Оциллококцинум обережно шахраї !!!\nГлавная/Діти та вагітнсть/Оциллококцинум обережно шахраї !!!\nЧи можна приймати Оцілококцінум при вагітності?\nПри вагітності наш імунітет знижується, для того щоб не відбулося відторгнення плоду і Ви спокійно виносили своє чадо до кінця терміну. Але слово «спокійно» не може бути написано без лапок — знижений імунітет не може відбити різні вірусні атаки. Тому, особливо в холодний період, жінки страждають від застуди , грипу або навіть ангіни . Але ж просто так в аптеці не купити нічого — основна маса дієвих препаратів просто протипоказана. Навіть, як нам здається, нешкідливі краплі для носа — і ті заборонені. І народними засобами вже не скористаєшся — хто хоче ризикувати своїм малюком? На самоплив теж пускати не можна — з наслідками набагато гірше справлятися, ніж зі звичайною рядовий застудою , яка тільки назріває.\nДуже важливо не пропустити симптоми на ранніх термінах вагітності і вчасно звернеться до гінеколога. Це запорука майбутнього здоров'я і матусі і дитини.\nМи впевнені, що Вам буде цікаво прочитати нашу статтю «a9> про те, як можна викликати місячні при затримці.\nПрофесійні дієтологи склали список продуктів і страв, які не можна їсти під час вагітності, цей список доступний за цим посиланням: http://puzojiteli.com/planirovanie/likbez/chto-nelzya-est-beremennym.html .\nФранцузька фармацевтична «Лабораторія Буарон» випускає препарат в складі якого нічого немає, крім сахарози і лактози. Ми не можемо радити дане псевдолекарственное засіб так як в його складі немає жодного діючої речовини. На пачці написано 200СК в одній дозі, знаєте, що це за одиниця виміру? Чому виробник не вказує наприклад міліграми, або нанограми на худий кінець. Давайте розберемося і здивуємося разом з Вами. І так, якщо ми з Вами візьмемо одну молекулу, наприклад золота і запустимо її у Всесвіт (ну покладемо її на наш стіл), а потім на порожній пляшці з повітрям напишемо гомеопатичний засіб, для лікування слабоумства на основі молекул золота, то нам достатньо написати в розділі змісту діючої речовини, тобто золото 40СК. Тобто 200СК це одна молекула печінки вигаданої качки на 10 в 320-го ступеня !!! Чи є ще сенс людині при здоровому глузді пояснювати, що цей препарат лікує тільки жадобу збагачення своїх виробників?\nВажливо знати, що в першому триместрі (до 12 тижнів) не можна вживати ніяких лікарських препаратів — це може погано позначитися на розвитку і зростанні малюка. Адже саме в першому триместрі формуються внутрішні органи малюка. А деякі засоби можуть викликати вроджені дефекти різних органів і систем.\nТрохи історії створення цього шахрайського препарату.\nУ 1919 році французький гомеопат Жозеф Руа, під час лютує Іспанки (різновиди грипу), побачив у крові хворих людей коливаються молекули (більше їх ніхто ніколи не бачив, навіть за допомогою найсучасніших мікроскопів), він назвав їх оціллококкамі. Людина була дуже підприємливим і знав як можна заробити на хворих і вмираючих людей. Він сказав, що печінка качки складається з цих молекул і став продавати чудове для нього і його гаманця засіб!\nЛюдина він був звичайно жадібним шахраєм, але його жадібність не йде ні в яке порівняння з сучасними шахраями, які продають сахарозу і лактозу на мільйони доларів в країнах з безграмотним і не захищеним державою населенням. Цей препарат визнаний шахрайським вже у всьому цивілізованому світі і тільки на Російському телебаченні ми спостерігаємо його недешеву рекламу кожну осінь і зиму, в період розпалу епідемії грипу.\nУ 2010 році FDA авторитетне агентство з управління якістю продуктів і ліків США включило оціллокоцінум в число шахрайських продуктів!\nДуже важливе зауваження якщо Ви під час вагітності захворіли на грип не купуйте оціллококцінум не читайте позитивні відгуки про нього, ті хто пишуть такі відгуки, не мають ні совісті, ні здорового глузду, або просто безграмотні люди! Грип може викликати важкі патології розвитку Вашої майбутньої дитини! Терміново звертайтеся в лікаря, тільки він зможе призначити адекватне лікування, підібрати терапію! Шахраїв нас оточують дуже багато і Ви повинні мати інформацію, що б від них захиститься.\nP.S. Як лікар терапевт-неонатолог з 30 річним стажем, можу сказати, що кому то цей псевдопрепарат навіть і допоміг, це називається плацебо, якщо дуже сильно вірити, то Вам допоможе від раку і вода з під крана. Висновки робити Вам.\nБажаю здоров'я Вам і Вашій майбутній дитині!\nЧим небезпечне многоводие при вагітності? Симптоми і наслідки патології. Особливості лікування захворювання


Чері Тіго шрус внутрішній задній L 4WD ≡ T11-XLB3AH2201050C-Чері -《Купити в Україні》- Ціна 178 грн - ID2473\n❹ Шрус внутрішній задній L 4WD\nЧері Тіго шрус внутрішній задній l 4wd T11-XLB3AH2201050C-Чері - ID2473\nШрус внутрішній задній L 4WD. Артикул: T11-XLB3AH2201050C-Чері\n☝ Шрус внутрішній задній L 4WD T11-XLB3AH2201050C як правильно замінити на Чері Тіго?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як поміняти запчастину Шрус внутрішній задній L 4WD:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ T11-XLB3AH2201050C на предмет його працездатності;\nШрус внутрішній задній L 4WD не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на T11-XLB3AH2201050C і професійна консультація по запчастинах Chery Tiggo\nДля Chery Tiggo Шрус внутрішній задній L 4WD - застосовується для ремонту таких систем як ➜ ходова.\nЦіна на каталожний номер деталі T11-XLB3AH2201050C - 178 грн.\nВідгуки про товар Шрус внутрішній задній L 4WD (T11-XLB3AH2201050C-Чері) - 178 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Шрус внутрішній задній L 4WD


Штат Аризона – Штат Гранд-Каньйону | Туризм і життя\nШтат Аризона – Штат Гранд-Каньйону\n05.06.2013 admin Північна Америка\nПерші люди прийшли на територію штату Арізона приблизно 12 тисяч років тому. Але розквіт доколумбової культури на цих землях припадає на XI-XIII століття. Саме тоді тут процвітало сільське господарство і ремесла і були побудовані багатокімнатні будинки-печери, досі вражають туристів.\nНа початку XVI століття на землі майбутньої Арізони вперше проникають іспанці, які, втім, не надто прагнули тут закріпитися. Військові пости і католицькі місії іспанців були в Арізоні нечисленні і часто піддавалися нападам корінних жителів індіанців.\nЗ другої чверті XIX в. на територію Арізони, що вже стала мексиканської, активно проникають колоністи з США. За підсумками Мексиканської війни в 1848 році. США отримали всі землі Арізони, що знаходяться північніше від ріки хіли. Тоді ж були засновані міста Тусон і Юма. У 1853 році США викупили у мексиканського уряду ще 76 735 км2, вже південніше річки хіли.\nЗапочаткували в 1858 році поштове повідомлення через пустелю Арізони забезпечило Голлівуд сюжетами для безлічі вестернів. Оскільки військові пости, створені для захисту поштових екіпажів, без діла не сиділи індіанцям племені апачі такий прогрес в їх мисливських володіннях припав не до душі. Численні сутички між блідолицими і червоношкірими призвели до того, що в справу вступила армія.\nАрізона, що вже стала в 1863 році округом, виявляється ареною завзятої боротьби індіанців за право жити на своїй землі і за своїм розсудом. Скінчилося це для індіанських племен величезними людськими втратами і переміщенням в резервації.\nПісля цього білі колоністи стали активно освоювати всі придатні для сільського господарства землі Арізони. У новому окрузі бурхливо розвивається скотарство. Арізона стає все більш привабливою для освоєння з 1877 року тут зявляється залізничне сполучення.\n14 лютого 1912 президент США Вільям Тафт поставив свій підпис під документом, що проголосив Аризону 48-м штатом США. Довгий час до визнання штатів Аляски і Гаваїв Арізона залишалася наймолодшим штатом країни.\nКорінне населення Арізони явно не задовольняли умови життя в резерваціях. У 1948 році індіанці Арізони у Верховному суді США виграли позов проти влади штату вони отримали право брати участь у виборах. Індійські активісти усіма легальними шляхами боролися за те, щоб поліпшити якість життя своїх одноплемінників. Перший коледж в індіанської резервації був побудований в 1969 році для племені навахо. Пільгове дозвіл, виданий урядом США, дозволило індіанцям відкривати казино на своїх територіях. Цей не самий праведний джерело коштів все-таки допоміг підвищити рівень життя та освіти в резерваціях.\nНа землі Арізони природа немов віддалася нестримної фантазії в світі мало місць, де фарби і ландшафти відрізняються такою яскравістю і різноманітністю. Не дивно, що вже з 1950 року в цьому штаті інтенсивно розвивається туристична галузь.\nВ Арізоні природа безкомпромісна річки можуть як прорити неймовірної висоти каньйони і вразити своїм темпераментом любителів рафтингу, так і просто пересохнути. Тут суха спека пустелі мирно уживається з лижними гірськими курортами, а прекрасні прісні озера можуть чергуватися з не менш прекрасними солоними. Погляд людини, мандрівного по Арізоні, ніколи не сумуватиме.\nУ Національному парку Петріфайд-Форест найдивніше і велике в світі скупчення викопних дерев епохи динозаврів. Ці гігантські (до 30 м) стовбури за сотні мільйонів років перетворилися на напівкоштовні камені яшму, гірський кришталь, агат, але зберегли свою форму. Видно навіть річні кільця.\nА при відвідуванні метеоритного кратера, чия глибина навіть зараз, через 50 тисяч років після падіння метеорита, становить 175 метрів, мимоволі задумаєшся що ж буде, якщо такий подарунок з космосу знову завітає на нашу планету!\nКактуси сагуеро в пустелі Сонора настільки цінні, що адміністрація парків вживляет в них електронні чіпи, щоб грабіжники не могли безкарно понести колюче скарб. А ділянка пустелі, де росте так званий органний кактус, взагалі названий національним надбанням.\nПодорож до Арізони, якщо дістатися до озера Хавасу, може принести абсолютно несподіване відкриття тут варто Лондонський міст. Вірніше, колишній Лондонський міст, чесно відслужив на Темзі 130 років. Коли в 1962 році уряд Англії виставило його на аукціон, добрий американець і господар нафтової корпорації Роберт Маккаллок викупив стало непотрібним на батьківщині споруду за 2,5 мільйона доларів. Міст акуратно розібрали, по океану доставили до Каліфорнії, а звідти до Арізони, де він і коштує зараз, радуючи туристів.\nЩо став культовим фільм Золото Маккени з Грегорі Пеком в головній ролі знімався в Арізоні, в ньому відображена знаменита скеля Павук в Каньйон-де-Шей дві вузькі колони, вертикально піднімаються на висоту 240 метрів з дна каньйону. У легендах індіанців племені навахо сказано, що в цій скелі живе Мати-Паучиха, цариця світу.\nУ індійців є виключне право вести екскурсії по своїй території. Тому в західній частині Гранд-Каньйону туристів супроводжуватимуть гіди з племені хулапай, а в Каньйон-де-Шей і Долині монументів представники племені навахо.\nВ Арізоні все настільки незвично, що столиця штату Фінікс, що знаходиться фактично в пустелі, на березі висохлої річки, при цьому виявляється найбільшим містом з усіх столиць штатів США. А жителі Фінікса називають себе фінікійцями.\nОфіційна назва : Арізона (прізвисько Штат Гранд-Каньйону) в 1912 р. стала 48-м штатом США.\nСтолиця: Фінікс (з 1889 р.); 1 567 453 чол. (2009 р.)\nМови: англійська, іспанська (офіційні), мови індіанських племен.\nРелігія: католики 29%, протестанти 29%, інші конфесії, атеїсти і не визначився 42%.\nНайбільш значні міста: Глендейл, Меса, Скоттсдейл, Тусон, Темпе.\nРічки: Колорадо, Літл-Колорадо, Хіла, Солт.\nАеропорти: міжнародний аеропорт Фінікс Скай Харбор; міжнародний аеропорт Тусон.\nМежі: з Каліфорнією, Невадою, Ютою\nПлоща: 295254 км2.\nНаселення: 6338800 чол. (2007 р.); білі 63,8%, латиноамериканці 25,3%, індіанці 5%, афроамериканці 3,1%, азіати 1,8%, метиси 1%.\nЩільність населення: 21,5 чол. / Км2.\nВища точка: Хамфріс-Пік (3851 м).\nГранд-Каньйон: довжина 446 км, ширина 6,4-29 км, глибина 1,6 км.\nВВП 227 млрд 028 млн дол США (2007 р.).\nВВП на душу населення 33655 дол (2007 р.). 2/3 видобутку міді в США.\nПромисловість: електронна, авіаційна, космічна, вуглевидобувна, видобуток металів, у т. ч. урану.\nСільське господарство: мясомолочное тваринництво, вирощування пшениці, бавовнику.\nСфера послуг: туризм .\nПустельний тропічний клімат, субтропічний на півночі.\nСередня температура січня в Фініксі становить 5 186; С… 19 186; С, липня 27 186; C… 41 186; С.\n■ Національний парк Гранд-Каньйон;\n■ Вупаткі памятка древньої цивілізації анасазі;\n■ Національний парк Петріфайд-Форест (Скамянілий ліс);\n■ Долина монументів:\n■ Заповідник Каньйон-де-Шей;\n■ Метеоритний кратер;\n■ Національний парк Орган-Пайп-Кактус.\n■ Голівуд зробив безстрашних шерифів, які охороняли закон і порядок на Дикому Заході США в XIX-XX ст.. улюбленими героями вестернів. Прототипами цих славних хлопців були в тому числі і шерифи з Арізони Уайт Іарп і Джон Слаутер.\n■ Виключно чисте повітря Арізони, який не містить пилу, ідеально підходить для виробництва мікрочіпів для компютерів.\n■ Архітектор-еколог Паоло Салер разом зі своїми однодумцями з 1970 р. будує в Арізоні місто Аркосанті. Основна ідея компактне проживання людей, раціональне використання чистих джерел енергії, пішохідний спосіб життя. Поки в містечку, розрахованому на 5 тис. чоловік, проживають тільки 45, але зате їх часто відвідують туристи.\n■ Усі найбільш великі промислові підприємства штату зосереджені в районах міст Фінікса і Тусон. Тут же проживає більша частина населення штату.\nЛуїзіана – Штат Джазу Історія Луїзіани, одного з південних штатів США, розташованого на берегах Місс...\nNext Post:Гессен – Федеральна земля в Німеччині


Рослини - народні символи України - Знай все! Портал для школярів\nРослини – народні символи України\nУ кожного народу є свої символи. По назві символу можна дізнатися, про який народ іде мова.\nРослинні народні символи українці вважали святинями свого народу. До рослинних символів відносяться калина, верба, дуб, тополя, барвінок, чорнобривці, вишня, соняшник, мальва. Вони здавна уособлюють красу нашої України, духовну міць народу, засвідчують любов до рідної землі.\nТополя – символ України.\nКалина – дерево нашого українського роду. Прислів’я: «Ягідки калини – символ України, це краса дівоча ніжна й непорочна…» Наші предки вважали, що калина уособлювала народження Всесвіту, вважали її символом вогняної трійці: Сонця, Місяця і Зорі.\nВерба була священною для наших предків, священною вона повинна залишатись і для нас. Верба-символ краси,безперервності життя.Вона живуча:встромиш у землю гілочку-і виросте дерево,засип ранку порошком меленої вербової кори-і кров зупиниться. З давніх –давен в Україні вербу вважали святим деревом. Перед Великоднем шостий тиждень посту називався «Вербним». На Вербному тижні,у неділю,святили вербу. У багатьох селах України садили гілочку свяченої верби. Вважалося, що така верба є особливо цілющою. У сирій землі вона швидко пустить корінчики і виросте гарне дерево. Не можна допустити, щоб зникли вербові насадження на нашій Україні.\nОсвячені її гілочки служили оберегами полів від граду,під час грози їх викидали на двір,щоб,як казали, «град припинився», обкурювали хату від хвороб,клали у купіль немовляти.\nВерба не дає жадного плоду. Тому вона стала символом неплідности. «Грушки на вербі» — це небувальщина, вигадка. «У нього на вербі грушки ростуть», — кажуть про людину, що оповідає неймовірні речі.\nПро дівчину, що зганьбилася, казали: “Барвінчик свій потоптала”.\nА от молодому плелося спеціальне весільне сердечко з барвінку. Для цього рослину зривали через отвір калача, що спекла сестра.\nОбраз квітнучого барвінку символізував щасливий шлюб, а от зів’ялий барвінок означав нещасливий стан одруженої жінки.\nЧорнобривці – знана лікарська рослина, що допоможе у боротьбі з не однією недугою. П’ють чай із чорнобривців для лікування діареї та шлункових кольок. Мексиканські індіанці використовували настоянки чорнобривців для посилення лактації в матерів-годувальниць.\nЦі гарні квітки допомагають вилікувати печінку й нирки, а при запальних процесах – знімають біль. Червоно-коричневі квіти багаті на каротин (провітамін А), тож їх рекомендують для запобігання катаракти. Свіжовичавлений сік чорнобривців допомагає позбутися хворобливих відчуттів, набряку та свербежу після укусів комах. Квіти: відновлюють шкіру після ран та опіків; лікують стоматит і ангіну; позбавляють від закрепів; знижують тиск; нормалізують стан судин; знімають стрес та заспокоюють нервову систему (настої та квіткові ванни); зміцнюють імунітет і запобігають застудним недугам. Якщо болить живіт. Чорнобривці можна і потрібно додавати в їжу людям із захворюваннями шлунково-кишкового тракту. Квіти нормалізують травлення і поліпшать загальне самопочуття. Для лікування та профілактики захворювань підшлункової залози: 1 квітку чорнобривців подрібнити, заварити в 1 склянці окропу, настояти до охолодження й приймати по 1/4 скл. 4 рази на день. Біль у суглобах. Потрібно взяти 4 ст. л. висушених і подрібнених квіточок, залити літром кип’яченої, але трохи охололої води. Закрити, обгорнути й дати настоятися. Коли рідина в каструлі охолоне, процідити, відтиснути і випити протягом дня. Курс лікування становить три місяці. Варто повторювати кожні півроку або щорічно, залежно від самопочуття у період лікування і після нього. Із дозуванням: обережно! Слід бути обережним із кількістю чорнобривців, оскільки квіти й листя багаті на ефірні олії. Для початку спробуйте такий настій: одну квітку покладіть у кухлик, залийте окропом. Через 15 хв. процідіть і випийте. Відразу відчуєте, підходить вам таке лікування чи ні.\nСвоєю невибагливістю до цвітіння та росту соняшник відображає якщо не безпроблемність, то малопроблемність. Бо він не «мучиться» проблемами, що робити, куди йти – він іде за Сонцем…Коли Сонце ховається за горизонтом на нічний спочинок, соняшник сумно опускає голову і згортає пелюстки своєї сонцесяйної корони.\nОдин із символів України – соняшник, родом із Північної Америки. До Європи “квітка сонця”, як називають її мексиканці, потрапила на початку 17-го століття.\nСпершу соняшник був декоративною рослиною і тільки через 100 років відкрили його цінність як сільськогосподарської культури.\nВ Україні квітка з далекого континенту прижилася дуже швидко. Родючі степові ґрунти, вдосталь сонця – умови ті, що треба.\nДля українців соняшник – один із образів Батьківщини, символ родючості та процвітання.\nНа грецькій мові соняшник звучить «геліант», походить від слів «Геліос» -Сонце, «Антосьові» – квітка.\nКоли Сонце ховається за горизонтом на нічний спочинок, соняшник сумно опускає голову і згортає пелюстки, так і людина в чужині згасає та сумує за рідною землею.\nЯк соняшник повертає за Сонцем свою голову, так і людина думкою, словом і ділом звернена до своєї Вітчизни.\nЯк Сонце для соняшника – єдиний і незамінний орієнтир, так і для людини Батьківщина – єдина і найвища цінність.\nСоняшник – шанована в народі квітка. По-народному повір’ю соняшник має захисні властивості. Його прийнято саджати на вулиці біля будинку.\nСоняшник відображає енергетичні вторгнення, розряджає атмосферу будинку, якщо його поставити у вазу.\nТакож сонях клали під подушку, якщо хотіли побачити віщий сон і дізнатися відповідь на це питання. Традиція вірити в добру силу цієї квітки збереглася і по наші дні. Посадіть біля будинку цю дивовижну квітку, прикрасьте стіни зображенням і відчуття радості життя буде з Вами поруч завжди!\nСоняшник, згідно з грецькими легендами, не завжди ріс на землі і з’явився завдяки водяній німфі на ім’я Клітія. Одного разу Клітію викинуло хвилею з прохолодних глибин моря на піщаний берег. Русалка, здивована яскравим світлом, немов зачарована спостерігала за золотою кулею, яка переміщалася по небу. Через деякий час зовнішність німфи стала мінятися. Клітія виявилася прикованою до місця, коли її русалочий хвіст пішов в глиб піску. Срібне волосся згорталося в пелюстки навколо обличчя, з рук виростало зелене листя. Через дев’ять днів свого перебування на землі, Клітія повністю перетворилася на квітку сонця. Відтоді і донині, соняшник завжди на слідує рух золотого сонячного диска, обертаючись в його сторону.\nЧи не найбільш поширеною і улюбленою в Україні здавна вважали рожу рожеву, або мальву. Мальва – давня і надійна берегиня будинку. Народні повір’я свідчать, що добрі душі предків поселяються на мальві і охороняють мешканців оселі. А ще ця квітка дуже гарна, тому невипадково мальви найрізноманітніших забарвлень здавна прикрашали українські садиби.\nПрийшла до нас мальва з Південної Азії, де її знали ще стародавні пеласги. Ця рослина поширена також по всьому Середземномор’ю і має понад півтори тисячі видів. Високі стебла, густо вкриті яскравими ніжними квітками та великими лапатими листками, живою стіною закривають майже кожну сільську хату. Безліч відтінків: від білого, рожевого до червоного й багряного, створює дивовижну веселку навколо оселі. Назва мальва – латинського походження. В багатьох країнах Середземномор’я, Балкан, Малої Азії ця назва досі існує саме в такій формі. Назва рожа – пізнішого походження, вірогідно, запозичена з німецької мови. В Україні цю квітку ще називають калачиками за формою плодів, схожих на калачі. Мальви в Україні ростуть і в дикому стані, в лісах, лісосмугах, на узбіччях доріг. Вони мають білий або блідо-рожевий колір, іноді використовуються як кормові рослини. Відваром дикої мальви лікують бронхіти, кашлі, роблять примочки. З культурних мальв темного кольору робили природні барвники.\nЦе багаторічна декоративна рослина у висоту може досягати 80-250 см. Вирощують мальву як дволітню культуру, рідше як однорічник. У перший рік після посадки мальва рідко зацвітає, але дає розетку великих шорстких листків. На другий рік з’являються квітки, зазвичай в червні-липні, іноді цвітіння може тривати до вересня.\nКвітки у мальви, розташовані уздовж стебла, зібрані в кисті, за виглядом нагадують дзвіночки, іноді в діаметрі досягають 15 см. Існують сорти як з простими, так і з махровими квітами. Спорідненими видами мальви рожевої є мальва лісова, мальва зневажлива, мальва мала.\nМальва – рослина невибаглива. Вона може рости на будь-яких грунтах, стійка до посухи, але перезволоження і сильних протягів не любить. Найкраще їй підходять добре освітлені ділянки з високим вмістом азоту в грунті.\nДогляд полягає в регулярному прополюванні і розпушуванням грунту. Поливати мальву потрібно помірно, не заливаючи. Хоча рослина і морозостійка, але молоді сходи першого року життя все-таки краще вкривати мульчею або торфом.\nЩоб мальва розцвіла вже в поточному році, треба виростити розсаду. Її стрижневий корінь після пересадки погано приживається на новому місці, тому відразу потрібно сіяти насіння в торф’яні горщики. Робити це краще в лютому-березні. Можливо, мальви, вирощені з розсади, встигнуть зацвісти в рік посадки.\nДуб означав мужність, витривалість, довголіття, силу, родючість, вірність. Коли в родині народжувався хлопчик – господар біля хати саджав дуба.\nВишня за віруваннями українців – дерево взаємної любові, весни, краси, ніжності.\n0 7 085 просмотров


Техніка виконання пози лучника - hopka.org.ua\nдодому Різне Це цікаво Техніка виконання пози лучника\nТехніка виконання пози лучника\nУ навчаннях йоги кажуть, що запорука хорошого здоров’я і довгого життя — міцний і гнучкий хребет. Стан хребта визначає, наскільки здоровий весь організм. Тому так важливо стежити за здоров’ям хребта і його гнучкістю, а також постійно розвивати.\nУ цьому як не можна краще допоможе акарна дханурасана — поза лучника. І сьогодні «Так Просто!» розповість, як правильно виконувати цю просту, але ефективну асану.\nДомашня йога для спини\nПоза лучника — одна з кращих асан з йоги для спини і хребта. Вона надає комплексний вплив на організм: зміцнює плечі і шию, надає гнучкість м’язів ніг, покращує травлення і перистальтику. Крім того, при регулярному виконанні, тобі забезпечена тонка і красива талія.\nДуже сильна асана і в енергетичному плані. Вона допомагає очистити енергетичні канали і відновити нервову систему. Після виконання ти відчуєш, як твоє тіло наповнюється енергією і силою.\nЗагалом, користь асани переоцінити складно, її просто необхідно додати в свій ранковий і вечірній комплекс. А тепер пора приступити до докладного пояснення техніки виконання.\nПісля невеликої розминки сядь на підлогу і витягни ноги перед собою. Важливо прийняти правильну вихідну позицію. Злегка нахилившись і похитуючи тазом з боку в бік, спробуй повністю притиснутися сідницями до підлоги. Нижня частина стегон повинна бути щільно притиснута до підлоги.\nТепер випрями хребет, розправ плечі і розкрій грудну клітку. Нахилися до ніг, утримуючи рівний хребет. Великий палець правої ноги захопи правою рукою. Так само захопи великий палець лівої ноги.\nПовертаючись у вертикальне положення, притягни праву ступню як можна ближче до правому вуху. Утримуй пряму спину. Ліва нога не відривається від підлоги, коліна не зігнуто. Якщо не виходить утримувати ліву ногу за пальці, перемісти долоню на щиколотку або коліно.\nЗафіксуй кінцеве положення на 1-2 хвилини. Дихання рівне і глибоке, спина пряма. Якщо хочеш трохи ускладнити асану, витягни праву ногу вертикально вгору. Зроби вдих, витягни і відведи ногу ще більше тому, щоб торкнутися правого вуха. Затримайся в цьому положенні на 10-15 секунд. Зрештою радять виконувати асану 11 хвилин в кожну сторону.\nКоли виконуєш вправу, уяви, що натягуєш цибулю. Зосередься на цілі і тягни тятиву. Це прекрасна вправа на концентрацію. Ідеальним варіантом вважається, коли тобі вдасться позбавитися від всіх думок і повністю сконцентруватися на вправі.\nНа видиху плавно вийди з асани, витягаючи ноги уздовж підлоги. Відпочинь кілька секунд і виконай асану на іншу ногу. Тримай ноги однакову кількість часу. Після цього можна розслабитися і полежати на спині або в позі дитини хвилину, щоб хребет відпочив.\nВідразу після виконання асани ти відчуєш, як тіло наповнюється силою. Якщо виконувати вправу регулярно, з часом ти помітиш, як хребет стає гнучкішою, а болі в спині проходять. Всі м’язи приходять у тонус, стають еластичними та гнучкими.\nЯк і у будь асани, у пози лучника є протипоказання. Її не можна виконувати гіпертонікам, вагітним, людям із захворюваннями серця, виразку шлунка, при коліті, а також при грижі і зміщенні міжхребцевих дисків. Краще замінити її на більш щадну позу гірлянди — маласану.\nАсани йоги творять справжні дива. Наприклад, нещодавно ми писали, ніж корисна поза голуба і чому потрібно регулярно її виконувати.\nА ще недавно ми ділилися з тобою прекрасним комплексом ранкової йоги, яка допоможе зарядить тіло енергією на весь день!\nСподобалася асана? Тоді швидше приступай до виконання, а перед цим не забудь поділитися статтею з друзями!\nпопередня статтяНа мою думку нескромному\nнаступна статтяВідкладіть до свят\nВисотні фотографії Новосибірська (36 фото)\nmaxwelhelp - 22.05.2016 0\nВсі ці фотографії зроблені хлопцями, які захоплюються руфингом і ні краплі не бояться висоти.За вікном страшний мороз в Новосибірську, не уявляю, як важко їм далися ці знімки.Також дивіться:Зимовий руфінг в Красноярську (50 фото)Звідси\nПоцілунки в Москві (28 фото)\nБро, не бро (60 картинок)


Науковий пікнік: "Наука – це цікаво" — Платформа — Афіша\nУ рамках V Всеукраїнського фестивалю науки Національний центр "Мала академія наук України" запрошує на науковий пікнік, який пройде під гаслом "Наука – це цікаво". У програмі пінкніка: - Алея наукових проектів та винаходів юних науковців Малої академії наук України; - пізнвальний світ сучасного документального та навчально-розвивального відео; - різноманітні виставки, конкурси, інтелектуальні ігри, наукові шоу та експерименти; - досягнення юних робототехнків та багато іншого! Захід відбудеться на літній естраді Центрального парку культури і відпочинку. Детальна програма заходу – на сторінці фестивалю.


У Львові вперше відбудеться благодійний фестиваль «Тату заради звірят» - Стрічка новин Львова\nУ Львові вперше відбудеться благодійний фестиваль «Тату заради звірят»\nУ Львові 8 червня вперше відбудеться благодійний тату-фестиваль у рамках проекту «Тату заради звірят». Організовують подію українське представництво міжнародної організації «Open cages» («Відриті клітки» - українською) спільно з майстрами татуювання.\n«Мистецтво тату зараз дуже популярне - складно побачити на вулиці когось без татуювань. Це простий спосіб звернути увагу на важливі проблеми, заохотити людей до добрих справ. Нам дуже подобається показувати людям, що допомагати тваринам можна багатьма способами, навіть таким повсякденним, як тату, аби було бажання», - розповіла ZAXID.NET кураторка проекту Олена Волошенко.\nЗа її словами, в Україні цей проект ще відносно молодий – йому трохи більше року, тоді як у Європі подібний досвід волонтерства дуже популярний. Всього відбулося лише 3 заходи у Києві. Деякі тату-майстри представляли проект в Одесі.\nЦієї суботи всіх небайдужих запрошують долучитися до фестивалю на вул. Винниченка, 30 (приміщення репетиційної бази MuzSvit). Стартує фестиваль о 12:00. Вхід – freeprice, тобто при бажанні відвідувач може заплатити скільки вважає за потрібне. Тату-майстри також вирішують фінансові питання самостійно: скільки коштуватимуть їхні роботи та яку частину коштів вони віддають на благодійність. Організатори обіцяють дотримання всіх санітарних норм та належних умов праці.\nВідвідувачі можуть підтримати проект, заплативши за вхід, придбавши сувенірну продукцію та веганські страви або скориставшись послугами тату-майстрів.\nНа минулому фестивалі у Києві у травні цього року «Відриті клітки» зібрали близько 11 тис. грн. «Частину суми ми використовуємо для наступного фестивалю. Інші кошти спрямовуємо на зоозахисні проекти, допомогу притулкам та рекламу про жорстоке поводження з тваринами, - розповідає кураторка. - Так, після фестивалю у вересні ми розмістили зовнішню рекламу в київському метро на станціях "Контрактова площа" та "Палац спорту"».\nО 19:00 в рамках фестивалю відбудеться концерт за участю київських гуртів Zombie Attack, Warningfog та харків'ян Knifeman. Вхід на концерт – платний.


Головна Андрей Волков\nСтатус: эксперт фонда "Сокращение рисков"\nВи за чи проти дискримінації малого та середнього бізнесу?\nЯкщо реформи мають половинчастий характер, значить це не реформи, а імітація. Реформи або є, або їх немає. Яскравий тому приклад – ситуація з фіскалізації та виконання Закону України «Про внесення змін у Податковий кодекс України…\nЗа 16,95% Не знаю 76,27% Проти 6,78%\nВідміна РРО для банків це корупція?\nЯкщо реформи мають половинчастий характер, значить це не реформи, а імітація. Реформи або є, або їх немає. Яскравий тому приклад – ситуація з фіскалізації та виконання Закону України «Про внесення змін у Податковий кодекс України та…\nЗа 52,63% Не знаю 7,89% Проти 39,47%\nВи за чи проти прозорості у банківському секторі?\nЗа 85,71% Не знаю 8,93% Проти 5,36%


Скачати 117.54 Kb.\nРозмір 117.54 Kb.\nПредставлення бібліотек-філій м. Збараж 2007\nБібліотека – філія села Лози\nБібліотека–філія села Великі Вікнини\nБібліотека–філія села Чеснівський Раковець\nБібліотека–філія села Синява\nБібліотека–філія села Шили\nБібліотека–філія села Залісці\nБібліотека–філія села Стриївка\nБібліотека–філія села Колодно Ліс\nБібліотека–філія села Тарасівка\nБібліотека–філія села Старий Вишнівець\nБібліотека–філія села Кобилля\nБібліотека–філія села Романове село\nВ нотатник бібліотекаря\nМи живемо в неспокійний час – час великих роздумів і надій. Сьогодні необхідно мислити і працювати по-новому, по-новому будувати бібліотечну роботу.\nКульпа Т. – завідувачка\nРадовська В. – методист\nБондар О. – директор\nПерехід у ХХІ сторіччя поставив нові наголоси в бібліотечній справі. На даний час, як ніколи, ми відчуваємо відповідальність за внутрішній світ та духовність кожної особистості, намагаємось залучити якомога більше читачів до надбань національної літератури.\nНайбільше багатство кожної країни – її громадяни, якісний рівень активного покоління – його освіта, мораль, культура, здоров’я, громадянська свідомість. Для підвищення цього рівня потрібна велика робота суспільства, створення розгалуженої соціальної\nінфраструктури, важливим складником якої є й бібліотеки. Їхня робота дотична практично до всіх сфер діяльності суспільства. Не беручи участі у конкретних політичних рухах, бібліотеки акумулюють і розповсюджують знання, сприяють розвитку особистості\nі загальнолюдському прогресу. Ця робота ускладнюється з кожним роком, і примноженням інформаційних ресурсів, і запровадженням новітніх технологій, і плинністю інтересів користувачів, і постійним розширенням аспекту їхнього обслуговування.\nНеобхідністю є усвідомлення того, що бібліотеки повинні перетворитись у центри здобуття глобальних знань, стати важливими осередками культури та дозвілля. Особливо це стосується бібліотек на селі. Які шляхи вони знаходять, які форми роботи застосовують для збагачення духовного життя своїх користувачів?\nЗ метою підвищення популярності та іміджу сільських бібліотек, задоволенню потреб сільської громади в інформації у\nЗбаразькому районі було проведено представлення бібліотек-філій\nІсторія бібліотеки-філії бере свій початок ще з 1955 року.\nБільше тридцяти років працювала в бібліотеці Лідія Василівна Кошак – досвідчений працівник, депутат районної ради.\nВийшовши на заслужений відпочинок передала бібліотеку молодій, енергійній Аллі Дмитрівні Косяк, яка на даний момент навчається в Теребовлянському вищому училищі культури, оскільки пропрацювавши в бібліотеці-філії села Лози п’ять років, відчула, що її покликання – бібліотекар, про що свідчить організація роботи даного закладу.\nАлла Дмитрівна прагне донести до людей весь багатий світ книги, вміє зацікавити їх хорошим твором, спонукати до пізнання нового. Вона справжній патріот свого рідного села, робить усе, щоб життя вирувало в ньому, було цікавим, влаштовуючи різноманітні масові заходи у бібліотеці.\nЗ метою збереження бібліотечного фонду відбуваються акції\n,,Відремонтуй книгу в бібліотеці” та ,,Живи, книго!”. За рахунок\n4 проведення акції ,,Подаруй бібліотеці книгу”, в цьому році бібліотеці було подаровано 30 примірників книг.\nДля того, щоб кожний читач, йдучи до бібліотеки був впевнений, що отримає кваліфіковану допомогу, знайде відповідну\nінформацію у бібліотеці створено ДБА. Довідково-інформаційний фонд зібрано на окремому стелажі – довідники, словники, енциклопедії, бібліографічні покажчики по яких проводяться: довідковий екскурс ,,Що? Де? Коли? Як?”, ,,Подорож Країною каталогів та картотек”.\nКнигозбірня має привабливий вигляд, сяє чистотою і свіжістю,\nінтер’єр прикрашають живі квіти, і, звичайно, ж саме головне – приваблюють книжкові виставки, перегляди. Серед наочних форм роботи: виставка-репортаж ,,Україна. Поступ у нове тисячоліття”, виставка-календар ,,Моя найкраща, вічна і єдина, колиска і Вітчизна –\nУкраїна” (до Дня Незалежності), виставка-знайомство ,,Лауреати літературних премій – наші земляки”. Виставка-реклама ,,Знайомтесь: нові книги”.\nВажливу роль відіграє бібліотека-філія у формуванні національної свідомості читачів, з цією метою проводились такі масові заходи: ,,Крізь віки ми спрагло хотіли волі” (літературно-музичний вечір), ,,Мова барвиста, мова багата, ніжна і тепла, як батьківська хата”\n(поетичний вернісаж). Цікаво проходив бліц-конкурс ,,Світ прислів’їв та приказок” (спільно з місцевою школою).\nФормуванню особистості користувача сприяли проведення: морального діалогу ,,Що таке доброта і милосердя” (юнацтво), пізнавальна вікторина ,,Право і ми” ( рік 2006 – Рік захисту дітей).\nГармонійному розвитку дітей сприяє робота гуртка образотворчого мистецтва ,,Веселка” для учнів 1-4 класів. На заняттях гуртківці знайомляться з творчістю митців минулого і сучасного, оволодівають різними техніками живопису, відзначають пам’ятні та ювілейні дати. Всі заняття гуртка надзвичайно цікаві, але найбільшою популярністю у дітей користуються мистецькі вернісажі: ,,Він любив усе прекрасне” (Шевченко – художник), ,,Добрі звірі на сторінках казок”, творчі уроки: ,,Подружися з олівцем та пензлем”, ,,Створи свою казку”, ,,Подорож у казкову країну Флористика”. На заняттях Алла\nДмитрівна Косяк залучає юних користувачів до спілкування з мистецтвом, вчить їх бачити прекрасне, формує свідоме ставлення до духовних скарбів людства.\nВ бібліотеці-філії відведено читальний зал для світлиці Бориса\nХарчука, в якому, шляхом організації змістовної наочності художніх творів, листів, фотографій, спогадів близьких, знайомих і односельців правдиво відтворено життєвий і творчий шлях письменника-земляка.\nНе залишають байдужими відвідувачів стенд ,,Співець отчого краю”, рукописна книга спогадів, бібліотечка письменника, подарована\n5 дочкою Роксоланою із автографами батька. Як дорога реліквія зберігається і читацький формуляр Бориса Микитовича.\nВеликовікнинська сільська бібліотека–філія, яку очолює\nМіганович Лариса Олексіївна, велике значення надає формуванню особистості своїх користувачів, розширенню їхнього кола спілкування.\nУ бібліотеці організовано недільну школу. Отець Олексій, настоятель місцевої церкви, щонеділі проводить тут свої заняття. В дитячій кімнаті розкрито тематичний стелаж ,,Біблія – книга мудрості\nЗаняття в недільній школі проводяться диференційовано з різними групами читачів. Для учнів молодшого шкільного віку проводяться години духовності на тему: ,,Мамина молитва”, ,,Релігійні свята і народна обрядовість нашої місцевості”. З учнями 7–9 класів отець Олексій проводить заняття з вивчення Божого слова.\nМіганович Лариса Олексіївна проводить чимало цікавих масових заходів. Це моральний діалог ,.Що таке доброта і милосердя”, вечір-реквієм ,,У бурхливому плині часу” (до дня народження\nІ.Гнатюка), літературно-музична композиція ,,Ти встала з колін,\nУкраїно, тепер свої крила розправ”, пізнавальна вікторина ,,Література\nі ми”, вечір-спогад ,,Перемоги та втрати на дорогах другої світової війни”.\nНеабияку роль бібліотека приділяє інформаційній культурі читачів. Тут налагоджено бібліографічну та інформаційну роботу, у хорошому стані каталоги і картотеки, здійснюється індивідуальне\nінформування про нові надходження до бібліотеки.\nДля об’єктивної оцінки якості здійснюваної роботи було проведено анкетування ,,Бібліотека та бібліотекар очима читачів”.\nВідрадні його результати: учні місцевої школи, зрілі люди, пенсіонери вважають бібліотеку своїм порадником і другою домівкою.\nЧотири роки з одинадцяти років бібліотечного стажу, маючи вищу освіту – Київський Державний Інститут культури, який закінчила стаціонарно в 1991 році Євгенія Сергіївна Бойко працювала в центральній районній бібліотеці міста Збараж.\nЗа сімейними обставинами була змушена повернутись у рідне село Чеснівський Раковець, де і працює головним бібліотекарем сільської філії.\nЇї небайдужість до дорученої справи, любов до професії, вміння спілкуватися і знаходити спільну мову з керівництвом місцевої влади, депутатами, людьми допомогли бібліотеці у скрутні часи\n6 незадовільного фінансування зробити ремонт в бібліотеці, покращити матеріально-технічну базу, поповнити бібліотечний фонд.\nВідчувається інтенсивний процес пошуку і впровадження нових форм і методів роботи, нетрадиційних напрямків діяльності.\nПрактично майже всі масові заходи, розроблені методичним відділом, проходять апробацію в стінах цієї бібліотеки. Про це інформується через районну газету ,,Народне слово”.\nБібліотека збирає спогади про УПА, записує старовинні народні, стрілецькі та повстанські пісні, щоб зберегти цей матеріал для майбутніх поколінь.\nМиронець Надія Степанівна, завідувачка бібліотеки-філії села\nСинява, основну увагу звертає на вдосконалення і пошук нових форм бібліотечного обслуговування населення.\nАле, надання особливої уваги людям похилого віку з обмеженими можливостями – характерна особливість цієї бібліотеки.\nНадія Степанівна переконана, що в обслуговуванні людей похилого віку слід надавати особливу увагу. Бібліотека обслуговує вдома 15 осіб книгами. До так званих ,,візитів ввічливості” залучаються добровольці з числа читачів. Дбаючи про наочну популяризацію літератури завідувачка філії завжди пам’ятає про специфічні інтереси старших користувачів. Їм призначаються огляд літератури ,,Держава – гарант соціального захисту”, виставка-аптека\n,,Запах зілля з бабусиних долонь”, тематична полиця ,,Люди з планети\nПроводяться масові заходи в рамках районної акції\n,,Милосердя”, а саме: урок моральної гідності ,,Бережіть літніх людей, вони наша пам’ять”, розмова-дискусія ,,Хранителька домашнього вогнища (вшанування золотих ювілярів – 50 років подружнього життя) захід було проведено з участю сільської ради.\nНе залишить нікого байдужим виставка робіт молодої художниці С.Драган, інваліда І-ої групи, прикутої до ліжка. Виставку було організовано в бібліотеці-філії. В знак подяки бібліотеці від щирого серця було подаровано образ Матері Божої, роботу людини нелегкої долі.\nБібліотеку-філію села Шили, яку очолює Хомик Оксана\nДмитрівна, стаж роботи за фахом 18 років, читачі знають як осередок народознавства, де в рамках культурно-освітнього комплексу здійснюється робота по збереженню і примноженню славних традицій українського народу, відображенню нових звичаїв і обрядів.\nЗалучаючи користувачів бібліотеки до занять в любительському об’єднанні ,,Берегиня” (юнацтво) завідувачка філії сприяє примноженню їхньої духовної культури. У справжні театралізовані дійства перетворились Різдвяні та Великодні свята.\nУкраїнські вечорниці, купальські ігри, бабусині посиденьки – далеко не повний перелік масових форм роботи бібліотеки.\nГодина народознавства ,,Обереги нашого краю”, ,,Віночок вити – життя любити”, родинне свято ,,Ой, роде наш красний”. І ряд\nінших заслужили визнання у користувачів бібліотеки.\nНовими матеріалами постійно поповнюється історичний календар, привертає увагу ,,Куточок сивої давнини”, обладнаний у бібліотеці.\nЗалісецька сільська бібліотека-філія, яку очолює Формазюк\nАнтоніна Федорівна, стаж роботи якої становить 27 років, велике значення надає формуванню особистості своїх користувачів, розширенню кола їхнього спілкування. Тому для читачів, а це в основному учні місцевої загальноосвітньої школи ІІІ ступеня, проводиться чимало цікавих масових заходів. Це моральний діалог\n,,Що таке добро і милосердя”, вечір-реквієм ,,Поет пшеничної провінції”, присвячений\n– письменнику-земляку, літературно-музична композиція ,,Ти встала з колін, Україно, тепер свої крила розправ”, пізнавальна вікторина ,,Література і ми”.\nНеабияку роль бібліотека приділяє інформаційній культурі читачів. Тут налагоджено бібліографічну та інформаційну роботу, у хорошому стані каталоги та картотеки, здійснюється індивідуальне\nДля об’єктивної оцінки якості здійснюваної роботи було проведено анкетування\n,,Бібліотека та бібліотекар очима користувачів”.\nБібліотека-філія села Залісці стала не лише місцем спілкування окремих читачів, а й осередком сімейного читання.\nРобота бібліотеки-філії села Стриївка ведеться в рамках культурно-освітнього комплексу. Основна увага зосереджена на спільній роботі бібліотеки і школи, сільського Будинку культури.\nДобре розуміючи, що традиційні форми роботи вже не дають змоги в повному обсязі висвітлювати новий історичний шлях розвитку\nУкраїни, становлення її державності, зміни в духовній сфері вводяться нові форми роботи. Завідувачка бібліотеки-філії Горбач Зіна\nВолодимирівна, стаж бібліотечної роботи якої становить понад 30\n8 років, проводить масові заходи на яких читач є не тільки слухачем, але й активним, мислячим учасником.\nБібліотеку, розташовано в центрі села, читачі знають як просвітницький центр, де часто збираються любителі та знавці поезії, літератури, культури.\nЗмістовно тут пройшли: година краєзнавства ,,Живе в народі пам’ять й біль”, літературний вечір ,,Щоб знали ми, яких батьків сини, щоб дух у нас козацький не загинув”.\nВідзначалися ювілеї письменників І.Франка – 150 років, Борис\nХарчук – 75 років, Петро Сорока – 50 років. Вони пройшли у формі літературного вечора ,,Франкова мисль тобі зорею стане, вечора- пам’яті ,,Великий співець Волині”, літературного вернісажу ,,Краса душі у слово перелита”.\nТа особливу увагу тут відведено естетичному вихованню молоді та юнацтва. Завдяки співпраці з філією музичної школи\n(вчитель Л.В.Козловська), середній школі (вчитель В.І.Козій), проведено музичну мозаїку ,,Одержимі піснею” присвячену ювілеям композиторів О.Білаша, С.Галябарди, співачки Є.Мірошниченко, мистецьку годину ,,Мистецтво єднає серця” і ряд інших.\nБібліотека значну увагу приділяє краєзнавчій роботі, вивченню та висвітленню історії рідного краю, відродженню його духовних традицій.\nДо послуг користувачів краєзнавчий фонд, який нараховує понад 200 примірників книг, папки газетних матеріалів, фотоальбом\n,,Село моє – моя маленька Батьківщина”, папка ,,Екологічний портрет нашого села”, ,,Це нашої історії рядки” з історії створення бібліотеки- філії, ,,Духовні обереги нашого краю” і т.п.\nЗавідувачка філії Марія Володимирівна Ільчишин, із 38-и річним стажем роботи в бібліотеці, збирає і розповсюджує інформацію про роботу органів самоврядування. Для користувачів матеріали збираються в папках за темами: ,,Рішення районної влади”,\n,,Розпорядження райдержадміністрації”, ,,Як оформити субсидію”,\n,,Центр зайнятості інформує”, ,,Соціальний захист людини”. Жителі села часті гості бібліотеки.\nВ краєзнавчій картотеці, яка ведеться понад 30 років, відображені матеріали, що охоплюють питання політичного, господарського та культурного життя району і зокрема села.\nПостійно діюча книжкова виставка ,,Рідної землі кличе джерело”, дає можливість представити у бібліотеці краєзнавчу літературу, розкрити ,,літературну сторінку рідного краю”.\nПопуляризації краєзнавчої літератури сприяють і масові заходи, які проводить бібліотека спільно із місцевою школою,\n9 товариством ,,Просвіта”, це краєзнавча гра ,,Пам’ятати та берегти”, літературний огляд ,,Повертаймо пам’ять до свого роду”, вечір вшанування ветеранів Другої світової війни ,,Незгасне пам’яті вічна свіча”, засідання любительського об’єднання ,,Краєзнавці” з учнями 7-\nТісне співробітництво з органами місцевого самоврядування сприяє посиленню ролі бібліотеки в суспільстві, зростанню поінформованості населення допомагає у вирішенні нагальних проблем. Це безперечно може підтвердити завідувачка бібліотеки-філії села Тарасівка Папура Галина Ярославівна, яка є депутатом сільської ради, членом виконкому, заступником сільського голови. Пані Галина робить усе від неї залежне, щоб у кожного читача була впевненість: у бібліотеці він завжди знайде розуміння і добру пораду, всяку допомогу, відповідь на більшість запитань. В бібліотеці працює телефон, приміщення газифіковане, опалюється і читач завжди може розраховувати на тепло душі і серця бібліотекаря, а це сприяє іміджу сільської бібліотеки.\nСьогодні фінансово-економічне оздоровлення бібліотеки не може здійснюватись тільки за рахунок бюджетних асигнувань, тому сільська рада додатково здійснила бібліотеці річну передплату періодики, зроблено ремонт приміщення, обладнано куточок відпочинку. Бібліотека стала не лише місцем спілкування окремих читачів, а й осередком сімейного читання.\nТалант – це той стан душі, коли хочеться творити добро, нести його до людей і роздавати. І не обов’язково для цього бути поетом чи художником, а просто відданим своїй справі сільським бібліотекарем, яким є Заблоцька Надія Гнатівна, головний бібліотекар бібліотеки-філії села Старий Вишнівець.\nЗ шкільних років вона захоплювалась рідним словом, його барвами. Тому після закінчення школи питання про фах вирішила швидко вступивши до Рівненського інституту культури.\nЗавжди доброзичлива і врівноважена, вона віддає все тепло душі улюбленій бібліотечній справі, на ниві якої працює вже дев’ять років.\nБібліотека, клуб і школа – єдиний організм. Разом проводять численні масові заходи, оформляють цікаві виставки, намагаються, щоб кожний знайшов собі справу до душі, щоб запит кожного був задоволено. Не проходять повз увагу відзначення літературних і пам’ятних дат. Це години духовності ,,Радій Україно, Христос\n10 народився!”, історична година ,,Свято злагоди та злуки”, година екології ,,Чорнобиль: біль і тривога наша”, година-реквієм ,,Людські долі на тлі історії” та інші. Виставка-діалог ,,Нове покоління вибирає здоров’я”.\nВ практику роботи впроваджено день сімейних зустрічей ,,Я і моя сім’я”, де в дружньому колі за філіжанкою кави збираються цілі сім’ї. Учасники діляться своїм життєвим досвідом, кулінарними вміннями, майстерністю вишивки, а найменші учасники наввипередки читають вірші. Працює при бібліотеці клуб за інтересами ,,Пролісок”, який об’єднує творчу молодь, любителів поезії.\nЗавдяки невичерпній енергії та плідній творчій праці сільського бібліотекаря організовується і багато інших масових заходів.\nВовчук Богдан Павлович завідує бібліотекою в рідному селі\nКобилля з 1968 року. З дитинства любов до книги переросла у справу всього життя.\nБагато своєї праці, пошуку, винахідливості, таланту віддає\nБогдан Павлович створенню іміджу книгозбірні. В завжди охайному, естетично оформленому приміщенні увагу читачів привертають книжкові виставки: ,,Християнство – одвічний шлях злагоди і любові”,\n,,Влада інформує”, ,,Сторінки історії\nрідного краю”, ,,Твій вільний час\n– твоє багатство”. Виставки доповнюються виробами умільців села.\nСеред різних форм масової роботи практикуються уроки милосердя, години цікавих повідомлень, обрядові свята. Вже стало традицією спільно з клубом щороку в останню неділю січня проводити\nДень села ,,Село – ти для мене єдине”.\nСценарій свята завжди пише завідувач бібліотеки-філії, він же беззмінний ведучий. А ще Богдан Павлович зачаровує усіх грою на баяні і виконанням пісень. На святі вшановується пам’ять односельчан, які відійшли у вічність протягом минулого року, звучить привітання батькам, в яких народились діти, а також вшановуються трударі, ветерани війни видатних людей, вихідців із села.\nВже декілька років працює в сільській книгозбірні клуб за\nінтересами для юнацтва ,,Спадщина”. В рамках його засідань було проведено годину духовності ,,Хресна дорога”. Ведучі 10-го класу розповіли про кожний відрізок Хресної дороги Ісуса Христа. Розповіді\nілюструвались картинами і духовними піснями.\nЗавідувач бібліотеки-філії не тільки відданий бібліотекар, але й депутат районної ради, член бюджетної комісії з питань культури.\nРомановосільська бібліотека-філія організовує свою роботу відповідно до Закону України ,,Про бібліотеки і бібліотечну справу”.\nБібліотека сприяє реалізації державної політики в суспільному житті нашої країни.\nОчолює роботу бібліотеки-філії с. Романове село завідувачка\nКиндьо Галина Теодорівна, стаж роботи якої, понад 20 років.\nОсновним напрямком виховної роботи бібліотеки через книгу\n– сприяти вирішенню завдань гармонійного розвитку дитини, набуття навичок громадянина демократичної держави.\nОскільки бібліотека-філія є центром допомоги у розв’язанні шкільної програми, то всі учні місцевої школи являються постійними користувачами бібліотеки. Заохоченню їх до постійного відвідування сприяє розташування бібліотеки у шкільному приміщенні та естетичне оформлення, актуальність і повнота книжкових виставок, полиць, папок.\nДіють у бібліотеці-філії тематичні виставки ,,Молодь нового тисячоліття: проблеми, захоплення та інтереси”, ,,Держави славна назва – Україна”, ,, Людина. Бог. Вічність.”, ,,Немає кращої землі, ніж та, що зветься рідним краєм”.\nДля самих наймолодших користувачів оформлена книжкова виставка нових надходжень: ,,На хвилину зупинись, на новинку подивись”, а також ,, Мандруй казковим світом”.\nУ 2006 році на базі бібліотеки-філії відбувся семінар молодих шкільних бібліотекарів. Для них було проведено презентацію бібліотеки, а також масовий захід – усний журнал ,,Моя вишнева\nУкраїно, мій рідний найсвятіший краю”.\nВсі масові заходи, які проводить Галина Теодорівна, сприяють піднесенню авторитету бібліотеки, пробуджують зацікавленість читачів до краєзнавчих документів та зростанню попиту на них.


Основа програми тренувань для дітей\nПочнемо з того, що для дітей до 14 років заняття бодібілдінгом будуть не настільки корисні, скільки згубні. У цьому віці зв’язки тільки розвиваються і дуже великий ризик отримання травм у вигляді їх розривів, після чого на успішному спортивному майбутньому можна ставити хрест і залишатися тільки аматором, займаючись в півсили.\nНайбільш підходящим віком для занять бодібілдінгом (важкими силовими тренуваннями) і нарощування м’язової маси є підлітковий період, починаючи з 14 і до 16-18 років. Не дивлячись на це, ризик отримання травм все так само високий, до того ж загальмовується ріст кісток, що позначається на зростанні спортсмена. Дуже часто ті бодібілдери, хто починав займатися з юнацтва, залишаються у зростанні 160-170 см. Але й тут є плюс, кістка перестає рости, але починає ущільнюватися і стає ширшим, що в свою чергу дає можливість для більшого навантаження і знижує ризик отримання переломів і тріщин.\nЩоб уникнути негативних впливів бодібілдингу на зростаючий організм тренером розробляється правильна програма тренувань для дітей, виходячи з особливостей кожного спортсмена окремо. Але існують і загальні напрямки, які потребують особливої уваги, не залежно від індивідуальних особливостей бодібілдера.\n• Один з найважливіших пунктів є розвиток м’язів плечей і грудей. Цьому варто приділити особливу увагу, щоб у майбутньому у спортсмена були широкі плечі. Для цього використовуються такі вправи, як підтягування на турніку і жим лежачи. Програма тренувань для дітей відрізняється від дорослої, і необхідно правильно розрахувати навантаження на зростаючий організм.\nТак як плечові суглоби ще не сформувався остаточно, він має найбільшу уразливість. Щоб їх зміцнити і застрахувати від травм в результаті навантажень слід кожне тренування починати з розминки. Вона полягає в комплексі вправ з обертальних рухів і розтяжки.\n• Ще одним з важливих факторів, що впливають на розвиток плечових суглобів, це наявність можливості тренувань в басейні, тобто плавання. Звичайні три тренування в день, що проходять в тренажерному залі, варто розбавити і другу замінити тренуванням в басейні або домашнє тренування на шведській стінці для дітей. Програма тренувань для дітей зобов’язана це врахувати.\nПлавання не тільки зміцнює суглоби, але і в той же час є відмінним способом розім’ятися і розслабитися, знижує навантаження на хребет. До того ж розширюється і зміцнюється грудна клітка, виробляється правильне дихання, підвищує витривалість підлітка, м’язи розвиваються пропорційно.\nПри правильному підході в цьому віці є шанс закласти в новачка остов професійного атлета або важкоатлети — бодібілдера або пауерлифтера.


Усі новини по темі "мототрек"\nВсі новини по темі "мототрек"\n20:17, 21.08.2021 У Рівному на "Мототреці" показували повітряні трюки (ВІДЕО)\nУ Рівному сьогодні на стадіоні "Мототрек" відбувся Чемпіонат України з Мотофрісталу.\n18:48, 26.06.2021 У Рівному на "Мототреці" змагались спідвеїсти з п`яти країн (ФОТО)\nУ Рівному сьогодні на "Мототреці" стартували змагання зі спідвею. У чемпіонаті взяли участь спортсмени з п'яти країн.\n17:46, 29.08.2020 У Рівному попри карантин відбудеться виставка собак\n19:59, 28.08.2020 На стадіоні у Рівному проведуть виставку собак\nМіська комісія ТЕБ і НС надала дозвіл провести на стадіоні "Мототрек" у Рівному виставку собак усіх порід.\n21:04, 08.05.2019 Рівняни вже можуть купити квитки на головну музичну подію року\n13:40, 31.03.2019 У Рівному Мототрек готують до ювілейного спідвейного сезону\nКоли глядачі приходять на мотогонки – вони бачать гареву доріжку уже готовою\n19:18, 11.09.2018 "Приз закриття Сезону": у Рівному - знову спідвей\nМіжнародний турнір на "Приз Закриття Сезону" буде розіграно у командному заліку за сіткою у 15 заїздів (в кожному заїзді будуть стартувати пари)\n13:48, 29.08.2018 Олег Винник у Рівному презентував новий альбом\nУчора в Рівне з грандіозним концертом приїхав Олег Винник\n12:35, 15.06.2018 Макс Барських, Ivan Navi та Наталка Карпа: у Рівному відгримів LUX FM Party Tour (ФОТО)\nНа стадіоні «Мототрек» у Рівному вчора, 14 червня, відбувся концерт у рамках LUX FM Party Tour. До міста завітали одразу три зіркових виконавці: Макс Барських, Ivan Navi та Наталка Карпа.\n13:32, 04.06.2018 У Рівному на "Мототреці" виступали легендарні "Boney M"\nНа стадіоні "Мототрек" учора, 3 червня, виступали легендарні "Boney M". Послухати хіти зібралося чимало рівнян та гостей міста.


26.03.2020 Середня “Б” група (Бджілка) (Вихователі Юва О.В., Шерепа Д.В.) | Конотопський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №13 “Веселка” Конотопської міської ради Сумської області\nТема дня «День книги»\nТема «Повітрянна кулька»\nМета: закріплювати вміння дітей користуватися клеєм ПВА; вводити терміни «ціле» і «частини»; формувати вміння ділити ціле на частини, конструювати ціле з частин, доповнювати аплікацію графічними зображеннями; продовжувати ознайомлювати з іграшками; формувати навички усної лічби; розвивати вміння орієнтуватись у просторі; виховувати доброзичливість і уважність.\nОбладнання: зображення повітряної кульки, повітряна кулька, технологічна карта виготовлення повітряної кульки, половинка альбомногоаркуша, овалирізнихкольорів (на кожнудитину по одному: висота — 7 см, ширина — 4 см), клей ПВА, клейонка, серветка, ножиці, чорний фломастер.\nПопередня робота. Загадки про іграшки.\n1.Тематичнаігротека. Дидактична гра «Ким працюєіграшка?»\n-Скажітьмені якаіграшка “працює” вам подушкою? (М’яка, плюшева.)\n-Яка іграшка “працює” моделлю у вашомуперукарськомусалоні? (Лялька.) — Якііграшкиїдятьприготовану вами їжу? (Пупси, ляльки, звірятка та ін.)\n– Яка іграшка перевозить пісок у пісочниці? (Машинка, вантажівка.)\n– Якііграшкививикористовуєте, як будівельнийматеріал, коли граєтесь у будівельників? (Кубики, пірамідку, конструктор.)…»\n2.Мотивація: «Чивипам’ятаєте, як маленький Паць ходив на день народження до ослика Іа? Він так поспішаввіднестисвійподарунок — повітряну кульку, що не помітивкаменя на дорозі, спіткнувся і впав. А коли Пацьотямився, вінпобачив, що кулька лопнула і віднеїзалишилосятількидекількаклаптиків. ДопоможемоПацевіврятувати кульку, щобвінзмігподаруватиїї ослику!\n3.Розминка для рук «Повітряна кулька»\nПідкидати кульку кінчикамипальців;\nпідкидати кульку долонями;\nпідкидати кульку ліктиками;\nпідкидати по черзілівим і правим плечима.\nПідняли над головою,\nПокрутили над собою.\n– Роздайтедітям по одному овалу, розрізаному на 4 частини, потімрозрізайтеодин овал на чотиричастини. (При цьомукажіть: «Отакоюбулаціла кулька, і ось такою вона стала, коли лопнула».)\n– На скількичастинрозлетілася кулька? Складітьчастини кульки так, щоб вона стала цілою. Розташуйте кульку посерединіаркуша.\n– Приклейте кожнучастину кульки, змазуючибілийбікпаперу.\n– Сухою ганчірочкоюпромокнітьнадлишки клею.\n– Фломастером домалюйтеоченята, ротик і мотузочку з вузликом.\n– Скажіть , а чи хотіли ви подорожувати на повітряній кульці?\nВихователь Юва О. В.\n24.03.2020 Логопедична “Б” група (Дзвіночок) (Вчитель-логопед Бойко І.С.)\n26 Березня, 2020 о 22:02


Лікування кіст придатків яєчок або сперматоцеле у Клініці Вихідного Дня\nСперматоцеле – наукова назва кісти яєчка. Ця кіста формується у порожнині яєчка. Вона доброякісна, підлягає видаленню в умовах хірургії одного дня\nСперматоцеле – наукова назва кісти яєчка. Ця кіста формується у порожнині яєчка. Вона доброякісна, підлягає видаленню в умовах хірургії одного дня. Для діагностики сперматоцеле звертайтеся до хірурга.\nЗаписатися до хірурга у Києві можна за номером 0 800 30 30 18\nОсновна особливість сперматоцеле (кісти яєчка) – вона безсимптомна. Саме тому її досить часто виявляють у процесі рутинного медичного огляду, і рідко – з метою знайти саме кісту. Однак, чим довше кіста знаходиться в органі, тим вище ймовірність отримання ускладнень. Функція яєчок в чоловічому організмі – вироблення тестостерону і сперматозоїдів. У придатку яєчка сперматозоїди стають «робочим матеріалом». Саме туди сперматозоїди потрапляють у період статевого дозрівання, і набувають можливість виконувати репродуктивні завдання. Придаток яєчка – це канал, який виходить у сім'явивідний проток.\nСперматоцеле буває двох видів: придбане і вроджене. Статистика говорить про те, що у дитячому віці кіста яєчка діагностується найчастіше у віці від 6 до 14 років, а у дорослому віці – від 40 до 50 років. Вроджена кіста зазвичай має розміри не більше 2,5 см, а у рідині всередині немає сперматозоїдів. Кіста, що утворюється у дорослому віці може набувати будь-яких розмірів, оскільки стінки порожнини добре розтягуються. Фактори ризику виникнення кісти придатка яєчка: вік старше 60 років, травма яєчок, запальні захворювання статевих органів, генетичні порушення.\nОсновні симптоми сперматоцеле\nвідчуття тиску в області мошонки;\nпрощупується ущільнення в області яєчка;\nприсутні больові відчуття;\nзбільшення мошонки у розмірах (з одного боку);\nнезначний біль у животі;\nпочуття здуття живота;\nбільш інтенсивний ріст волосся на даній ділянці тіла;\nНа репродуктивну функцію сперматоцеле не впливає, як і на еректильну. Ось чому дуже часто діагностика даної патології відбувається випадковим чином, наприклад, на плановому огляді в уролога або на профогляду. Іноді уролог може рекомендувати тільки спостереження кісти, без видалення (тільки у тому випадку, якщо вона не збільшується у розмірах).\nПричина утворення сперматоцеле це:\nпорушення відтоку рідини з придатка;\nскупчення рідини в придатку;\nвнутрішньоутробні патології (при вродженій формі).\nВ результаті цих процесів у яєчку утворюється порожнина, заповнена рідиною (у ній містяться сперматозоїди, лейкоцити, насіннєва плазма, клітини епітелію).\nЯк видаляють кісту придатка яєчка?\nОперація відноситься до малоінвазивних, виконується під збільшенням. Уролог виробляє розріз, а потім витягує кісту, після чого протягом реабілітаційного періоду пацієнт носить спеціальний бандаж (суспензорій), щоб мошонка перебувала у правильному положенні для кращого загоєння. Після операції необхідно поводитися обережно, дотримуватися щадного режиму, і обов'язково повторно відвідати уролога, щоб він оглянув прооперовану ділянку.


Україна перейшла в «жовту» карантинну зону: що заборонено | UA.NEWS\nЯк повідомляє «РБК-Україна», з опівночі 23 вересня, згідно з рішенням держкомісії ТЕБ та НС, вся Україна переходить в «жовту» зону адаптивного карантину. Правила цієї зони не передбачають обмежень для транспорту і не обмежують за часом роботу закладів.\nУ «жовтій» зоні заборонені масові заходи, якщо не дотримується норма – одна людина на чотири квадратних метра. Також кіно і театри можуть працювати тільки, якщо зал заповнений максимум на 50%. Фітнес-центри та басейни можуть працювати, але при нормі – одна людина на 10 квадратних метрів. Кафе і ресторани працюють, але за столиком може бути не більше 4 чоловік, а відстань між столами – мінімум 1,5 м.\nКрім того, в «жовтій» зоні в очному форматі можуть працювати тільки ті установи освіти, де 80% і більше вакцинованих педагогів. Йдеться хоча б про одну дозі вакцини. Винятком є садки і молодша школа, вони можуть працювати не дотримуючись норми у 80% вакцинованих.\nОбмежень «жовтої» зони можна уникнути при наявності вакцинації. Так, бізнес може працювати без обмежень, якщо 80% персоналу має хоча б одне щеплення і всі відвідувачі теж вакциновані.\nТакож карантинною постановою передбачено, що COVID-сертифікат, який дозволяє не дотримуватись обмежень, крім вакцинованих можуть отримати також перехворілі особи, а також ті, у кого негативний результат ПЛР-тесту.\nЖелтая зона Жовта зона карантин коронавирус коронавірус\nРегулятор ЄС почав прискорене вивчення нових таблеток від коронавірусу


Підліток знайшов хомяка у відрі з попкорном під час перегляду Людини-павука - фото\nПідліток знайшов хом'яка у відрі з попкорном під час перегляду "Людини-павука"\nВ американському штаті Алабама підліток знайшов у своєму відрі з попкорном домашнього хом'яка під час перегляду нового фільму "Людина Павук: немає шляху додому". Поки він з друзями пояснював ситуацію працівникам, гризун вкусив школяра за палець.\nІнцидент відбувся 27 грудня під час вечірнього сеансу, повідомляє видання WKRG. Кінотеатр приніс свої вибачення та компенсував вартість квитка і попкорну (щоб подивитися фото, доскрольте до кінця сторінки).\nЗ журналістами розмовляла мама постраждалого підлітка, який розповів, що вони з друзями під час перегляду кінокартини спершу помітили щось схоже на мишу під ногами.\nПізніше один з хлопчаків засунув руку в відро з попкорном і намацав там пухнастого хом'яка. Він одразу зловив тварину і відніс до працівників. Поки вони обговорювали ситуацію, гризун вкусив відвідувача, а той від болю впустив його на підлогу.\nВідомо, що присутні робітники схопили його і викинули в смітник з допомогою мітли та совку. Подальша доля тварини залишилася невідомою.\nПроте вдалося встановити власників хом'яка, які, зі слів, однієї з працівниць, за 4 дні до інциденту приходили в заклад і розповіли, що загубили домашнього улюбленця. Вони залишили свій контакт на випадок, якщо комусь вдастся знайти хом'яка.\nРаніше OBOZREVATEL розповідав, що відома співачка Мадонна надихнулася фільмом "Лакрична піца" та помила підлоги в кінотеатрі. Знімками зі шваброю поп-діва поділилася із фанатами на власній сторінці в Instagram.


Біографія Володимира Мономаха тісно пов’язана з історією становлення російської державності. Він був сином Смоленського князя Всеволода. Його матір’ю була дочка Костянтина Мономаха, грецького імператора, ім’я якої невідоме.\nВолодимир у різний час був великим князем київським, а також смоленським, чернігівським, переяславським. І помітним державним діячем, полководцем, мислителем і письменником. На його печатках використовувався і такий титул, як «архонт землі Руської». Сьогодні нами буде розглянута коротка біографія Володимира Всеволодовича Мономаха.\nБіографія Володимира Мономаха почалася в 1053 році. При хрещенні він отримав ім’я Василь. У ранньому віці він вже брав участь у полюванні на диких тварин. Пізніше він згадував про це, даючи повчання своїм дітям. Він говорив, що побував і у ведмежих лапах, і в тури на рогах, і під кабаньим іклом.\nБудучи безстрашним і невтомним, він рано проявив себе на військовому поприщі. Батько довірив йому бути начальником дружини в поході на Сілезію, щоб надати допомогу Владиславу III, польському королю, в його боротьбі з чехами. А також у цьому поході брали участь і дружини Святослава, київського князя, і Олега, князя волинського.\nУ 1078 році Володимир разом з дружиною батька відправився в похід, щоб підтримати його союзника і брата Ізяслава, київського князя. Останній воював з полоцьким князем Всеславом. Тоді був спалений Полоцьк.\nСоюзники Всеслава закликали половців і вторглися в південні області Руси, розбивши війська Всеволода на березі річки Оржиці і взявши Чернігів. Незадовго до цієї події Всеволод перебрався на князювання з Смоленська.\nВолодимир прийшов батькові на допомогу і обложив місто Чернігів. У битві біля його стін загинув Ізяслав, а його місце в Києві посів батько Мономаха, Всеволод.\nДивіться також: "Угорські танці" Брамса і їх історія створення\nПроти Всеслава і Святославичів\nПроте не всі були згодні з цим. Проти Всеволода пішли Олег і Роман – сини Святослава, які знову визнали половців, а також Всеслав Полоцький.\nСпочатку Володимир Мономах направив війська проти Святославичів, які йшли до Чернігова. Він переманив половців на свою сторону і розбив братів. При цьому Роман загинув, а Олег врятувався втечею в Греції, а потім рушив на Всеслава, який в цей час облягав Смоленськ.\nВсеслав відмовився і, не прийнявши бою, підпалив Смоленськ і втік до себе в полоцьку землю. Кіннота Володимира переслідувала його до його володінь і спустошила їх. У 1079-м Володимир знову пішов у полоцький край і завоював Мінськ.\nЗ 1080 з 1092 рр. його життя, як свідчить біографія Володимира Мономаха, повністю проходила в походах. Це війни з торками, що жили в Переяславській області, а також з в’ятичами та половцями, які грабували російські землі на півдні.\n1093-го помер Всеволод, але Володимир не став київським князем. Велике князювання він поступився Святополка, сина Ізяслава. Тим часом половці знову вторглися в межі русичів, погрожуючи Києву.\nМономах вирушив на допомогу Святополку. У цьому ж році він, за наполяганням Святополка та його оточення, які були впевнені в полководческом талант Володимира, воював з половцями біля стін міста Трипілля.\nОднак надії російської сторони не виправдалися. Київська дружина, яка становила правий фланг російського бойового побудови, здригнулася під натиском половців, їй довелося відступити. Лівий фланг і центр спробували встояти, але були відкинуті на річці Стугні.\nСамому Володимиру Мономаху насилу вдалося врятуватися в цьому побоїщі і сховатися за стінами Чернігова. У наступному, 1094, там його осадив Олег Святославович, який повернувся з грецьких земель. Він знову привів на Русь цілі орди половців. Незважаючи на впертий опір, Мономах змушений був відступити перед перевищують силами противника й поїхав у місто Переяславль.\nАле в 1095-м Володимиру разом зі Святополком вдалося помститися половцям. Вони піддали руйнуванню їх землі, після чого направили свої сили проти Олега. В результаті чого останньому довелося бігти з Чернігова в Стародуб. Звідти він відправився на північ і, зібравши військо, опанував такими містами, як Муром, Ростов, Суздаль. Однак на річці Клязьмі він був розбитий військом Мстислава, сина Володимира Мономаха.\nПродовжуючи розглядати коротку біографію князя Володимира Мономаха, не можна не сказати про перемогу над половцями. Вони не припиняли набіги і в 1097 році захопили і розграбували Київ. На з’їзді руських князів в Любечі Володимир закликав їх припинити міжусобиці і звернути спільні сили проти половців. Був укладений договір, скріплений цілуванням хреста, проте міжусобні війни не закінчувалися.\nАле Мономаху все ж вдалося об’єднати русичів у 1103 році, після двох інших з’їздів, які відбулися у Витичеві, а також біля озера Долобского. Загальне російське військо під його керівництвом вщент розбило половецькі сили на Дніпрі. Після цього був він здобув ще ряд перемог – під Лубнами, Переяславом, на ріках Дон і Сала. Тим самим було покладено край половецьким вторгнень на Русь.\nПісля смерті Святополка в 1113 році Володимир був обраний киянами великим князем. Час його правління для Київської Русі було благодатним. Вороги були вигнані з російських меж, сини успішно охороняли кордони. Мономах користувався великим авторитетом серед молодших князів, і суперечок про старшинство не спостерігалося.\nКнязь зайнявся внутрішнім пристроєм. Одним з цікавих фактів біографії Володимира Мономаха є те, що він вніс вагомі доповнення в «Руську Правду». Так, наприклад:\nБула скасована помста за вбивство, її замінили грошовим штрафом.\nВідбулося обмеження справляння відсотків за позиками.\nЗначною мірою полегшилось становище холопів.\nБуло накладено заборону на звернення до холопів за борги.\nДивіться також: Зварювальні окуляри: огляд, види, характеристики, виробники\nВ часи правління Володимира Мономаха відзначалося помітне піднесення в суспільстві. У столиці та інших містах було збудовано безліч найкрасивіших храмів, на слов’янську мову перекладалися грецькі книги у великій кількості.\nСамим князем було написано Повчання, адресоване його дітям, у якому були викладені значні віхи біографії Володимира Мономаха і його поради. Він навчав своїх дітей:\nНікого не карати стратою.\nПо можливості робити все самостійно, не покладаючись на воєвод.\nЗдійснюючи похід руських земель з військом, не дозволяти йому завдавати шкоди місцевим жителям.\nОпановувати мови, як їх дід, Всеволод, який знав п’ять мов.\nПомер Володимир Мономах, біографія якого була темою нашого огляду, у віці 71 року, у 1125 році, недалеко від Переяславля.\nБізнес-ідеї інтернет-магазину: особливості відкриття і вибір напрямку діяльності\nПерший скринінг при вагітності: коли робити, як підготуватися, що показує\nГерб СРСР: фото, опис, значення, історія\nГотель BelleVue Club 3* (Іспанія/Майорка/Алькудіа): фото, огляд, особливості та відгуки туристів\nРяжский зоопарк: адресу та відгуки\nЖати – значення слова і відомості про нього\nОлександр Галібін: біографія, особисте життя (фото)


Самі рідкісні мови » Pleyady\nУ Папуа Новій Гвінеї при населенні приблизно чотири мільйони чоловік, жителі країни говорять на 800 місцевих мовах. Серед цих мов немає жодного, на якому говорило б хоча б 100 000 чоловік. Сьогодні - найрідкісніші в світі іноземні мови.\n10 місце: Не дивлячись на те, що Таїланді єдиним і незаперечним мовою визнаний тайський, в дійсності половина населення країни говорить на діалектах. І деякі з них, є з точки зору лінгвістів самостійними мовами. Це лао, каммуанг і пактайскій.\n9 місце: У Індії немає жодної мови, який міг би вважатися мовою більшості. Майже в кожному штаті говорять на своїй власній мові. Найрідкісніші індійські мови - це Марат (у штаті Махараштра), Орій (в штаті Орісса), телугу (у штаті Андхра Прадеш) і тамільська в Таміл Наду.\n8 місце: Ще один крихітний язик - це алфендіо або східний Сепік. На ньому говорить 633 людини.\n7 місце: На Кандас (мова Нової Ірландії) говорить 480 осіб.\n6 місце: На мовах Ліла і сеймат говорить по 450 чоловік.\n5 місце: Ще більш рідкісним є Оун (або західний Сепік): 384.\n4 місце: З менш екзотичних мов одним з найрідкісніших, за визнанням ЮНЕСКО, є естонська. І, до речі, більше половини естонських учнів воліли б замість естонської мови вивчати англійську мову.\n3 місце: Втім, найрідкісніший мову в Європі - це ливонський, мову, споріднений фінському. На Лівонської зараз говорять приблизно 200 громадян Латвії.\n2 місце: До недавно зареєстрованим рідкісним мовам належить мову сусу, на якому говорить лише дві сім'ї в провінції морової. Причому діти розуміють цю мову, але не розмовляють нею.\n1 місце: Найрідкісніший розмовна мова на нашій планеті - це мова бікья. На ньому говорить лише одна 87-річна жінка з села на кордоні між Камеруном і Нігерією.\nРубрика: Корисні статті. Перегляди: 3898\nПодробная информация купить диплом высшее тут.\nНа bronirovka.ua uahotels.


LEGO® Star Wars · Розвідувальний ходун клонів · 75261 · LEGO і настільні ігри оптом від компанії Бельвіль\nРозвідувальний ходун клонів\nВтеча з окопів на Винищувачі X-Wing\nLEGO® • Розвідувальний ходун клонів (75261)\nЗахисти воїна-вукі від броньованого розвідувального крокохода клонів! Посади кашицького солдата в кабіну броньованого крокохода AT-RT та поринь у битву. Повертай і веди вогонь із шипового шутера, перш ніж мініатюрний дроїд-павук рознесе рів із власного шутера. Армія клонів мусить перемогти за будь-яку ціну!\nЦей екшн-конструктор, підготовлений до 20-річчя серії LEGO Star Wars, включає в себе нову версію моделі 7250. Крокоход клонів має рухливі ноги, поворотну башту з місцем для мініфігурки солдата і шутером.\nУ наборі три мініфігурки LEGO® Star Wars ™: солдат з Кашиїіку, воїн Вуки і додаткова ювілейна мініфігурка Дарта Вейдера на підставці з логотипом 20-річчя серії, а також фігура бойового дроїда. У комплект входить фрагмент траншеї з гвинтівкою. У павука-дроїда рухливі ноги, антена і шутер.\nЗброя: бойовий дроідний бластер, солдатський бластер з Кашиїіку, гвинтівка воїна Вуки і червоний світловий меч Дарта Вейдера.\nРозміри: крокоход з антеною 21 х 14 х 7 см, павук-дроїд - 8 х 7 х 7 см.


Місцевий єпископ: я бачив чудеса в Фатімі | CREDO\n04 Квітня 2017, 12:42 1161\n«Я бачив дуже багато людей, які, перебуваючи далеко від Церкви, саме в Фатімі наверталися і ставали справжніми католиками», — розповів єпископ Нуну Браш да Сілва Мартінш в інтерв’ю.\nЄпископ Да Сілва не раз сповідав у відомому санктуарії в Фатімі.\n— Отче єпископе, візит Папи Франциска до Фатіми відбудеться менше, ніж за півтора місяця. Як Церква в Португалії готується до цієї зустрічі?\n— Протягом цього року в усіх дієцезіях Фатіми століття об’явлень є важливим пунктом пастирських календарів. Велика увага приділяється Матері Божій, і це вже свого роду підготовка. Ми хочемо прийняти Папу від усього серця, люди насправді чекають на нього, готуючись до святкування сторіччя Фатімських об’явлень: це така національна духовна підготовка.\n— А яке значення самого ювілею? У багатьох європейських країнах я чула, що на нього покладають великі надії.\n— Не можливо зрозуміти Португалію без Марії, яку шанували у нас задовго до об’явлень у Фатімі. Від самих початків нашої країни, тобто від 1143 р., Марія є частиною португальської культури, і португальці насправді почуваються Її синами. Вона не раз появляла знаки своєї любові до нашого народу, проявом якої є сьогодні численні Богородичні святині.\nВи можете запитати: що ж португальці дали світу? Географічні відкриття — такі, як відкриття Бразилії, прокладення шляху до Індії, а також Фатіма. Тому й говоримо, що вона — частина нашої національної ідентичності, а століття об’явлень ми переживаємо всім серцем. Люди невіруючі теж святкують їх у свій спосіб.\n— Найважливішою подією свята й візиту Папи може бути канонізація бл. Франциско і Гіацинти Марто.\n— Ми сподіваємося на це, зокрема, від коли було визнане чудо за їхнім заступництвом. Але незалежно від того, чи відбудеться канонізація, цей візит — дуже важливий. З часів Пія XI всі папи зверталися в бік Фатіми, а починаючи від папи Павла VI всі понтифіки відвідують її як паломники. Це дуже значуще. Хоча Фатіма — не догма католицької віри, папські візити є своєрідним офіційним визнанням справжності цих об’явлень, а насамперед їхнього послання: про покаяння, навернення і прихильності до Євангелія.\nКрім того, чудеса, пов'язані з Фатімою, це передусім ті, що стосуються навернень. Я сам був свідком цього, як фатімський сповідник. Я бачив дуже багато людей, які, перебуваючи далеко від Церкви, саме в Фатімі наверталися і ставали справжніми католиками. Крім того, під час ювілею ми очікуємо на канонізацію фатімських пастушків, але насамперед, знову ж таки, на численні навернення окремих людей і всієї Португалії.\n— Яке послання Фатіма несе сьогодні Європі, що бореться з багатьма проблемами, серед іншого, з міграційною кризою і розпадом Європейського союзу в його нинішньому вигляді?\n— Послання Фатіми залишається тим самим: покайтеся і віруйте в Євангеліє Ісуса Христа. Я додав би ще два пункти. По‑перше: не ображати більше Бога, а дивитися і відповідати з любов'ю на Божу любов. Це велике запрошення Божої Матері. А друге — для нас, віруючих: жертвувати наші страждання для спасіння світу. Жертвувати також себе задля цього.\n— Отче єпископе, ми зустрічаємося з Вами на міжнародному симпозіумі, присвяченому супроводу молоді. Які найбільші виклики сьогодні в цій царині для Церкви в Португалії?\n— Безсумнівно, можна сказати, що в більшості європейських країн проблеми схожі. Але я хотів би навести один приклад — молодий хлопець сказав мені нещодавно: «Отче єпископе, мені не потрібен Ісус, щоби бути щасливим». Оце виклик! Зробити так, щоби цього молодого чоловіка і багатьох інших, які думають так само, віра вчинила більш щасливими і більш людяними одночасно. Аби завдяки їй вони відкрили горизонти життя, яких ми не можемо побачити без віри.\n— А якими плодами пастирської роботи може поділитися Церква Португалії?\n— Є кілька ініціатив, наприклад, місійна, яка полягає в тому, що кожного року у лютому група студентів вирушає в міста і села на місію. Це хороший досвід для мешканців, що їх приймають, але насамперед — для цих молодих людей, які завдяки цьому досвіду ще більше стають християнами. Підготовка і прийом цих місій проходять в душпастирських групах факультетів, на яких вони вчаться, також повністю світських. Це справді хороша практика.\n— За Вашими словами, Португалія сьогодні — католицька країна?\n— А чи існують сьогодні насправді католицькі країни? В Португалії дуже багато католицизму. Не тільки в нашій історії, але і в повсякденному житті. Проте є й ознаки секуляризації. Можливо, якщо дивитися на нашу країну ззовні, то сказати про неї, що вона католицька, це занадто багато. Але це країна, де Церква жива.\nПереклад CREDO за матеріалами: Дорота Абдельмула, Deon\nвізит канонізація місійна ініціатива молодь об'явлення Португалія санктуарій святиня секуляризація Фатіма фатімські пастушки чудо ювілеї\nБогородиця Нуну Браш да Сілва Мартінш


Кардіохірургічну службу в Кабулі запровадили українські хірурги – Газета "Медична академія"\nТоракальний хірург Тернопільської університетської лікарні Ігор Гуменний, як і більшість українців, про Афганістан знав небагато. І коли доля надала йому шанс побувати там, незважаючи на високі ризики, використав його на благо тамтешніх пацієнтів. Разом з львівськими колегами зорганізував кардіохірургічний центр приватної клініки Royal Medical Complex у Кабулі. Команда з України провела перше в Афганістані оперативне втручання на відкритому серці.\n– Як узагалі виникла ідея створення кардіохірургічного центру в афганській столиці?\n– Хтось з мудрих колись сказав, що «випадкова зустріч – це найневипадковіша річ у світі»! Ідея поїхати до Афганістану з’явилася три роки тому, коли я проходив спеціалізацію в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М. Амосова. Саме там навчався у клінічній ординатурі афганець Мухамед Самканай, ми познайомилися доволі випадково й, незважаючи на дещо різне світосприйняття, погляди на релігію та взагалі життя, здружилися. Після завершення навчання Мухамед планував повернутися до Кабулу та розпочати там приватну медичну практику. Мене ж попросив допомогти зреалізувати головну мрію його життя – відкрити відділення, в якому він зможе лікувати кардіологічних хворих. В афганській столиці кардіохірургічної служби взагалі немає, а спроби налагодити цю сферу медицини роблять лише приватні клініки. Зрозуміло, що мене зацікавила ця пропозиція, хотів подивитися, як у них працює галузь охорони здоров’я, як живуть люди на цьому континенті. Знав, що це доволі небезпечна поїздка, бо там безперестанно точаться бойові дії, але професійне покликання та зацікавлення взяли гору.\nТож, коли півроку тому пролунав телефонний дзвінок від Мухамеда й він запитав, чи у силі наша домовленість, я дав ствердну відповідь. Розпочали роботу дистанційно, спілкувалися з допомогою телекомунікацій. Підготовка зайняла дуже багато часу, майже півроку минуло у пошуках необхідної медичної техніки, ми колегіально вирішували, яку саме апаратуру краще придбати і Мухамед закуповував. До Афганістану я вирушив зі своїм колегою перфузистом зі Львова Ігорем Цюлуйманом. Решта хірургічної бригади з Львівського кардіоцентру долучилися в Кабулі вже дещо пізніше. Примітно, що ніхто з нас не розповів рідним, куди летить, адже в країні війна й перебувати там доволі небезпечно. Ігор Цюлуйман займався налагодженням апарата штучного кровообігу, а я організацією роботи служби загалом. Потрібно було провести добір хворих, оглянути їх, зробити необхідні дослідження. Крім того, формували й перелік необхідного обладнання, по суті, всю медтехніку придбали в приватних медзакладах Індії та Пакистану, адже нова потребувала великих затрат.\nНа перших етапах створення кардіохірургічної клініки намагалися хоча б якось наблизити стандарти кардіологічної допомоги, яка нині існує в Афганістані, до українських та європейських, незважаючи на зубожілий стан тамтешньої охорони здоров’я. Важко навіть описати картину медичної допомоги в країні, яка вже 30 років у стані активних бойових дій. Ми організували чотири ліжка в палаті інтенсивної терапії з дихальною апаратурою та одну кардіохірургічну операційну з ангіографом. З нами поїхали й інженери компанії HOL DEV Анатолій Кудряшов і Михайло Сачівка з Чернігова, аби налаштувати медичну апаратуру, яка потребувала ремонту. Особлива історія трапилася з ангіографом. Це був сучасний апарат, який рік припадав пилом і жодна спроба його відремонтувати не увінчалася успіхом. Спочатку вдихнути в нього життя намагалися американські спеціалісти, але вони звикли до стандартів і правил, а тут трапилося так, що поломка вимагала особливого підходу, тому й не впоралися. Жодних результатів не досягли фахівці з Індії, хоча й отримали гроші за невиконані домовленості. І можете уявити здивування керівництва клініки, коли наші інженери, які приїхали лише з однією ізострічкою та паяльником, бо практично всі інструменти в них вилучили на митниці в Дубаях, відремонтували ангіограф. Вийшли зі складної ситуації просто – в Кабулі на ринку закупили необхідні радіодеталі й через чотири дні апарат працював на повну потужність. Це була перша маленька перемога нашої команди. До слова, фахівці клініки почали до нас дещо по-іншому ставитися, бо зрозуміли, що приїхали ті люди, на яких вони, власне, й чекали. Наступним було завдання «запустити» кардіохірургічну операційну. Нам віддали найкращу в клініці операційну залу, яку ми почали приводити до певних стандартів – відремонтували лампи, світильники, налаштували операційний стіл, дихальну апаратуру. Технічне забезпечення цілком узяли на себе Анатолій Кудряшов і Михайло Сачівка, без них ми б нічого не вдіяли. Я спілкувався з багатьма українськими інженерами і від усіх отримав відмову, а вони погодилися. Знайомство з цими професіоналами – це ще одна чудова випадковість.\n– З чого стартував, власне, практичний етап роботи в кардіологічному центрі і як відбувалася підготовка до першої операції?\n– Свою практику в клініці розпочали з огляду хворих та добору пацієнтів до ендоваскулярних втручань – коронарографії, стентувань. Ці процедури дозволили нам відібрати пацієнтів для відкритих операцій – аортокоронарного шунтування з приводу ішемічної хвороби серця. За два дні провели понад 50 коронарографій та майже сорок стентувань. У процесі цієї роботи продіагностували декілька хворих, яким потрібно було проводити аортокоронарне шунтування. Найважчими були перших три дні перед першою операцією відкритої кардіохірургії. Вся операційна бригада, яку, по суті, зібрали вже у Кабулі й яка в такому складі ніколи не працювала, хвилювалася, щоб, як кажуть, усі «пазли зійшлися». Щодо пацієнтів, то з ними проблем в Афганістані немає, бо місцеві жителі вірять лікарю на всі сто відсотків. Якщо хірург каже: потрібна операція, то людина не суперечить йому й погоджується. Повага пацієнта до лікаря там надто висока, адже дуже гостро стоїть проблема з компетентними фахівцями. Особлива шана до лікарів, які приїхали з Європи. Афганці чомусь вважають їх світилами медицини, тим яскравим промінчиком, на який вони так довго чекали. Стосовно потреби в оперативних втручаннях кардіологічного профілю, то вона доволі нині висока в розвинених країнах, а що можна говорити про Афганістан, де ревматологічна служба відсутня, а лікарів-ревматологів узагалі немає. Тому такі ревматологічні ускладнення, як набуті вади аортального чи мітрального клапана, ми діагностували у людей доволі молодого віку – 30 річних, 35-річних. Доволі великий відсоток зафіксували серед тих пацієнтів, яких оглянули в столиці, а скільки афганців по всій країні, в далеких аулах навіть не здогадуються про загрозу хвороби.\n– І ось настав час першої операції на відкритому серці…\n– Хочу зауважити, що потреба в кардіохірургічних операціях у країні стоїть дуже гостро, адже там майже не працює первинна ланка, тому більшість хворих потрапляють на стіл хірурга вже в надто запущеному стані. До операції я та й уся наша бригада два дні майже не спала, дуже хвилювалися, аби все вдалося. Уявляєте стан, коли за нашими спинами у прямому сенсі слова стояли репортери, родичі хворого, медики клініки з невимовленим запитанням: а що ж нам покажуть ці українці? Справа в тому, що місцеві приватні клініки проводять ангіографічні обстеження. Але встановивши діагноз, пацієнтів скеровують для оперативних втручань у Пакистан та Індію, де лікування коштує чимало – майже 8-10 тисяч доларів США, і звісно, дуже незначний відсоток мешканців може собі це дозволити.\nНаш хворий виявився чоловіком середнього віку з віддаленого села, який був надзвичайно позитивно налаштований, він дуже вірив нам. Я й досі пам‘ятаю його очі та погляд, наповнений довірою, який ніколи не забути. Там відчув, наскільки це важливо, коли людина без усілякої боязні віддає власне життя в твої руки, вірить, що все буде гаразд, і ця добра налаштованість передається й тобі. Загалом наша операційна команда складалася з восьми осіб. Окрім Ігоря Цюлуймана, який приїхав зі мною раніше, до нас долучилися фахівці Львівського кардіологічного центру – анестезіолог Ігор Юхман, перфузіолог Іван Міськів, інтервенційний кардіолог Олександр Бараненко операційна медсестра Ольга Жидачівська на чолі із завідуючим кардіохірургічного відділення Володимиром Морозом. Ми планували розпочати операцію о 15 годині, а сталося так, що довелося оперувати всю ніч. Наркотичні середники та інші медикаменти, які доправляли з Пакистану, затримали на кордоні через теракт у цій країні, тому довелося чекати. Але оперативне втручання пройшло успішно, хоча до ранку ніхто не зімкнув очей.\n– А ранок став для вас не хвилиною, а кількома годинами слави?\n– Ці відчуття, емоції, які просто переповнювали, будуть зі мною все життя. Нас показали всі центральні телеканали Кабула, афганські колеги вітали, родичі пацієнта дякували та плакали, а згодом надійшло запрошення на імпрезу за участю місцевих високопосадовців та еліти. Шкода, що операційна медсестра на цій святковій вечері на нашу честь не побувала, адже жінці в цій країні заборонено сидіти за столом разом з чоловіками, про що нас коректно попередили. Але головне те, що все заплановане ми зреалізували. Мали на меті створити осередок кардіологічної служби в Кабулі – й нам це вдалося. Згодом відбулося ще дві операції аорто-коронарного шунтування та дві у пацієнтів зі стенозом аортального клапана, яким провели протезування аортального клапана. Якщо раніше пацієнти з Афганістану їхали для планових кардіохірургічних втручань до Індії чи Пакистану, то зараз вони можуть зробити це в кардіологічному центрі Кабулу, до того ж ця послуга буде втричі дешевшою, не враховуючи транспортних витрат. Нещодавно я телефонував Мухамеду, він повідомив, що центр працює, місяць тому вони зробили першу операцію на відкритому серці дитині, загалом проводять коронарографії та стентування, в них все вийшло. Особливу проблему з кадрами намагаються подолати, скерувавши молодих лікарів до індійських колег на стажування та налагодивши співпрацю з лікарями-миротворцями французького військового шпиталю, який розташований поруч.\n– Які враження склалися про медицину Афганістану загалом?\n– Вона просто в катастрофічному стані, держава виділяє на охорону здоров’я мізер. Хоча невідкладну хірургічну допомогу пацієнтам ґарантовано, державної програми щодо вузькоспеціалізованої ланки немає. Звісно, існує мережа державних лікувальних закладів. Скажімо, у столиці є дві чи три державних лікарні. Але меддопомогу надають й приватні клініки, де є медичний сервіс, гарно облаштовані палати з невеликою кількістю ліжко-місць. У державних клініках все навпаки – 15-20 осіб у палаті, ліжка навіть у коридорах, постійна метушня та відчуття хаосу й необлаштованості.\nВзагалі ж нам приємно, що ми змогли внести свою лепту в розвиток медицини цієї країни, яка на один щабель стала вищою. Хай нам вдалося допомогти небагатьом людям, але це чиїсь врятовані життя. Зрозуміло, що фінансово наша країна, яка також опинилася в стані війни, допомагати нині не в змозі, але своїм досвідом, знаннями, як представники найгуманнішої професії, ми зобов’язані поділитися.


Новини міста - Вінницький національний технічний університет...\nНовини міста: Вінницький національний технічний університет запрошує на навчання в Стартап Школу «Sikorsky Challenge» м. Вінниці\nВінницький національний технічний університет запрошує на навчання в Стартап Школу «Sikorsky Challenge» м. Вінниці\nВже четвертий рік поспіль у лютому у Вінницькому національному технічному університеті розпочне роботу Стартап Школа м. Вінниці Sicorsky Challenge. У ній відбувається навчання по багатьох актуальних на сьогодні напрямках: інноваційному підприємництву, ефективним практикам запуску технологічних стартапів тощо. За попередні роки було розроблено низку інноваційних стартапів від «Розумних вікон», «Акустичного зору» і до «LifeLineCardio».\nВінничани мають можливість долучитись до навчання у першому компоненті проекту – Стартап Школа Sikorsky Challenge. У лютому у технічному університеті розпочнеться цикл навчання стартаперів за найкращими світовими методиками та за участю провідних тренерів. Кінцевий термін подання заявок – 11 лютого 2020 року. Реєстрація - https://forms.gle/xkzzuLTvGJfJL4Sn6\nДеталі проекту за посиланням http://ininv.vntu.edu.ua/ukr/index.php?option=com_content&view=article&id=1103:sikorskychallenge-stratap-2020&catid=57:2013-04-05-12-52-48&Itemid=856


Протипожежна система, яка дозволяє визначити загоряння на самих ранніх етапах повинна володіти не тільки димоуловітелямі і системами екстреного гасіння (які, до речі, повинні вибиратися на підставі типу приміщення), але і сигналізує пристроєм.\nСвітлозвуковий оповіщувач гарантовано повідомить кожного в приміщенні. Іншими словами евакуація робочого персоналу відбудеться в точно встановлені рамки.\nНаявність світлової сигналізації\nЧи варто говорити про те, що в залежності від приміщення (офіс, цех, звукозаписна студія) люди, що знаходяться в приміщенні можуть не почути навіть найгучніший сигнал пожежної тривоги.\nСаме для цих цілей сигнал повинен дублюватися світловим мерехтінням. Для офісного приміщення звукового сигналу в 100 Дб виявиться цілком достатнім. Нижче наводяться вузли, з яких складається звичайний светозвуковой оповіщувач:\nмагнітна котушка П-подібної форми;\nдзвони (головні джерела пронизливого звуку);\nкоромисло з розташованим на ньому ударником.\nНастійно рекомендується залучати до установки пожежної сигналізації (у тому числі і світловий оповещательной частини) тільки фахівців. Будь-яка помилка може коштувати людських життів.\nСфера застосування магнітних оповещателей\nЗгідно зі статистичними даними, найбільш часто зазначене обладнання використовується в тих локаціях, де зосереджені великі маси людей. Мова йде про торгових і розважальних центрах, хмарочосах і ресторанах.\nНавряд чи можна забути трагедію нічного клубу «Хромая Лошадь». Там люди здебільшого навіть не згоріли, а задихнулися в чадному газі. Крім того, при горінні стелі почали виділятися токсичні сполуки.\nПаніка і тиснява не дозволила всім організовано евакуюватися, що і призвело до такого запаморочливого кількості жертв. Якби власник клубу заздалегідь встановив протипожежну систему з магнітним оповісником і припливно-витяжної установкою, можна з великою ймовірність припускати, що пожежа була б задавлений в самому зародку.\nУ будь-якому випадку клуб б протримався до прибуття професійних бригад пожежогасіння.\nКоли мова заходить про безпеку людського життя, навряд чи економія в будь-якому її вигляді може бути доречна.\nНа відео буде продемонстрована модель светозвукового оповіщувача Грім 12К:\nЯк вибрати светозвуковой оповещатель? Забезпечення безпеки понад усе! Ссылка на основную публикацию