Як ви вимірюєте своє щастя? - БЮДЖЕТ\nЯк ви вимірюєте своє щастя?\nЩастя не визначається розміром зарплати, але нове опитування свідчить, що багатство - або його відсутність - впливає на те, як люди вимірюють своє щастя.\n"Різні позитивні емоції, такі як побоювання, любов, гордість, співчуття - є основними частинами щастя. Ми виявили, що багаті та бідні відрізняються тими позитивними емоціями, які вони відчувають у своєму щоденному житті", - сказав автор дослідження Пол Піфф. Він доцент кафедри психології та соціальної поведінки в Каліфорнійському університеті, Ірвайн.\n"Люди з більш високими доходами, як правило, відчувають позитивні емоції, зосереджені на собі, як гордість і задоволення", - пояснив Піфф.\nНа відміну від цього, "ті, хто має нижчий дохід, частіше відчувають позитивні емоції щодо інших, як любов та співчуття", - зазначив він.\nЩоб вивчити тему, Піфф та його колега Джейк Московіц провели національне опитування трохи більше 1500 американських чоловіків і жінок, віком від 24 до 93 років. Близько трьох чвертів учасників були білими.\nОпитування шукало інформацію про доходи домогосподарств, а також про те, як респонденти відчували сім специфічних позитивних емоцій. Сюди входили розвага, побоювання, співчуття, задоволення, ентузіазм, любов і гордість.\nВрешті-решт, слідчі визначили, що хоча всі респонденти переживали всі емоції в тій чи іншій мірі, багатші люди, як правило, отримували своє щастя більше на основі тих емоцій, які робили акцент на собі. Серед них неодноразово були задоволені, пишаються та розважалися.\nАле менш заможні люди, як правило, отримували своє щастя насамперед з тих емоцій, які стосувались зосередження уваги на інших. Ці почуття включали співчуття і любов.\nІ порівняно з заможнішими людьми, ті, хто має нижчі доходи, також вказували на те, що їх більше шанує краса навколишнього світу.\nЕнтузіазм, здавалося, є загальним джерелом щастя для всіх, незалежно від статусу доходу, показали результати.\nПіф зазначив, що він дещо здивований висновками.\n"Якби я запитав у вас, чи відчуває хтось, хто має більше багатства, більше радості в житті, ваша негайна інтуїція могла б бути так, вони так", - сказав він. "Але насправді, що пропонує ця робота, це те, що хоча гроші і багатство можуть не гарантувати вам щастя, вони все-таки впливають на ті щастя, які ви відчуваєте, незалежно від того, чи радуєте ви себе, а не своїми відносинами з іншими"\nТим не менш, Піф визнав, що "нічого з цього неминуче".\n"Це скоріше питання ступеня, ніж абсолютної різниці", - сказав він. "Це відтінки сірого. Безумовно, є заможні люди, які відчувають співчуття, або бідні люди, які відчувають гордість. Але ми виявляємо, що багатство пов'язане з підвищеною тенденцією відчувати один набір позитивних емоцій над іншим".\nБільше того, "є переваги, отримані з будь-якого кінця спектру", - підкреслив Піфф.\n"Усі ці позитивні емоції для вас корисні. Позитивні емоції в цілому пов'язані з кращим здоров'ям, психологічним самопочуттям, [і] стійкістю", - сказав він.\n"Іноді добре відчувати гордість, а інше - добре співчувати. Але занадто багато того чи іншого може бути проблематичним", - сказав Піфф. "Занадто велика гордість може зробити вас нарцистичною і правомірною, але занадто велике співчуття може призвести до вигорання та обурення".\nМета полягає в тому, щоб прагнути до правильної суміші, маючи на увазі, що, зрештою, "інші емоції, такі як співчуття та любов та побоювання - особливо важливі для вас, ваше почуття сенсу та мети в житті" [ і] ваше загальне щастя і здоров'я ", - підсумував він.\nЦі результати були опубліковані в Інтернеті 18 грудня в журналі Емоція.\nКіт Ярроу, професор по службі та психолог споживачів з Університету Голден Гейт в Сан-Франциско, висловив невелике здивування результатами.\n"Усі рівні заробітку відчували всі вивчені емоції, але в акцентах були відмінності", - зазначила вона. "Цей акцент, ймовірно, пояснюється тим, що людей вчили цінувати як дітей, що потім було підкріплено їх досвідом як дорослим".\nАле, Ярроу додав: "Я не думаю, що дослідження показало, що одна група була щасливішою за іншу, тим більше, що вони отримували своє щастя різними способами".\nОлександр Пономарьов – Щастя неземне [Official Video] (Січень 2021).\nТеги: щастя, багатство, позитивні емоції, чи купують гроші щастя, високий дохід


Об'єднавчий собор обрав главу Української церкви | Вежа\nОб’єднавчий собор обрав главу Української церкви\nНим став єпископ Української православної церкви Київського патріархату Епіфаній.\nЄпископ УПЦ КП Єпіфаній очолив єдину помісну церкву в Україні і отримає томос від Вселенського Патріархату.\nПро це сьогодні, 15 грудня, інформує LIGA.net.\nСьогодні, 15 грудня, на Об’єднавчому соборі в Києві єпископи обрали главу помісної української православної церкви. Ним став єпископ Української православної церкви Київського патріархату Епіфаній.\nВсього в соборі брали участь 190 осіб. Найбільше представників УПЦ КП: до складу делегації увійшли 42 архієрея і з ними по одному священику і мирянину. Загалом 126 делегатів. Кожен єпископ УПЦ МП також прийшов зі священиком і мирянином, всього – 30 осіб. Українська автокефальна православна церква підтвердила участь 12 єпископів (разом зі священиками і мирянами – 36 делегатів).\nГолосування проходило в два тури. Тепер Епіфаній отримає томос про автокефалію помісної української православної церкви.\nНагадаємо, раніше інформували, що Президент України Петро Порошенко повідомив, що дату Об’єднавчого Собору оголосить Вселенський Патріарх, але припустив, що він відбудеться найближчим часом.\nПетро Порошенко підкреслив, що Предстоятелю церкви буде вручений Томос – грамота про духовну незалежність.\nТакож глава держави додав, що так само як армія є гарантом незалежності, гарантом духовної незалежності буде автокефальна православна церква. “Надзвичайно важливо, що українська церква буде однією з 15 самостійних православних церков, з яких і складається Вселенське Православ’я”, – заявив він.\nВселенський Патріархатпомісна церквасобор


МНК: Вшанування у Бабиному Яру загиблих від рук німецьких окупантів українських націоналістів\nВшанування у Бабиному Яру загиблих від рук німецьких окупантів українських націоналістів\n21 лютого (четвер) у Бабиному Яру відбудуться заходи зі вшанування памяті Олени Теліги. У заходах візьмуть участь представники українських Церков, політичних партій, громадських організацій, зокрема Київська міська організація ОУН та Київське відділення Всеукраїнського жіночого Товариства ім. Олени Теліги.\nЗбір о 12.00 біля Памятного Хреста. Довідка: У липні 1941 року у складі однієї з таких Похідних груп Олена Теліга в районі Ярослава разом із письменником Уласом Самчуком перейшла Сян і вирушила до Львова. А вже 22 жовтня прибула до Києва. Так сповнилася її мрія. Вона повернулася до міста своєї юності.\nНе шкодуючи часу і здоровя, О. Теліга та сотні інших її побратимів беруться за організацію політичного, громадського і культурного, життя у звільненому від більшовиків Києві. О. Телігу обирають головою Української спілки письменників, вона бере участь у заснуванні літературно-мистецького альманаху «Литаври», газети «Українське слово».\nПодвижницька діяльність націоналістів дає результати. Вперше за довгі роки більшовицького поневолення у Києві відкрито почали говорити про державність, зявилася національна символіка, в церквах українською мовою почала правитися Служба Божа.\nАктивним у Києві було політичне життя. Зокрема, з ініціативи фактичного голови ОУН в Україні О.Ольжича було створено Українську Національну Раду, представницький орган, який очолив ректор Київської політехніки, професор Микола Величковський. УНРада налагодила звязок з усіма областями України, за її сприяння було відновлено роботу Української академії наук, Київського університету, Київського політех-ніч-ного інституту, створено мережу початкового і середнього шкільництва, кооперативного руху, налагоджено регулярну доставку до столиці продуктів харчування та дров.\nЗвісно, активність ОУН в Києві довго не могла залишатися поза увагою німецьких властей. Столиця жила в постійному очікуванні арештів. Перша хвиля репресій прокотилася містом у грудні 1941 року. Було заарештовано низку націоналістів-під-пільників. Серед них Івана Рогача, Ярослава Оршана-Чемиринського, Миколу Олійника, інших співробітників «Українського слова». Сам тижневик перестав виходити. Згодом було закрито «Литаври».\nСмертельна небезпека нависла також над Оленою Телігою. Вона знала про це, але навідріз відмовилася покинути місто, а всі свої зусилля сконцентрувала на роботі Спілки письменників.\nВранці 9 лютого 1942 року Теліга пішла до Спілки письменників, де у засідці на неї чекали гестапівці.\nПоетку та інших націоналістів розстріляли наприкінці лютого в Бабиному Яру.\nРозповідають, що у камері, де перебувала Теліга знайшли, напис, зроблений її рукою: «Тут сиділа і звідти йде на розстріл Олена Теліга». Зверху викарбовано націоналістичний стилізований під меч Тризуб. А один із німецьких офіцерів після смерті Олени дивувався  у житті не бачив мужчини, щоб так героїчно вмирав, як ця гарна жінка.


Штани «Стандарт» К5 купити у Києві та Україні: ціна, фото, гарантія, доставка. Магазин спецодягу | ozon.com.ua\nТканина: саржа (35% бв, 65% пе), щільністю 245 г/м2.\nКолір: темно-синій, зелений.\nШтани прямого силуету з притачним поясом, 7 шлевкам, застібкою на одну обмітану петлю, один гудзик і центральну застібку на блискавку. На передній половині брюк розташовані бічні кишені. На задніх половинках брюк - накладні кишені. Низ брюк оброблений швом впідгин із закритим зрізом.\nНапівкомбінезон «Стандарт» К5\nЦіна:від 339,60 грн.\nНапівчеревики Lemaitre «COUGAR» S1\nНапівчеревики Lemaitre «Smartfox Low» S1


Полiтика \_ Економіка \_ Нерівномірне відновлення. Економічне зростання у регіонах\nСпробуймо поглянути на те, що відбулося з економікою окремих регіонів України за останні три роки, тобто, порівняно з довоєнними часами.\nРік тому «Тиждень» вирішив проаналізувати ті зміни на економічній мапі країни, які відбулися після кризи 2008-2009 років, і виявив різноспрямовані тенденції в розвитку окремих регіонів. Якщо одні під впливом змін у кон'юнктурі світових ринків і структури української економіки суттєво наростили свої показники порівняно з 2007 роком, то інші, навпаки, значно втратили. Як змінилися економічні показники регіонів України за останні три роки?\nПроведений аналіз дав змогу зробити кілька цікавих висновків, які змінюють уявлення про розвиток країни протягом останніх років. Зокрема, про те, що за загальними по країні цифрами, які свідчать, що економіка все ще перебуває в значно гіршому стані, ніж у 2013-му - на початку 2014-го, залишається непомітним, що чимало регіонів за низкою показників уже в значно кращому стані, аніж були до повалення режиму Януковича й початку російської агресії.\nЦікаво також, що зміна розміру середньої заробітної плати по регіонах країни за останні три роки не завжди корелює з їхніми економічними показниками. У деяких регіонах, де економіка суттєво зросла за останні три роки, середня зарплата є навіть нижчою, аніж до цього. Водночас, в інших, де економіка в гіршому стані, аніж три роки тому, середні заробітні плати є навіть вищими або, принаймні, на рівні трирічної давності.\nЗагалом, по країні, за даними Держстату, валовий внутрішній продукт у 2016-му становив 86,2% від рівня 2013-го. Проте, тут треба брати до уваги, що внаслідок тривалого врахування під час розрахунку цього показника завищеної бази порівняння за рахунок частини підприємств з окупованих територій він штучно занижений. Крім того, порівняно з 2013 роком значно зменшилася й кількість населення, що проживала на реально підконтрольній Києву території, проте Держстат і досі не обраховує окремо показників для ОРДіЛО. Це ускладнює визначення динаміки економічного розвитку в розрахунку на одного мешканця. Водночас, порівняння обсягів валового продукту по регіонах (ВРП) виявляє, що в більшості з них він порівняно з 2013 роком або збільшився, або якщо й зменшився, то не більш, ніж на кілька відсотків.\nПершість за економічним зростанням протягом останніх трьох років утримували два сусідні регіони - Вінниччина й Житомирщина. Валовий регіональний продукт (ВРП) у 2016 році був там на 6,5% та 6,3% більшим, аніж у 2013-му (у розрахунку на одного мешканця зростання, відповідно, становило 8,3% та 8,1%). Не надто відставала Волинська область (5% та 4,9% відповідно). У Кіровоградській валовий регіональний продукт на одного мешканця у 2016 році становив на 2,6% більше, ніж у 2013-му, а в Одеській, Херсонській, Чернігівській, Черкаській, Тернопільській і Миколаївській областях - приблизно на рівні 2013-го (від +0,3% до -1,1%). Сукупно йдеться про 10 із 25 регіонів, які залишаються підконтрольними Україні.\nЩе у п'яти регіонах валовий регіональний продукт у розрахунку на одного мешканця у 2016-му був нижчим порівняно з 2013 роком на 3-5%: Хмельницькій (-3%), Сумській (-3,2%), Львівській (-4,4%), Запорізькій (-4,9%), Київській (-5,4%). У семи регіонах зменшення ВРП на одного мешканця порівняно з 2013 роком становило 6-9% (Рівненській - 6%, Харківській і Чернівецькій - 6,7%, Закарпатській і Полтавській - 7,8%, Івано-Франківській - 9% та Києві - 9,3%). І лише в Дніпропетровській (-13,1%), а також Луганській (36,5%) і Донецькій (41,9%) областях йшлося про двозначні показники економічного спаду. Однак у випадку останніх двох він з вищезазначених причин є умовним, а потрібний перерахунок цього показника для реально підконтрольних Україні територій мав би показати навіть незначний економічний приріст у розрахунку на одного мешканця.\nЩе більш показовою є ситуація в міжрегіональному розрізі з експортом. Як уже зазначав Тиждень, його динаміка останнім часом суттєво спотворюється Держстатом, оскільки розраховується лише в одній валюті - доларові США, який останніми роками різко подорожчав до більшості світових валют. Наприклад, у європейського «локомотива» Німеччини у випадку обрахунку в доларах експорт у IV кварталі 2016-го виявляється на 11,6% меншим, аніж за той самий час три роки тому, тоді як у євро він, навпаки, збільшився майже на ті ж 11,5%. У Франції в доларах за той самий період вивезення товарів зменшилося на 17,4%, а в євро збільшилося на 5,4%. Однак, у жодній з цих країн не вважають це зменшенням експорту. Тому з огляду на географічне розташування й обсяги торговельно-економічних зв'язків України з ЄС як еквівалент для вимірювання обсягів зовнішньої торгівлі ми також використовуватимемо євро.\nТак от, при порівнянні обсягів українського експорту товарів у євро за перші квартали 2017-го та 2014-го років виявляється, що, загалом, по країні, але без урахування Донецької та Луганської областей, він зріс із €7,92 млрд. до €8,72 млрд., тобто, на 10,1%. Більшість регіонів успішно адаптувалися до світової кон'юнктури. Експорт товарів із Вінницької області зріс на 125%, Івано-Франківської - на 83,4%, Тернопільської - 54,1%, Чернівецької - 40,5%, Львівської - 37,3%, Київської - 32,4%, Волинської - 30,2%, Закарпатської - 25,9%. Ще в шести регіонах (Хмельницька, Житомирська, Черкаська, Київ, Полтавська, Миколаївська обл.) зростання становило 10-20%. Від 5 до 9% за означений період збільшився експорт із Дніпропетровської, Сумської та Чернігівської областей.\nЛише в чотирьох південно-східних регіонах спад експорту з I кварталу 2014-го по I квартал 2017 року перевищив 10%: в Одеській - 12,9%, у Харківській - 23,9%, Донецькій - 49% та Луганській - 85,7%. Однак, знову ж таки, щодо двох останніх областей йшлося, головним чином, про зменшення постачань з непідконтрольних Україні територій. Кілька відсотків експорту також позбулися Херсонська й Запорізька області. За межами ж південного сходу скорочення експорту було лише в одній області - Рівненській (на 5,3%), що пов'язано, головно, з різким зниженням цін на світовому ринку азотних добрив і спричиненою цим втратою конкурентоздатності українських виробників.\nІз 2008 до 2015 рр. в Україні тривало затяжне падіння промислового виробництва, яке переривалося лише на дуже нетривалий час у 2010-2011 роках, а час від часу набувало стрімкого, навіть обвального характеру. У результаті, у 2015-му обсяг промислового виробництва в країні, за даними Держстату, становив лише 66,6% від рівня 2007-го. А деіндустріалізація була притаманна всім частинам країни.\nУ згаданій вище публікації Тижня було виділено новий «пояс промислового зростання» з центром на Правобережжі, який визначився після кризи 2008-2009-го. Тенденції останніх трьох років підтверджують його наявність, розширення та чіткіше оформлення. До традиційних лідерів промислового зростання за останні роки (Житомирська, Вінницька та Тернопільська області, які у січні-травні 2017 року мали промислове виробництво на 27,4-17,3% більше, ніж за той самий період часу три роки тому), додалися також сусідні Київська (+13,2%), Хмельницька (9,2%), Одеська (+12,5%), Кіровоградська (4,3%), Рівненська (+4,8%) та Волинська (+7,9%).\nФактично означену суцільну територію з дев'яти регіонів розриває лише Черкащина, де промислове виробництво у січні-травні 2017 року виявилося все ще на 5% меншим, ніж у той-таки період три роки тому. Поволі до «поясу зростання» підтягуються Львівська й Херсонська області, у кожній з яких показники промисловості хоч і незначно, а все-таки кращі порівняно з показниками першої половини 2014 року.\nРегіони, що межують із «поясом зростання» з південного сходу (Миколаївська, Запорізька, Черкаська, Полтавська, Харківська), мають промислове виробництво лише на 4-5% менше, аніж три роки тому. А більшість інших, за винятком Донецької та Луганської областей (про які нижче), - на 7-14% менше. Причини глибшого спаду, як і географія таких регіонів, найрізноманітніші. Тому до них належать, водночас, і орієнтована на важку промисловість, розташована на «близькому сході» Дніпропетровська область (-13,2%), і Закарпаття (-13,5%) чи Сумщина (-11,9%). Усі українські регіони розвивалися останні три роки в однакових умовах. Проте, одні наростили обсяги виробництва, а інші зазнали значних втрат. Зокрема, через надмірно високу частку підприємств окремих галузей, які важко адаптуються до нової кон'юнктури на світовому ринку.\nЯкщо розглядати зміни в обсязі промислового виробництва всієї країни без урахування Донецької та Луганської областей (де його динаміку за останні три роки спотворюють непідконтрольні території), то також виходить, що промислове виробництво зараз не значно менше, ніж було у 2014 році. Наприклад, у січні-травні 2014 року частка Донецької області в промисловому виробництві становила 17,5%, а Луганської - 6,3% сукупного промислового виробництва країни. Отже, втрата 79,4% промвиробництва Луганської області співставна 5% втрати загальноукраїнського показника, 53,6% виробництва Донецької області - відповідно - 9,4% загальноукраїнського показника. А з 18,6% зменшення промислового виробництва в січні-травні 2017-го порівняно з тими-таки місяцями 2014-го року 14,4% становило його зменшення за рахунок Луганської та Донецької областей. Таким чином, виходимо на те, що, загалом, в Україні, за винятком цих двох областей, спад промисловості за останні три роки можна оцінити лише в 4,9 %.\nГлибокий спад у промисловості Донецької та Луганської областей не стосується підконтрольної Україні території. Він фіксується статистикою лише внаслідок того, що до бази порівняння за попередні роки безпідставно включається продукція більшої чи меншої кількості підприємств з давно непідконтрольних територій лише тому, що вони певний час були зареєстровані на підконтрольних Україні теренах. Натомість, на підконтрольних територіях цих двох регіонів навіть спостерігається зростання виробництва.\nШвидші темпи розвитку регіонів у «поясі зростання», що має свій центр на Правобережжі, водночас, не означають більшої заможності чи рівня розвитку їхньої економіки вже зараз. Вони, здебільшого, зменшують відрив від раніше успішніших областей. Наприклад, лідери зростання останніх років - Вінницька, Житомирська та Волинська області - у 2013 році мали валовий регіональний продукт на одного мешканця на рівні, відповідно, 48,2%, 43,8% та 42,8% від аналогічного показника Дніпропетровської області. У 2015 році (новіших даних ще немає) цей показник у них сягнув, відповідно, 56,6%, 46,6% та 46,1% аналогічного на Дніпропетровщині.\nКрім того, різний рівень економічного розвитку й динаміка зростання економічних показників не завжди повноцінно конвертуються у рівень доходів громадян тих чи інших регіонів. Порівняння реальних (скоригованих на рівень інфляції) середніх заробітних плат за січень-травень 2017 та 2014-го років свідчить, що, загалом, по країні зараз вони є на 6,2% нижчими, аніж були три роки тому. Водночас, номінальний обсяг офіційної середньої заробітної плати в країні зріс із 3,4 тис. грн. у травні 2014-го до 6,8 тис. грн. у травні 2017-го.\nОднак, по окремих регіонах ситуація найрізноманітніша. У 13-ти середні зарплати навіть з урахуванням інфляції вже відновилися до рівня 2014-го (сім регіонів із показником від -0,8 % до +0,6%) чи навіть перевищили його (ще шість регіонів із приростом від 2% до 9%). У семи областях вони є на 2,9-5,5% нижчими, аніж три роки тому. У Харківській області середні зарплати за цей час втратили 8,6%, у Донецькій і Дніпропетровській - 10,6-10,9%, а в Луганській - навіть 18,3%. Проте у випадку Донецької й особливо Луганської, потрібно робити похибку на те, що на окупованій території залишилася більшість великих міст і промислових центрів, де середні заробітні плати до початку бойових дій були значно вищими.\nПривертає увагу й те, що серед трійки лідерів за темпами зростання середньої зарплати за останні три роки лише в одній області воно узгоджується з показником економічного зростання, а у двох інших відбулося всупереч значному погіршенню економічних показників. Так, у Вінницькій області реальна (скоригована на рівень інфляції) середня заробітна плата у січні-травні 2017-го була на 9% вищою, ніж у січні-травні 2014-го, у Закарпатській - на 8,2%, у Чернівецькій області - на 3,8%. Водночас, якщо на Вінниччині, яка тримає першість за темпом зростання, валовий регіональний продукт справді зріс із 2013 до 2016 рр. на 8,3%, то в Закарпатській і Чернівецькій областях валовий регіональний продукт за цей час не те, що не зріс, а, навпаки, скоротився в розрахунку на одного мешканця на 7,8% та 6,7%. Що, втім, не завадило їм увійти до трійки лідерів за зростанням середніх зарплат.\nЄ й протилежні приклади. Наприклад, у Житомирській області, яка поряд і Вінниччиною була одним з лідерів економічного зростання за останні три роки (+8,1% у розрахунку на одного мешканця), середня заробітна плата (скоригована на рівень інфляції) у січні-травні 2017-го року була навіть на 0,7% меншою, аніж за той самий період три роки тому.\nВрешті, різниця в середніх заробітних платах по регіонах є значно меншою, аніж різниця у валовому регіональному продукті на одного мешканця. Наприклад, якщо не брати до уваги Київ, то середня заробітна плата в регіоні з її найменшим показником становить 68,3% від рівня в регіоні з її найвищим показником. Тобто, різниця - менше, ніж 1,5 разу. А співвідношення за валовим регіональним продуктом на одну особу між різними регіонами країни (також за винятком Києва) сягає 3,5 разу. Показова ситуація у двох сусідніх областях: у Вінницькій, де ВРП на одного мешканця у 1,8 разу більший, аніж у Чернівецькій, середня заробітна плата в травні 2017-го була лише на 10,9% вищою (5,86 та 5,24 тис. грн. відповідно).\nПричини цього явища слід шукати в тому, що зарплати в державному секторі виплачуються на однаковому чи майже однаковому рівні в усіх регіонах незалежно від економічних показників чи їхньої динаміки, так само, як не враховує цих факторів встановлення мінімальної заробітної плати для приватного сектора. У результаті, єдина зарплатна політика в країні не бере до уваги реальний стан економіки тих чи тих регіонів. А зворотною стороною наближення середньої та мінімальної зарплат регіонів, де економічні показники відстають, до економічно розвиненіших і заможніших, стає підвищення рівня безробіття та гальмування зростання або й подальше економічне просідання.\nматеріал друкованого видання № 29 (505)


Слідкуйте за новинами у Telegram Підписуйтесь на нашу сторінку у Facebook Українців, після їхнього повернення з Балі та Катару, облаштували до київського готелю «Козацький» на обсервацію. Цей етап дуже важливий для запобігання поширенню коронавірусу по всій Україні з більшими темпами. Та не всі українці виявились свідомими та відповідальним перед іншими. Люди просто тікають з готелю. Заступник міністра внутрішніх справ Антон Геращенко не назвав конкретну к...\nЗ 1 квітня в Україні «Сезон тиші»\nСлідкуйте за новинами у Telegram Підписуйтесь на нашу сторінку у Facebook З 1 квітня в Україні щорічно починається «Сезон тиші», який триватиме до 15 червня. «Сезон тиші» - це час, коли у багатьох тварин починається період розмноження та подальший догляд за потомством. Існує ціла низка суворих правил поведінки та обмежень для людей, які починають діяти відсьогодні, 1 квітня. Це прописано у законі України і дуже важливо дотримуватись цих правил усім, хто ве...\nУ Бердянську небайдужі виготовляють пластикові маски для лікарів\nСлідкуйте за новинами у Telegram Підписуйтесь на нашу сторінку у Facebook Завдяки небайдужим громадянам було куплено 5 листів пластику. Цього вистачило на доукомплектування 40 масок. Була доставлена перша партія з 12 масок в лікарню та поліклініку. Та волонтери шукають допомогу від інших. Користувач Фейсбуку Дмитро Олексенко пропонує безкоштовно забезпечити подібними масками, як мінімум, лікарів Бердянська. Далі, по можливості, будуть забезпечувати лікарів...\n16:09, 1 апреля 2020 г.\nУ Бердянську посилили карантинні заходи. Що тепер категорично неможна робити?\nВ Україні посилюють карантин! У зв’язку з тим, що кожного дня кількість хворих на коронавірус зростає, кабмін вирішив посилити карантинні обмеження. Тепер бердянцям не можна знаходитися на вулиці без маски; Ходити більше ніж удвох по вулиці (це не стосується випадків супроводу дітей та службової необхідності); Дітям до 16 років неможна знаходитися на вулиці без супроводу дорослих; Заборонено гуляти у скверах, парках, зонах відпочинку, лісі та прибережній з...\nУ Бердянську звільнять фізичних осіб, які працюють на ринках, від орендної сплати\nСлідкуйте за новинами у Telegram Підписуйтесь на нашу сторінку у Facebook Через карантин, який діє по всій Україні, була припинена робота ринків всіх форм власності. Власники ринків не могли здійснювати свою підприємницьку діяльність, однак повинні були сплачувати податки. А це призвело до фінансових проблем у підприємців. Уряд вніс зміни до податкового кодексу, які забезпечать низку пільг на час карантину. Більшість цих пільг стосується бізнесу в сфері то...\nДорогі бердянці! Редакція 06153 запускає цікавий конкурс! Ми знаємо як важко знаходитися увесь час вдома, а якщо ще поряд є малеча, то тут стає ще важче, адже починаються головоломки, чим же зайняти свою дитину. Ми вирішили вам трошки допомогти! Пропонуємо вам взяти участь у конкурсі «Я – супергерой!». Нехай ваша дитина відчує в собі супергеройські сили та покажи їх повною мірою. Один день ваша донечка чи синочок будуть допомагати вам у хатніх справах, чим...\nВ Україні готують програму зі створення робочих місць. З введенням карантину та режиму надзвичайної ситуації багато українців залишилося без роботи. До того ж, тисячі наших громадян повернулися з-за кордону, де вони перебували на заробітках. Тож великій кількості людей потрібна робота. Прем’єр-міністр України Денис Шмигаль на щоденній селекторній нараді зазначив, що через кілька тижнів українцям зможуть надати роботу. Будуть потрібні люди на дорожні робот...\nУкраїнські лікарі почали масово звільнятись\nСлідкуйте за новинами у Telegram Підписуйтесь на нашу сторінку у Facebook У Монастирському районі Тернопільської області 27 осіб медичного персоналу заразилося коронавірусом. Деякі вже написали заяву про звільнення. Заступник голови Монастирської адміністрації зауважив, що це зробили тільки медсестри. За його словами, медичного персоналу поки що вистачає. Але якщо буде зростати кількість підтверджених випадків, то буде відчутна недостатня кількість кадрів....\nПрезидент України Володимир Зеленський допускає введення "масочного режиму" по всій Україні. Про це йшлося на щоденній селекторній нараді. У країні хочуть запровадити режим «усі в масках» та ввести обмежувальні заходи щодо скупчення людей, а саме ввести обмеження кількості людей на вулиці. Такі нововведення можуть вступити в дію вже 6 квітня. Адже на Великдень очікують найбільше скупчення людей та пік захворюваності на COVID-19. Тож через пандемію коронаві...\nДепутату Бердянського району повідомили про підозру\nСлідкуйте за новинами у Telegram Підписуйтесь на нашу сторінку у Facebook За інформацією пресслужби прокуратури Запорізької області, колишньому депутату однієї з сільських рад Бердянського району повідомили про підозру. За результатами тендерної процедури сільська рада уклала з приватною фірмою договір про купівлю за бюджетні гроші 2 пожежні автомобілі за 3 мільйони гривень. Колишній депутат сільради, обіймаючи посаду, під час виконання договору закупівлі...


Огляд чаїв з проносним ефектом: зелений, фіточай, чорний | Здоров'я\nГоловна » Здоров'я » Огляд чаїв з проносним ефектом: зелений, фіточай, чорний\nОгляд чаїв з проносним ефектом: зелений, фіточай, чорний\nЕфективність проносного чаю\nВиди чаїв з проносним ефектом\nПравила вживання при запорах\nЯкий ефект у чаю: послаблюючий або закрепительный\nЗапор – це проблема з випорожненням кишечника, мучающая велика кількість людей в дитячому, підлітковому і дорослому віці. Для полегшення стану розроблено безліч способів, серед яких є найбільш ефективні. Лікарі, фахівці народної медицини рекомендують вживати проносний чай при запорі. Аптека пропонує широкий асортимент препаратів даної дії, що відрізняються за вартістю, складу.\nЧай з проносним дією буде виробляти на організм очікуваний ефект тільки на фоні лікування, що доктор прописав. Цей варіант допоміжної терапії найбільш кращий сиропам, таблеткам через мінімального набору протипоказань.\nПереваги натуральних препаратів:\nСклад натурального походження. За роботу препарату відповідають рослинні трави, екстракти. У кожному випадку виробник вибирає активні компоненти у залежності від своїх цілей.\nМ’яка дія на травний тракт. Якщо правильно проводити лікування, трав’яний збір очистить кишечник, зніме запалення, нормалізує його роботу.\nВеликий вибір. Якщо є алергічні реакції на певний компонент, завжди можна знайти фіточай з проносним дією з безпечним складом.\nПриготувати напій, який буде лікувати кишечник, стимулювати перистальтику, надавати необхідну лікувальну дію, нескладно. Головне знати, яка трава корисна, проста, а яка може несподіваним чином вплинути на організм і викликати зворотний — закрепительный ефект. У кожного виду є протипоказання, побічні ефекти. Будьте уважні.\nДо його складу входять рослинні трави одного або декількох видів. Найчастіше зустрічаються наступні компоненти: корінь крушини, олександрійський лист (сенна), фенхель.\nСписок корисних фіточаїв:\nОдуванчиковый. Один з популярних варіантів серед прихильників здорового способу життя, натурального лікування. Він застосовується у випадках, коли лежачий дорослий хворий або літня людина страждає тривалими хронічними запорами, викликаними функціональними порушеннями.\nРомашковий. Цей чайний відвар корисний маленьким дітям, і дорослим. Його застосовують у складі основної терапії проблем з травним трактом. Рецепт приготування: в 0,5 літрах окропу запарити 2 ст. л. ромашки, прокип’ятити на повільному вогні протягом 7-8 хвилин. Вживати охолодженим, процідженим. Щоб посилити вплив на кишечник, додається 1 ч. л. меду. Час прийому – вранці, увечері на голодний шлунок. Якщо неправильно приготувати фіточай, він буде закріплювати.\nМ’ятний. Листя м’яти володіють цілющою дією на організм. При правильному застосуванні викликають поліпшення роботи травного тракту, позбавляють від кольок, усувають печію, нудоту, виявляють жовчогінну дію. Чай при лікуванні запору готується за наступним рецептом: 4 ст. л. листя запарити окропом, дати настоятися протягом 4 годин. Посуд, що закривається щільною кришкою. Пити тричі на день по 100 мл\nЛиповий. Рослина, з якого його заварюють — липа, внесено в список лікарських засобів. Воно володіє рядом корисних властивостей, надає потужну стимулюючу дію на здоров’я всього організму. Корисно вживати при запорах, замінюючи їм звичайний чорний чай.\nДозволяється застосування інших фіточаїв, що надають стимулюючу дію на травний тракт, що полегшують акт дефекації.\nОдин з найпоширеніших видів чаю. На відміну від своїх конкурентів володіє рядом корисних якостей, не зникають після термічної обробки.\nНапій рекомендується вживати для стимуляції травлення, нормалізації мікрофлори. До складу входять амінокислоти, дубильні речовини, вітаміни, алкалоїди, ефірні олії, мінерали, корисні для здоров’я всього організму, роботи кишечника.\nДля усунення запору необхідно випивати зелений чай у слабо завареному вигляді без додавання цукру інших смакових добавок за 15 хвилин до прийому їжі.\nЯкщо дитина страждає від закрепів, а лікарська рослина не підходить в силу наявності протипоказань або алергічних реакцій, на допомогу прийде фруктовий чай. Він володіє приємним смаком, тонким ароматом, який полюбиться усім.\nДля заварювання апетитного напою підійде імбирний корінь, поліпшує перистальтику, нормалізує стілець, шматочки абрикоса, хурми, чорнослив. Вони допомагають м’яко очищати кишечник, розм’якшуючи калові маси, виводячи їх природним шляхом.\nРегулярне вживання допоможе вирішити проблему періодичних запорів. Для посилення ефекту в напій рекомендується додавати набір трав, що викликає послаблення.\nЯкщо немає часу і можливості самостійно заварити напої, можна придбати проносний чай від запорів в найближчій аптеці. До їх складу входять суміші різних трав, вони швидко і ефективно вирішують делікатну проблему.\nСенна мікс. Лідер продажів серед засобів для нормалізації стільця. Його дія пояснюється присутністю трави сени, яка надає потужну стимулюючу дію. У складі ромашка, льон, материнка, фенхель.\nЛетить ластівка. Після вживання настає швидке полегшення. Працює за рахунок насіння касії, листя брусниці, шкірки мандарина, плодів люфи.\nХемани. Результативний і простий препарат пакистанського походження. За проносний ефект відповідають насіння фенхеля, трава сени, аґрус індійської різновиди. Є важливе протипоказання до вживання – вагітність, дитячий вік. Не рекомендується приймати під час лактації, може викликати негативні реакції у немовлят.\nАлтайський збір. На упаковці перераховані трави, які ростуть на Алтаї. Вони надають жовчогінну, проносну, бактерицидну, сечогінну дію. Завдяки ялівцю посилюється моторика, відбувається розрідження секрету, його легке видалення. Чистотіл усуває спазми, болі. За рахунок присутності гірчичника поліпшується травлення.\nМонастирський чай. За його ефективність відповідає більше 10 різних речовин, для яких важливо відновлення уражених органів, причина захворювання. Тут можна знайти полин, фенхель, ромашку, звіробій, шипшина, інші корисні трави. Потребує регулярного вживання, що дозволяє відновити слизові оболонки, поліпшити перистальтику.\nСила російських трав. У складі присутній великий набір корисних лікарських трав, які надають м’яке проносне дію на травний тракт. При тривалому застосуванні спостерігається поліпшення травлення, усунення болю, спазмів.\nВибір препарату залежить від особистих уподобань, смаків. Кожен з них надає благотворну дію на організм, вирішує проблему запорів.\nТрав’яні напої надають м’яку стимулюючу дію на кишечник. при тривалому безконтрольному вживанні вони можуть провокувати зворотний ефект. Це пов’язано зі зниженням тонусу м’язів стінок кишки, її неможливістю самостійно здійснювати випорожнення.\nЯкщо пити проносні настої довго, організм починає відчувати дефіцит вітамінів, мікроелементів, мінералів. Не можна приймати препарати з листя сени без дозволу лікаря. Рослина провокує запалення, ерозивні освіти на стінках кишечника. Це засіб для швидкого эвакуирования вмісту в крайніх ситуаціях.\nІнструкція до багатьох препаратів не містить вказівки головного — заборонено застосування під час вагітності. Багато трави надають негативний наслідок на здоров’я матері, розвиток плода.\nСолодка і фенхель мають властивість викликати метеоризм, спазми. Крушина може сприяти затримці рідини в організмі, що загрожує набряками.\nПри запорах у маленьких дітей і вагітних жінок рекомендується пройти обстеження у лікаря з подальшим призначенням адекватного лікування.\nЯкщо порушилось функціонування товстого кишечника, чекайте запор. Для його усунення необхідно випити засіб проносного дії — таблетка, сироп, чай. Останній варіант є оптимальним. За рахунок вмісту певних компонентів відбувається подразнення рецепторів і спрацьовування вродженого рефлексу. Результат — швидкий акт дефекації. Трави мають протизапальну дію, загоюють слизову від тріщин, рубців. Але надмірне вживання чорного, зеленого чаю сприяє розвитку зворотного ефекту.\nСекрет такого ефекту криється в тому, що тонізуючий напій містить наступні речовини:\nдубильні компоненти, танін — закріплюють стілець;\nкофеїн — речовина, що викликає втрату рідини з тканин і затвердіння калових мас.\nУ сукупності це викликає запор.\nУ невеликій кількості ці компоненти безпечні для роботи органів травлення, але якщо випили міцний зелений чай при запорах, не чекайте спорожнення, а навпаки стан погіршиться. Не порушуйте пропорції при лікуванні!\nПроблема запору викликана низкою негативних факторів, серед яких можуть бути захворювання травного тракту або порушення в харчуванні. Неважливо, що викликало затримку дефекації, важливо вчасно надати допомогу організму, поки не розвинулися небезпечні ускладнення у вигляді геморою, коліту. Швидку, м’яку допомогу нададуть проносні чаї на основі трав, фруктів, ягід. Їх можна готувати самостійно або купувати в аптеці. Вибираючи склад, уважно вивчайте протипоказання, рекомендації виробників.


Авіаквитки Київ - Нью-Йорк та Львів - Нью-Йорк від 399€!\nвід stanislav · 18 Жовтня, 2016\nАвіаквитки з Києва у Нью-Йорк, Чикаго та Торонто від 399€ у два боки! Акція від KLM, AirFrance та LOT!\nУ авіакомпаній LOT, KLM та Air France зараз хороші ціни на переліт з Києва та Львова у США. Авіаквитки Київ – Чикаго, Київ – Нью-Йорк є від 399€ у два боки, Львів – Нью-Йорк від 411€ у два боки! Також за хорошою ціною від 418€ є квитки у Торонто.\nLOT виконує рейси зі стиковкою в Варшаві, KLM у Амстердамі, Air France у Парижі.\nКвитки за такими цінами є на доволі багато дат з листопада 2016 і до середини 2017 року за виключенням новорічних свят.\nКиїв – Нью-Йорк – Київ за 399€ у два боки у листопаді\nКиїв – Нью-Йорк – Київ за 399€ у два боки у березні\nЛьвів – Нью-Йорк – Львів за 438€ у два боки у листопаді\nЛьвів – Нью-Йорк – Львів за 411€ у два боки у лютому\nКиїв – Чикаго – Київ за 399€ у два боки у грудні\nКиїв – Чикаго – Київ за 401€ у два боки у квітні\nКиїв – Торонто – Київ за 418€ у два боки у березні\nКиїв – Нью-Йорк – Київ за 399€ у два боки у листопаді:\nЛьвів – Нью-Йорк – Львів за 438€ у два боки у листопаді:


Світові зірки вдягнули вишиванки - L’officiel\nЗнаменитості, що словом і ділом підтримали Україну\nФотографії закордонних зірок у вишиванках розлетілися по ЗМІ, телеграм-пабліках та по всій Мережі загалом. Українські народні digital-вбрання примірили Ілон Маск, Леонардо Ді Капріо, Шон Пенн, Сара Джессіка Паркер, родина Бекхемів, Бенедикт Камбербетч, Дженніфер Еністон та ще багато світових селебріті.\nУвагу користувачів інстаграму до себе привернув акаунт української графічної дизайнерки Аліни Пономаренко. В її колажах Демна Гвасалія стає схожим на справжнього гуцула, а його образ цього разу поєднується з солом’яною плетеною сумкою Balenciaga. Щоправда, Аліна змінює витриманий чорний логотип бренду на жовто-блакитний — так нам подобається навіть більше!\nПубликация от alina_art_collage (@alina_art_collage)\n"Зараз мене надихає злість і біль. Насправді для мене це найцікавіший дует відчуттів для творчості. Працювати вдається кожного дня, і я вдячна за цю можливість. Слава Україні!" — розповідає Аліна Пономаренко.\nГероїв для своїх колажів Аліна обирає на знак вдячності за їхню підтримку України. Так, наприклад, Райан Рейнольдс і Блейк Лайвлі пожертвували $ 1 мільйон українським вимушеним біженцям, Ілон Маск направив до України станції Starlink, а Бенедикт Камбербетч неодноразово розгортав український прапор та висловлювався на підтримку наших жителів. Усі вони й стали героями колажів Аліни.\nНадихається Аліна не лише світовими зірками, але й українськими військовими. "Через місяць воєнних дій я зрозуміла, що герої відомих бойовиків — це наші військові у реальному часі. Дякую кожному, хто оберігає нашу країну. Дякую своїм братам за можливість прокидатися щодня живою", — зізналася нам авторка колажів.\nТЕГИ: Илон Маск, Леонардо Ди Каприо, Виктория Бекхэм\n6 мобильных приложений, которые помогут справиться с тревожностью


Поради батькам щодо допомоги дітям в умовах інформаційної війни та небезпеки розв’язання «гарячої» війни ~ РОДІС\nПоради батькам щодо допомоги дітям в умовах інформаційної війни та небезпеки розв’язання «гарячої» війни\nсереда, квітня 30, 2014 РОДІС\nОлена Соловйова, дитячий психолог, незалежний експерт Жіночого консорціуму України:\nВсі відчувають значну напруженість, що є зараз у суспільстві, сім’ях, психіці людей. Ми зіткнулись із величезною інформаційною війною і з безпосереднім початком бойових дій. У цей, такий нелегкий для нашого суспільства час є дорослі, які адекватно сприймають ситуацію і виважено на неї реагують, є й такі, яким важко пристосуватися до того, що проблеми виникають одна за одною і все ще незрозуміло, яким чином будуть розв’язані.\nАле нам варто звернути увагу на одну річ – на те, що поруч із нами майбутнє нашого народу – наші діти. І нам, дорослим, батькам, які несуть відповідальність за їхній фізичний та психічний розвиток, варто подумати, яким чином вберегти душевну рівновагу дітей і зменшити прояви стресу, що можуть виникнути від надмірного напруження, яке нагнітають у своїх виступах політичні діячі, передачі, де виступають різні експерти, і від тієї інформаційної війни, яка наступає з усіх нам добре відомих телевізійних каналів, тощо. Ситуація склалася непроста, ми не знаємо, коли вона скінчиться, але в чому ми можемо бути впевнені – в тому, що цей час настане. Сьогодні ж нам потрібно подбати про дітей.\nЩо можна і корисно робити?\nНеможливо ізолювати дитину від подій, які відбуваються. Але можна зробити таке:\n- Надавати дитині інформацію про те, що відбувається, але з урахуванням її віку, рівня розуміння. Надмірна кількість інформації може злякати малих дітей, викликати страхи, почуття небезпеки та безпорадності. З іншого боку, інформація, подана зрозумілою мовою, дасть дитині можливість усвідомити, що відбувається насправді. Дитина може ставити додаткові питання. У такому випадку слід обов’язково відповісти. Якщо ж дитина не хоче обговорювати якесь питання, наполягати не варто.\n- Важливо приділяти дитині увагу. Турбота з боку дорослого допоможе їй говорити про свої почуття, висловити свої думки та роздуми. Якщо дитина захотіла поговорити з вами, краще підтримати, заохотити розмову, щоб вона мала простір для вираження своїх переживань.\n- Відстежуйте свою реакцію на те, що відбувається. Дітям властиво спостерігати за дорослими, які є значимими для них, за їхніми реакціями, діями. Тому важливо зберігати спокій і транслювати його дитині. Зрозуміло, що дорослому також не слід носити всі переживання в собі, бажано мати в оточенні когось, із ким можна обговорити ситуацію.\n- Для подачі новин характерно, що одні й ті самі події демонструються по всіх телевізійних каналах багато разів. Серед сюжетів, які транслюються, може бути багато агресивних, тяжких для сприйняття. Якщо ж такі сюжети переглядають малі діти, це може їх дуже вразити і призвести до безсоння, нічних кошмарів, або ж дитина може почати надміру чіплятися за батьків, тому що починає за них хвилюватися. Тому краще подбати про те, щоб такі сюжети малі діти не переглядали.\n- Займіться з дитиною тим, що вона любить робити разом з вами: почитайте книжку, пограйтеся іграшками, погуляйте на свіжому повітрі тощо. Перегляньте улюблені мульт-, кінофільми. Якщо дитина відвідує спортивні секції чи танці, нехай продовжує, це дасть їй можливість «скинути» надмірне напруження. Обійняти та пригорнути дитину також дуже корисно для зняття напруження.\n- Максимально підтримуйте звичний розпорядок дня – це дасть можливість дитині почуватися безпечно, дасть відчуття, що є певні речі, які для неї залишаються стабільними.\n- Звертайте увагу на різні прояви стрессу у дитини. Якщо потрібно, звертайтеся до фахівців по допомогу.\n- Краще за все дитині допомагає дорослий, який не забуває піклуватися про власний душевний стан. Не вплутуйтесь у суперечки, бережіть енергію для близьких людей, спілкуйтеся з тими, хто для вас є приємним і дає вам підтримку. Долучайтесь до активної діяльності.\n- Разом з дитиною будуйте плани на вечір, на вихідні, на майбутнє.\nПоради надані на прохання Жіночого консорціуму України, який закликає батьків допомогти своїм дітям долати сучасні психологічні виклики.


Ольга Стрілецька – актриса і режисер з російським громадянством. У послужному списку уродженки міста Іжевська 33 кінематографічні роботи, серед яких ролі в повнометражному фільмі «Артистка» і телевізійних серіалах: «Молодіжка», «Другі», «Справа честі». Знімалася в проектах, що представляють жанри кіно: драма, мелодрама, комедія. Працювала в кадрі разом з акторами: Валентиною Ананьиной, Андрієм Москвичевым, Ігорем Огурцовим, Володимиром Чуприковым, Володимиром Зайцевим та іншими. Найбільш плідний і вдалий період її творчої діяльності – 2009 по 2013 рр.\nНаша героїня за знаком зодіаку – Діва. Її зріст – 170 див. В даний час є актрисою театру ЦДР. Фото Ольги Стрілецької та інформація про її життя і творчість розміщені нижче.\nЗ’явилася на світ в удмуртській місті Іжевську в творчій родині 2 вересня 1985 року. У дитячі роки дівчинка відвідувала музичну школу, щоб вивчитись грі на фортепіано. Після отримання атестата про середню освіту, Ольга вступила до ВДІКУ, де стала ученицею І. Н. Ясуловича. Закінчивши успішно ВДІК, влаштувалася на роботу в ЦДР, де вона служить в якості актриси і донині.\nОльга Стрілецька – попеляста блондинка з зелено-голубими очима. Знає англійську мову. Вміє танцювати. Має музичну освіту, грає на фортепіано, професійно співає. Водить автомобіль, керує мотоциклом. Ольга називає себе емоційної і відкритою особистістю, якій властиво відразу ж приймати рішення. Вона зізнається, що ніколи не шкодує про минуле. На її думку, будь-який досвід є хорошим уроком. Актриса протягом кількох років займається боксом три рази в тиждень, виступає на змаганнях в цьому виді спорту.\nПрем’єрної роботою для актриси Ольги Стрілецької стала роль в драматичному серіалі «Московська сага» 2004 року. Приблизно тоді ж вона зіграла одну з героїнь багатосерійного проекту жанру комедійна мелодрама «Холостяки» про чотирьох чоловіків, які називають себе професійними «баболюбами».\nУ 2006 році уродженці Іжевська пощастило знятися у Ельдара Рязанова в його біографічному фільмі про славетного казкаря «Андерсен. Життя без любові».\nУ міні-серіалі «У. Е.» 2006 році стає секретаркою Харунова. В цьому телевізійному проекті розповідається про розслідування справи щодо незаконних фінансових потоках, стікаючих за рубіж, який безстрашно і успішно веде відставний офіцер ФСБ.\nУ телевізійному проекті формату міні-серіал «Остання сповідь» наша героїня пізнавана в ролі Тамари.\nУ 2007 році Ольга Стрілецька приєдналася до акторського складу фільму «Артистка», де головна героїня довгий час безуспішно намагається налагодити своє сімейне життя і кар’єру. Все змінюється, коли поруч із нею з’являється чоловік її мрії – професор та науковець, який, до того ж, начебто, в неї закоханий.\nУ телевізійному фільмі 2007 року «Сашка, любов моя» стає найближчою подругою Людочки. Через два роки, Ольга Стрілецька з’являється в ролі Маринки в серіалі «Другі» – військовій драмі, яка починає свій розвиток в той момент, коли співробітники НКВС в один з літніх днів 1941 року вступають в протистояння з німецькими диверсантами, задумавшими здійснити наказ німецького командування про фізичне усунення Сталіна.\nУ 2010 році знімається в телевізійному проекті «Ведмежий кут», де діє її героїня Оксана. Через рік отримує роль у драмі «Борис Годунов» – екранізації твору Олександра Пушкіна, в якому головного героя зобразив актор Максим Суханов.\nВибіркова фільмографія Ольги Стрілецької\n«Андерсен. Життя без любові».\n«Сашко, любов моя».\nУ 2015 році Ольга Стрілецька зіграла в повнометражному фільмі «Сонячний зайчик». У 2016-му зобразила Ленку в телекартине багатосерійного формату «Провокатор».


г) теорія економічної історії як пристосування філософії історії й теорії класової боротьби до розвитку економічних інститутів та народного господарства як такого\nЗ назви розділу витікає необхідність з’ясування, тісно пов’язаних між собою, трьох аспектів дослідження. Перш за все, це погляд на марксистську філософію історії, класову боротьбу, економічні інститути та народне господарство.\nОсновні принципи марксистської філософії історії були розглянуті раніше, в ході реалізації яких, по мірі розвитку буржуазного суспільства, К.Маркс зробив відповідні уточнення. Вони, на першому етапі модифікації капіталізму торкнулись демонстрації варіантів в розвитку самого капіталізму, тенденціями до пом’якшення класових протиріч, а також, особливостей багатоваріантностей розвитку в країнах, так званого, «доганяючого розвитку». Що стосується розвинених країн, то К.Маркс відходить від ідеї проведення в них соціалістичних революцій і визнання можливості еволюційних змін, що ведуть до соціалізму. В країнах «доганяю чого розвитку» він визнає багатоваріантність переходу до соціалізму, чим вносить нові нюанси в ідею лінійного розвитку і руху соціальної форми матерії від простих до більш складних форм. В епоху першої половини ХХ століття, марксистські положення, в значній мірі, виправдались, про що говорив ще Й.А.Шумпетер.\nЗ періоду другої половини ХХ століття, стали відбуватися події поси-\nленого розвитку НТР, що почали суттєво змінювати продуктивні сили старого суспільства, а з ними, і виробничі відносини. Звідси, на перший погляд, починають спростовуватись стратегічні прогнози К.Маркса на розвиток історії. Однак, це положення буде дійсним при умові не діалектичного підходу до аналізу цих змін в країнах «золотого мілліарду». Якщо використати метод діалектичного матеріалізму, що є душею марксизму, то стає зрозумілим, що ці перетворення органічно вписуються в марксистську доктрину, так як дозволяють продемонструвати підрив вартісного механізму саморегулювання капіталізму, появу форм соціалізації і, разом з цим, необхідність зміни як у внутрішніх закономірностях функціонування сучасних суспільств так і їх форм. Вони торкаються і змін в самих інститутах суспільства, які глибоко досліджує такий напрям сучасності, як інституціоналізм. До речі, його представники, особливо неоінституціоналісти, показують тісний зв'язок своєї теорії з марксизмом.\nДостоїнством марксизму є обґрунтування тісного зв’язку продуктивних сил і виробничих відносин, що разом визначають спосіб виробництва будь-якого суспільства. Останній, в кінцевому підсумку, формує надбудову суспільства, його інститути, як сукупність групової психології людей так і інститутів самої держави, як політичної, господарської, ідеологічної та інших систем, які в процесі НТР швидко застарівають і потребують постійного оновлення. В кінцевому підсумку, головною причиною таких змін, є зміни в продуктивних силах. Самі ж підходи країн до визначення надбудови свого суспільства, приймають багатоваріантний характер, який все більше визначається станом культури, науки, менталітету нації та багатьма іншими неекономічними чинниками.\nСлід відмітити і проблематику розвитку відображення змін в економічній дійсності різними школами та напрямками. Вони виступають у К.Маркса предметом спеціального дослідження, якому він приділяв величезного значення. Достатньо вказати, що головний твір марксизму «Капітал», мав підзаголовок «Критика політичної економії», який отримав розвиток в IV томі «Капіталу», названому «Теоріями додаткової вартості»,\nд) історія економічної думки\nВ ньому автор проаналізував підходи економістів до аналізу поняття «додаткова вартість», яка характеризує самий розвинений стан суспільства, в якому діє основний закон – вартості. Не важко побачити, що підрив цього закону разом із зняттям самої вартісної природи капіталу як буржуазного суспільства, неминуче відтворює розмаїття прямо протилежним йому форм соціалізації, що має наслідком зміни через продуктивні сили і виробничі відносини в інститутах суспільства, які ці процеси переживають. Тому дослідження сучасних економістів можна було б віднести в розряд проблем IV то-\nму «Капіталу», але доведеного до сучасних умов. Такий підхід багато в чому зняв би ті «протиріччя», які мають місце в ряді робіт як наших сучасних економістів від України до СНГ, так і багатьох західних.\nЯкщо ж відкинути метод діалектичного матеріалізму і механічно накласти їх на сучасний стан розвинених країн, то ми потрапимо в явну невідповідність висновків К.Маркса. Однак, суспільство, яке він аналізував було капіталістичним, а сучасне, багато в чому, вже соціалістичне. Звідси, висновки вченого костеніють і стають не сумісними з сучасними формами суспільного розвитку, але це вже не проблема протиріч самого марксизму, як вчення, а тих дослідників, які його аналізують. Зрозуміло, що до таких висновків К.Маркс не має ні якого відношення.\n3. Місце та значення марксизму в розвитку світової суспільної думки\nПісля смерті К. Маркса, як було сказано вище, його вчення розвивав Ф. Енгельс. Надалі, після смерті останнього, розвиток марксизму отримав багато напрямків, розмаїття яких, на сьогодні, вражає. Однак, якщо досліджувати суто економічну складову, то можна виділити два основних напрямки:\n1. Німецька соціал-демократія (Е.Бернштейн та К.Каутський);\n2. Російське відгалуження (Г.В.Плеханов, М.І.Туган - Барановський, В.І.Ленін).\nНайбільшу популярність і розвиток марксизм отримав у Росії. У його розвитку варто виділити три основних вектори, зазначених вище. Так, активне поширення марксизму в Російській Імперії, пов'язане з ім'ям Г.В.Плеханова, що вперше з'єднав російський робочий рух з ідеологією марксизму, утворивши в Женеві групу «Звільнення праці».\nПрактичний напрямок його тісно пов'язаний з іменами М.І.Туган-Барановського й П.Б.Струве, які оформили його у вигляді, так званого, «легального марксизму» і спробували використати раціональну спадщину К. Маркса для осмислення й реформування російської економіки.\nТретій вектор марксизму, пов'язаний з ім'ям В. І. Леніна, мав своєю кінцевою метою кардинальну зміну соціального ладу в Росії. На першому етапі ставилось завдання осмислення російської дійсності, визначення рушійних сил майбутньої революції та захоплення влади трудящими (пролетаріатом). Другий етап, в свою чергу) передбачав перетворення в економіці, як умову для будівництва надалі соціалізму.\nПершим російським дослідником марксизму, який почав його активно пропагувати, був Г.В.Плеханов. Він розпочав свою діяльність як революціонер-народник (у середовищі революційного та ліберального народництва, де\nмарксизм був дуже популярним), але поступово почав відходити від доктри-\nни народників, вступаючи з нею в ідеологічну боротьбу. Народництво було особливим напрямком російської революційної думки, що вважало за можливе перехід у Росії до соціалізму, минаючи капіталізм.\nЗа кордоном, у Швейцарії, Г.В.Плеханов створює групу «Звільнення праці», через яку намагається з'єднати марксизм із робочим рухом у Росії. Однієї із ключових проблем тієї епохи, стала проблема побудови соціалізму в Росії. Відомо, що одна з учасниць його групи, В.Засулич, написала лист К.Марксу, де порушила питання про перспективи соціалізму в цій країні. Відповідь К.Маркса була не менш чіткою - необхідно детально вивчити економіку Росії. Однак, Г.В.Плеханову, як потім і В.І.Леніну, було зрозуміло, що перехід до соціалізму в Росії на основі общинної власності був не можливий у виді підриву капіталізмом, що розвивається, залишків феодального укладу й несумісності громади з великим машинним виробництвом, тому що вона носила локальний характер.\nВ.І.Ленін потім називав Г.В.Плеханова своїм вчителем, відзначаючи, що «Хто не знає робіт Плеханова, той не знає історії російської соціал-демократії».\nДругою групою вчених, які стояли на марксистській платформі, були М.І.Туган-Барановський та П.Б.Струве, які з іншими економістами, належали до напрямку «легальних марксистів». Однак, на відміну від більшості, творчість М.І.Туган-Барановського виходила за рамки розвитку ідей марксизму й охоплювала продовження російської галузі маржиналізму та німецької історичної школи. Його, без сумніву, можна назвати самим великим представником вітчизняної (української) економічної думки.\nОднак, найбільшого впливу на розвиток марксистських ідей в Росії мало вчення В.І.Леніна (1870-1924), яке є предметом гострих дискусій як у науковій літературі, так і у засобах масової інформації вже багато років. Останнім часом у науковій літературі став переважати негативний акцент оцінки діяльності цієї людини. Спробуємо об’єктивно розібратися у цьому.\nЙого творчість, умовно, можна розділити на два основних періоду, дореволюційний (до жовтня 1917 року) та післяреволюційний (до березня 1923 року).\nНа першому, досліджувались економічні проблеми дореволюційної економіки Росії та нові риси розвитку капіталізму в ХХ сторіччі. В цей час були написані два фундаментальних економічних твори: «Розвиток капіталізму в Росії» і «Імперіалізм як вища стадія капіталізму'.\nУ першій роботі представлений аналіз російської економіки на предмет доказу наявності розвитку капіталізму через розвиток внутрішнього ринку. Книга стала результатом гострих суперечок з народниками, які відкидали можливість розвитку капіталізму в країні із-за відсутності вільних зовнішніх ринків.\nДруга книга, «Імперіалізм як вища стадія капіталізму (популярний нарис), ставила завдання вирішення трьох основних проблем: по-перше, показати нові риси капіталізму ХХ століття, по-друге, пояснити причини виникнення Першої світової війни, і, нарешті, по-третє, уточнити стратегію робітничого класу у відношенні до цієї війни та особливості майбутніх соціалістичних революцій. Основний висновок книги полягав показати панування в капіталізмі XX сторіччя нових явищ його розвитку, що характеризувались пануванням монополій. Було доведено, що починаючи з ХХ століття, капіталізм вступив в нову, імперіалістичну стадію свого розвитку.\nПісля жовтня 1917 року завдання змінилися. Головними стали проблеми господарського будівництва в умовах нової влади та визначення стратегії подальшого розвитку країни. По проблемі жовтневого перевороту 1917 року і перспектив наступного розвитку, різко загострилися розбіжності в поглядах між Г.В.Плехановим. Останній вважав, що російський капіталізм є недостатньо розвиненим, а для соціалістичного будівництва необхідна наявність високого рівня розвитку продуктивних сил.\nЗвідси критика Г.В.Плехановим В.И.Леніна напередодні жовтневого перевороту про передчасність захоплення політичної влади пролетаріатом, з метою побудови соціалізму. Недорозвиненість капіталізму в Росії В.І.Ленін не заперечував. Він, навіть, був проти назви її соціалістичною і погодився на цей термін тільки в розумінні її майбутніх перспектив розвитку, про що було сказано вище. У цьому він був солідарний з Г.В.Плехановим. Цікаво, що ще у лютому 1917 року, останній, за 8 місяців до цієї події (Жовтневого перевороту), попереджував В.І.Леніна про його згубність. Він написав, що така «революція» наробить стільки лих у Росії, що цього не бачить тільки «сліпонароджений».\nОднак, у цілому, В.І.Ленін, відносно жовтневих подій, виходив з інших передумов. Він розробив власну теорію, так званої, революційної ситуації, коли «низи не можуть жити по старому, а верхи - управляти по новому». Саме вона і склалася в той момент у Росії. У розпал Першої Світової війни, коли панували розруха й голод, Тимчасовий буржуазний уряд О.Ф.Керенського не зміг прийняти ефективних заходів для стабілізації соціально-економічної ситуації в країні і був скинутий.\nЗ приводу цього, В.І.Ленін скаже, що жодна партія в Росії не взяла на себе відповідальність за її майбутнє, крім партії більшовиків. Відомо, що є колосальна література та величезна кількість негативних публікацій та висловлювань, відносно ленінізму. Зокрема, В.І.Леніна звинувачують у розв'язанні громадянської війни, появі концтаборів, «червоного терору» і т.ін. Однак, варто відповісти, що тут дійсно є багато білих плям. У цілому ж, можна констатувати наступне.\nРозуміючи, що будуть різні трактування тих або інших його дій,\nВ.І.Ленін дає всі свої розпорядження в письмовій формі, які відразу надходили до архіву. У своїх роботах, говорячи про дослідження майбутніх істориків, він безліч разів повторював, що у відповідь на «білий терор» він повинен був розпочати «червоний терор». Свої дії він пояснював однозначно – на війні як на війні, білі розстрілювали червоних, червоні – білих. Тут не можна забувати про міжнародну інтервенцію в Росію майже 16 держав.\nІсторії відомі факти, що американська та англійська армії, в захоплених північних частинах Росії, розстрілювала й вирізала цілі села, не щадячи навіть дітей. Так, наше рідне місце, Одеса була окупована французами. Деякі історики та письменники, висвітлюючи події тих часів, говорять про це дуже «делікатно», хоча насправді, усе відбувалось трохи інакше. Слід сказати, що здійснювався не тільки психологічний тиск, але і реальні розстріли цивільних людей.\nВ остаточному підсумку, для історії важливо як розглядати економічні концепції цього періоду. Відомо, що в період громадянської війни панував, так званий, «воєнний комунізм». Його головною рисою стала продовольча розкладка (продрозкладка). Це означало, що на кожний повіт, волость, село розписували вилучення у селян хліба й інших продуктів харчування, виконання тих або інших повинностей (наприклад, перевезення яких-небудь вантажів на своїх конях - гужова повинність). У промисловості йшла повним ходом націоналізація підприємств (крім малих - один двигун і не більше п'яти робітників). Підприємства повинні були поставляти державі свою продукцію. У країні панувала колосальна інфляція. Звідси, головні розрахунки проходили натуральним чином, про що детально було сказано під час вивчання курсу «Історія економіки та економічної думки».\nУ той час, мабуть, практично всі соратники В.І.Леніна вважали, що «воєнний комунізм» є переходом, якщо, безпосередньо, не до комунізму, то у, як мінімум, до першої його фази - соціалізму. Наприклад, один з близьких соратників В.І.Леніна, Ю.Ларін писав в одній з газет, що знецінювання грошей є переходом до комунізму. У відповідній записці, на цю публікацію, В.І.Ленін написав: «…завантажте товариша іншою роботою, не давайте часу на літературну діяльність».\nВ.І.Ленін спеціально звертав увагу, що «воєнний комунізм» випливає з реалій обложеної фортеці, якою і була тоді Радянська Росія. Він, не одноразово, підкреслював, що продрозкладка, та інші реалії «воєнного комунізму» не є якимось відкриттям більшовиків. Так, в свій час, Пруссія в умовах війни, історично, перша ввела продрозкладку. Адже для того, щоб армія воювала, необхідно харчування, обмундирування, виробництво зброї й т.д., так як в таких умовах, економічні важелі просто не діють.\nОтже, підсумуємо вище сказане. Російське відгалуження марксизму і його спроба практичного застосування, знов-таки, зіткнулася з проблемою, так званого «марксизму», якому спробував дати відсіч ще К.Маркс.\nДуже важливою проблемою в творчості В.І.Леніна, є використання\nнаукової спадщини марксизму в післяреволюційний період. Пануючою точкою зору є та, що він переконався в неможливості прямого переходу до комунізму (соціалізму), тому вирішив використати своєрідний маневр, так званого тимчасового відступу, результатом чого став перехід до Нової економічної політики (НЕПу). Однак, незважаючи на те, що слова В.І.Леніна про «тимчасовий відступ» можна знайти в його роботах, (хоча не слід виключати можливість виправлення цих робіт Й.В.Сталіним) того періоду, варто відповісти на запитання, а чи був він в реальності. Звернемо увагу на головні положення ленінського підходу.\nРозглядаючи економіку колишньої Російської Імперії, вчений вказує на існування в ній багатоукладності. Уклад - це своєрідний уламок, фрагмент того або іншого економічного ладу, що не займає в суспільстві пануючого положення. У Росії він виділив п'ять домінуючих укладів:\n1. Натуральне господарство – доринковий фрагмент економіки.\n2. Дрібнотоварний уклад – це суспільство простих товаровиробників, селян, ремісників і т.ін., де відсутня капіталістична експлуатація.\n3. Приватно-капіталістичний уклад – це економіка, що ведеться капіталістами, які привласнюють додаткову вартість.\n4. Державний капіталізм (держкапіталізм) - це вища форма розвитку цивілізації, де держава в економіці починає виконувати координуючі та регулюючі функції.\n5. Соціалістичний уклад, тобто та форма виробництва, яка виходять за межі попередніх укладів. Тут мова йшла про ледь помітні паростки, наприклад, заходи по безкоштовним формам освіти та медицини. Однак, займаючи командні висоти, цей уклад не мав економічної основи, яку і треба було створити в умовах нової форми політичного панування пролетаріату, як Радянської влади. Найважливішими першими кроками до цього стала програма ГОЕЛРО. Саме він створював умови для нової, не товарної, тобто соціально-технологічної форми зв'язку, як основи соціалізації, а, з неї, і , безпосередньо, і самого соціалізму. Саме цим пояснюється вислів В.І.Леніна про те, що комунізм є «Радянська влада плюс електрифікація всієї країни». До цього положення він додавав трестування по-американськи, освіта по-пруськи і т.ін.\nГоловним змістом НЕПу, по В.І.Леніну, як не дивно, вважався такий розвиток багатоукладної економіки, де провідним укладом повинен був стати не соціалістичний, а державно-капіталістичний. Останнє і є принципово важливим, тому що якщо держава перейшла б до використання для побудови соціалізму соціалістичного укладу, то тут був би правий Г.В.Плеханов, так як соціалізм, безпосередньо, не можливо побудувати поза розвиненими формами капіталізму, а в Росії вони були ще не розвинені. Це завдання і повинен був вирішувати НЕП.\nСправа в тому, що розвинені форми капіталізму «випромінюють» соці-\nалізацію виробництва, його «технічний розвиток» виробництва, створюючи\nумови для розвитку особистості. Характерно, що один з опонентів В.І.Леніна\nЛ.Д.Троцький (його пізнання соціалізму були, приблизно, на рівні вище згаданого Ю.Ларіна, хоча агресивність була вище, мабуть, чим у Й.В.Сталіна), спробував звинувачувати В.І.Леніна у відході від комуністичного ідеалу, а з ним, і від ідеалів Жовтневої революції, на що він запропонував останньому почитати свої дореволюційні роботи («Чергові завдання Радянської влади», «Про продподаток» та інші), де було вказано саме все те, що зазначено вище (про багатоукладність економіки, про провідний уклад і т. ін.).\nІншими словами, при розгляді проблем будівництва соціалізму в Росії, вона включала своєю найважливішою ланкою рух до основ соціалізму через розвиток державно-капіталістичного укладу. Вчений підкреслював, що держава, у цьому випадку повинна відбивати інтереси всіх членів суспільства і, насамперед, найбідніших її верств через союз робітників і селян. Останнє є надзвичайно важливим для розуміння проблем будівництва соціалізму, де держава з буржуазної перетворюється в державу диктатури пролетаріату.\nДосить часто, суть такої держави, розуміється примітивно, як влада озброєного солдата або матроса, які конфіскують, націоналізують, усуспільнюють і т.ін. Однак, це прояв лише політичної диктатури. Головне ж складається в економічній її суті, що з'являється як панування споживача над виробником, про що було сказано більш детально вище. Останню обставину можна здійснити лише через регульований ринок, у якому Держплан повинен був оцінювати ефективність наукових напрацювань для їх застосуванні у виробництві, і не більше. В епоху ж Й.В.Сталіна, він перетворився в орган директивного планування та жорсткого регулювання економіки з центру на місця.\nПовертаючись до визначення про диктатуру пролетаріату та її сутність в дійсності, про неї можна судити саме по розвитку НЕПу. Кожний суб'єкт власності (особистої або приватної)(натуральний і дрібнотоварний уклади), власник свого капіталу (приватнокапіталістичний уклад) ведуть своє господарство та сплачують податки. Спочатку це був продуктовий податок, а потім, зі стабілізацією виробництва й валюти, грошовий.\nДержавний капіталізм, по В.І.Леніну, повинен був перетворити державну монополію «в інтереси й на користь кожного члена суспільства». Наприклад, найважливішим завданням держави було виконання плану ГОЕЛРО (державний план електрифікації Росії). Отримані державою податки, доходи підприємств та інші повинні були йти на розвиток електрифікації, тобто дати кожному її блага. Звідси, виникає афоризм «лампочка Ілліча», який підкреслює революційний технічний переворот - повсюдне використання електрики як у виробництві так і у побуті.\nНЕП привів до різкого підйому виробництва в нашій країні. З 1925 року Росія повністю забезпечила себе хлібом і знову, як це було до Першої Сві-\nтової війни, стала експортувати хліб у Європу. Однак, історично трапилось\nтак, що принципи НЕПу так і не були до кінця використані в Радянській Росії, хоча, на сьогоднішній день, набули широкого застосування у Швеції, Китаї та інших країнах. В остаточному підсумку, після 1929 року в колишньому СРСР, восторжествували так звані «марксисти».\nГоворячи про роль та значення марксизму на сьогоднішній день, слід відмітити, що економічна теорії марксизму, викладена, насамперед в «Капіталі», непроста для сприйняття. Відомо, що К.Маркс побудував її на застосуванні діалектичного методу, розуміння якого викликає часом значні утруднення навіть для професійних економістів і по сьогодні. Не випадково, стародавнього діалектика Геракліта Ефеського назвали Гераклітом Темним, а його висловлення, що в одну й ту ж саму ріку не можна ввійти двічі - важке для сприйняття.\nЩе при житті К.Маркса, в нього з'явилися послідовники, які були значно молодше його за віком, і тому називали себе «молодими марксистами». Вони займалися видавничою діяльністю, намагалися застосовувати економічну теорію марксизму до життя. Коли К.Маркс познайомився з ними та їх «визначними» здобутками, то, з іронією, сказав: «Якщо це марксизм, тоді я не Маркс».\nПроблема так званих марксистів, тобто мнимих його послідовників переслідувала автора ще при житті та залишається після смерті вченого драматичною, як в історії економічної думки, так і в історії розвитку економіки в цілому. Достатньо згадати Поля Лафарга – зятя К.Маркса, Едуарда Бернштейна та Карла Каутського, які не змогли чітко, на підставі теорії марксизму, пояснити нові явища капіталізму кінця ХІХ - початку ХХ століття, і тому заснована ними соціал-демократична партія в Німеччині, вже давно відійшла від основних постулатів теорії К.Маркса. Однак, так званий «марксизм» найбільші втрати причинив у зв'язку з будівництвом соціалізму в СРСР та інших країнах.\nПерераховуючи негативні сторони марксизму, сучасним вітчизняним та закордонним економістам, корисно згадати історію з молодими марксистами. Найбільш рельєфно межа між так званим і реальним марксизмом виявляється через метод самого К.Маркса і висновки, отримані ним на його базі з тими висновками, які робляться його критиками. Діалектичний метод припускав розгляд всіх явищ і процесів у розвитку. Звідси, факти дійсності виявляються правомірними тільки для певного періоду часу, на певному рівні абстракції та постійно змінюються, здобуваючи інший, часом прямо протилежний зміст.\nТак, звинувачення марксизму в дослідженні явищ у руслі розгляду всіх питань через прошарки суспільства (незрілий клас), класів і класової боротьби, справедлива до моменту, коли людина є частиною виробництва. З виходом з нього, наприклад, у сучасних умовах, коли класова структура розмива-\nється, він перестає бути його представником. Саме про це й писав К. Маркс у\nрукописах 1857 – 1861 років.\nЩодо критики твердої залежності між базисом і надбудовою, ще Ф. Енгельс відзначав, що базис визначає надбудову тільки, в остаточному підсумку. При розгляді конкретної ситуації та під певним кутом зору, надбудовчі відносини можуть виявитися домінуючими. У цьому особливість діалектики, коли положення міняються місцями.\nОбвинувачення К. Маркса в застосуванні однофакторного аналізу до вартості, ціні та доходів на основі єдиного ресурсу – праці, повисає в повітрі, якщо уважно придивитися до того, що праця є обставиною, що формує якісні параметри вартості, а корисність, поставлена в основу ціноутворення у маржиналістів, впливає тільки на її кількісні параметри. Звідси, маржинальний аналіз є досить важливим для практики господарюючого суб'єкта, але мало що дає для розуміння суті внутрішніх закономірностей розвитку буржуазного ладу.\nЩо стосується сумнівної цінності прогностичних положень, не підтверджених часом, як, наприклад, неминучість соціалістичної революції, то вони були актуальними, насамперед у період першої половини ХIХ століття, до появи монополій, як клітинки соціалізму, про що писав ще Ф. Енгельс, що коли з'являються монополії, то необхідність у соціалістичних революціях відпаде. Що ж стосується посилання критиків на кінець I тому «Капіталу», про «експропріацію експропріаторів», тобто капіталістів, то варто пам'ятати про рівень абстрактного розгляду К. Марксом дійсності. Адже мова йде про процес виробництва капіталу і не більше. Отже, дійсність розглядається односторонньо, як фрагмент виробництва капіталу. Причому, тут мова не йде про заклик до соціалістичної революції, а констатується факт, що сам капіталізм у процесі виробництва створює умови підриву та руйнації вартісних процесів як своєї основи, тобто діє еволюційно, крок за кроком руйнуючи капітал з середини, без революцій.\nСучасний стан марксистської теорії, представляє собою багатогранний, по суті і формі, підходи, що є спробою поглибити як філософський, економічний та соціальний аспект марксизму. Однак, при всій багатогранності існуючого матеріалу, економічна складова є досить обмеженою. Серед найбільш відомих напрямків сучасної економічної складової марксизму виділяється, так званий, аналітичний марксизм, який являє собою спробу продовження економічної складової марксистської доктрини. Так, представники цього напряму величезне значення приділяють уточненням термінів марксизму, спробі розробки проблем продуктивних сил, виробничих відносин, надбудови та співвідношення між ними через використання мікро- та макроекономічного підходів.\nОднак, відмічений напрям відмовляється від такої основоположної складової марксизму, як метод діалектичного матеріалізму, який є його ду-\nшею і дозволяє розглянути суспільство в його постійному розвитку та змінах.\nЗвідси виникає правомірне питання – а чи зберігається в такому підході аналітичним марксизмом первісна сутність класичного марксизму? Адже, використання мікро- та макропідходів, теорії ігор, надмірне застосування економіко-математичних методів залишає на узбіччі теорії дослідження постійних змін в господарчій діяльності суспільства, логіку його розвитку та тенденції, що вигідно виділяє марксизм порівняно з іншими теоріями.\nПодібна ситуація нагадує використання неокласикою інструментарію маржиналізму, однак, від цього не відбувається його розвиток, як окремого напрямку. Також, і американський інституціоналізм Т.Веблена, який дуже високо цінував економічну складову марксизму як і його історичний метод, широко використовуваний в самому інституціоналізмі, не можна вважати прямим продовженням марксизму.\nПідбиваючи підсумок вище сказаного, можна зробити висновок, що прогностичні висновки К.Маркса про те, що суспільство рухається до соціалізму через підрив вартісних процесів, виведення людини із процесів виробництва, руйнування класової структури суспільства, блискуче підтвердилися.\nОднак, К.Маркс не був ідеальним вченим і людиною. Так, по-перше, у його здобутках, дійсно, проглядає претензійність на володіння абсолютною істиною та непримиренність до інших наукових поглядів. Критикуючи думки інших вчених, позиції яких не збігалися з його власною, він використовував у наукових дискусіях досить некоректні вислови, типу «божевільний Сэй», «брудний нехлюй» говорячи про С. Бейлі тощо.\nПо-друге, розробки економістів, більшою мірою, орієнтовані на розробку практичних проблем, ставилися їм у розряд вульгарних, якщо вони відходили від позицій трудової теорії вартості, наприклад, «теорія трьох факторів виробництва» Ж.Б.Сея, «гармонії класів» Г.Ч.Кері й т.п. хоча і підтвердили свою ефективність.\nПо-третє, у трактуванні окремих проблем, наприклад, про багатоваріантність трудової теорії цінності А.Сміта, їм начисто ігнорувався час написання цієї великої книги (1776 рік), коли вартісні процеси перебували ще в стані становлення, але не зрілих форм. Однак, критика його теорії вартості (цінності) велась з позицій розвинених форм капіталізму кінця ХIХ століття. Сам же марксизм, з погляду використання, безпосередньо, на практиці його напрацювань виявився малоефективним.\nОднак, для розуміння змін в суспільному розвитку, тобто його траєкторії, навряд чи знайдеться вчення, більш продуктивне, ніж марксизм. Достатньо згадати збільшення інтересу до цієї доктрини в період катаклізмів, які, періодично, потрясають світ, особливо в наші часи.


Відеоняня LIONELO Babyline 6.1 купити недорого в Україні. Відеоняня LIONELO Babyline 6.1 замовити за 2998 грн: огляди, фото, описи, характеристики, відгуки. Швидка доставка. Київ, Одеса, Дніпро, Харків, Львів - Інтернет-магазин EconomPokupka\nОснащена високоякісною камерою та чітким 3,2-дюймовим дисплеєм, няня Babyline 6.1 дозволяє бездротово спостерігати за дитиною на відстані до 300 метрів - також вночі. Завдяки функції двостороннього зв'язку пристрій також дозволяє дистанційно розмовляти з дитиною.\nBabyline 6.1 оснащений термометром, який сповіщатиме батьків, коли в кімнаті дитини занадто тепло або занадто холодно. Няня також може нагадати вам коли годувати, також, є будильником або музичною шкатулкою - у пристрої 8 колискових пісень, які люблять діти. Вбудований акумулятор забезпечує до 20 годин безперервної роботи.\nСистема VOX - це технологія, яка забезпечує максимальну економію енергії, а отже і тривалу роботу пристрою без зарядки. Няня працює в режимі очікування, і коли виявляється рух чи голос, вона вмикається та передає зображення та звук на батьківський екран.\nІндикатор низького заряду - Так\nДіапазон в приміщенні - 50 м\nДіапазон за межами будівлі - 300 м\nЧас роботи - 20 год\nРозміри - 120 х 70 х 17 мм\nВідеоняня Lionelo Babyline 5.1 WhiteКод: 101830\nРадіоняня Lionelo Babyline 2.1Код: 101843


Процес, відомий як значок сповіщення Windows Security або SecurityHealth, належить до програмного забезпечення Microsoft Windows від Microsoft (www.microsoft.com).\nОпис: Оригінальний SecurityHealthSystray.exe є важливою частиною Windows і рідко викликає проблеми. SecurityHealthSystray.exe знаходиться в папці C: \_ Windows \_ System32. Розмір файлу в Windows 10/8/7 / XP становить 73, 728 байт.\nSecurityHealthSystray.exe - це системний файл Windows. SecurityHealthSystray.exe - надійний файл від Microsoft. Програма не видно. Процес починається при запуску Windows (див. Ключ реєстру: MACHINE \_ Run). Тому рейтинг технічної безпеки 10% небезпечний .\nВажливо: Деякі зловмисні програми маскуються під SecurityHealthSystray.exe, особливо якщо вони не знаходяться у папці C: \_ Windows \_ System32. Тому слід перевірити процес SecurityHealthSystray.exe на вашому ПК, щоб перевірити, чи є це загроза. Ми рекомендуємо диспетчеру завдань безпеки для перевірки безпеки вашого комп’ютера. Це був один із найкращих варіантів завантаження The Washington Post та PC World .\nЧистий та охайний комп'ютер - головна вимога, щоб уникнути проблем із SecurityHealthSystray. Це означає запустити сканування шкідливих програм, очистити жорсткий диск за допомогою 1 cleanmgr та 2 sfc / scannow, 3 видалення програм, які вам більше не потрібні, перевірка програм автоматичного запуску (з використанням 4 msconfig) та включення автоматичного оновлення Windows 5. Завжди пам'ятайте про періодичне резервне копіювання або принаймні для встановлення точок відновлення.\nЩоб допомогти вам проаналізувати процес SecurityHealthSystray.exe на вашому комп’ютері, такі програми виявилися корисними: Диспетчер завдань безпеки відображає всі запущені завдання Windows, включаючи вбудовані приховані процеси, такі як моніторинг клавіатури та браузера або записи автозапуску. Унікальний рейтинг ризику для безпеки вказує на ймовірність того, що процес може бути потенційним шпигунським програмним забезпеченням, зловмисним програмним забезпеченням або трояном. B Malwarebytes Anti-Malware виявляє та видаляє зі свого жорсткого диска шпигунське програмне забезпечення, рекламне програмне забезпечення, трояни, кейлоггери, зловмисне програмне забезпечення та трекери.


Бійка Кужель та Тетерука: "Обніміться брати мої". Яценюк прокоментував конфлікт Кужель та Тетерука - Політика - TCH.ua\nПрем'єр наполягає на якісному розслідуванні інциденту.\nЯценюк вважає, що парламентарям треба заспокоїтись | © Reuters\nПрем'єр-міністр України Арсеній Яценюк вважає за необхідне провести невідкладне та всебічне розслідування конфлікту між депутатами Олександрою Кужель та Андрієм Тетеруком. Про це він заявив на відкритті пам'ятника Тарасу Шевченку у Ризі, повідомляє кореспондент ТСН.\nПрем'єр відзначає, що цей інцидент тим більш прикрий, що у ньому задіяна жінка-депутат.\n"Цей конфлікт відображає загальну напругу серед українського політикуму. І тут, коли ми відкриваємо пам'ятник великому Кобзарю, пролунало: "Обніміться, брати мої, молю вас, благаю!". Ну треба понизити градус і вести виключно дискусії про те, як прийняти закони про лібералізацію безвізового режиму і перетворити парламент на місце, де приймаються закони, а не де розслідуються такі інциденти", - сказав прем'єр.\nСтосовно можливого зняття недоторканності з Тетерука, Яценюк сказав: "Він як чоловік, як політик, готовий нести відповідальність і зняти імунітет для проведення розслідування".\n5 листопада прес-служба ВО "Батьківщина" повідомила, що заступник керівника фракції "Народний фронт" у Верховній Раді Андрій Тетерук вдарив по голові скляною пляшкою нардепа від "Батьківщини" Олександру Кужель. Інший нардеп Антон Геращенко повідомив, що перед тим, як отримати удар по голові, Кужель спробувала вдарити сумкою Тетерука.\nУ "Батьківщині" заявили, що бойкотуватимуть засідання парламенту, доки Тетерука не покарають.\nВідео Яценюк прокоментував сутичку між Тетеруком та Кужель\nПолітика 06.11.2015 12:31


13 квітня - день пам'яті святителя митрополита Іони | УНІАН\n13 квітня - день пам'яті святителя митрополита Іони\nСвята 2 хв. 2628\nМайбутній святитель народився в кінці чотирнадцятого в селі Одноушево поблизу Солигалича в сім'ї служивого землевласника на ім'я Феодор.\nВ 12 років хлопчик прийняв чернечий постриг у монастирі в селі Унорож поблизу Галича. Через кілька років перейшов у Симонов монастир у місті Москва, де виконував послух пекаря.\nЗ 1431 року він є єпископом Рязанським і Муромським.\nПісля смерті в 1431 році митрополита Фотія, Іона фактично очолив Російську Церкву. Восени 1433 року литовський князь Свидригайло послав у Константинополь для висвячення на митрополита єпископа Смоленського Герасима. Останній був возведений у Константинополі в сан митрополита всієї Русі, але в 1435 році, запідозрений князем Свидригайлом у зраді, був убитий.\nПісля смерті митрополита Герасима в Константинополь відправився єпископ Іона, але в 1437 році, прибувши в столицю Імперії, він дізнався, що патріарх Йосиф у 1436 році вже поставив на Руську митрополію Ісидора.\n15 грудня 1448 року на Соборі руських єпископів у Москві був обраний митрополитом Київським і всієї Русі. Його кандидатура не була узгоджена з Патріархом у Константинополі.\nУ 1458 році Москва відкинула пропозицію Литви про кандидатуру на посаду митрополита Григорія Болгарина, учня митрополита Ісидора. Святитель постійно проживав у Москві і став останнім святителем, який мав кафедру в Москві, але носив титул митрополита Київського.\nПри митрополиті Іоні був урочисто зарахований до лику святих митрополит Олексій, мощі якого були знайдені нетлінними при перебудові Чудова монастиря, розпочатої у 1431 році. Святитель помер 31 березня 1461 року.\n27 травня 1472 року при перебудові Успенського собору відбулося знайдення нетлінних мощей, які зараз зберігаються в Успенському соборі Московського Кремля. У 1547 році за митрополита Макарія він був прославлений для загальноцерковного шанування.


Бровари - сайт міста :: Бровари : Ударівця хочуть позбавити можливості відстояти інтереси незаконно затриманих активістів\nБровари : Ударівця хочуть позбавити можливості відстояти інтереси незаконно затриманих активістів 31.05.2013\n«У своїй заяві слідчий СВ Броварського МВ ГУМВС України у київській області Громадський О. посилається на вимоги ст. 78 КПК України, щодо відводу мене, захисника, від справи. Проте жодних вмотивованих підстав для цього немає», - повідомив Сімутін.\nВін також підкреслив, що під час мирного суботника жорстоко побили журналіста та безпідставно затримали двох активістів Смірнова та Ткаченка, яким приписують, начебто, хуліганські дії та порушення громадського порядку.\n«Сьогодні о 14:00 по вул. Возз’єднання, 1, відбудеться судове засідання щодо мого відводу участі захисника по кримінальній справі за побиття. Вважаю це викривленням фактів і намаганням міліції показати країні у тих фарбах, які їм вигідні. Сьогодні двом ні в чому не винним активістам припишуть хуліганські дії, завтра іншим. Всі ці кроки називаються безкарністю правоохоронних органів», - зауважив «ударівець» Роман Сімутін.


Мати БожаБогородиця «Одигітрія»\nЦі ікона вже знайшла свою родину. Ви можете замовити цей образ в нашій іконописній майстерні ” Небо на землі”. Ми не створюємо копій. Кожна робота неповторна та жива, як щира молитва. Довірившись нам Ви отримаєте унікальний образ. Схиляючись перед ним в молитві, Ви відчуєте радість, умиротворення і підтримку, що йде від святині.


\tАделів | Адеметіонін\nАдеметіонін та його ключова роль у біохімічних реакціях\nДіючою речовиною Аделіву є адеметіонін. Адеметіонін (син.: S-аденозил-L-метіонін, сульфоаденозил-L-метіонін, S-аденозилметіонін; англ.: S-adenosyl-L-methionine / SAMe, S-adenosylmethionine, ademethionine) - це похідне незамінної сірковмісної амінокислоти метіоніну і аденозинтрифосфату (АТФ). Дуже часто його ще можуть називати активним метіоніном, так як саме адеметіонін, а не вільний метіонін, є фактичним замовником метильних груп в реакціях трансметилювання (Т. Т. Березов, Б. Ф. Коровкін, 1983р.).\nАдеметіонін відіграє одну з ключових ролей у важливих біохімічних реакціях, таких як транссульфурування, синтез поліамінів, трансметилювання. Він присутній абсолютно в усіх живих клітинах. Для нормального функціонування організму людини адеметіонін вкрай важливий. Показання для прийому адеметіоніну наступні: цироз печінки, хронічний гепатит, внутрішньопечінковий холестаз, печінкова енцефалопатія, абстинентний та депресивний синдроми.\nСьогодні практично досконало вивчені як механізми терапевтичної (в тому числі гепатопротекторної) дії адеметіоніну, його біохімія, так і його роль у патогенезі різних захворювань. Адеметіонін довів прекрасну ефективність в лікуванні пацієнтів з депресивним станом. Прийом адеметіоніну сприяє зменшенню даних симптомів. В доповнення до цього ефекту, у пацієнтів з депресією зменшувалася вираженість супутніх симптомів (запалення, біль) такого дегенеративно-дистрофічного захворювання суглобів, як остеоартроз.\nГлутатіон є одним з основних антиоксидантів у печінці людини, та адеметіонін відіграє ключову роль у його синтезі. Саме тому адеметіонін досить ефективний при внутрішньопечінковому холестазі, який супроводжує різні захворювання печінки.\nПрийом Аделіву призводить до зниження або припинення свербіжу, повної нормалізації або поліпшення рівня загального білірубіну, прямого білірубіну у сироватці крові, аланінамінотрансферази, повної нормалізації або поліпшення активності гамма-глутамілтранспептидази, лужної фосфатази.\nРекомендована доза Аделіву - по 1-2 капсули 2 рази на день. Приймається Аделів за 1 годину до прийому їжі.\nДля отримання медичної консультації по препарату Аделів,\nЩоб оперативно отримувати від нас всю «свіжу» інформацію, приєднуйтесь до нас в соціальних мережах:


Як отримати громадянство Росії для громадян Узбекистану |ЯкПросто\nУмови отримання громадянства обумовлюються в «Законі Російської Федерації про громадянство». У 2003 році в нього були внесені поправки, які спрощують отримання громадянства для деяких категорій людей (наприклад, для тих, хто проживає або проживав в країнах, що входять до складу СРСР).\n- Підстава для перебування в країні (російська віза, постановка на міграційний облік);\n- Анкети та фотографії.\nПроцедура надання громадянства може проходити як у загальному, так і в спрощеному порядку. У першому випадку необхідно подати відповідну заяву. На це мають право: особи без громадянства; дієздатні і досягли 18-ти років особи; іноземні громадяни. При цьому важливо, щоб людина проживав на території Росії не менше п’яти років. Зверніть увагу на те, що перебування вважається безперервним лише в тому випадку, якщо людина не виїжджав за межі РФ на термін, що перевищує три місяці на рік.\nМайбутній громадянин Росії також зобов’язаний дотримуватися законодавства країни і її конституцію, мати законні засоби до існування і володіти російською мовою. Крім того, необхідно буде написати відмову від наявного громадянства.\nУ деяких випадках час перебування на території РФ може бути скорочено до року. До громадян, які можуть отримати таку можливість, відносяться особи, які мають високі досягнення в культурі, техніці, науці, мистецтві, а також ті, хто має професію, що представляє інтерес для Російської Федерації. Отримання громадянства в більш короткі терміни можливо і для осіб, які отримали політичний притулок.\nІз заявою на отримання громадянства в спрощеному порядку мають право звернутися особи без громадянства та іноземці (але у них хоча б один з батьків повинен бути громадянином РФ, що проживають на території країни). Під дану категорію потрапляють і особи, які мали громадянство СРСР, проживають або проживали на території колишніх республік Радянського Союзу.\nОтримання російського громадянства передбачено і для осіб, які закінчили вищі або середні спеціальні заклади РФ. Однак існує умова, за якою дані особи повинні бути громадянами держав, які входили до складу СРСР, і при цьому одержали освіту пізніше першого липня 2002 року.\nЗаява на отримання громадянства можна подати, навіть не в’їжджаючи в Росію. Для цього необхідно звернутися в консульство РФ за кордоном, або в дипломатичне представництво.


Міністерство охорони здоров'я запустило офіційну спільноту у Viber | Telekritika\nГлавная Новини\tМіністерство охорони здоров’я запустило офіційну спільноту у Viber\nTelekritika 23.03.2020 11:04 23.03.2020 3605\nМОЗ інформуватиме про ситуацію з коронавірусом в Україні.\nУ зв’язку з поширенням коронавирусної інфекції у всьому світі, зокрема й і на території України, Міністерство охорони здоров’я України запустило офіційну спільноту у Viber, де буде ділитися останніми новинами та даними про ситуацію з COVID-19 у країні. Про це повідомляє прес-служба.\nМіністерство публікуватиме останні новини та дані про коронавірус в Україні, кількість випадків зараження, а також розповідати про запобіжні заходи, яких варто дотримуватися у період карантину, і корисні поради від Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ).\nСьогодні це єдина верифікована та підтверджена спільнота Міністерства охорони здоров’я у Viber, у якій публікується вірогідна інформація, повідомляється у релізі.\nТакож важливими джерелами інформації про випадки захворювання коронавірусом є сайт Міністерства охорони здоров’я України, сторінка Центру громадського здоров’я України та сайти з рекомендаціями Всесвітньої організації охорони здоров’я.\n«Сьогодні загроза, яку несе коронавірус, велика як ніколи, – повідомляє Ілля Ємець, міністр охорони здоров’я України. – Для вірусу не мають значення матеріальне становище або соціальний статус. Хворіють як всесвітньо відомі політики, актори, так і прості люди. Сьогодні ворог номер один не тільки українського суспільства, а й усього світу – це смертельно небезпечна інфекція, коронавірус. Тому вкрай важливо оперативно інформувати населення про ситуацію у країні, а також про те, як уберегти себе і своїх близьких».\n«У такий непростий для всіх час надзвичайно важливо залишатися на зв’язку й отримувати вірогідну інформацію з офіційних джерел, – стверджує Ганна Знаменська, директор з глобального розвитку Rakuten Viber. – Viber гарантує користувачам безпечне середовище для спілкування та роботи. Це стосується як обов’язкового шифрування усього контенту в додатку, так і присвоєння статусу офіційних спільнот тільки перевіреним партнерам».\n«Ми вважаємо дуже важливим, щоб мами, тата, бабусі та дідусі отримували своєчасну та правдиву інформацію про коронавірус із перевірених джерел і через зручні для них канали», – підкреслює голова ЮНІСЕФ в Україні Лотта Сільвандер.\nРаніше «Телекритика» повідомляла, що Міністерство охорони здоров’я та Facebook запустять для українців сервіс з актуальною і правдивою інформацією про ситуацію із поширенням корона вірусу у країні.


А я лохів розводив! - Piвнe-Paкуpc\n#Аферисти серед нас\nА я лохів розводив!\nЯк житель Луцька дурив рівнян\n- Навіщо ти обманював людей? Гадав, що з рук зійде? - запитав суддя 22-річного жителя Луцька, який протягом року водив рівнян за ніс. «Я лохів розводив! - весело мовив підсудний. - Був упевнений, що за якихось сто-двісті доларів ошукані не заявлятимуть у міліцію...\nНезважаючи на природне почуття гумору, вмілий шахрай із Луцька поповнив ряди в'язнів. А жителям області буде наука - ніколи не давайте завдатку, якщо документ про це не буде завірений у нотаріуса.\nЗа словами старшого помічника прокурора Рівненської прокуратури Володимира Горського, 22-річний Максим (ім'я змінене) проживав у Луцьку. Здобувати вищу освіту не мав бажання, та й працювати, видно, йому не дуже хотілося. Але ж їсти хочеться завжди!\nПостійні думки про заробітки навернули хлопця на ідею продати клавішні «Ямаха». Максим знайшов за газетним оголошенням клієнта і призначив йому зустріч. Поговорили, узгодили ціну і зійшлися на тому, що той купує товар, даючи 100 доларів завдатку. Коли Максим отримав гроші, то вирішив більше не зустрічатися з цим чоловіком, мовляв, тоді і гроші будуть мої, і товар теж!\nТак і зробив - більше не виходив на зв'язок із клієнтом, хоч попередньо і не мав наміру дурити чоловіка. Операція вдалася, тому Максим вирішив, що на заставах можна буде непогано заробляти. Тільки от «світитися» в рідному місті не хотілося, тому вирішив у пошуках пригод поїхати в Рівне.\nПридбавши газету з оголошеннями, він натрапив на таке: «Куплю прополіс». Зателефонував і повідомив, що у нього є велика партія цього товару. Після розмови з покупцем наобіцяв йому продати якісний прополіс за низькими цінами. Підприємець купився. Дав завдаток 200 доларів і «до побачення!» - більше шахрая він не бачив. А той наче розцвів, бо зрозумів, що лохів (у його розумінні) навколо вистачає...\nОбміркувавши, хлопець вирішив, що найвигідніші прибутки будуть на «продажах» авто. Діставши чужий паспорт, вклеїв туди своє фото і розпочав пошуки нових жертв. Переглядаючи рубрику «Куплю авто», він обдзвонював людей і пропонував автомобіль, який ті шукали. Зустрічався з покупцями й заявляв, що клієнтів на його товар о-го-го скільки вже назбиралося: бо транспорт хороший, та й ціна низька. Таким чином, молодику вдалося виманити у довірливих бізнесменів чималі суми по 100, 200, 300, 400 доларів... Даючи переписувати чужі паспортні дані з власною фотокарткою, він зникав, не переживаючи, що його викриють.\nЗа рік 22-річний лучанин прокрутив 12 афер, заробивши близько двох тисяч доларів, не прикладаючи рук. Його жертвами стали жителі Рівненського, Дубенського, Млинівського районів. А попався хлопець випадково - на власну наживку...\nОдин чоловік, якого він обкрутив на 200 доларів, подав оголошення «Куплю авто такої-то марки». Рівнянин надіявся, що аферист знову подзвонить до нього з пропозицією продати транспорт, діючи за своєю звичною схемою. Подіяло! Через кілька днів після виходу газети до ошуканого рівнянина зателефонував Максим, мовляв, так і так, у мене є авто, яке ви хочете придбати. Призначив зустріч. Зустрілися. І тільки-но жертва пізнала афериста в обличчя, того заарештували. Міліція вже давно полювала на нього, тому й зробила засаду.\nХлопця з Луцька засудили до 5 років позбавлення волі, і він тепер, напевне, вже братам по камері розповідає, як він, молодий, дурив старих дядьків...\n16.02.2006 Сторінку підготувала Ольга ДОЛЯ\n7. Авокадо - це фрукт чи овоч?  (3352)


Микола Сатпаєв. Ксєнія Собчак, Путін, вибори та хворі “експерти” | Український інтерес\nМикола Сатпаєв. Ксєнія Собчак, Путін, вибори та хворі “експерти”\nПолітична карикатура Олексія Кустовського. Фото radiosvoboda.org\nЯ тут дивлюсь, значна частина українського суспільства “з небувалим ентузіазмом”, як казали колись, сприйняла новину про висунення на пост президента сусідньої країни Ксєнії Собчак. І азартно обговорює її шанси та що робити тепер Навальному.\nЩе більший ентузіазм викликала заява Собчак щодо Криму. І тепер в очах українських “ентузіастів та експертів” читається лихоманковий блиск в очікуванні передачі “майбутньою демократично обраною президенткою РФ” анексованого півострова законним власникам. І вони до хрипоти сперечаються щодо методів її боротьби за посаду та технологій, котрі у цьому допоможуть.\nЯ хочу спитати у них одне – ви от серйозно?\nВи справді вірите, що людина, котра, аби прийти до влади, підірвала кілька будинків зі своїми співгромадянами (забули вибухи у Буйнакську, Волгодонську та Москві 1999 року?); людина, котра вчинила геноцид у Чечні, на чиїй совісті кількасот тисяч смертей; людина, за чиїм наказом (це для когось секрет?) отруїли полонієм у Лондоні свідка путінських злочинів Литвиненка; людина, на чиїх руках кров Політковської, Нємцова, Магнітського, Вороненкова та десятків (мінімум) інших; більше сотні отруєних заручників у Норд-Ості; майже дві сотні застрелених дітей у Беслані; утоплені моряки з “Курська”; і так – ad infinitum, – віддасть владу в законному і демократичному порядку? І це ж далеко не весь перелік.\nА ще ж є Грузія, Україна, Сирія. З довжелезним списком військових злочинів.\nІ ви серйозно обговорюєте шанси Собчак на перемогу у президентській гонці в Росії? Займаєте телеефіри, пишете статті, задурюєте людям мізки. Для чого? Щоб ми свято повірили, що у березні 2018-го закінчиться війна і нам повернуть Крим та Донбас на “блюдєчкє с голубой кайомочкой”? Ви серйозно от про це розпатякуєте?\nВи вірите, що людина, на чиїх руках кров сотень тисяч російських громадян, не говорячи вже про іноземців, добровільно зречеться посади і поїде в Гаагу?\nМожна багато писати про цю маячню. Але найточнішою буде, мабуть, одна-єдина фраза:\n“- Панове, ви хворі?”