Вибрані статті сайту\nАрхіви позначок: Вибране\nНова валюта біткоіни – що це і як нею користуватися. Головні особливості та недоліки електронної валюти. Як отримати біткоіни і що можна купити за них в інтернеті. Продовжити читання →\nОтримувати гроші, докладаючи мінімум зусиль – хто не мріє про таке. Саме в цьому і полягає суть пасивного доходу. Однак мало хто замислюється як створити пасивний дохід з нуля. І дарма, адже ще Джон Рокфеллер казав – «У того, хто … Продовжити читання →\nЯк можна назвати свій канал на youtube – перше питання, яке варто задати собі, якщо ви плануєте створити успішний проект на цьому відеохостингу. Пам’ятаєте відому фразу – як корабель назвете, так він і попливе. А з каналом часто так само. … Продовжити читання →\nЯк створити електронний гаманець Яндекс Гроші\nЯндекс Гроші – популярна платіжна система і основний конкурент Вебмані. Розплачуватися за покупки, поповнити мобільний, оплатити квартплату, отримати або відправити платіж – наявність гаманця Яндекс Грошей відкриває великі можливості. До того ж створити гаманець Яндекс Гроші можна не виходячи з … Продовжити читання →


Вхідні ворота Байкового кладовища - КИЇВФОТО\nКладовища / Пятница, Декабрь 2nd, 2016\nУ 1876 році через брак місць на старому Байковому кладовищі поруч було засновано нове. Трохи пізніше навколо однієї й іншої території було побудовано огорожу з чотирма вхідними воротами — одні на старому і три на новому.\nЗа аналогією зі старим кладовищем на новому зверху вниз були розбиті ділянки: німецька (лютеранська), польська (католицька) і православна. У той час представники того чи іншого віросповідання заходили лише своїми воротами. Ця традиція, яка нині не вже дотримується, спочатку була підв`язана під багатонаціональність кладовища. Таким чином, ці вхідні ворота мали свої архітектурні особливості, що відображають традиції тієї чи іншої конфесії, і сьогодні зберегли відповідні назви.\nВхідні ворота старої частини Байкового кладовища мають готичні риси.\nЛютеранські або німецькі ворота мають риси кірхи — обрядової споруди лютеран.\nКатолицькі або польські ворота стилізовані під костел. Їх також можна пізнати по знаменитій біблійній цитаті на латині (з книги «Апокаліпсис»): «Beati mortui qui in domino moriuntur» (Блаженні мертві, які померли в Господі).


Як зберегти наносити лакофарбове покриття на авто. - Allsearch\nБуло б просто чудово, якби на світі існувало таке покриття, яке забезпечило блиск і захист вашого автомобіля на багато років вперед. Однак це поки з області фантастики. Зате рідке скло для авто (ціна вас приємно здивує) – реальність, яку ви можете оцінити вже зараз. Погодьтеся, «рідке скло» для автомобіля звучить краще, ніж діоксид кремнію. Образну назву було взято з міркувань маркетингу. Читаєш «полірування рідким склом», а уявляєш покриття автомобіля, яке, як за помахом чарівної палички, покривається гладкою блискучою субстанцією. Також ви можете знайти все необхідне на ресурсі http://avtomaliar.ua/mobihel.\nОсь тільки рідке скло для автомобіля значно міцніше звичайного скла, якого і в складі немає. Якщо ж ви все ще замислюєтеся про надійність рідкого скла, то можна згадати про скла деяких моделей вертольотів і літаків. З вигляду прозорі і крихкі, вони витримують прямі попадання бойових снарядів. Обробка рідким склом такого бронебійного ефекту не дає, але від дрібних відколів і подряпин покриття вбереже. Перше гідність, яке приходить в голову при фразі «рідке скло для авто» — ціна.\nПоза конкуренцією. Первісний колір. Ви напевно вже забули, що покриття вашого автомобіля може бути таким красивим. Обробка рідким склом допоможе скоротити кількість мікроподряпин, які з’являються після відвідування автомийок. Скільки ви витрачаєте на рік на автомийці? А ось перед вами рідке скло для авто, ціна окупається за рахунок стійкості покриття до забруднення. Для вирішення таких проблем оптимальним варіантом є використання захисного засобу Willson – рідкого скла для машини.


Що відомо про ймовірного нового міністра оборони | Politerno | Politerno\nPoliterno > Україна і світ > Що відомо про ймовірного нового міністра оборони\nУ мережі з’явилися коментарі про ймовірного кандидата на пост міністра оборони Андрія Тарана. Пишуть, що це нібито російський шпигун, якого начебто затримали за звинуваченням у державній зраді.\nНасправді, це брехня. Розповім, що відомо про Тарана зараз, – пише журналіст Юрій Бутусов.\nТаран Андрій Миколайович, генерал-лейтенант у відставці. Народився 4 березня 1955 го року в Німеччині в родині військового. Одружений, двоє дітей.\nУ 1972-77 роках навчався в Київському вищому зенітному ракетному інженерному училищі за спеціальністю “військовий інженер-радіотехнік”. Потім – служба в армії.\nУ 1987 році закінчив Військову академію ППО Сухопутних військ в Києві за спеціальністю “Управління бойовими діями”.\nУ 1992-95 роках – служив в центральному апараті Міноборони України. При цьому, в 93-му пройшов перепідготовку в Інституті міжнародних відносин у Києві для дипломатичної служби.\nУ 1995-96 навчався в Національному університеті оборони США у Вашингтоні. Отримав ступінь магістра за спеціальністю “Стратегія національних ресурсів”. Вільно володіє англійською мовою.\nУ 1996-98 роках працював експертом центру стратегічного планування і аналізу в Раді національної безпеки і оборони України.\nВ 1998-99 – в центральному апараті Міноборони.\nУ 1999-2004 роках – військовий аташе при посольстві України в США.\nУ 2005-08 роках – начальник управління у Міноборони.\nУ 2008-11 роках – Заступник начальника Головного управління розвідки Міноборони.\nУ 2011-14 роках – представник Міноборони при представництві України при ООН.\nА тепер важливе пояснення: це не Віктор Таран, який командував сектором “С” в Дебальцевській операції, це інша людина.\nНа війну Андрій Таран потрапив в 2015-му році – з квітня по серпень 2015 року він був представником України у Спільній центрі контролю і координації на Донбасі, який був створений для мирного врегулювання за участю представників України та РФ.\nМайже відразу ж у Twitter РНБО було опубліковано спростування: “Інформація про звільнення Тарана є помилковою. Український аккаунт @rnbo_gov_ua був зламаний. Пропуск був оперативно заблокований”.\nСлідом інформацію про звільнення Тарана спростував спікер Адміністрації Президента України з питань АТО Андрій Лисенко: “З’явилася інформація в Twitter, нібито генерал Таран звільнений з посади керівника центру. Але, як з’ясувалося, це інформація помилкова. Генерал продовжує працювати в центрі”.\nУ грудні 2015 го призначений на посаду першого заступника командувача Сухопутних військ ЗСУ, де значився до квітня 2016- го, очевидно, щоб завершити кар’єру на почесній посаді. Оскільки, у зведеннях Міноборони України в лютому 2016- го Тарана продовжували називати представником України в СЦКК.\nЗа даними джерел, на сьогодні рішення про заміну міністра оборони президент Володимир Зеленський ще не прийняв. Як завжди, в ОП збудували чергу кандидатів, і вже два місяці з різними людьми продовжують консультації, за якими важко про щось судити, адже професійних дискусій по військовій стратегії та реформ в ОП не відбувається, а сам Зеленський не проявляє серйозного інтересу до проблем армії і до проблеми війни в цілому. Зеленський, за нашими даними, збирав думки щодо діяльності Загороднюка, але висновків не озвучив. Ніяких чітких критеріїв до посади міністра оборони президент не поставив до цих пір.\nАндрій Таран дійсно розглядається як основний кандидат на зміну міністру оборони Андрію Загороднюку. Кандидатуру Загороднюка пропонував колишній глава ОП Андрій Богдан, а кандидатуру Тарана пропонує новий глава ОП Андрій Єрмак.\nОчевидно, Єрмак вважає досвідченого військового дипломата і військового розвідника зі зв’язками в США і досвідом “перемир’я” з росіянами на Донбасі оптимальною фігурою для продовження миролюбної політики. З чинним начальником Генштабу Русланом Хомчак у Тарана, за нашими даними, були хороші ділові відносини.\nТаран, судячи з кар’єри, мало стикався з реаліями сучасної війни і станом армії. Але він, безумовно, має великий досвід держуправління, добре розуміє міжнародну політику, має великі контакти і знання по взаємодії з НАТО і США, має аналітичні здібності і військовим інтелектом, здатний до державної роботи, знаходиться в нормальній фізичній формі.\nОскільки президент Зеленський в кадровій політиці не спирається на аналітику, а приймає рішення, часто, виходячи зі своїх емоцій, відчуттів і того, що йому хтось шепне або покаже в інтернеті, інформація для Зеленського вкидається різна. І далеко не факт, що позиція президента з питання кадрових змін в Міноборони не зміниться, можливо, і не раз.\nЧитайте також: Міністром оборони стане “людина” Єрмака – ЗМІ\nПопередня « Керівник церкви московського патріархату принизив патріотів України\nНаступна Уся країна опинилася в полоні у пари олігархів, які не хочуть втрачати свою владу, – Фурса »\nМіністром оборони стане “людина” Єрмака – ЗМІ


Родина губернатора розвиває амбітний бізнес-проект з росіянами | Kropyva.ck.ua\nСерпень 1, 2018 - 09:24 | Олександр Безпроз...\nБізнес-родина очільника Черкаської ОДА Юрія Ткаченка розвиває новий амбітний бізнес-проект з російськими інвесторами.\nВ селі Степанки, Черкаського району запрацював завод з виробництва пресованого цукру та цукру в стіках. В перспективі тут мають виробляти також кондитерські вершки.\nВиробничі потужності знаходяться на території СТОВ Степанки по вул. Героїв України 171/А в одноіменному селі. Приміщення колгоспних гаражів реконструювали під виробничу базу нового бізнесу. Будівництво розпочали ще в 2016 році, нині ж вже можна знайти пропозиції товару до продажу.\nФірма яка здійснює реалізацію продукції під торговою маркою «Степанки» - ТОВ Кабест. Її засновниками є СТОВ Степанки (бенефеціари - Фрунзе Казарян та рідний брат губернатора Дмитро Ткаченко) та два громадянина Російської Федерації – Стависький Ілля Гершевич та Барон Рафаіл Юліусовіч. Статутний капітал рівними долями розподілений між українською та російською стороною.\nРосійські інвестори вже мають важливий досвід реалізації подібних проектів. Так Стависький Ілля та Барон Рафаїл є мажоритарними власниками ООО «Тула продукт», виробничі потужності якого розміщені в місті Тула (Російська Федерація). Підприємство спеціалізується на виробництві фасованого цукру, вершків з рослинних жирів, фасованих круп тощо.\nЗгідно витягу з ЕГРЮЛ (аналог ураїнського державного реєстру юридичних та фізичних осіб) Стависький Ілля Гершевич є громадянином Російської Федерації, зареєстрований для сплати пенсійних внесків в пенсійному фонді Красногірського району, Московської області.\nБарон Рафаїл Юліусович є громадянином Російської Федерації, зареєстрований для сплати пенсійних внесків в пенсійному фонді у Москві, муніципальний район Пресненское.\nОднак той же Стависький Ілля Гершевич фігурує як громадянин Російської Федерації в українському державному реєстрі з місцем реєстрації в Красногірскому районі, Московської області як співзасновник ПП «Владислава» із ще одним рідним братом губернатора Радиславом Ткаченком.


Інтеграція України в НАТО та ЄС: скільки підтримують\n5 червня 2020, 17:23 Читать новость на русском\nУкраїна з року в рік наголошує на своєму шляху до НАТО та ЄС. Такий рух підтримує і чимало українців. На противагу їм є ті, хто виступає за вступ до Євразійського економічного союзу та ОДКБ. Однак є й ті, хто вважають, що Україна має бути позаблоковою державою та не вступати в жодні союзи. Про все це - в матеріалі сайту 24 каналу.\nВступ до Європейського Союзу чи Євразійського економічного союзу\nПри цьому кожен четвертий опитаний (28,3%) вважає, що Україна не повинна вступати в жодний з союзів. Ще 12,5% відмовилися відповідати.\nЩодо вступу до ЄС, то найбільше прихильників такої ідеї мешкає на Заході України – 64,5% опитаних. Більше, аніж половина мешканців Центру (52%), а також кожен третій житель Півдня (33,3%) теж виступають за вступ до ЄС. Найменше схильних до такого – на Донбасі – 19,5%. При цьому що на Сході цей показник – 26,9%.\nНайбільшу підтримку вступу до ЄврАзЕС отримав від мешканців Півдня – кожен четвертий голос (24,9% опитаних). Приблизно стільки ж – на Донбасі (24%) та Сході (22,9%). Лише кожен десятий житель Центру (10,4%) бачить Україну в цьому об’єднанні. І доволі незначна підтримка на Заході – 1,5%.\nЄвразійське економічне співтовариство (ЄврАзЕС)Міжнародна економічна організація. Була створена на основі укладеного в 1995 році Митного союзу Білорусі, Казахстану, Киргизстану та Росії. Тож інколи й надалі називається Митний союз. Згодом до організації вступив і Таджикистан.\nГоловне завдання організації – виробленням єдиної зовнішньоекономічної політики, тарифів, цін та інших складових функціонування загального ринку.\nЩодо неприєднання до жодного з союзів, то ця підтримка зростає від Заходу (22,7%), через Центр (27,1%) та Південь (28,9%) на Схід (33,9%) до Донбасу (40,2%).\nСкільки українців за вступ до НАТО, а скільки за ОДКБ\nЧленом НАТО Україну хочуть бачити 41,9% опитаних українців. За те, щоб Україна стала членом ОДКБ – 12% голосів. Понад третина опитаних (34,7%) вважає, що Україні слід залишатися нейтральною державою. 11,4% опитаних не зуміли відповісти на це питання або відмовилися відповідати.\nОрганізація договору про колективну безпеку (ОДКБ)Військово-політична міжнародна організація, до якої входять Росія, Вірменія, Білорусь, Казахстан, Киргизстан, Таджикистан.\nШтаб-квартира організації – у Москві.\nВибір між НАТО та ОДКБ за регіональною приналежністю майже співпадає з вибором між ЄС та ЄврАзЕС. На Заході та Центрі більше прихильників Північноатлантичного альянсу – 61,6% та 46% опитаних відповідно. Натомість ОДКБ там підтримують 2,7% та 11% опитаних жителів. На Півдні підтримка НАТО складає 27,3% проти 19,8% за ОДКБ. На Сході – 24,5% та 18,8% відповідно. І лише на Донбасі за ОДКБ більше голосів, аніж за НАТО – 20,7% проти 16,7%.\nЧитайте також Закон про референдум: коли запрацює гучна обіцянка Зеленського\nПри цьому майже половина жителів Донбасу (49,4%) виступає за позаблоковий статус України. На Сході цей показник – 45,5%, а на Півдні – 41,1% опитаних. В Центрі таких майже кожен третій (32,2%). На Заході – майже кожен четвертий (23,8%).\nОпитування було проведене Київським міжнародним інститутом соціології протягом квітня – травня 2020 року. Польовий етап тривав з 26 по 30 квітня.\nОпитування здійснювалося методом телефонних інтерв’ю з використанням комп’ютера (computer-assisted telephone interviews, CATI) на основні випадкового генерування мобільних телефонних номерів. Вибірка репрезентативна для України в цілому та для окремих 5 макрорегіонів:\nЗахід – Волинська, Закарпатська, Івано-Франківська, Львівська, Рівненська, Тернопільська, Хмельницька і Чернівецька області,\nПівдень – Миколаївська, Одеська і Херсонська області,\nСхід – Дніпропетровська, Запорізька і Харківська області;\nДонбас – Донецька і Луганська області.\nУ Луганській та Донецькій області опитування проводилося тільки на території, яка контролюється українською владою.\nВсього було опитано 1507 респондентів, які проживають у всіх областях України та в м. Києві (крім АР Крим).


18.05.2022 00:11 Джерело: CvNews\nПривид Києва. Фото з мережі Інтернет\nКажуть, що цей герой збив аж 40 ворожих літаків - неймовірний подвиг на військовій арені, де у небі домінує Росія.\nАле тепер Командування ВПС України попередило у Фейсбук, що "Привид Києва - це супергерой-легенда, персонажа якого створили українці", зазначає BBC.\n"Просимо українську громаду не нехтувати елементарними правилами інформаційної гігієни", - йдеться у повідомленні, яке закликає людей "перевіряти джерела інформації, перш ніж поширювати її".\nЗараз у ВПС наголошують, що "Тарабалка - це не Привид Києва, і він не збив 40 літаків".\nУ повітряних силах Привид Києва описують, як "збірний образ пілотів 40-ї бригади тактичної авіації ВПС, які захищають небо над столицею", а не як бойовий рекорд окремої людини.\nУкраїнський військовий історик Михайло Жирохов назвав легенду про Привида Києва "пропагандою для підняття духу". Розмовляючи з ВВС із Чернігова, він зазначив, що на початку війни росіяни домінували в українському повітряному просторі, а тому український льотчик "міг збити лише два-три літака".\n- Така пропаганда важлива, адже наші збройні сили менші, і багато хто думає, що ми не можемо зрівнятися з ними (росіянами. - Ред.). Нам це потрібно у воєнний час, - сказав він.\nЗ усією своєю військовою могутністю у Росії було більше двох місяців, щоб вибити протиповітряну оборону України - і їй це не вдалося.\nСлужба безпеки України (СБУ) показала льотчика-винищувача у своєму телеграмі й назвала його "янголом", який захищає українське небо і вже збив 10 російських літаків. Але на фото не вказано ім'я "янгола", а пізніше у ЗМІ повідомлялося, що використана фотографія була старою.\nУкраїнський військовий експерт, який побажав залишитися анонімним, розповів ВВС, що легенда про Привида Києва "допомогла підняти бойовий дух у той час, коли людям потрібні прості історії".\nБойовий дух України також підвищила історія з крейсером "Москва".\nПотім Україна потопила "Москву", гордість Чорноморського флоту РФ, підбивши її двома ракетами "Нептун". Росія заявила, що на борту виникла пожежа, і що судно затонуло, але ракетну атаку не визнала.\nЕксперти сходяться на думці, що у багатьох випадках російські літаки були збиті ракетами класу "земля-повітря", насамперед переносними зенітно-ракетними комплексами (ПЗРК).\nДжастін Крамп із консалтингової компанії Sybilline каже, що легенда про Привида Києва важлива, тому що у наш час соціальних мереж "людям потрібні міфи, герої та легенди, які допомагають згуртувати та віднайти сенс".\nДжерело: CvNews Теги: #Повітряні сили, #BBC, #Привид Києва, #Міг 29, #легенда


Механічний конструктор Time for machine Чудовий кабріолет 2 (T4M380112) - 【Будинок іграшок】 купити в Києві, Харкові, Одесі, Дніпрі за вигідною ціною\nКод товару: 559738\nСтильний та витончений механічний конструктор Time for machine Чудовий кабріолет 2 зможе прикрасити будь-який інтер’єр.\nКонструктор підходить дітям віком від 14-ти років та дорослим. Він безпечний та оригінальний, завдяки цьому набору у власника чи власниці з’явиться унікальний предмет. Автолюбителі оцінять такий подарунок — вінтажна модель вишуканого кабріолету викличе захват.\nвсередині 110 елементів, виготовлених із полірованої нержавіючої сталі;\nкапот і багажник відчиняються;\nрух керма відповідає за колеса.\n2020-09-01 10330 LEGO Super Mario: відродження легенди... «Нове – добре забуте старе», – вирішили в компанії LEGO та відродили культового персонажа 90-х років – чарівного водопровідника Ма...\n2020-07-20 3525 Користь конструктора та його вплив на розвиток дитини... Ідею повноцінного та своєчасного розвитку дитини нині підтримує більшість батьків. Проте усім відомо, що малим дітям важко всидіти...


Національна опера представить нову версію "Запорожця за Дунаєм" - Спеціально для вистави створено понад 250 костюмів | СЬОГОДНІ\nНаціональна опера представить нову версію "Запорожця за Дунаєм"\n26 лютого 2015, 05:25 Переглядів:\nСпеціально для вистави створено понад 250 костюмів\nНаціональна опера представить нову версію "Запорожця за Дунаєм" 2015-02-26T05:25:03+02:00 Куди піти Спеціально для вистави створено понад 250 костюмів\n28 лютого Національна опера України представить глядачам нову музично-сценічну версію перлини української класики – оперу Семена Гулака-Артемовського "Запорожець за Дунаєм".\nНинішня редакція опери створена художнім керівником театру – композитором Мирославом Скориком (музична редакція) та головним режисером театру Анатолієм Солов'яненком (сценічна версія).\nНа основі улюблених та відомих з дитинства найпопулярніших лейтмотивів твору Мирослав Скорик створив нову увертюру, яка з перших акордів задає динаміку подальшого сценічного дії, що у нинішньої версії обіцяє бути дуже яскравим і живим. Нова постановка буде складатися з двох дій, наповнених гумором, народними обрядами, фольклором, яскравими танцями, а головне – любов'ю до рідної України.\nСценографією вистави, а також костюмами для героїв опери займалася Марія Левитська – головний художник театру. На цей раз вона здивує глядача новим, надзвичайно цікавим трактуванням національного одягу для персонажів "Запорожця за Дунаєм". Спеціально для вистави створено понад 250 костюмів, майже 3000 квадратних метрів живопису.\nЩо стосується виконавців головних партій, то й тут, за запевненням режисера-постановника Анатолія Солов'яненка, глядачів чекають сюрпризи. Так, партію Карася вперше виконуватиме Сергій Магера, а в наступному сезоні в цій партії вперше з'явиться і Тарас Штонда. Новий погляд на партію Одарки у Мирослава Скорика – він бачить виконавицю цієї партії з більш низьким голосом, тому на цю роль будуть виконувати Анжеліна Швачка і Марія Березовська.\nКрім того, сценічне дійство буде збагачено рядом хореографічних композицій, які поставила художній керівник балетної трупи театру Аніко Рехвіашвілі. Хормейстер-постановник – Богдан Пліш. Диригент-постановник – Микола Дядюра.\nПочаток вистави – 19:00.\nхудожник, тенор, опера, худкер, оперний театр, Солов'яненко\nВи зараз переглядаєте новину "\tНаціональна опера представить нову версію "Запорожця за Дунаєм"". Інші Афіша Києва дивіться в блоці "Останні новини"\n29 листопада 2014, 08:00\n30 жовтня 2014, 07:00\n21 лютого 2015, 06:55\nУ Музеї історії Києва пройде виставка "Сонячна Україна"\n29 січня 2015, 03:13\nОлександр Клименко – автор численних культурологічних досліджень та кураторських проектів\n2 086 Ірина Федишин, Alyosha, гурт Aviator та Петя Чорний святкуватимуть Масляну разом з киянами\n1 999 Незвичний Тарас Шевченко – в метро Києва можна помилуватися портретами поета в різних образах\n1 094 Куди піти на День святого Валентина в Києві\n807 Музею архітектури в Пирогово – 50 років: як створювали історичну пам'ятку\n779 Романтика в центрі Києва: ТОП-5 місць для зізнання в коханні


Чому Швеція, як і Україна, не може комплектувати армію лише добровольцями – Військовий навігатор України\nЧому Швеція, як і Україна, не може комплектувати армію лише добровольцями\nШвеція повертається до призову в армію. І це має бути для нас уроком, бо пересічний українець, на жаль, ще не полишив мрії не служити в армії\nШвеція відмовилася від комплектування своїх збройних сил винятково добровольцями і повертає загальну військову повинність. 2 березня уряд країни ухвалив відповідне рішення.\nМотиви такого кроку шведів очевидні: «Уряд зацікавлений у стабільнішій системі постачання та підвищення свого воєнного потенціалу, оскільки ситуація в сфері безпеки змінилася… У нас були труднощі з комплектуванням військових одиниць на добровільній основі, і це треба якось вирішувати. Тому необхідно відновити призов на військову службу», – міністр оборони Петер Хультквіст; «Російська військова активність – одна з причин» – прес-секретар міністерства оборони Марінетт Радебо.\nШвеція, як нейтральна країна, завжди керувалася принципом обов’язкової військової повинності. Але в 2009 році, піддавшись загальній європейській хвилі упевненості, що із закінченням «холодної війни», із розвалом СРСР військова безпека в Європі – справа гарантована, шведи вирішили, що комплектуватимуть власну армію тільки добровольцями. Як бачимо, довго не витримали.\nНа перший погляд, Україна дуже не схожа на Швецію в плані геополітичного становища. Швеція давно всерйоз не воювала, практично – з наполеонівських часів, її нейтралітет має більш як столітню історію. Швеція зуміла його витримати у двох світових війнах. Звісно, Швеції певним чином повезло: під час Другої світової від Гітлера вона відкупилася регулярними поставками залізної руди, озброєння, продовольства та іншої потрібної Німеччині продукції; від Сталіна її врятувала стійкість фінської армії, яка прийняла на себе удар (не випадково саме Швеція найбільше допомагала Фінляндії відбити російську агресію 1939 – 40 року).\nОднак є у Швеції та України спільна риса, яка одна варта усіх розбіжностей – позаблоковість, причому йдеться не про формальний статус, а ситуацію, коли обидві країни в справі оборони від зовнішнього агресора мають розраховувати насамперед на власну армію, бо жоден міжнародний договір нікого не зобов’язує Швецію чи Україну захищати (Україну, як виявилося, не захистив навіть Будапештський меморандум). У Європі схоже становище у Швейцарії, Фінляндії, Австрії. Саме тому у Швеції, зокрема, завжди була міцна, хоч і не дуже чисельна, армія і власний потужний ВПК (країна традиційно є серед основних світових експортерів зброї та військового обладнання, як і Швейцарія, до речі).\nЗвісно, на практиці країна, котра оголосила військовий нейтралітет, може розраховувати на допомогу сусідів, якщо не військову, то дипломатичну та економічну. Швеція, як і Швейцарія, Австрія та Фінляндія, міцно вбудована в загальну європейську систему безпеки, яка включає не тільки військові зобов’язання в рамках НАТО, з 1995 року Швеція – член Євросоюзу, з 1994 року співробітничає з НАТО у військовій сфері за програмою «Партнерство в ім’я миру», а після агресії Росії проти України посилила двостороннє військове співробітництво зі США. Україна лише починає думати про щось подібне.\nСьогодні у нас така ситуація, що навряд чи якась з вітчизняних політичних сил наважиться виступати за комплектування збройних сил лише контрактниками, тобто добровольцями («п’яту колону» на кшталт Опозиційного блоку тут немає сенсу зараховувати до «вітчизняних»). Звісно, йде війна, є агресор, який вже захопив частинку нашої території і періодично погрожує захопити ще більше, аж «до Києва». Тому квітнева 2014 року постанова Верховної Ради, яка скасувала указ Януковича від 14 жовтня 2013 року про комплектування збройних сил винятково на контрактній основі, загалом з розумінням була сприйнята суспільством.\nОднак все це не означає, що тема «тільки контрактна армія» не спливе у нас знову, коли – раніше чи пізніше – війна з Росією стихне, і на виборах кандидати почнуть звично говорити те, що подобається виборцеві. Зокрема: що в армії можна буде не служити, там будуть тільки ті, хто сам цього хоче. Наш пересічний виборець, на жаль, не облишив мрію позбутися обов’язкової військової служби. Як він не схожий на австрійського чи швейцарського виборця! 2013 року громадяни цих країн на референдумах проголосували за збереження призову в армію.\nЗагалом, увесь досвід Швеції має переконати мільйони українців, що говорити про винятково добровольчі збройні сили у нейтральній країні – це повна нісенітниця. Або, як вже звикли казати у нас, – відвертий популізм. Той український політик чи політична сила, яка казатиме виборцям, що в осяжному історичному майбутньому Україна зможе існувати без обов’язкової військової повинності – той або брехун, або дурень.\nСхожі теми:добровольціпризов в арміюШвеція\nБагатоходівка Путіна: Швеція подвоює армію і військові витрати\nПримусовий призовдо армії. Що слід зробити, щоб обійтися без рейдів нічним клубами\nНавіщо ви ухиляєтеся від служби в армії


9 лікарських трав і 11 рецептів | Спас Рівне\nГоловна » Козацька медицина » Анатолій Пастернак » 9 лікарських трав і 11 рецептів\nПеред тим, як використовувати вказані нижче рецепти, рекомендую вивчити різницю між узваром і напаром. Це такі методи термічної обробки трав. І пам’ятаємо, що трави слід збирати у чистих місцях – не біля доріг та смітників. 😉\nКому ж цікава тема козацького здоров’я, запрошуємо на семінар Олександра Притули, де він розповідатиме про мистецтво бути здоровим. А зараз – пропоную зануритися у чарівний світ цілющих трав.\nРічка Мертвовод. Світлина Романа Маленкова http://ukrainaincognita.com/ru/comment/reply/10767\nІснує легенда, що під час татаро-монгольської навали возили коріння його з собою вершники-завойовники, щоб підтримувати сили, втамовувати спрагу. І там, де в поході вронили вони коріння, виросли зелені оці хащі. Проте це не лише легенда. По-перше, народи Середньої Азії і зараз вживають коріння для підвищення тонусу організму, а також лікування статевої слабкості. По-друге, ви ніколи не побачите на Україні цвітіння аїру – він завжди розповсюджується лише паростками.\nКРОПИВА. Серед шанованих зелен-ліків купальських найменш шанована та найбільш корисна – кропива. Ви її знаєте з дитинства і ображаєтесь на кропиву за науку. А даремно. Чи відомо вам, що єдиної кропиви в природі не існує? Маємо родину кропив’яних, до якої входять понад 400 видів, з них на Україні росте лише вісім. А де ж подівся весь великий жалкий клан? Він – у тропіках Азії, Африки, Латинської Америки. Та навіть наші вісім видів за лікувальними властивостями різні. Зупинимось на двох.\nСпеціалізація кропиви жалкої дещо інша. Вона – чудові ліки при пухлинах селезінки, носових кровотечах, кровохарканні.\nДля лікування катастрофічне швидкого випадіння волосся існує стародавній “секрет трьох кропив”.\nДвома видами рослин – кропивою жалкою та кропивою малою – слід мити голову. Готують напар таким чином: три жмені сухого листя кропиви заливають чотирма склянками окропу, остуджують та проціджують. Далі, попередньо вимивши голову, прополоскують волосся двома склянками напару. Через дві доби в залишеному настої змочують тампони й втирають рідину в коріння волосся на ніч до легкого почервоніння. Ще через добу процедуру повторюють.\nОдночасно п’ють відвар “собачої кропиви”, яку ще інакше звуть пустирником. Готують його так: 1 столову ложку сухої трави заливають двома склянками окропу, кип’ятять на маленькому вогні 7-10 хвилин, проціджують. Приймають по одній столовій ложці чотири рази на добу через рівні проміжки часу, один раз обов’язково на ніч. Відвар заспокоює нервову систему, запобігає неврозам серця. З іншого боку, він збагачує організм, а відтак і шкіру солями залізу та калію, роблячи її стійкою до негативних зовнішніх впливів.\nЛікування трьома кропивами зміцнює корені волосся, запобігає його випадінню. Воно зробить ваше волосся красивим, блискучим, молодим.\nКУЛЬБАБА. Яка квітка першою непереборно провіщає весну? Пролісок, первоцвіт, сон-трава? То теж перші квіточки весни, але найвідоміша з них – кульбаба звичайна. Білоруси називають її “сонячницею”. А українці ще йменують її “одулисина”, “попова лисина”, “духівка”, “золотавочка”. Загалом існує понад 20 місцевих назв кульбаби.\nАле останнім часом звернули увагу на досить швидкий його ріст та відновлення. І виявилось, що бруньки, молоді пагони, листя осик мають багато хімічних речовин, корисних для людини. Бруньки дерева застосовують при подагрі та хворобах нирок, кора – чудовий шлунковий засіб при гастритах зі зниженою кислотністю. А листя на Волині входить у збори, вживані при хворобах легень та малярії.\nКАШТАН КІНСЬКИЙ. Найулюбленіше дерево, цвіт та листя якого увінчує київський герб, має до того ж дуже цікаві лікувальні властивості. Цілющі – кора, квіти, сік квітів, лушпиння та самі плоди. У Німеччині одержаний з квіток ескузан – ліки, що допомагають при тромбофлебітах, трофічних виразках. Крім того, він запобігає утворенню тромбів під час пологів та операцій, підвищує стійкість судин. У народі відвар кори каштана вживають для лікування геморою. Зуд шкіри гарно знімають сидячі ванни з лушпинням достиглих плодів, які роблять щовечора. Каштан також допомагає при проносах, пропасниці, бронхітах, коклюші.\nСОНЯШНИК. Не лише насіння, з якого виробляють олію, а й листя та квіти соняшника не без користі: вони – ліки. Відвар з пелюсток покращує травлення, спиртова настойка у рівній кількості листя та квітів по 30 крапель перед трапезою підвищує апетит та стимулює виділення жовчі.\nСОН-ТРАВА. На початку квітня з’являються на лісових галявинах великі блакитні і фіалкові квіти. Вони Сон-трава. прикриті довгими пухнастими віями-листочками, а пряма стеблина – сріблясте-сива від дрібних волосків.\nСон-трава має широкий вжиток у народній медицині з давніх-давен. Вона – заспокоюючий засіб при безсонні, невралгіях, істерії, а також при лікуванні бронхіальної астми, бронхітів, ниркової коліки. Збирають цю рослину під час плодоутворення, тобто з половини травня до половини червня, а вживають лише через три-п’ять місяців після збору.\nБАРАНЦІ. У лузі, серед кущів одними з перших блідо-жовтими віночками розквітають баранці – примула. Розетки їхнього світло-зеленого довгастого листа красиво оздоблюють майже голу землю. Листя не лише окраса, а й добрий салат навесні, коли дуже мало вітамінів. У їжі цілющі. Простий відвар з них у п ять разів сильніший за дією, ніж препарати сенеги та іпекакуани. Ось чому жовтенькі баранці широко вживаються і лікарями, і в народі при різних хворобах легень. Відвар і навіть порошок допомагає при болях у голові, мігрені, є добрим перевіреним сечогінним засобом. Він полегшує та пом’якшує кашель у дітей.\nдо глави “Козачі ліки”\n1. Коріння аїру – 10-15 г, дві склянки води, роблять відвар. Приймають по півсклянки тричі на день за півгодини до їди. Лікують виразку шлунку та дванадцятипалої кишки.\n2. Коріння та насіння кропиви жалкої – 15 г відварюють у 200 г води і п’ють по 2-3 столові ложки за один прийом при круглих глистах. Гостриці та аскариди масово гинуть.\n3. Кропива дводомна, мілко нарізане та посічене просіяне листя – 100 г кип’ятять у 500 г води півгодини. У воду додають трохи оцту. Від облисіння голову миють 2-3 рази на тиждень цим відваром.\n4. Бруньки осики – 90 г варять у семи склянках води, доки не залишиться лише три склянки відвару. Проціджують, додають столову ложку меду і п’ють тричі на добу при легеневих хворобах та малярії.\n5. Кора каштана кінського – 20 г на 200 г води відварюють і п’ють по столовій ложці 4-6 разів на день. Як заспокоюючий засіб при безсонні, невралгіях, істерії.\n8. Баранці, трава – 15 г листя на 200 г води кип’ятять 5 хвилин, проціджують та вживають по півсклянки чотири рази на день при мігрені. Цей відвар також пом’якшує кашель у дітей.\nАнатолій Пастернак здоров'я Козацька медицина лікарські трави лікування травами оздоровлення\t2016-02-08\nЗ тегами: Анатолій Пастернак здоров'я Козацька медицина лікарські трави лікування травами оздоровлення\nПопередній: Таємниці жіночого намиста\nНаступний: Як козаки опіки лікували


Середня школа повністю орієнтована на дівчаток | ТВ-Чиркей\nТВ-Чиркей > Корисні Статті > Середня школа повністю орієнтована на дівчаток\nСередня школа повністю орієнтована на дівчаток\nУ педагогічних книгах і статтях багато пишуть про те, що діти відрізняються за темпераментом, способом засвоєння матеріалу, і іншим характеристикам.\nЦе все добре, тільки іноді забувається головне — що вони відрізняються за статевою ознакою. Чоловіки і жінки фізично влаштовані по-іншому, і справа не тільки в тих самих органах.\nЯ ніколи не дозволяв, щоб мої шкільні заняття заважали моїй освіті. — Марк Твен\nМислення (а також і інші психічні функції) чоловіків і жінок (також хлопчиків і дівчаток) працює абсолютно по-різному.Звідси буває нерозуміння подружжя (Я ж йому сказала, а він не розуміє!), і звідси бувають проблеми у навчанні.\nЗа вашим спогадам — хто частіше в класі погано вчиться, хлопчик чи дівчинка? Як правило, майже в кожному класі є свій пропащий двієчник, і це хлопчисько. Сучасне шкільне навчання (я маю на увазі світські змішані школи) цілком і повністю жіночо-орієнтований. Почнемо з того, що вчитель-чоловік вже давно перейшов у розряд раритетів. Хіба що вчитель фізкультури і праці у хлопчиків, але там розумові процеси не особливо задіяні. Вчителька початкових класів, вчителька математики, вчителька фізики...\nВсі основні дисципліни, де більше повинна працювати голова, не просто знаходяться в жіночих руках, але і програму складає хто? Ви коли-небудь бачили серпентарій методичний кабінет? Там виключно жіночий склад. (Я методист, я в курсі). Програма середньої школи цілком і повністю орієнтована на девочковое мислення, тому так часто погано вчаться саме хлопчики.\nПрограма побудована на принципі копіпаст, тобто прочитай параграф і розкажи його, прочитай правило і зроби з нього вправи, подивись на зразок і зроби з нього. Це типово жіноче мислення, яке тиражує. Чоловіче мислення генерує ідеї і створює нові правила і нові зразки.\nСаме тому дівчаткам так легко справлятися з вправами на задане правило, а хлопчики не бачать сенсу в цьому — вони ж засвоїли ідею, навіщо її тепер размусоливать?\nДівчатка зазвичай набагато краще відповідають у дошки — вербальні центри у них краще сформовані. Тому абсолютно неправильно, коли мама каже: наш хлопчик у два роки не розмовляє, а у сусідів дівчинка в рік вже стільки слів видає! — це нормально! Дівчата в середньому починають говорити раніше, і їм легше сформулювати свої думки, ніж хлопчикам.Хлопчикам важливо висловити суть, їм нема чого розтікатися мислію по древу, на відміну від них дівчатка можуть прикрашати свої розповіді різними несуттєвими деталями, ніж, звичайно, радують вчителів і виглядають більш успішними на тлі уривчасто відповідають хлопчиків.\nКоли вчителька російської мови перевіряє твори, на що вона насамперед зверне увагу? На обсяг! І якщо замість заданого мінімуму приблизно півтори сторінки вона побачить п'ять рядків, вона навіть читати не буде, а перекреслить всі жирною червоною пастою і поставить двійку.\nХлопчикам рік за роком протягом всього навчання вселяють, що ідея не важлива думка не має цінності, важливо тільки її оформлення і копіпаст (Згадаймо зниження оцінок за помарки? Це виключно жіночий збочення вчительок.Подивіться на будь-якого професіонала — як розкидані стружки по столярній майстерні, як заляпане всі в студії художника. Коли хлопчики прагнуть створити щось нове, їм абсолютно колись все розкладати по поличках, це занадто низько для їх високих ідей. А в школі їм вбивають, що помарка вище тієї думки, яку вони намагалися висловити).\nЗвичайно, і дівчинку потрібно вчити того, що творить мислення, але саме хлопчики страждають більше від цієї спрямованості навчання, коли треба лише засвоїти інформацію, а не здобувати її і не творити щось нове.\nМоже здатися, що у мене є протиріччя — я стільки писала про те, що на певному етапі у дітей наочно-образне мислення, потім словесно-логічне? Це все вірно. Але на одному і тому ж етапі у хлопчиків і дівчаток воно працює трохи по-різному в одних і тих же рамках. І ті, і інші оперують образами на стадії образного мислення, але при цьому відрізняються способи оперування. Наприклад,у грі дівчинки можуть дві години влаштовувати будиночок для ляльок, придумувати меблі і змінювати вбрання, так і не почавши сюжетних дій.Хлопчики ж відразу переходять саме до дій — наприклад, стали грати в машинки, тут же влаштовують гонки і т. п.\nУ кого є можливість подивитися, як малюють дівчатка і хлопчики з коментарями, ви побачите приблизно наступне:\nДівчинка буде докладно розповідати про всякі красивості: А це у принцеси такий палац. Тут ніби у неї садок. Там такі квіточки (довгі перерахування з підбором колірної гами). А тут живе її собачка. песика звати.... На аркуші буде чіткий поділ небо-земля з рівними рядами всіх учасників і предметів.\nХлопчик буде більше виражатися звукоподражательними словами і вигуками, йому важливо закрутити сюжет, а не промальовувати кожен предмет: а він такий — бац! — а вони вжжжжжжжжж, а машина туди поїхала, цей бум-бум, а він такий побіг.... на аркуші буде невизначуване мазанина, по якій туди-сюди багато разів проїхала машина.\nІ ось хлопчик у першому класі приносить такий малюнок вчитель малювання (з девочковим мисленням), а вона каже: Петров! Чому у тебе машина на повітрі висить? Чому у тебе чоловік догори ногами? Ти десь бачив людину на дорозі нагору ногами? А чому ти заліз за контур? Що, маленький, не навчився розфарбовувати? (Клас регоче). Таким чином хлопчик не тільки отримав попрання своєї високої ідеї і динамічного сюжету, але і був виставлений перед строєм.Подумайте, чи багато у нього залишиться бажання творити?\nЯк ми вже говорили, мислення чоловіків вимагає новаторства, принципово інших рішень, чоловікам потрібно перевертати світ, вони, власне, приходять до навчання для того, щоб отримати ці самі два кільця.\nСаме в початковій школі, коли у дитини формується словесно-логічне мислення, чоловіча логіка-то і не потрібна.Можна так пожартувати, що у дівчаток в цьому віці мислення словесне (саме вони переказують бажані правильні відповіді), а у хлопчиків логічне — вони шукають причинно-наслідкові зв'язки між об'єктами, не завжди вміючи це сформулювати. Саме тут даються готові шаблони та інформація дається в готовому вигляді.\nЦе постійне роблення за зразком знищує прагнення до самоосвіти і допитливість в початковий період навчання (не треба думати, що ці прекрасні якості формуються на порожньому місці при закінченні школи і початкова школа це лише прописи, це як раз і формування моделі навчальної діяльності, бажано на все життя).\nПлюс до того, що навчання позбавлене стимулу проявляти ініціативу, займатися пошуком інформації і шукати власне рішення зазначеної проблеми, навчання побудоване саме на вербальному потоці, в обробці якого хлопчики цього віку не дуже сильні (ми вже говорили, що вони частіше дівчаток відволікаються при слуханні, гірше формулюють свої висловлювання тощо).\nУ цьому віці хлопчикам потрібно як можна більше ставити експериментів, вони легше знаходять рішення шляхом проб і помилок. Звичайно, будь-яка подібна діяльність виключена в початковій школі — чим експериментувати?Рахунковими паличками? Хлопчики довше, ніж дівчатка, знаходяться в періоді верховенства кінестетичного каналу сприйняття — їм необхідно розібрати-зібрати об'єкт, щоб дізнатися, як це робить і чому він так діє.\nАле навіть інтелектуальні труднощі не так негативно позначаються, як психологічні. Найголовніша — змагальність.Навіть якщо це не підігрівається вчителькою, за законами розвитку групи в будь-якому класі, нехай самому дружньому, є змагальність і місця першого і останнього у класі. Відповідно, дівчатка в цьому віці завжди і скрізь швидше-вище-сильніше, і в умовах сучасної акселерації навіть і на фізкультурі хлопчикам не завжди вдається здобувати перемогу (практично у всіх знайомих мені перших класах найвищі — дівчата, а не хлопці).\nВзагалі те, що в класі ровесники хлопчики і дівчатка — вже неправильно, тому що дівчатка набагато випереджають хлопчиків у психічному розвитку та інших сферах. (Якщо почитати матеріали про гендерні відмінності, ви знайдете цікавий факт — вже новонароджені дівчатка відрізняються від хлопчиків приблизно на 2-3 тижні з розвитку — адже їх ще ніяк гендерно-орієнтовано не виховували! Дівчатка швидше встановлюють контакт очей, дізнаються обличчя близьких і т. п.)\nЗвичайно, до восьмого класу ситуація буде інша — в старших класах хлопчики стрімко наздоганяють і обганяють дівчаток у навчанні. Але ж і підсвідомість не буде чекати вісім років!\nВ садочку і початковій школі вже сформуються абсолютно немужские пораженські і залежні позиції. Така ситуація, коли дівчинка публічно доводить свою перевагу, ламає чоловіче достоїнство. А це відбувається часто-густо: хлопчик не зміг вирішити завдання біля дошки, викликали дописувати дівчинку; дівчатка швидше прорешают контрольну роботу і здадуть зошити, а хлопчики будуть довго возитися; акуратні роботи дівчаток частіше виявляються на виставках, дошці пошани тощо; хлопчики часто отримують зауваження за поведінку і неуважність, і їм ставлять у приклад дівчаток;зрештою, невстигаючі учні-хлопчики списують уроки у відмінниць-дівчаток.\nМи на самому початку теми говорили про те, що чоловікові життєво необхідно демонструвати свої досягнення і отримувати жіноче захоплення. І в тому віці, коли у хлопчиків формуються гендерні ролі та поведінкові моделі, вони постійно отримують вербальні і невербальні негативні характеристики! Що особливо важливо — в самому невигідному порівнянні з більш успішними і соціально прийнятими дівчатками.\nЧоловік повинен демонструвати досягнення і отримувати жіноче захоплення, а виходить все навпаки — хлопцям вселяють, що вони нікчемні нікчеми на тлі головних і у всьому перевершують дівчаток. Крім того, що це провокує агресію (вже дійсно, хочеться цих дівчат побити в кутку на перерві), це ще й будує неправильні уявлення про себе і неадекватну самооцінку.\nУ хлопчика немає візуального підкріплення власних досягнень. Хлопчик позбавляється подання, ніж творчою він може досягти успіху. Що це означає? Що хлопчик трохи пізніше буде шукати, чим же проявити свою маскулінність? Як ви розумієте, найлегший і найкоротший шлях завжди знаходиться не дуже хороший: якщо ти не палиш, — ти не мужик, і т. п.\nДо теперішнього часу у вітчизняній і світовій науці та освітній практиці накопичилося достатньо аргументованих даних, що вказують на вкрай негативний вплив змішаного навчання хлопчиків і дівчаток на їх духовний і фізичний розвиток і здоров'я.\nЗаголовки авторитетних ЗМІ:\nДослідження, проведене у Великобританії, демонструє доцільність роздільного навчання\nХлопчики і дівчатка в школах повинні навчатися окремо. Такі результати урядових досліджень програми, яка проводилася протягом чотирьох років. Як показало дослідження, відсутність у класі дівчаток сприяє тому, що хлопчики показують найкращі результати на іспитах.Пов'язано це, на думку вчених, з тим, що відсутність представниць протилежної статі дозволяє хлопчикам бути більш розкутими...Дослідження проведене в 50 школах, де хлопчики і дівчатка навчаються окремо, показало, що при такій системі навчання хлопчики показують набагато більш вражаючі результати. (газета Independent).\nНью-Йорк Таймс ( від 04.03.2004) повідомляє про запропонованих нових правилах, які відкривають перед адміністрацією навчальних закладів можливість створювати класи і школи з роздільним навчанням.\nThe Philadelphia Inquier: психологи повідомляють, що при роздільному навчанні діти стають більш дисциплінованими, дружними і значно підвищується їх успішність.\nСпільне з хлопчиками навчання робить 94% дівчаток хворими. До такого висновку прийшли фахівці Інституту гігієни дітей і підлітків, які 40 років спостерігали за станом здоров'я учнів кількох московських шкіл (Дуель № №3(300)\nУ Китаї побоюються покоління жінкоподібних чоловіків і набирають вчителів чоловічої статі (RT, 9 лютого 2016)\nЩе в 80-ті роки ХХ століття Росія дала приклад світу ні змішаного безстатевого, ні роздільного ізоляційного освіти.Була запропонована модель паралельного освіти хлопчиків і дівчаток у паралельних класах (автори В. Ф. Базарний і Дубровська Е. Н.)\nБагаторічними дослідженнями, виконаними під керівництвом проф. В. Ф. Базарного встановлено наступне:\nЗмішане навчання — це основа деградації вроджених задатків чоловічої і жіночої особистості, у т. ч. їх функціонального та духовного потенціалу, інфантилізації і згасання чоловічих якостей у юнаків, зниження їх трудового і оборонного потенціалу, зниження репродуктивного потенціалу у молодих жінок, зростання вродженої патології у новонароджених, до взаємного відчуження підлог, деградації сімейних підвалин, зростання соціальних пороків.\nВ даний час в країнах СНД близько 1000 шкіл використовують особистісно-орієнтований підхід навчання хлопчиків і дівчаток у паралельних класах. Використовують на основі приватних ініціатив поза державної політики та міжвідомчого (освіта та охорони здоров'я) управління. Підсумки узагальнено та висвітлено у матеріалах 1-й Всеросійській науково — практичній конференції Досвід і перспективи поло-особистісного (гендерної) освіти в Росії (р. Желєзногорськ. 22-23 вересня 2009р.)


Барі Алібасов і «Кріт» або членоушкодження як новий спосіб хайпануть\n13 липня 2019, 09:42\nPLG_JOOMLAVOTEEXTENDED_ARTICLE_VOTE_SUCCESS Історія з отруєнням Барі Алібасова з самого початку була незрозуміла як мінімум одним – як можна було переплутати рідина для прочищення труб з йогуртом або соком?\nБезперечно, яскрава помаранчева упаковка «Крота» може збити з пантелику, але що щодо характерного їдкого запаху? Та і як опинилася побутова хімія, якій місце під раковиною або в спеціальній шафці, на столі або в холодильнику продюсера, який забирається в будинку не своїми силами? В історії з Балі Алібасовим і «Кротом» більше питань, ніж відповідей Словом, запитань було більше, ніж відповідей. Але, як би там не було, Барі Алібасов зустрів 73-й день народження на лікарняному ліжку. Прогнози лікарів були невтішні. Серйозне хімічне отруєння з максимальним ступенем опіку шлунку залишають мало шансів на нормальне життя. Тому в перші дні після інциденту в ЗМІ почали з'являтися новини про смерті Алібасова, природно, тут же спростовані. «Крота» можна сплутати з пляшкою соку, але як же запах? Незабаром продюсер «На-на» прийшов в себе, але не перестав бути головним зоряним ньюсмейкером. Спочатку була історія про втікача улюбленого кота Барі, замість якого повернули іншого тієї ж породи за винагороду 800 тисяч рублів.\nПотім Алібасов дав інтерв'ю Андрію Малахову, під час якого заявив, що викреслив сина з заповіту, оскільки той був дуже стурбований здоров'ям не батька, а спадщиною. Його слова, зрозуміло, розтиражували ЗМІ, але через пару тижнів Барі назвав свої ж слова про позбавлення сина спадщини «повною нісенітницею». Барі Алібасов з сином До цього моменту багато почали сумніватися в отруєнні Алібасова – а чи був хлопчик? Професійні гастроентерологи вважають, що якщо хімічний опік стравоходу дійсно мав місце, продюсера не виписали б так швидко. Спливли назовні та інші неузгодження. Засумнівалися і колеги Алібасова: Стас Садальський назвав те, що відбувається грандіозним розіграшем, Наталія Штурм і дочка подружжя Барі стверджували, що Алібасов лікувався в клініці від наслідків алкоголізму.\nМасла у вогонь підлило епатажне поява Барі в студії ток-шоу «Привіт, Андрій!». Алібасова вивезли на каталці, продюсер з абсолютно божевільним поглядом розкидав в сторони кавунові кірки. Каталка накренилася, Барі впав, але тут же піднявся з хвацьким «хоба!». Під час передачі він робив вигляд, що нікого не впізнає, то виходив з образу. Виїзд Барі Алібасова на візку з кавуном 10 липня Алібасов взяв участь у передачі «насправді». У студії Дмитро Шепелєв перевірив його на детекторі брехні, який показав, що Барі бреше про те, що випив небезпечну для життя рідина. На екрані продемонстрували листування з лікарями, яка доводить, що госпіталізація була плановою, з-за проблем з печінкою, і представники артиста вирішили придумати красиву легенду для публіки. Втім, довірені особи Алібасова вважають, що листування була підроблена. Два дні потому лікуючий лікар продюсера зазначила, що після виписки з клініки той вжив препарат хлорпротіксен, що застосовується при лікуванні наслідків алкогольного психозу.\nЩо ми маємо в залишку цієї темної історії? Барі Алібасов втратив довіру аудиторії, що доводять коментарі передплатників в його Instagram. Їх зміст можна виразити лаконічним «Алібасов і клоун тепер синоніми». Разом з тим призабутий продюсер на якийсь час став найбільш обговорюваною росіянами персоною і заробив, за різними оцінками, від шести мільйонів рублів. Що думають instagram-користувачі про отруєння Алібасова А тут ще якраз вийшов новий кліп «На-на». Примітно, що кількість дизлайків під відео значно перевищила кількість лайків. «І варто було заради цього кріт сьорбати?», – запитують в коментарях глядачі. На-на – Вважаю повільно до ста Було отруєння ретельно спланованою прийомом? Навіть якщо немає, спроби «хайпануть» на тяжкої хвороби не викликають співчуття. А вже якщо отруєння Алібасова дійсно фейк, йому має бути соромно. Тому що незабаром у продюсера напевно з'являться послідовники, які вирішать використовувати членоушкодження як новий спосіб заробити дешеву популярність.\nНародженням дітей, зрадами та розлученнями охочую до сенсацій публіку, яка звикла ретельно аналізувати будь-який винесений з хати сміття, вже не здивуєш. А ось тяжкі недуги зірок, звездищ і зірочок, як і раніше, викликають співчуття. Хто дасть гарантію, що хто-небудь із забутих зірок 90-х не вирішить наслідувати приклад Барі Карімовича? І добре якщо членоушкодження теж буде фейковим.\nЯк тепер вірити тому, що Юрій Шатунів дійсно ліг в лікарню через проблеми з зубами, або тому, що Олександра Яковлєва два роки бореться з онкологією? І хоча ми порталу віримо цим артистам, тому що вони не намагаються перетворити свою хворобу в цирк, згадується притча про хлопчика, який кричав «вовки!», тільки з-за дій Алібасова недовіру автоматично переноситься на нього, але і на усіх знаменитих персон. І наступного разу громадськість вже не буде співчувати захворавшей зірці, а апріорі шукати підступ – спасибі Алібасову.\nІрина Шейк вчить дочку російській мові\n13 год 16 сек назад


Фізики навчилися отримувати антиматерію в лабораторних умовах\nФізики відкрили відносно простий спосіб створення антиматерії\n27 липня 2021, 13:45 Читать новость на русском\nФізики змоделювали утворення антиматерії в лабораторних умовах / New Atlas\nКоманда фізиків зі США, Німеччини і Швеції розробила відносно простий спосіб виробництва антиматерії за допомогою двох лазерів, спрямованих один на одного. Зіткнення двох променів відтворює умови, близькі до того, що відбувається в нейтронній зірці, коли світло перетворюється в речовину і антиречовину.\nАнтиматерію важко вивчати. Природним шляхом вона виникає в екстремальних умовах, наприклад, в результаті розряду блискавки або поруч з чорною дірою і нейтронної зіркою, а штучним чином її можна отримати у Великому адронному колайдері.\nОднак тепер дослідники розробили новий метод отримання антиматерії, для якого достатньо невеликої лабораторії. Дослідний зразок устаткування ще не побудований, але розрахунки і моделювання показали, що принцип робочий.\nЯк працює пристрій для утворення антиматерії в лабораторних умовах\nВ основі пристрою – два потужних лазери, що стріляють променями по дузі в бічні сторони пластикового блоку. Сам блок поцяткований крихітними мікрометровими каналами. Коли промінь потрапляє в ціль, він прискорює хмару електронів в матеріалі і посилає їх у різні боки, поки вони не зіткнуться з хмарою електронів, що рухаються з боку другого лазера.\nВід зіткнення виникає безліч гамма-променів і, оскільки канали дуже вузькі, ймовірність зіткнення фотонів буде вищою. Так виникають частинки матерії і антиматерії, зокрема електрони і позитрони. А магнітні поля навколо системи фокусують позитрони в промінь антиматерії і прискорюють їх до надзвичайно високих значень.\nТакі процеси, найімовірніше, проходять в магнітосфері пульсарів, тобто в нейтронній зорі, яка швидко обертається. За допомогою нашої нової концепції такі феномени можна буде імітувати в лабораторії, що дозволить нам краще їх зрозуміти,\n– сказав Олексій Ареф'єв, автор дослідження, з Каліфорнійського університету в Сан-Дієго\nЗа словами вчених, нова технологія дозволяє отримувати в 100 000 разів більше позитронів, ніж один лазер, а необхідна потужність апаратів не занадто висока. Промінь антиматерії на виході здатний досягати 1 гігаелектронвольт енергії у просторі всього 50 мікрометрів, хоча зазвичай на це потрібні великі прискорювачі часток.


Судака можна з успіхом ловити на балансир по льоду. Балансир здатний зацікавити цю рибу, якщо його правильно подати і змусити ефективно працювати. Тому, риболовля не зводиться до того, що балансир просто опускається в лунку. Щоб зловити хижака, потрібно знати, як балансиром користуватися. При цьому потрібно знати характер поведінки риби, а також визначитися з умовами лову. В даному випадку, будь-які дрібниці можуть зіграти на руку рибалці, або проти нього.\n1 Час лову\n2 Де ловити\n3 Вибір балансира\n5 Техніка лову судака на балансир\n6 Ловля судака взимку на балансир — Відео\nВирушаючи на риболовлю, потрібно визначитися з умовами лову, щоб отримати позитивний результат. Судак полює на мальків риб, причому в нічний час, ніж наганяє страх серед всіх його потенційних жертв. У судака прекрасний зір, сприяє виявити дрібну рибу самої темної ночі на глибині. Тому від нього сховатися практично не можливо.\nУ зимовий період, коли всі процеси дуже сповільнюються, судак харчується, але дуже рідко. Тому, клюнути судак може в будь-який час, не залежно від того, день це чи ніч. Це означає, що він зголоднів і йому хочеться їсти. Піймавши і проковтнувши якусь рибку, він може знову опуститися на дно і поступово перетравлювати їжу.\nІ все ж, більша частина судаков були спіймані або в ранкові або вечірні або нічні години. Це пов'язано з тим, що йому більше подобається полювати в нічний час або в сутінках. А ось в денний час зловити судака шансів на багато менше. Виходячи з цього, можна зробити висновок, що ловити судака на балансир краще рано вранці або пізно ввечері.\nЗнайти судака, який полює під льодом не так-то й просто. Потрібно бути готовим до того, що по льоду доведеться пройти не одну сотню метрів, пробуривши при цьому, не один десяток лунок. Але і це не гарантує упіймання судака.\nСпираючись на свій досвід і сподіваючись на удачу, достатньо знайти хоча б одного судака, який призведе до цілої зграї і тоді успіх риболовлі забезпечений. Щоб це здійснилося, потрібно наробити багато лунок і спробувати щастя в кожній з них. При цьому зупинятися у кожної лунки більше ніж на 5-10 хвилин не слід. Якщо за цей проміжок часу покльовки не було, потрібно переходити до наступної лунки. Це доведеться робити до тих пір, поки не підуть покльовки. При цьому слід пам'ятати, що зимовий день короткий і все потрібно робити швидко. Шукати цю рибу слід у таких місцях:\nУ закоряженных місцях.\nУ місцях повалених дерев, затоплених кущів.\nСудак воліє глибокі місця, такі, як ями, а також свалы, переходять у глибину. Його також дуже часто можна зустріти на флангах. Його улюблені місця – це дно з твердим або піщаним підставою, де є розсип каменів. Причому, такі місця він любить не тільки взимку, але і влітку.\nПросто так, не займаючись вивченням характеру дна водойми, судака знайти дуже важко, а часом і неможливо. Тому, свердлити лунки слід тільки в перспективних місцях, де ймовірність стоянки судака досить висока. Яка глибина була, судак завжди знаходиться біля дна, і зовсім рідко піднімається вище. Цей характер необхідно враховувати при грі приманкою. Піднімати балансир вище півметра від дна не має ніякого сенсу.\nЩоб вибрати таку приманку, не потрібно ніяких особливих умов. Головне, щоб було уявлення про те, як ним користуватися, що важливо при лові судака. Може так статися, що при перших невдалих спроб зловити судака на балансир, відпаде бажання ним користуватися. І все ж, незважаючи на невдачі, потрібно продовжувати набиратися досвіду і результат неодмінно буде.\nБалансир – це досить вимоглива принада до техніці застосування. Це говорить про те, що не слід користуватися і, тим більше, купувати, дешеві конструкції. Успіх прийде, якщо придбати фірмові примірники відомих виробників. Якщо навичок лову немає, то якісні балансири, допоможуть швидше освоїти її.\nЯк правило, фірмові вироби володіють не поганий уловистостью. У разі відсутності поклевок можна зробити висновок про те, що біля цієї лунки риби немає і потрібно міняти місце. У разі застосування дешевих копій дуже важко зробити такий висновок. Тут може бути кілька факторів, у тому числі і не якісна гра балансира.\nОдин, правильно зроблений балансир може коштувати десятки дешевих копій. Коли прийде досвід і вміння, то можна буде виділяти серед якісних примірників більше уловисті. Але це буде згодом, а для початку краще обійтися якісними приманками, які з кожним разом будуть вселяти твердість у свої можливості. Для цього можна придбати приманки таких фірм:\nБалансир, завдовжки близько 7 см, ідеально підходить для лову судака, хоча можна використовувати як менше, так і більше приманки. Балансири меншого розміру будуть залучати окуня, а приманки з великими розмірами можуть не влізти в лунку. Такі балансири просто незручно буде використовувати.\nЯк правило, рибалки використовують однотипні балансири, які гарантовано ловлять судака. Судак може з підозрою ставитися до одним і тим же моделям. У зв'язку з цим, хоч іноді, але потрібно змінювати конструкцію приманок, їх форму і забарвлення. Дуже часто, судак може почати клювання з новинки.\nЛовля судака вимагає застосування міцного і надійного вудилища. Це потрібно для того, щоб можна привести результативну підсічку, у разі покльовки. Застосування м'якого кивка, при лові судака, зовсім недоречно, оскільки він не дозволить цього зробити через те, що у судака міцна і груба щелепу. Тому підсічки повинні бути міцними і впевненими.\nДля укомплектування снасті, потрібно волосінь діаметром 0,25 мм Немає потреби застосовувати повідець, оскільки судак не зможе перекусити волосінь. Він не потрібен ще й тому, що може насторожити рибу.\nДля ефективності риболовлі, слід постійно стежити за гостротою гачків. У разі їх затуплення, можна спробувати заточити, тому що замінити їх не вдасться. Можна замінити лише середній трійник. Це пов'язано з особливостями конструкції балансирів. Якщо не забувати точити гачки, то можна сподіватися на лови судака.\nБагато рибалок, які використовують для лову судака балансири, стверджують, що основою техніки ловлі на балансир – це паузи різної тривалості. Особливо це стосується новачків, які невпевнено працюють з балансиром і знаходяться в постійному пошуку техніки лову. Якщо під час гри балансиром робити паузи, то є ймовірність того, що судак клюне, якщо він знаходиться поруч з приманкою. Тривалість пауз може досягати 30 секунд і більше, аж до однієї хвилини. Після ряду рухів балансира, слід робити паузи.\nНавіть при ідеальній грі приманки, але без пауз, ніякої судак нею не зацікавиться. В такому випадку можна залишитися зовсім без улову. Справа в тому, що хижак атакує приманку саме в момент паузи. Не важко здогадатися, що під час зупинки потенційної жертви у хижака підвищуються шанси бути з видобутком. Це розуміє навіть судак. Тому, родзинкою техніки ловлі на балансир є як раз пауза.\nУ зимовий період, коли риба малоактивна, більше підійде не розмашисті рухи, а короткі та різкі ривки, довжиною 10-15 див Такі рухи повторюються протягом 1-2 хвилини. Якщо клювання не було, то можна застосувати іншу тактику. Якщо вона не дала ніяких результатів, то краще перейти до другої лунки.\nСлід зазначити, що технік лову на балансир досить багато і у кожного рибалки є своя техніка, якої він завжди користується. В даному випадку є величезні можливості для експериментів. Можна робити плавні підйоми, аж до 1 метра і такі ж плавні спуски. При цьому можна не торкатися дна, а можна і постукати по дну. Під час спусків і підйомів, можна виробляти дрібні або середньої величини посмикування, у процесі яких формуються своєрідні сходинки. Якщо час від часу стукати по дну, то можна залучити судака, що знаходиться на значній відстані, так як він без праці визначає, звідки виходять вібрації. При цьому з дна піднімається хмара каламуті, і судак обов'язково це помітить, завдяки своєму унікальному зору.\nНезважаючи на те, що судак воліє перебувати в безпосередній близькості від дна, він іноді піднімається у верхні шари, якщо бачить, що є чим поживитися там. Якщо покльовок немає на глибині, то можна спробувати підняти приманку вище і погратися нею. Можливо, що судак вирішив змінити своє місцезнаходження і піднявся трохи вище. Це може бути ще й тоді, коли на вулиці потепління або атмосферні умови сприяють цьому.\nЯк вже було сказано вище, не слід витрачати свій дорогоцінний час на знаходження біля однієї лунки, азарт, звичайно, є азарт, але потрібно подумати і про результат. Близько 10 хвилин достатньо для того, щоб зрозуміти, що потрібно змінити лунку. Чим швидше буде проводитися пошук стоянки судака, тим більше можна розраховувати на успіх.\nУ разі покльовки можна триматися на цьому місці чи пробувати облавливать довколишні лунки, не йдучи далеко від цього місця. Ця область може перебувати в діаметрі 10-15 метрів. При знаходженні судака є велика ймовірність зловити не одну особину, а кілька. Хіба що судака може щось налякати, і він покине це місце, йдучи на інше в пошуках їжі.\nЛовля судака взимку на балансир — Відео


На переконання віцепрем’єр-міністерки з питань європейської та євроатлантичної інтеграції Ольги Стефанішиної, Україна має усі шанси вступити до Європейського Союзу протягом років, а не десятиліть, як це прогнозують деякі європейські посадовці.\nСтефанішина озвучила прогноз щодо вступу України в ЄС\nМи вже і так достатньо сильно інтегровані в Європейський Союз. Ми хочемо бути сильною і конкурентоспроможною державою-членом, тому на це (вступ до ЄС) можуть піти від двох до десяти років, – наголосила Ольга Стефанішина.\nОкрім того, віцепрем’єрка озвучила особистий прогноз, що офіційний Брюссель під час саміту 23 червня “стовідсотково” офіційно підтримає надання Україні статусу кандидата на членство.\nСтефанішина не забула згадати про три країни, яких раніше називали противниками кандидатського статусу України – мовиться про Нідерланди, Швецію і Данію. Однак вони вже змінили свою позицію й наразі підтримують кандидатство для Києва.\nОльга Стефанішина (фото — wikimedia.org)\nЩо важливо розуміти, ще 17 червня Європейська комісія опублікувала свій висновок, у якому рекомендувала визнати європейську перспективу Україні та надати нашій державі статус кандидата на вступ до спільноти.\nОкрім того, 23 червня Європарламент підтримав надання Україні та Молдові статусу кандидатів у ЄС. Однак остаточне рішення про кандидатство буде під час саміту ввечері.\n“Укрзалізниця” не підвищуватиме тарифи на поїздки для пасажирів


Український воротар забив рятівний гол своєї команди, але суддя його не зарахував: відео - новини футболу - Спорт 24\n29 вересня 2019, 20:52\nДенис Старченко / ФК" Миколаїв"\n"Миколаїв" програвав вдома "Балканам" 1:2. Тож голкіпер господарів Денис Старченко в компенсований арбітром час пішов на розіграш штрафного на половину поля суперників. В один момент він опинився у гущі гравців, і пробив після прострілу Войцеховського. М'яч закотився у ворота. Однак радість трибун доволі швидко перервав головний арбітр зустрічі – Вадим Запрутняк зафіксував офсайд і гол не зарахував.\nНе він один такий: Як воротар "Барселони" тер Штеген віддав результативний пас у матчі проти "Хетафе"\nУ підсумку "Миколаїв" програв вдома. І залишився на 10 місці з 12 очками. Стільки ж тепер і у "Балкан".\nВідео голу воротаря дивитися з 01:58:48


ЛЮБОВ ОТЦЯ І СИНА ЯК ПРИКЛАД ДЛЯ НАС\nПро нашого Вчителя виразно сказано, що навіть при завершенні Своєї земної місії Він далі щиро любив Своїх учнів. Читаємо: “Ісус,.. полюбивши Своїх,.. до кінця полюбив їх”. Варто провести чітку лінію поділу між любов’ю Бога, яка, за словами Біблії, проявляється до всього людства, і любов’ю Бога, яка дарована Церкві. У загальному, широкому значенні слова Біблія запевнює нас, що “так бо Бог полюбив світ, що дав Сина Свого Однородженого, щоб кожен, хто вірує в Нього, не згинув, але мав життя вічне”.\nОднак у деградованій людині не було нічого, що Бог міг би насправді любити – завдяки чому Він міг би знаходити в ній товариство. У людині не було нічого, що могло би викликати в Бога любов до неї, швидше навпаки. Ось чому на початку, одразу після її гріхопадіння, Бог засудив людину, стверджуючи, що батько Адам не заслуговує на Його подальшу любов та милість, а підлягає смерті (1 М. 3: 17-19).\nНе треба думати, що Бог опісля змінив Свою думку і прийшов до висновку, що Він, як би там не було, все-таки любить Адама, і Йому шкода, що Він засудив його на смерть. Радше варто думати, що Божа любов, яку Він проявив до світу, є чимось на зразок співчуття. Ви і я можемо мати співчутливу любов до нещасного собаки. Якщо він поранив собі лапу, ми б хотіли її перев’язати. Це і є співчутлива любов. Суть не в тому, немовби ми любимо цього собаку, а в тому, що ми йому співчуваємо. Так само стосунок Бога до світу є проявом співчуття. Бог хотів би, щоб Його народ мав добрі почуття до всіх людей і навіть до тварин. При цьому апостол радить, щоб ми робили добро всім людям, якщо маємо можливість, і особливо тим, котрі є з Дому віри (Гал. 6: 10).\nГосподь дає чітке правило. Ми не повинні ставити Дім Віри нарівні зі світом. Ми не повинні проявляти до світу те ж саме почуття, або любов, або зацікавлення, що й до Дому Віри. Бог також так не робить. Любов, яку Він має до світу, є цілком іншою, ніж та, яку Спаситель згадує, коли говорить: “Бо Отець любить Сам вас”. Для мене це, мабуть, один з найгарніших віршів Біблії: що наш великий Бог має любов до нас, таких малих, таких недостойних Його любові або уваги! Це почуття Небесного Отця знаходить відображення у вірші: “Ісус,.. полюбивши Своїх,.. до кінця полюбив їх”. Так, без сумніву, було насправді. Не думаймо, що ті, котрі були Його в той час, котрі прийшли до Нього і стали Його послідовниками, були найбільш талановитими зі всіх юдеїв – більш талановитими, ніж Його учні сьогодні. Чи вони були Його з причини того, що були добре освічені? А може вони були дуже витончені? Ні. А може світ їх цінував і хотів посприяти їм, або ж вони могли піднятися до відповідального становища в очах світу? Ні.\nЧОМУ ІСУС ПОЛЮБИВ СВОЇХ?\nЧому Ісус мав до них аж таку особливу любов, що, “полюбивши своїх,.. до кінця полюбив їх”? У цьому є щось особливе. Ви і я хочемо знати, чи Спаситель нас любить. Його любов не є випадковою. Тут існує певний принцип. Він полюбив їх, бо вони були Його: не в якомусь егоїстичному значенні, коли людина може любити свій дім, свого собаку або кота, бо вони їй належать, бо вона ними володіє. Ні, Ісус називав учнів Своїми не в такому значенні. Це була несамолюбна любов. Він хотів для них щось зробити.\nТо чому Ісус любив і називав учнів Своїми? Думаю, ви погодитеся зі мною щодо причини. Він любив їх, бо у своєму серці вони мали почуття, які заслуговували на Його любов. Думаю, що цими почуттями є почуття, які маєте ви і які маю я. Ви і я думаємо у тому ж напрямку, у тому ж напрямку бачимо і знаємо. Я радий словам Біблії, які кажуть, що Ісус полюбив Своїх. Я радий, що я є одним з тих, хто є Його, і можу вірити, що Ісус любить мене – не тільки в значенні співчуття, в якому Він любить невіруючий світ, але в особливому значенні, який стає очевидним з нашого вірша.\nРисою, за яку Ісус любив їх перш за все, була, вірю, їхня чесність. Мені здається, що жодна інша риса не є такою цінною в очах Бога, як чесність. Чи всі повинні бути чесними? Так, відповідаю я. Чи всі є чесними? Мабуть, ні. Чесність, яку проявляли учні, полягала в тому, що вони були готові визнати, що вони є нічим. Вони не могли виконати Закон Бога. Вони не могли думати про себе щось особливе, як робили інші. Вони знали, як і всі юдеї (або ж повинні були знати), що Бог дав їм Закон як мірило. І вони не могли виконати цей Закон. Вони були достатньо чесні, щоб признатись у цьому. Їхні серця, отже, були в змозі чекати на щось, що Бог мав дати і що було кращим від Угоди Закону (Рим. 7; 8: 1-4).\nЛИЦЕМІРСТВО – ВЕЛИКИЙ ГРІХ\nЗверніть увагу на відомих, побожних, релігійних осіб з юдейського народу: книжників, фарисеїв та священиків. За їхніми словами, вони виконували Закон, та насправді вони його не виконували, як це зауважив Ісус. Значить, вони себе обманювали і тільки казали, що вони його виконують. Вони виставляли напоказ свою побожність. Вони промовляли довгі молитви, щоб це бачили люди. Ісус весь час докоряв їм. Звичайно, у Палестині було багато злочинців, крадіїв та волоцюг, але, бачимо, Ісус проходив повз цих злодіянь і вважав їх незначними порівняно з лицемірством. Найбільший прилюдний осуд Учитель звертав саме проти цього класу.\nЧим далі ви і я будемо від релігійного лицемірства, тим краще. Коли б різні релігійні спільноти, які визнають Христа, відступилися від лицемірства, це викликало б велике пробудження у світі. Деяким іменам надають великого значення, вважаючи, що із ними пов’язана значна релігійна діяльність, хоча насправді ці імена важко зіставити з фактами.\nУчні були чесними, вважаючи, що вони є ніхто, що їм не під силу поступати правильно, що вони нездатні виконувати Божий Закон. Та оскільки учні прийняли Боже Послання, яке давало мир з Богом і твердило, що вони можуть мати прощення гріхів через Нього (і таким був стан їхнього розуму), Ісус прийняв їх за Своїх учнів. Вони радо повірили в Його Послання, що Він вибирає клас Царства, котрий буде звеличений, щоб благословити людство, і полишили все, щоб піти за Ним. Він теж пішов таким шляхом – полишив все, щоб виконувати волю Отця. Ісус відмовився від славного становища, яке мав у Отця перед постанням світу. Як людська істота, Він посвятився під час Свого хрищення – радо, охоче, щоб виконати волю Отця. І ось тепер деякі, дорогі Йому учні, побачивши Його бездоганність і прийнявши Його Послання, радо вирішили йти Його слідами, щоб так само виконувати волю Отця. Ісус сказав, що кожен з них був Його матір’ю, сестрою, братом. Ось в чому була таємниця.\nНІХТО НЕ Є ТАКИЙ ДОРОГИЙ, ЯК ГОСПОДНІ СВОЇ\nНаш Господь приймав Своїх учнів, бо вони були близько споріднені з Ним. Вони були для Нього найдорожчими у світі. І хоча вони не були Його тілесними братами та сестрами, однак Він їх дуже любив, бо вони мали Дух Отця, мали Його власний Дух. Полюбивши Своїх, Він любив їх аж до кінця.\nЯк пам’ятаєте, при закінченні Своєї земної місії, коли Він думав про те, що їх доведеться залишити, Він молився до Отця, кажучи: “Не за світ Я благаю”. Невдовзі Він мав померти за світ, але молився Він не за нього, бо спасіння світу в Божому Плані було ще не близько. Він молився за тих, котрі добровільно погодилися бути Його учнями і ходити Його слідами. Він молився, щоб вони були одно, але не однією особою. Вони завжди будуть окремими особами, але Він хотів, щоб вони мали один дух, один розум, одне серце, одну вдачу, щоб вони були справжніми учнями і могли бути одно з Отцем.\nТакою була Його молитва за них. Він сказав, що Його послідовники повинні любити один одного, як Він полюбив їх. Відлуння цього дійшло і до мене з вами. Але одна справа усвідомлювати любов Господа Ісуса до нас, і зовсім інша – усвідомлювати, що сам Отець любить нас за те, що ми залишили світ і відвернулися від гріха. Можливо, що до хвилини смерті ви ніколи не зможете подолати в собі всі слабості, але Господь судить серце, волю. Він знає, чи ви відвернулися від гріха. Він знає, чи ви цілковито підкорили своє серце Його волі, щоб покірно ходити слідами Ісуса.\n“Бо Отець любить Сам вас!” Як ти думаєш, дорогий брате, чого навчає цей вірш про Божу Любов до нас як Своїх дітей? Бог має любов до світу. Він – Бог, Творець – доглядає за всіма Своїми створіннями. Він подбав про кожне створіння, навіть про горобців. Але до всіх, котрі здобули самовідданий стан розуму, Він має любов – співчуття і навіть більше того, повагу!\n“БЕРЕЖІТЬ СЕБЕ САМИХ У БОЖІЙ ЛЮБОВІ”\nЯкщо знаємо, що ми увійшли в любов Бога, то пам’ятаймо, як каже апостол Юда, щоб берегти себе в Божій любові. Ви запитаєте: “А як ми можемо себе берегти? Чи не зробив св. Юда помилки?” Ні, дорогий брате, він не зробив жодної помилки. Ми повинні берегти себе в Божій любові. “Але ж ми не здатні себе вберегти, чи не так?” Так, але ми повинні. Бог ніколи не змушує нашу волю. Він не шукає тих, кого потрібно змушувати. Поступово, у наступному віці, у Тисячолітті, Він буде мати справу з тими, кого треба присилувати і змушувати. Він це робитиме, щоб вони могли порівняти добро та його наслідки зі злом і його наслідками. Зараз Отець шукає тих, які поклоняються Йому в дусі, які горнуться до Нього і люблять Його. Не ми перші полюбили Його, а Він – нас, і ця любов є відображена в Його великому Плані підняття нашого роду. Все це свідчить про велич Бога, якого ми маємо. Коли ми входимо в Його сім’ю через підкорення Йому нашої волі, і Він дає нам зачаття Своїм Святим Духом, ми входимо в особливі стосунки. Нічого подібного не існує у Всесвіті. Щоправда, святі ангели перебувають в Божій любові та милості і ніколи не втрачали її, але ми, котрі були колись грішними і тепер є прийняті назад до Його сім’ї, стали зачаті Його Духом до найвищої з усіх природ. Це щось дивовижне, дорогий брате! Я думаю (і ти, мабуть, теж), що Бог любить нас дуже, дуже сильно, інакше Він ніколи не подбав би у Своїй благодаті і у Своїй люблячій доброті так щедро про нас, котрі є в Ісусі Христі. Щедроти Божої благодаті не належать тільки до майбутнього. Хіба тільки в майбутньому Він змінить і перетворить тих, котрі тепер прагнуть хотіти і чинити те, що Йому до вподоби? Ні, ми вже тепер зазнаємо переміни цією любов’ю Отця.\nВірю, що кожного дня, тижня, місяця і року, коли ми згадуємо про ці речі, коли задумуємось над ними, вивчаємо їх і намагаємось зрозуміти велику любов Бога, виражену в Його дивовижному Плані, ми приходимо до чудового висновку про те, як дуже “Отець любить Сам” нас. Але до кінця ми цього зрозуміти не можемо. Проте вже сам факт, що батько зробив таку чудову річ для дитини, свідчить про велику міру любові.\nБог мав любов до ангелів, коли творив їх. Він мав любов до херувимів та серафимів, коли творив їх. Вони завжди матимуть величний характер і будуть заслуговувати на Божу любов. Але тут ми маємо найвеличніший прояв Божої любові, в який можна лише повірити: Бог має любов до нас, котрі в усіх відношеннях є безладним родом.\nОтець поглянув вниз і побачив серед цього роду декілька коштовностей. Він підняв ці коштовності, задарма обмив їх від гріха через заслугу Спасителя, а тоді, після їхнього посвячення, розпочав працю їхнього полірування і приготування, щоб підняти їх до величної слави в поранку воскресіння, коли Він оправить ці коштовності в золото божественної природи. Справді, Сам Отець любить нас!\n“ЩО Я ВІДДАМ ГОСПОДУ?”\nЯкщо Отець любить нас, і ми маємо слово запевнення, що Спаситель любить нас, то що ми робимо у відповідь? Що я віддам Господу, моєму Богу, за всі добродійства, дані мені? Тільки це ми можемо сказати. Коли б вас, як ви були бездомним у світі, взяв за руку хтось дуже багатий та впливовий, і забрав до свого дому, та й прийняв у свою сім’ю, ви б вигукнули: “Яка добра людина!” Якщо у вас вдячне серце, ви б сказали: “Весь свій час та вплив я віддам цьому добродію, щоб показати йому, як я ціную його доброту до мене”. Якщо тільки у вас є добре серце, то саме це ви відчуєте.\nТак от, що ми віддамо Господу за всі Його добродійства – за Його любов, Його доброту, за велике відкуплення, яке ми отримуємо разом зі світом, за високий поклик, який ми прийняли, щоб вийти зі світу і стати співспадкоємцями з Ісусом Христом? Нам належить небесна спадщина, нетлінна, незаплямлена і нев’януча – збережена для тих, котрі є бережені силою Бога через віру на спасіння, яке готове виявитися останнього часу. Все це є наше. Так постановив Бог. Тут немає жодного непорозуміння. Йдеться про Нове Створіння. До Євангельського віку Він ні з ким, так би мовити, не ділив Свій рівень, тому ми не повинні губити шляху, як ідемо за нашим Вождем. Коли ви і я оцінюємо те, що Бог зробив для нас, ми, зрозуміло, хочемо щось зробити для Нього.\nЩо ми можемо зробити? Гляньте на себе, і я гляну на себе, і давайте скажемо правдиво і щиро: “Ми є лише клунками, сповненими недосконалості. У нас немає нічого вартісного, щоб принести Господу, нашому Богу”. Але ви принесли, і Він прийняв. Ви віддали все, що мали, і Господь прийняв вас, бо інакше ви б не належали до цього класу взагалі. Отже, Отець любить тільки тих, котрі Йому посвятилися. Вони єдині, які є Церквою, чиї імена записані на небесах. У вас була воля, і ви її віддали – віддали те мале, що у вас було. Отець прийняв вас і дав зачаття Своїм Духом. Ось причина, чому ви є Божими обранцями, і це – причина, чому ви можете збагнути більш повно, що “Отець любить Сам вас”.\nТо що ми віддамо? Те, що ви віддасте і що я віддам, це те саме, що ми посвятили Богу. Ви мали небагато, і я мав небагато. А як ми можемо віддати все? У всьому, і перш за все у своїй волі, ми повинні прагнути пізнати Отцівську волю. Чи ми їмо, чи п’ємо, чи щось інше робимо, ми повинні все робити на славу Богу. Іншими словами, ми, дорогі брати, входячи в Божу сім’ю і складаючи Угоду з Господом, даємо зобов’язання. Він нас не зобов’язує. Ми самі зобов’язуємось, що в нас не буде власної волі у жодній справі, що ми будемо виконувати тільки Його волю.\nРАБИ ХРИСТА, ОДНАК ВІЛЬНІ\nМи не можемо придбати те, що нам подобається носити на собі. Ми навіть не можемо їсти те, що нам подобається. Ми не можемо йти туди, де нам подобається, і нам навіть не дозволяється думати про те, що нам подобається. “Добре, – скаже хтось, – я ніколи навіть не чув про таке рабство!” Це правда, дорогий брате. Ми є рабами Господа Ісуса Христа. “І що, ми ніколи не позбудемося цього рабства?” Ти можеш припинити його в будь-яку хвилину. Усі раби Ісуса Христа є добровільними рабами. Ти стаєшся ним добровільно і можеш так само швидко відмовитись, якщо захочеш. Ти цього хочеш? О, ні! Це найбільш благословенне рабство, в яке ти коли-небудь потрапляв. Кожного разу, як ти бачиш, що потрібно підкорити свою волю, ти у відповідь отримуєш надмір благословення. Ти бачиш, що все є для твого добра, бо ти відмовився від власної волі і йдеш слідами Ісуса. Яке благородне рабство! Ти розумієш, як багато помилок доводилося робити, коли ти намагався чинити власну волю – чи то в одязі, чи в їжі, чи в чомусь іншому. Тому добре мати загальне керівництво когось, Хто такий мудрий.\nПродовжуючи, апостол пише про цей клас, що він має “дух здорового розуму” (2 Тим. 1: 7). Наші розуми недосконалі і позбавлені тверезості. Коли ми не керуємось власною волею, а волею Господа, представленою нам в Його Слові, ми здобуваємо дух здорового розуму. Це приносить нам багато-багато благословення! Переконаний, що я виражаю почуття кожного, хто є посвяченою Божою дитиною. Поступово ми починаємо любити Господні дороги. Ми зростаємо в благодаті, знанні та любові Бога і остаточно починаємо ненавидіти речі, які колись любили, і любити те, чим колись нехтували. Ось так, як це змальовує апостол, ми перемінюємось відновою нашого розуму (Рим. 12: 2).\nЦе рабство є свободою в дуже істотному значенні (1 Кор. 7: 22). Ми здобуваємо перемогу над рабством гріха; і щодня ми ще більше беремо гору над рабством слабостей нашої плоті. Але це рабське підкорення волі Господа приносить нам щоденні благословення, і остаточно воно дасть нам Перше, Головне Воскресіння, про яке Ісус каже: “Блаженний і святий, хто має частку в першому воскресінні!.. вони будуть священиками Бога й Христа, і царюватимуть з Ним тисячу років” (Об. 20: 6). Усе це стане твоїм і моїм надбанням, якщо ми будемо вірні виконанню Господньої волі у міру можливостей. Бог ніколи ні від кого не сподівається чогось понад його можливості. Перед собою ми повинні мати славний критерій Господа і жити згідно з цим критерієм так, як ми здатні. Господь Ісус не міг зробити більше, ніж Він був здатний. Досконалий, Він міг робити все досконало. Але ми, недосконалі, не можемо робити досконало, тому кров Ісуса очищає нас, робить нас чистими, якщо ми намагаємось ходити не по плоті, а по Духу.\nЯК МИ МОЖЕМО СЛУЖИТИ ГОСПОДУ?\nТепер ми переходимо до іншого пункту. Господь знає, що ані ти, ані я не можемо нічого зробити для Нього. Але Він дав нам натяк, як ми могли б це зробити, хоч і не безпосередньо. Ти знаєш, що я хочу сказати. Він каже, що ми повинні любити один одного, і що в любові один до одного ми зможемо виразити любов, яку ми маємо до Нього. Тож апостол Іван, говорячи про це саме і з цього самого погляду, каже, що Христос поклав Своє життя за нас, отже, ми також повинні класти своє життя за братів. Він не каже, що ми повинні класти життя за кожного: за поган, чи загалом за світ. Ні, ні. Ми повинні класти своє життя за братів. Саме так це треба читати. Господь знає, як там написано. Отже, ми повинні класти життя за тих, кого Ісус полюбив.\nЯ зустрічав деяких дорогих Божих дітей, котрим було набагато легше робити щось для світу, ніж для Церкви. Це не є правильне почуття. Бог має бути перший, Господь Ісус – наступний, а потім – брати; а ще пізніше, після цього, всі люди, якщо для цього є нагода. Потім мають бути німі тварини, якщо є така можливість. Тваринами треба нехтувати на користь людей, і світом треба нехтувати на користь Церкви. Якщо ми маємо Його Дух, ми будемо любити тих, котрі Його.\nКоли я так говорю, не думайте, що я вважаю, що до християн варто підходити по-різному. Біблія представляє цю справу дуже широко, і я вірю, що члени Міжнародного Товариства Дослідників Біблії щораз більше намагаються здобути цю любов, яку Господь Ісус хоче, щоб ми здобули. Але це не означає, що коли вони пресвітеріани, то ми повинні любити їх як пресвітеріан, або якщо вони методисти, то ми повинні любити їх як методистів, або якщо вони лютерани, то їх треба любити як лютеран. Пресвітеріани люблять пресвітеріан, методисти люблять методистів, лютерани люблять лютеран, мормони люблять мормонів, спіритуалісти люблять спіритуалістів, масони люблять масонів, а члени Таємного товариства люблять членів Таємного товариства.\nАле в Церкві Христа немає таких ліній поділу. Справа не в тому, чи хтось є масоном чи ні, чи хтось є методистом чи ні, а в тому, чи така особа є Господньою дитиною. Ми повинні любити тих, котрі належать до Бога. Якщо Отець любить такого, і Спаситель любить його, то ми також повинні його любити. Якщо я його не люблю, то щось погано зі мною. Я повинен любити те, що любить Отець, любити те, що любить Спаситель.\n“ХТО ЛЮБИТЬ БОГА, ТОЙ І БРАТА СВОГО ЛЮБИТЬ”\n“Брате Рассел, якщо ти любиш усіх братів, то чи ти збираєшся любити тих, у кого досить шорсткий характер, або тих, хто малоосвічений, або тих, кого люди не шанують?” А що поробиш? Я збираюся любити всіх, кого любить Бог. Пам’ятаєте, що дванадцять апостолів, окрім св. Павла, були дуже простими людьми. Коли св. Петро та св. Іван, два найбільш видатних з дванадцяти, проповідували в Храмі, люди зрозуміли, що вони невчені і прості. Подумайте про це! “Простий народ” це зауважить. Чи це ті самі, кого любив Ісус? Так. Припускаю, що вони мали неправильну вимову і навіть не знали класичної єврейської мови того часу. Це не означає, що ми повинні любити більше від інших тих, котрі неправильно вимовляють англійські слова, але ми не повинні дозволити неосвіченості ділити нас і брата або сестру, а також нашу любов. Ми повинні намагатися любити всіх, хто є в спільності з нашим Господом.\nОсь причина, чому вони заслуговують на нашу любов – бо вони мають Його дух, незважаючи на те, чи вони походять з найвищих, чи з найнижчих верств суспільства. Якщо сам Отець прийняв їх до Своєї сім’ї і любить їх, то це достатня причина для тебе і для мене, щоб ми обов’язково їх любили. Ми повинні любити братів. Наскільки? Апостол дає нам дуже високий критерій: ми повинні охоче класти своє життя за братів. Нашим дорученням не є проповідування світу, а лише тим, котрі мають “вуха, щоб слухати”, і бажання знайти Бога. Звертаючись до людей, будьмо певні, ми майже кожного разу знайдемо тих, котрі є Господніми дітьми і хто потребує правильної підтримки, або когось, хто шукає Бога і прагне стати Його дитиною. Просто промовляти, щоб зацікавити світ, зовсім не є частиною нашої місії. Наше доручення – згромаджувати Церкву, Наречену Христа.\nА якщо припустити, що хтось, хто вважає себе посвяченим Богу, є справді дуже-дуже слабкий у всьому? Дуже добре, дорогий брате, можливо, Господь бачить, що ти слабкий і також маєш клопоти. Чи ти не здогадуєшся, що Він на багато речей у тобі не звертає уваги? Ми повинні створювати іншим якомога менше труднощів, але ми повинні також носити тягарі слабких братів, а не лише собі догоджати. Дозвольте повторити. Ми повинні носити їхні слабості та недомагання, а не подобатися собі. Як багато це означає! Вірю, що ми вчимося цього. Я лише звертаю увагу на те, що всі ви знаєте: що Божа любов є виконанням Божественної вимоги, і ця любов має проявлятися до тих, кого Він визнає за Своїх дітей і приймає в Свою сім’ю. Якщо я бачу, що хтось має єдність з Богом, то я не насмілюся відмовляти йому в спільності.\nМИ ПОВИННІ БУТИ З ТИМИ, З КИМ Є БОГ\nПригадується історія про одного банкіра з Нью-Йорка, яку можна навести як ілюстрацію. Він був порядною людиною. Цей банкір мав приятеля, який жив далеко. Той, щоб допомогти своєму синові почати кар’єри, передав з ним лист-прохання до банкіра. Він писав: “Якщо ти можеш представити мого сина світові бізнесу, то я вважатиму це за честь”. Багатий чоловік з Уолл-Стріт мав велику довіру до свого приятеля, і як тільки побачив молодого чоловіка, то одразу зрозумів: це шляхетна особа. Далі він задумався, що б зробити, щоб започаткувати його бізнес. Врешті, нічого не пояснюючи, він сказав: “Ходімо, пройдемося”, – і вони пройшлися пліч-о-пліч вздовж Уолл-Стріт і Бонд-Стріт, і Нью-Стріт і назад до офісу. Молодий чоловік зволікав у нервовому очікуванні. Врешті, побачивши, що банкір, мабуть, нічого більше не збирається робити, сказав: “Чи ви можете щось зробити для мене?” На це банкір відповів: “Нічого не потрібно робити. Вже той факт, що я пройшовся з тобою цими вулицями, буде достатнім представленням тебе бізнесменам цієї частини міста”. Незабаром молодий чоловік у цьому переконався.\nТак само, якщо Бог бере когось за руку, і ми бачимо його в товаристві Бога, то ми знаємо, що Бог хоче його представити і поставити поруч з тобою і зі мною. Він є одним з братів, бо “Отець любить Сам” його; Отець визнає його одним зі Своєї сім’ї. Тому ти і я повинні бути готові зробити для нього все, що ми можемо. Ми повинні співпрацювати з Отцівською волею, щоб усіляко допомагати цим братам. Ми знаємо, що вони мають різні випробування та труднощі. Усі воїни хреста є на вузькій дорозі, ведуть бій зі світом, з тілом та супротивником. Ти і я ведемо боротьбу, причиною якої є деградований стан нашої плоті. Яке співчуття ми повинні мати до всіх воїнів цієї битви! Є два Вожді. Усі, котрі є на Господньому боці або стараються ходити слідами Ісуса, належать до нашої армії. Вчених чи неосвічених, чорних чи білих, багатих чи бідних ми маємо привілей любити як наших братів.\nМАЄШ ЛЮБОВ? ТО ПОКАЖИ ЇЇ\nВірю, що це – добра думка, оскільки ми наближаємось до закінчення цієї конвенції. Учитель сказав: “І ото, Я перебуватиму з вами повсякденно аж до кінця віку!” (Мт. 28: 20). Ми знаходимося зараз у кінці цього віку, “ми чекаємо, щоб ранок яскравіше засіяв” – чекаємо, щоб перейти за завісу і з’єднатися зі Спасителем з другого боку завіси. “Тоді праведники, немов сонце, засяють у Царстві свого Отця”. Жодної нагоди допомагати братам більше не буде. У той час вже всі з них отримають допомогу і перейдуть туди, де допомоги не потребуватимуть. Зараз є час, щоб підбадьорити один одного, підтримати поглядом, тепло потиснути долоню і показати нашу спільність у теперішніх стражданнях.\nСподіваюся, ми всі щораз більше вчимося цієї лекції любові, і сподіваюся, що наші серця відчиняються щораз ширше, коли ми починаємо бачити славний характер нашого Отця і нашого Спасителя, коли ми починаємо приймати образ Учителя, який відбивається в нас щораз більше. Апостол каже, що ми, дивлячись на Ісуса, зазнаємо зміни, перемінюємося в цьому житті від слави до слави. Йдучи вперед від одного стану розвитку серця до наступного, від одного щабля слави до іншого – ще з цього боку завіси – ми робимо потрібний поступ і будемо готові до великого кінцевого кроку, остаточного кроку, коли побачимо Його, як Він є, і будемо ділити Його славу.\nМої дорогі брати, хіба ми не віримо, що все це є дуже близько, в дверях? Учитель сказав: “Коли ж стане збуватися це, то випростуйтесь, і підійміть свої голови, бо зближається ваше визволення!” Чи ми достатньо радіємо? Чи ми підіймаємо свої голови і охоче розповідаємо світу стару добру історію про любов Спасителя і про Божу любов? Не говоріть їм надто багато про близьке горе. Скажіть їм про срібну облямівку хмар. “Ви, браття, не в темряві, щоб той день захопив вас, як злодій”.\nНайбільш вражаючі випитування стосуються того, про що ми знали завжди. Люди скрізь кажуть: “Що це означає? Це речі, про які ви, Дослідники Біблії, розповідаєте вже роками”. Люди починають “пізнавати”. Можливо, не всі вони віддадуть зараз Господу своє серце. Для того, хто запитує, незмінним залишається правило, що він повинен укласти угоду з Господом перш ніж може мати які-небудь милості – теперішні чи майбутні. Головний пункт кожної дискусії і кожного аргументу для того, хто ще не посвятився, далі полягає в тому, що часу є обмаль і що єдиний правильний шлях для кожного, хто хоче його обрати, – віддати, як радить апостол, своє тіло живою жертвою, що є розумною службою.\nМені здається, що ми робимо добре, коли завжди тримаємо це у своєму розумі. Ви ніколи не доб’єтесь, щоб люди зрозуміли все про доктрини. Господь ніколи не мав на увазі, щоб хто-небудь, окрім братів, зрозумів всі ці речі. “Вам дано пізнати таємниці Божого Царства”. “Вам” означало тим, котрі увійшли в Божу сім’ю. Ці речі дано вам зрозуміти. Коли ви бачите, що люди зацікавлені, зробіть наголос на тому, що для них є можливість увійти в Ковчег Безпеки, увійти в сім’ю Бога, стати членами Тіла Христа, спадкоємцями Бога і співспадкоємцями з Ісусом.\nЗалишаючи вас сьогодні, ми робимо це з думкою, що ми, можливо, знову зустрінемося на котрійсь Конвенції, а може не зустрінемося. Ані вам, ані мені не личить бути безапеляційними. Біблія свідчить про те, що Часи Поган закінчилися. Дні їхніх царів залишилися позаду. У багатьох відношеннях вони залишили після себе добре враження. Багато з цих урядів радили собі чудово. Візьміть уряд Німеччини. Мені здається, що нинішній імператор Німеччини зробив прекрасні речі для свого народу, який ще сорок років тому був дуже відсталим.\nСьогодні німці є передовим, розвинутим і добре освіченим народом, одним з найкращих у світі. До цього у великій мірі причетний їхній мілітаризм. Вивчаючи військову дисципліну, вони навчилися читати, писати і рахувати. Усім цим поганським урядам багато можна було би сказати на користь, а також на докір. Але навіть зробивши все, що вони могли, вони зробили мало. Чи ці народи змогли підняти людство до повної досконалості? Ні. Чи лікарі змогли здвигнути людство? Ні. Чи могли Сполучені Штати коли-небудь це зробити? Ні. Навпаки, при всьому зростанні знання ми бачимо, що гряде катаклізм розпаду та анархії. Але всі ці клопоти будуть нічим у порівнянні з благословеннями, які настануть тоді, коли Сонце Праведності об’явиться. Але спочатку треба пройти браму клопотів. І це буде дуже корисний досвід для всього людства, коли люди будуть приведені до стану, в якому вони будуть виглядати за Господом як своїм Помічником. Людська скрута стане нагодою для Бога.\nОтже, мої брати, будьмо вірними Божому світлу, даному нам. Намагаймося жити Правдою кожен день, “звіщаючи чесноти Того, Хто покликав нас із темряви до дивного світла Свого”. Я чув про багатьох, котрі отримали благословення від щоденного читання Обіту, інші – від читання Ранкової Постанови. Я вірю, що ви не можете оточити себе тільки корисними впливами. Але ми потребуємо підкріплення. Ми потребуємо зміцнення Божественною силою у внутрішньому чоловікові, щоб змогти протистояти тому, що заважає нам як Новим Створінням. Тому вирішіть для себе триматися цих постанов і живіть близько Бога.\nДосить багато осіб писало нам щодо статті про Любов, яка недавно з’явилася в “The Watch Tower”. Один брат писав: “Після прочитання цієї статті я намагаюся бути більш лагідним, більш вдячним, більш уважним до інших і застосовувати ці речі на ділі; і я бачу велике благословення від моїх старань запроваджувати ці принципи на практиці. Я бачу, що мені тепер легше бути покірним, люб’язним і лагідним в слові та ділі”. Вірю, що Господь сьогодні хоче, щоб Його народ якомога краще відполірував свій характер, щоб Йому не потрібно було давати нам у Своєму провидінні різні шмагання, щоб нас відполірувати. Якщо ми будемо себе полірувати, то не потребуватимемо полірування від Господа.\nУсі, котрі одягають на себе благодаті Духа, отримують особливу Божу підтримку і співпрацюють з Богом (2 Кор. 6: 1), бо це – Боже діло. Як каже Біблія: “Бо ми Його твориво”. Якщо Бог працює в нас, щоб викликати в нас і хотіння, і чин, то це означає: Він хоче зробити в нас те, що Він виклав нам у Своєму Слові як Свою волю. Його теперішній замір – вибрати з-посеред людства святий клас, щоб мати частку в природі Христа і в Його Царстві майбутнього, через яке світ матиме благословення.\nR5724 (1915 р.)