бринза з травами або спеціями. Як її зробити та що приготувати з бринзи?\nПовна стаття 8.12.2020 0\nЯк готувати капусту броколі?\nБроколі – це капустяний овоч. На вигляд це невеликі яскраво-зелені суцвіття на стовбурі-качані. В їжу, в основному, вживаються лише суцвіття. Проте, для супів (особливо супів-пюре) цілком підходять і качани. Чим корисна капуста і як її вживати?\nПовна стаття 29.11.2020 0\nКористь кореня селери у раціоні\nЦе той овоч, який недооцінюють. Який максимум – додадуть у бульйон для аромату або поєднають у стандартному салаті з морквою і яблуком. Насправді ж, корінь селери в кулінарії можна використати у сотнях рецептів! Він смачний і неймовірно корисний. Чим саме? Як готувати корінь селери і з чим поєднувати в стравах?\nПовна стаття 26.11.2020 0\nПовна стаття 22.11.2020 0\nАвокадо: як їсти, готувати і подавати авокадо?\nАвокадо – цікавий і неймовірно корисний фрукт, який в останні роки набув популярності. Ніжний, але маслянистий і несолодкий… Таке далеко не всім до смаку. Проте, якщо правильно скомбінувати авокадо з іншими продуктами, то воно може стати неймовірно смачним доповненням раціону. Як вибрати авокадо, готувати і їсти, щоб воно було не лише корисним, а й смачним?\nПовна стаття 14.11.2020 0\nЯк зробити так, щоб уся сім’я харчувалась корисно?\nДуже часто чуємо, що хтось (частіше жінки) зривається і перестає худнути, бо інші члени сім’ї споживають некорисну їжу. Як зробити так, щоб ваші рідні звикли до здорового харчування?\nПовна стаття 12.11.2020 0\nЯк зробити рослинне молоко?\nПро користь ми розписували в попередній статті. Як приготувати рослинне молоко в домашніх умовах?\nПовна стаття 9.11.2020 0\nРослинне молоко: користь чи маркетинг?\nОстаннім часом, велику популярність набуває рослинне молоко. Це може бути молоко з мигдалю, кунжуту, маку, грецьких горіхів, фундуку, кокосу, вівсянки тощо. Проте, чи є в такому напої користь?\nПовна стаття 5.11.2020 0\nНовіші статті 1 / … 9 / 10 / 11 / 12 / 13 / 14 / Старіші статті


Водія маршрутки «під наркотиками» затримали патрульні Борисполя. Фото | новини Борисполя на tvboryspil.com\nВОДІЯ МАРШРУТКИ «ПІД НАРКОТИКАМИ» ЗАТРИМАЛИ ПАТРУЛЬНІ БОРИСПОЛЯ. ФОТО\nБлизько 5-ї години ранку на вулиці Київський Шлях патрульні помітили, що водій маршрутки рухається з відчиненими пасажирськими дверцятами. Інспектори одразу відреагували на це правопорушення. У чоловіка були помітні явні ознаки наркотичного сп’яніння. Водій погодився на проходження тесту в медичному закладі, відтак патрульні доставили його до Бориспільської центральної районної лікарні.\nТам громадянин намагався уникнути відповідальності, вдавшись до хитрощів. Під час здачі аналізу, за допомогою якого можливо встановити стан наркотичного сп’яніння, чоловік додав до зданої біологічної рідини воду. Тому перший тест не підтвердив, що водій перебуває під дією наркотиків.\nУтім, патрульні зрозуміли, що щось не так і наполягли на повторній здачі аналізу вже під пильним контролем інспекторів. Друге тестування підтвердило, що водій маршрутки вживав метадон та марихуану. Окрім того, чоловік повідомив, що посвідчення водія та паспорт у нього викрали цієї ночі. На громадянина патрульні склали протокол за ст.130 КУпАП (керування в стані сп’яніння) та винесли постанову за ч.1 ст.126 КУпАП (керування без відповідних документів). Автобус залишили на місці зупинки без порушення ПДР, водія відсторонили від керування, а його керівництво повідомили про цю подію. [gallery columns="4" size="medium" link="file" ids="9842,9841,9843,9840"]


BlackSeaNews | На концесію Херсонського порту претендують 4 компанії\nУ Міністерстві інфраструктури України завершили прийом заявок на участь у концесійному конкурсі щодо майнового комплексу ДП “Херсонський морський торговельний порт”.\nУчасть у конкурсі візьмуть Турецька Busserk Liman İşletme, консорціум ТОВ “Спеціальна компанія Морський порт Херсон”, консорціум ТОВ “Рісо-Херсон” та консорціум ТОВ “Укрморпорт”. Ім’я переможця буде оголошено в середині січня наступного року\nТурецька стивідорна компанія Busserk Liman İşletme Loj. Hizm. LTD.ŞTİ заснована у 2013-му році, оперує в трьох портах Туреччини та обробляє генеральні, сипучі та контейнерні вантажі. Складські потужності компанії складають понад 500 тис. тонн.\nДо консорціуму ТОВ “Спеціальна компанія Морський порт Херсон” увійшли “Аскет Шиппінг” (40%) та український зернотрейдер ТОВ “Глобал Грейн” (60%). “Аскет Шиппінг” працює в Бердянському, Маріупольському, Миколаївському, Одеському та Херсонському морських портах. “Глобал Грейн” – український зернотрейдер, який працює в Херсонській області. Основна діяльність компанії сфокусована на торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для тварин.\nКонсорціум ТОВ “Рісо-Херсон” має у своєму складі “ПЕТРО ОЙЛ ЕНД КЕМІКАЛС” (60%), що входить в групу компаній Georgian industrial Group та портового оператора Risoil S.A. (Швейцарія). Georgian industrial Group входить в число найбільших промислових груп Грузії з фокусом на енергетичному секторі. Термінали Risoil працюють в порту Чорноморськ, здійснюючи перевалку зернових і масла.\nКонсорціум ТОВ “Укрморпорт”, складається з ПрАТ “Кременчуцький річковий порт” (10%), дочірнє підприємство “Юран” ТОВ “ДП ЮРОЛ” (40%), яке пов’язане з оператором Одеського порту “Бруклін-Київ” та ТОВ “Юридична компанія” Джастіс ЕНД ЛО” (50%).\nНагадаємо, що об’єктом концесії в Херсонському порту є цілісний майновий комплекс, що забезпечує комплексне надання послуг у морському порту Херсон і включає майно ДП “ХМТП” і майно ДП “АМПУ”. Концесія за результатами концесійного конкурсу надається на 30 років.