Менеджмент у контексті інноваційної моделі розвитку - UA.TextReferat.com\nМенеджмент у контексті інноваційної моделі розвитку\nРадикальна перебудова системи політичного менеджменту як політичного інституту є складовою частиною загального процесу трансформації українського суспільства у напрямку становлення і розвитку інститутів громадянського суспільства, де тенденція щодо урахування законів відкритих соціально-економічних систем стає все очевиднішою, а самі закони починають реально “працювати”. Знання законів політичного менеджменту і пов’язаних з ними політичних, економічних і соціальних параметрів цілеспрямовано може бути використане для впливу на розвиток суспільного життя. Урахування законів управління соціальними системами спроможне змінити кінцевий результат і в такий спосіб принципово вплинути на формування певного соціально-політичного устрою, захисту та виправданню його існування чи навпаки. Вплив цих законів стає досить виразним, оскільки стратегічним курсом України стало впровадження інноваційної моделі розвитку, яка функціонально залежить саме від них.\nСьогодні вже зрозуміло, що стійкого розвитку країни може бути досягнуто тільки завдяки реформам, орієнтованим на інновації [1, 2]. Не викликає сумніву, що важлива роль в організації такої діяльності належить державі [наприклад, див. 3]. Однак слід мати на увазі, що для цього треба розуміти процеси, ініційовані при впровадженні реформ, а також знати, якими будуть наслідки змін (враховуючи колосальний за силою результат можливих впливів). Чітке бачення всього комплексу взаємодій необхідне як на рівні державних керівників, так і на рівні свідомості основних верств населення. Слід передбачати, що в світі відбувається не просто перехід до нового технологічного укладу, а глобальна технологічна революція, обумовлена переходом на принципово нові інноваційні виробництва. Пануючий дотепер традиційний підхід до керування соціально-економічними процесами грунтується на лінійному уявленні про функціонування соціально-економічних систем. Відповідно до нього результат зовнішнього керуючого впливу завжди прямо пропорційний бажаній реакції системи.\nНаочною ілюстрацією такого наївного очікування є, наприклад, статистика збирання податків і витрат, пов’язаних з цією процедурою. Популярний в коридорах влади системний підхід до визначення управління та регулювання життєдіяльності соціально-економічних систем і процесів, що відбуваються в них, базується на концепціях “витрати – ефективність” і “лінійність”, у відповідності до чого результати зовнішніх керуючих і регулюючих дій виявляються завжди пропорційними реакції самої системи. Найближчим до такого становища є світ закритих, самодостатніх, централізовано керованих соціально-економічних систем. Вони мають жорстко фіксовані межі, їх дія відносно не залежить від оточуючого середовища. Однак концепція лінійності в описі, аналізі і реалізації змодельованих соціально-економічних процесів остаточно втратила актуальність після побудови складнішої концепції – концепції відкритих систем. Відкритих у розумінні припливу і відпливу енергії, матерії, інформації. Такі системи під впливом середовища самі створюють динамічну рівновагу і дають новий результат.\nСьогодні вже визнано, що фундаментальні закони економіки, тобто закони попиту і пропозиції, мають нелінійний характер. Апроксимація нелінійних залежностей до форми прямо пропорційних залежностей різко спрощує їхній формально-аналітичний опис і подальше аналітичне дослідження. Цей підхід вже достатньо науково і методологічно обгрунтований. Розробкою постановок, економіко-математичних моделей, алгоритмів і програм розв’язання економічних задач зайняті в Україні сотні фахівців. Традиційні труднощі, що виникають при цьому в економістів, – це проблема сприйняття неадекватності побудованих ними економіко-математичних моделей, які описують реальну економіку, реальним економічним процесам і ситуаціям. Лінійна ортодоксальність представників маргінальної управлінської та економіко-математичної культури, які вперто, але марно багато років очікують ефемерної віддачі від своїх практичних зусиль, є причиною основних тупикових рішень нашого суспільства. Як мурашки, що повзають по скульптурі і не можуть відтворити собі її образ, так і фахівці із традиційним лінійним мисленням, при всьому витонченому апараті їхнього логічного аналізу, ніколи не зможуть зрозуміти причин неадекватності створених ними моделей реальній економічній ситуації. Можна стверджувати, що саме впровадження концепції лінійності призвело до негативних результатів державного управління процесами розбудови економіки України в перші роки незалежності [див. 4].\nПроблема лінійності та нелінійності в процесах управління соціально-економічними системами стає ключовою. Принципи, покладені в основу законів нелінійних відкритих систем, узагальнені в ряді праць [5 – 7]. Суспільство вже усвідомлює, що економіка за своєю природою є принципово нелінійною. І, насамперед, тому, що ця властивість генетично визначена нелінійністю соціально-економічних систем (середовищ). Ще важче звикнути до того, що ці системи є нерівновагомими, бо неминуче зазнають впливу потоків енергії, речовини та інформації. Останнє взагалі відзначається небезпечною багатоликістю, якщо враховувати, що на сучасному етапі самі гроші стають, за влучним висловом Дж. Найсбітта, “інформацією в руху” . Тут важливо підкреслити одне з нових положень, яке не вкладається у звичні уявлення нелінійної економіки: дисипація (розсіяння або навіть і “впорядкований” хаос) є необхідним процесом, залежним від довкілля. Саме вона може сприяти конструюванню і побудові регулярних структур у нелінійному відкритому середовищі. Отже, одночасна наявність таких властивостей, як нерівновагомість, а відтак і відкритість системи та її нелінійність при обов’язковій дисипації забезпечує спроможність цієї системи самоорганізовуватися. Тобто вона є безпосередньою причиною виникнення дисипативної структури і початку еволюційної історії системи як ланцюга біфуркацій.\nБагато вчених визнає, що відмова від концепції лінійності і перехід до вивчення економіки як великої відкритої системи породжує нову методологію принципів і механізмів еволюційного розвитку у формі потоку безупинного ускладнення організаційних моделей і структур від їх найпростіших форм до диференційованих складно організованих структур. Так, визначено , що розвиток відкритої складноорганізованої системи вже не “вкладається” у жорстку парадигму класичних моделей системного аналізу. Це пов’язано з відкритістю і нелінійністю взаємозв’язків основних параметрів, що інтерпретуються як прояв безлічі обмежень, які раніше не враховувалися. Проблеми розвитку через це виявляються слабко структурованими і нечіткими. Вирішальну роль у відкритих системах економічного змісту відіграють процеси динаміки цілей. При цьому жорсткій критиці піддається базова концепція системного аналізу – “витрати – ефективність”.\nСьогодні об’єктивно необхідні новий базис і відповідні йому системи координат, що враховували б сучасні тенденції і уявлення про економіку взагалі та її організаційні форми і структури зокрема. На основі отриманих нових знань і вмінь тепер можливо розв’язувати задачі економічного зростання і розвитку з використанням можливостей комп’ютеризації й інформатизації, глобальних телекомунікаційних мереж і прогресивних інформаційних технологій. Ці твердження мають об’єктивний характер і базуються на тому, що основи нового соціального і методологічного базису створювалися зусиллями таких великих вчених, як, наприклад, М.Кондратьєв, Л.Берталанфі, І.Пригожин, Р.Акофф [5, 10 – 12]. Нова концепція поки формулюється в категоріях “витрати – результати”. При цьому під “результатами” розуміють усе, що відповідає інтересам як виробника, що формує пропозиції, так і споживача, що формує попит.


День народження кота Леопольда: вистава - | Афіша - Афіша в Чернівцях - 0372.ua\nУ звичайному житті коти полюють на мишей, а у цій казці лагідний і доброзичливий кіт Леопольд раз у раз потерпає через зухвалих і набридливих мишей. Навіть у день народження Леопольда не обійшлося без прикрощів. Своїми поганими жартами мишенята довели іменинника до відчаю. На які лише хитрощі вони не вдавалися: викрадали лікарську валізу, прикидалися працівниками санепідемстанції, мамою-свинею з дитям-поросятком, і навіть конячкою – однак нічого з того не вишло. Миші самі ж за все й поплатилися. Але Леопольд разом зі своїми друзями пробачив мишам і запропонував їм подружитися. Миші пообіцяли ніколи більше не ображати Леопольда і своєї обіцянки дотримали.\nАркадій Хайт «День народження кота Леопольда», музична казка


Диплом - Розгляд поняття, основних складових (управлнська пдготовленсть, морально-психчн комункативн якост) та методв оцнки потенцалу, компонентв вигорання (емоцйне виснаження, деперсоналзаця) менеджера зовншньоекономчної дяльност..\nДиплом Розгляд поняття, основних складових (управлнська пдготовленсть, морально-психчн комункативн якост) та методв оцнки потенцалу, компонентв вигорання (емоцйне виснаження, деперсоналзаця) менеджера зовншньоекономчної дяльност.\nРОЗДІЛ 1. ТЕОРЕТИЧНІ ОСНОВИ РЕАЛІЗАЦІЇ ПОТЕНЦІАЛУ МЕНЕДЖЕРА ЗЕД\n1.1 Сутність та зміст потенціалу менеджера\nУспіх організації зовнішньоекономічної діяльності підприємства багато у чому залежить від професійних здібностей менеджера ЗЕД, його здатності реалізувати свій потенціал у повній мірі.\nТермін "потенціал" у широкому сенсі означає "джерело можливостей, засобів, які можуть бути приведені в дію, використані для вирішення будь - якого завдання або досягнення певної мети; можливості окремої особи, суспільства, держави в певній області". Таким чином, терміном "потенціал", означають наявність у будь-кого (будь то окремо взята людина, трудовий колектив підприємства або суспільство в цілому) прихованих можливостей або здібностей, які не проявились ще, у відповідних сферах їх життєдіяльності.\nПотенціал - це ступінь потужності або сукупність засобів, джерела, що є в наявності для мобілізації, досягнення певної мети, здійснення плану, рішення будь-якої задачі, можливості окремої особи.\nПотенціал менеджера - це знання і уміння (мистецтво) виконувати професійно роботу у сфері менеджменту. Уміння обгрунтовувати і ухвалювати рішення у ситуаціях, для яких характерні висока динамічність і невизначеність, висока інформованість з питань розвитку галузі у якій працює підприємство, здатність управляти ресурсами, планувати і прогнозувати роботу підприємства, володіння способами підвищення ефективності управління, уміння використовувати сучасну інформаційну технологію, засоби комунікації і зв'язку. Також одним з найважливіших аспектів характеризуючих потенціал менеджера є здатність працювати з людьми і управляти самим собою, а саме, високе відчуття обов'язку і відданість справі, чесність у відносинах з людьми та довіра до партнерів, уміння чітко висловлювати свої думки і переконувати. Шановливе і дбайливе відношення до людей незалежно від їх положення у ієрархії підприємства, здатність швидко відновлювати свої фізичні та душевні сили і критично оцінювати власну діяльність.\nНаявність висококваліфікованних людських ресурсів є вирішуючим фоктором як на мікро-, так і на мезо- і макрорівні. Тільки, людина, враховуючи свої особисті якості, може управляти засобами виробництва. Людину слід розглядати не тільки з позицій її навиків для виконання певної роботи, але й в умовах урахування індивідуальних якостей, здатностей до саморозвитку, рівню інтеллектуального потенцїалу, що переводить його з категорії об'єкта в категорію суб'єкта управління. Виникнення та розвиток теорії людського капіталу прийнято пов'язувати з іменами таких вчених - економістів як Т. Шульц , Г.Беккер , Л.Троу  та ін., однак перші спроби оцінити грошову вартість виробничих якостей людської особистості починали задовго до них В. Петті , Л. Якоб , А.Сміт , В.Рошер  та ін. Людський капітал на відміну від фізичного необхідно розглядати як постійно оновлюванний, еволюційний, удосконалюючий. Він виступає вирішуючим фактором економічного та соціального добробуту країни, регіону, підприємства. Людський капітал, як результат інвестицій та накопичень у вигляді знаннь, навиків, здібностей, здоров'я, психологічних якостей людини, використовується для досягнення корисного результату за допомогою інтулектуальної праці. Він на відміну від фізичної роботи виключає здійснення постійних, раніше визначенних дій. Розумовий труд передбачає креативний, нестандартний підхід до рішення поставленної задачі з багатьма невідомими, а іноді і в окремленний час. Отже, швидкість реакції, високий рівень теоретичної та практичної підготовки, підприємницькі здібності є основою отримання та реалізації конкурентних переваг у інформаційному суспільстві.\nДослідження Р.Беккера , Я.Минсера , Г.Шульца , дозволили зробити висновок про те, що ефективність функціонування економіки наполовину залежить від інтелектуального потенціалу, кваліфікації, здібностей, навиків спеціалістів на 50% визначається вкладеннями у матеріальні ресурси. Тому найважливішим елементом конкурентних переваг тоі або іншої господарської системи є місце у ній людини, утілюючого собою власника людського капіталу, творця нових продуктів та технологій.\nУ все більшій мірі ефективність діяльності підприємства визначається професійними здібностями керівника (менеджера), його умінням реалізувати свій потенціал в повній мірі, адекватно реагувати на умови зовнішнього середовища, що постійно змінюються, ефективно поєднувати технологію менеджменту, а також займатися постійним нарощуванням своїх здібностей, можливостей (самоудосконалюватися). Можна зробити порівняльний аналіз сутност і поняття визначення потенціал (табл.1.1)\nТабл. 1.1. Сутність поняття "потенціал"\nПотенціал як психологічний феномен, інтегрально описує феномени мотивів і здібностей. Здібності індивіда відображають в цьому випадку вже реалізований потенціал, а мотивація особи визначає подальші перспективи розвитку потенціалу (нереалізована частина потенціалу).\nД. А. Леонтьев визначає термін як базову індивідуальну характеристику, стрижень особи, "особовий потенціал є інтегральною характеристикою рівня особової зрілості, який відображає міру подолання особою заданих обставин. При цьому особовий потенціал є стійкою сукупністю особистих властивостей, накопичених людиною в процесі життєдіяльності і обумовлючий його здібність (можливість) до оптимального здійснення діяльності.\nЛ. С. Виготский описує термін в двох зонах. Зона актуального розвитку - це поточний рівень розвитку здібностей і новоутворень індивіда, тоді як зона найближчого розвитку виступає як потенціал розвитку, зона можливого зростання.\nПотенціал - це сукупність можливостей і здібностей людини для освоєння професійної діяльності і вдосконалення в ній.\n* Джерело: [29, с.12]\nОсновним у всіх підходах до розуміння сутності поняття "потенціал" є орієнтація на особовий аспект - рівень розвитку здібностей, освоєння професійної діяльності і вдосконалення в ній. Актуальність і необхідність обліку психологічної складової підкреслює в своїх роботах О.Л. Краєва, яка розглядає даний підхід як соціально-філософський аналіз потенціалу [47, с. 13]. Даний підхід передбачає об'єднання особи і соціуму, інтересів окремої людини і інтересів суспільства, розглядає суб'єкт і об'єкт управління як біосоціальна суть. Даний підхід є ключовим також в роботах М. С. Коган [48, с. 77].\nВін пропонує в процесі формування і реалізації потенціалу особливу увагу приділяти морально-психологічним якостям, управлінським здібностям, емоційно вольовим якостям, пізнавальним і інтелектуальним якостям, рівню професійної компетенції.\nНа діяльність менеджера і ступінь його ефективності впливають природжені чинники (здібності, талант, мислення, пам'ять) та придбані (знання, навики, професіоналізм), які можна визначити як капітал, витрачений на формування освіченої, професійно підготовленої і здорової людини.\nМожна виділити "описовий" і "розрахунковий" підходи до оцінки потенціалу менеджера. "Описовий" підхід грунтується на різносторонній сукупності підходів до структури особи і трактує поняття потенціалу, як сукупність вимог, яким повинен задовольняти ідеальний керівник. Виявити конкретні вимоги до керівника практично неможливо, оскільки вони не можуть бути однаковими за всіх умов, а визначаються середовищем в якій йому доводиться працювати.\nРис.1.1. Структура людського капіталу\nДжерело: [17, с.39]\n"Розрахунковий" підхід до категорії потенціалу менеджера грунтується на матеріальній оцінці його людського капіталу, який складається під впливом суб'єктивних і об'єктивних обмежувачів.\nПідхід з погляду людського капіталу досліджує залежність доходів індивідума від природних здібностей людей, їх знань, умінь і навиків. Інвестиції в людський капітал, аналізуються також, як вкладення у фізичний капітал. Описові елементи, складові потенціалу менеджера, в грошовому еквіваленті оцінити досить складно. Їх величина і якісні характеристики оцінюються і виявляються в ефективності та результативності діяльності очолюваного ним підприємства.\nТабл. 1.2 Складові потенціалу менеджера ЗЕД\nзнання і інтелект;\nдосвід управлінської діяльності;\nмислення (уміння чітко і аргументовано виражати свої думки);\nрівень інформованості (об'єм і якість спеціальних знань);\nвідчуття довгу, відданість своїй справі, чесність,\nволодіння прийомами ефективного господарювання;\nрівень неформальних зв'язків, коло спілкування;\nефективна техніка керівництва;\nволодіння прийомами самоменеджменту;\nвикористовуваний стиль управління;\nступінь адаптації до нових умов господарювання\nдошкільний період інвестування;\nздобування середньої освіти;\nвитрати на здобування вищої освіти;\nвитрати на підвищення кваліфікації (курси, семінари, стажування і ін.);\nвитрати на систематичну самоосвіту; перепідготовка або здобування додаткової освіти;\nвкладення у фізичний стан управлінця (витрати на відпочинок, профілактика хвороб і медичне\nтермін окупності інвестицій в людський і/або інтелектуальний капітал управлінця;\nнорма віддачі на самоінвестиції в потенціал менеджера.\nДжерело [16, с.113]\nПрофесійний потенціал менеджера забезпечує ефективність його діяльності і реалізацію управлінських функцій.\nСтруктурно такий потенціал утворюється з індивідуальної управлінської концепції, управлінської підготовленості, морально-психологічних якостей, управлінських здібностей, емоційно-вольових якостей, пізнавальних та інтелектуальних якостей, комунікативних здібностей.\nДо професійних якостей менеджера відносяться:\n- управлінська підготовленість. У структуру управлінської підготовленості входять знання, уміння і навики, що дозволяють менеджерові ефективно вирішувати різноманітні управлінські задачі.\nВажливим елементом управлінської підготовленості є професійно-психологічна підготовленість, направлена на вдосконалення роботи з персоналом організації, ефективну спільну роботу з підлеглими, безконфліктна дія на їх поведінку;\n- морально-психологічні якості. Ці якості відображають етичні зобов'язання і етичні норми поведінки менеджера. Йдеться про належну і необхідну поведінку з погляду моральності, управлінської етики, конкретних норм моралі, гуманного відношення до іншої людини. Етичну основу поведінки менеджера складають наступні морально-психологічні якості: професійна честь; справедливість; принциповість; порядність; співчуття і співпереживання; мужність; відчуття товариства та ін.\n- управлінські здібності. До основних управлінських здібностей належать організаторські педагогічні здібності менеджера. Організаторські здібності включають уміння пізнавати самого себе, людей за неповними даними, встановлювати і підтримувати психологічний контакт, з навколишніми людьми, вивчати людей в їх повсякденній діяльності, , користуватися владними повноваженнями та ін. До педагогічних здібностей зазвичай відносять: педагогічний такт, уміння майстрово володіти мовою та ін.\n- емоційно-вольові якості. Робота менеджера часто пов'язана із стресами і негативними емоційними переживаннями.\nУ числі стрес-факторів, пов'язаних з діяльністю менеджера, часто називають: велику завантаженість роботою і відсутність вільного часу; підвищену відповідальність за ухвалювані рішення; необхідність часто йти на компроміси в ім'я збереження посадової кар'єри; загрозу авторитету; недолік зворотної інформації про ефективність своєї діяльності; незадовільні відносини з керівниками і підлеглими; невизначеність посадового зростання; несприятливий соціально-психологічний клімат у професійному колективі та ін. Менеджерові слід звертати увагу на розвиток у себе таких емоційно-вольових якостей, як рішучість, наполегливість, самовладання, емоційна врівноваженість, витримка, витривалість, обачність, холоднокровність, упевненість в своїх силах та ін.\n- пізнавальні і інтелектуальні якості. Відомо, що добре розвинені якості сприйняття і уваги дозволяють менеджерові отримати об'єктивну інформацію про специфіку функціонування організації, особливості особи співробітника і конкретного професійного колективу. Продуктивне мислення менеджера характеризується такими якостями, як гнучкість, широта критичність, швидкість, кмітливість, прогностичність, евристичність та ін.\n- комунікативні якості. Організованість, упевненість, незалежність, скромність, установка на співпрацю, готовність до допомоги, співчуття, обов'язковість, володіння технікою спілкування, чуйність, чуйність, дбайливість, справедливість, щирість в спілкуванні, активність в спільній діяльності, послідовність, тактовність. Утрудняють ділову взаємодію скептицизм, соромливість, покірність, надкомфортність, переоцінка своїх можливостей, агресивність.\nТаким чином, кажучи про потенціал керівника, про його здатність в перспективі вирішувати складніші управлінські задачі, ніж ті, які він вирішував до останнього часу, в першу чергу необхідно оцінити рівень розвитку його управлінських компетенцій. Критерії конкурентоспроможності для кожного рівня професійної компетенції специфічні. В умовах економіки, заснованої на знаннях, можна виділити чотири рівні професійної компетенції фахівців: "золоті комірці" ("higher - level") які здатні генерувати і реалізовувати нові ідеї та знання, що системно реінвестовують у свій потенціал.\n"Білі комірці" фахівці спеціалісти "higher - level" здатні до адаптації нових підходів та використання наявних ідей і розробки варіантів творчого застосування вживання старих устояних моделей до нового інформаційного капіталу; "сині комірці" типові фахівці спеціалісти що володіють стандартними методичними підходами і здатні до реалізації заданої програми типових професійних дій; "чорні комірці" ("low-level") недостатньо кваліфіковані спеціалісти здатні лише до підконтрольних фрагментних дій.\nРоль менеджера в сучасних умовах полягає в тому, щоб раніше, повніше і глибше за інших бачити, що необхідно зробити, знати, як це здійснити.\nВикористовуючи різні інструменти управління, уміти мобілізувати людей на ефективне рішення задач. Без підприємницького таланту керівника і без особливих якостей менеджера мобілізувати людей не вдасця. Знання закономірностей, що виникають в структурі ринкових механізмів, а також аналіз стану нашої економіки, ресурсного потенціалу, рівня життя населення дозволяють визначити контури парадигми нової моделі управління.\nСучасні умови господарювання формуються під впливом певних принципів сталої діяльності підприємства:\n- свобода вибору і форми економічної, господарської, підприємницької діяльності;\n- пріоритет споживача (вільний вибір товарів і конкуренція виробників);\n- конкуренція (суперництво товаровиробників з приводу реалізації їх продукції на ринку, ціна на основі попиту і пропозиції);\n- вибір партнерів по спільній діяльності і членів колективу;\n- контрактні договірні відносини (добровільні угоди між рівноправними економічними суб'єктами);\n- розподіл доходів на основі реалій ринку і соціальних заходів захисту;\n- формування ефективної системи ціноутворення;\n- відвертість економіки і державне регулювання ринкових відносин.\nБезліч проблем і труднощів, що стоять перед багатьма підприємствами вимушує їх менеджерів пристосовуватися до реалій економічного життя, використовуючи різноманітні механізми пристосування.\nПотенціал менеджера не можна розглядати як потенціал окремої особи, без взаємозв'язку його з потенціалом підприємства. У своїй роботі кожен керівник повинен враховувати як власні можливості, так і конкретну обстановку. Талант менеджера полягає в тому, щоб в нетипових ситуаціях уміти ухвалювати нестандартні рішення при мінімальній трудомісткості. Менеджерам, що починають, властиве прагнення підвищити віддачу колективу за рахунок перенапруження (подовження робочого дня, робота у вихідні, нічні чергування), зайвою регламентацією дій підлеглих. Бажання "зловити" кого-небудь на недоліках для повчання іншим, невиправдані погрози і попередження на планерках, нарадах; прагнення показати професіоналізм в тій сфері, яка керівникові більше всього знайома.\nНайбільш важким є рішення виробничих питань за рахунок особистого часу підлеглих. В даний час офіційні економічні стимули не порівняльні з іншими доходами працівників, тобто офіційний механізм узгодження інтересів давно вже вичерпаний і в його параметрах неможливо вирішити виникаючі задачі, потрібна інша мотивація. У зв'язку з складною економічною ситуацією на ефективність діяльності керівника великого впливу набуває "професійне вигорання". Це явище, впливаюче на зниження мотиваційного потенціалу, представляє собою набір негативних психічних переживань, "виснаження" від тривалої напруги в міжособових взаємодіях, що супроводжуються емоційною насиченістю.\nРозвитку даного стану сприяє необхідність роботи в одному напруженому ритмі, з великим емоційним навантаженням, особової взаємодії з важким контингентом. Відсутність належної винагороди (зокрема не тільки матеріального, але і психологічного) за виконану роботу, що примушує людину думати, що його робота не має цінності для суспільства. В умовах ринкової економіки і жорсткої конкуренції діяльність менеджера насичена безліччю економічних, організаційних і соціально-психологічних стресів. Вони створюють передумови для виникнення такого явища як "вигорання".\nШвидкість "вигорання" (табл. 1.3.) залежить від особових якостей. Люди з меншою самодостатністю, нетовариські, емоційно нестійкі, імпульсні і нетерплячі більш схильні до розвитку "вигорання". Має значення і атмосфера на виробництві, "вигорання" розвивається раніше, якщо менеджер повністю поглинений своєю роботою (трудоголік), випробовує перевантаження. Стан "вигорання" розвивається, не проявляючись на протязі тривалого часу, у зв'язку з чим доцільно періодично аналізувати виникнення його симптомів і своєчасно приймати заходи для попередження цього стану і зниження мотивів до виконуваної професійної діяльності.\nТабл. 1.3. Компоненти "вигорання" менеджера\nПонижена робоча продуктивність\nВиявляється у відчуттях емоційного перенапруження і відчутті спустошеності, вичерпаності емоційних ресурсів.\nПов'язана з виникнення байдужого, негативного відношення до людей. Контакти стають знеособленими і формальними. Негативні установки спочатку можуть бути прихованими, проте, потім роздратування проривається назовні і приводить до конфліктів.\nВиявляється в пониженні оцінки своєї компетентності ( у негативному сприйнятті себе як професіонала), незадоволеності собою, зменшення цінності своєї діяльності. Виявляється байдужість до роботи.\nДжерело: [33, с.15]\nУспіх, зазвичай, збільшує можливість менеджера конструктивно використовувати свою енергію. Багато менеджерів випробовують емоційне і психічне задоволення від творчого пошуку і вдалого подолання проблем. З іншого боку, авторитарний режим роботи і систематичні труднощі можуть рано чи пізно викликати виснаження фізичних і творчих сил. Тому необхідно прагнути ретельно розподіляти свій робочий час, розцінюючи його як органічний ресурс і добиватися оптимізації співвідношення своїх можливостей і існуючих навантажень.\n1.2 Умови, в яких реалізується потенціал менеджера\nДля правильного розуміння суті і змісту праці менеджера дуже важлива теза про те, що всі різноманітні форми міжособового спілкування опосередковані технологічними, політичними, ідеологічними, економічними і соціальними чинниками (табл. 1.4.).\nТабл. 1.4 Чинники, що впливають на управлінську діяльність\nЧинники, що впливають на управлінську діяльність\nЗдібності і навики менеджера, нейтралізуючі негативну дію чинника\nРозпад традиційних цінностей, нестійка особистих переконань\nЗдатність сформулювати свої особисті цінності\nШирока можливість вибору\nЧітко визначена власна мета і цілі виконуваної роботи\nВідсутність можливостей отримання спеціальних знань і інформації\nУміння самостійно підтримувати своє зростання і розвиток\nВелика кількість різноманітних проблем, що постійно ускладнюються, і обмеженість шляхів їх рішення\nЗдатність швидко і ефективно вирішувати проблеми\nПостійна боротьба за ресурси, ринки збуту, прибутковість\nЗдібність до винахідливості, уміння швидко пристосовуватися\nСпотворення традиційних ієрархічних відносин\nУміле використання навиків впливу на навколишніх без використання наказів\nТрадиційні школи управління вичерпали свої можливості і не відповідають новим вимогам\nВолодіння новими, сучаснішими прийомами управління, новими підходами у відносинах з підлеглими\nВеликі витрати і труднощі при використанні найнятих робітників\nУміння ефективне управляти персоналом\nЗростаючі масштаби змін\nУміння допомогти іншим в освоєнні нових методів і практичних навиків роботи\nСкладні проблеми вимагають об'єднання зусиль колективу людей, що здійснюють їх рішення\nУміння створити і удосконалювати групи, здатність швидко ставати винахідливим і результативним в роботі\nДжерело [59, с. 118]\nНа сучасному етапі розвитку ринкового механізму модифікація технології управління відбувається достатньо поволі і безсистемно.\nСистема управління, на яку орієнтуються сучасні українські підприємства, повинна підкріплюватися раціональними діями блоків і інструментів внутрішнього і зовнішнього господарських комплексів, що вимагає реальних дій з демонополізації економіки, забезпечень вільного доступу до всіх ресурсів і зовнішніх ринків реалізації продукції, вдосконалення інституційних механізмів розвитку бізнесу, розробки не тільки законодавчих основ, але і механізмів їх реалізації. Кожен окремий чинник зовнішнього або внутрішнього середовища надає специфічний вплив на підприємство, має свій прояв в організації його діяльності, вимагає особливих дій з боку керівництва.\nСеред всієї сукупності чинників зовнішнього середовища, які роблять вплив на формування ефективної праці на підприємствах можна виділити ті, які мають першочерговий і другорядний вплив. Важливою умовою є те, що у сучасних умовах господарювання не все залежить від умілої і вдалої побудови системи менеджменту, багато що залежить від дій нашої держави, політичної, економічної ситуації та винесених ухвал та рішень.\nДуже часто керівники є "заручиками" діючих умов за яких потрібно вести бізнес, а як наслідок недостатньо гідні умови праці, оплата праці працівникам, та надання змоги реалізовувати свій потенціал у повній мірі, відсутність будь яких "цивілізованих" умов, побудови подальшої кар'єри та зацікавленність професійних менеджерів у продовженні своєї роботи у нашій державі.\nВідповідно результати опиту керівників підприємств свідчать про те, що найбільший вплив роблять наступні чинники (в порядку убування ступеня впливу): глобалізація економіки (19,90%), непослідовність і безсистемність економічних реформ (16,94%), рівень корупції і тінізації (13,92%), вплив монополістів (13,35%), кон'юнктура на ринках енергоресурсів і сировини (11,50%), нестабільність збуту (10,83%), стан податкової системи (4,67%), низький рівень інвестиційної привабливості (4,18%), політика кредитування (3,32%), відсутність модернізації (1,39%) (табл. 1.5).\nТабл. 1.5 Вплив зовнішніх чинників на діяльність керівників\nКонъюнктура на ринках енергоресурсів та сировини\nСтупінь корупції та тенизації\nНепослідовність і безсистемність економічних реформ\nНестабільність в реализації\nПри формуванні ефективної господарської діяльності підприємства керівникам необхідно враховувати також ті чинники зовнішнього середовища, або внутрішнього які можуть робити деструктивний вплив на подальшу діяльність підприємства. До них відносяться: безсистемність державного регулювання; нестабільність і перманентні зміни управлінських відносин на державному, регіональному і місцевому рівнях; монополізація і закритість ринків, недостатня ефективність нових інститутів.\nТак склалось, що у нашій країні безсистемна активізація діяльності чиновників по регулюванню умов господарської діяльності вітчизняних підприємств не змогла надати стимулюючої дії. Державні органи тільки підсилили фіскальні контрольні функції відносно діяльності менеджерів підприємств, встановлюючи при цьому непрозорі форми діяльності. У результаті різноманіття форм контролю за діяльністю підприємств і їх керівників не вплинуло на зниження тінізації економіки і значно гальмує реалізацію ефективних механізмів господарювання. Відсутній консенсус політиків, представників крупного бізнесу, господарників, громадян. Стратегію і концепцію ефективних дій підприємств можуть пропонувати ті політичні сили, які впливають на реальні процеси в країні і в промисловості, які формують ефективну систему господарювання.\nФормування ефективної системи господарювання вимагає від еліти особливої обдарованості, інтелектуальної і моральної переваги, професіоналізму. На жаль, для сучасної правлячої еліти характерні відсутність професіоналізму, недолік інтелекту, сумнівна репутація, а звідси - недовір'я народу і опір "реформам". Таким чином, можна констатувати, що на підприємствах не реалізуються принципи соціального партнерства і соціальної відповідальності власників, менеджерів і колективів.\nОсобливістю чинників внутрішнього середовища є їх безпосередня залежність від дій керівництва, здійснюваної ним політики. При цьому необхідно враховувати той факт, що в процесі управління різними функціональними областями підприємства, реалізація потенціалу управлінців, дії керівників відносно різних чинників внутрішнього середовища повинні бути різними. З цією метою доцільно виділити характер впливу чинників внутрішнього середовища підприємства в першу чергу на реалізацію потенціалу менеджерів, що безумовно відіграє велику роль у процессі управління та на досягненні певних результатів організації (табл. 1.6).\nТабл. 1.6 Вплив внутрішніх факторів на діяльність керівників\nОтриманні значення впливу чинників внутрішньої сфери підприємства дають можливість констатувати, що на діяльність керівників підприємств більшою мірою впливають: фінансовий стан (24,58%), виробничий і кадровий потенціал підприємства (17,36 і 12,69%) (табл. 1.6). Потенціал самого керівника, займає четверте місце (12,00%), далі йдуть мотивація співробітників (9,43%) і умови роботи (7,11%). Ці шість чинників складають 83,17% від впливу внутрішніх чинників.\nНа різних підприємствах з метою максимального ефективного пристосування до змін чинників зовнішнього і внутрішнього середовищ повинні бути розроблені програми розвитку потенціалу менеджерів,його удосконалення, які включають дію комплексних, довгострокових і дорогих досліджень і впроваджувальних програм. Реалізація даних заходів повинна бути заснована на використанні формальних і неформальних методів управління, що базуються на процесах постійної зміни і вдосконалення. Серед основних чинників можна виділити наступні:\n- управлінський професіоналізм і відповідальність менеджерів, незалежно від того, чи є вони власниками або найнятими робітниками підприємства. Ця група включає дію чинників безперервного підвищення кваліфікації управлінського апарату всіх рівнів, здатність менеджменту цілісно і системно охопити зовнішнє середовище підприємства і забезпечити відповідну зовнішнім змінам динаміку її внутрішнього середовища;\n- етичну політику підприємства щодо його генеральних цілей, ефективність її реалізації в місії, стратегії і стандартах поведінки персоналу;\n- етнокультурний менталітет, який визначається корінними історично-культурними цінностями етносів країни базування підприємства\nПід впливом цих чинників для успішного і ефективного ведення бізнесу, для реалізації потенціалу менеджерів у повній мірі, перед керівництвом підприємств одночасно повинні бути поставлені такі стратегічні завдання, рішення яких дозволить брати участь в ринковій конкуренції, ефективно привертати вітчизняні і зарубіжні інвестиції, сформувати авторитетний імідж в українському і світовому суспільстві. Вони полягають в наступному:\n- опанувати прийомами ринкової конкуренції;\n- здійснити розвиток синергетичного ефекту при одночасному зміцненні внутрішньої структури підприємства;\n- створити власну конкурентоздатну модель управління, враховуючи і асимілюючи при цьому досвід провідних моделей управління;\n- пом'якшити вплив на компанію дії деструктивних чинників зовнішнього середовища з боку соціальних інститутів і реалізації несистемної економічної політики держави;\n- розробити і упровадити цільову технологію, яка направлена на трансформацію реальної організаційної поведінки працівників, об'єднання їх в єдиний етичний комплекс.\nСлід зазначити, що невід'ємною складовою для кожного менеджера є гідні умови праці і житла, які ведуть до формування нового образу життєдіяльності дозволяючи ефективно мотивувати його на виконання посадових функцій, зміст яких істотно міняється в порівнянні з тими що діяли раніше (табл. 1.7.).\nТабл. 1.7 Трансформація основних функціональних складових роботи менеджера\nпри транзитивній економіці\nпри інформаційній економіці\nМоніторинг ринкової ситуації\nМоніторинг ринку, ціновий моніторинг, конкурентність\nМоніторинг, прогнозування і оцінка ризиків\nМоніторинг ринку, ціновий моніторинг, конкурентність пошук методичного забезпечення\nПошук бракуючої інформації\nОцінка економічних показників\nОцінка використання потенціалу\nОцінка легальних і тіньових втрат\nОцінка альтернатив ресурсопотребління і заощадження\nАналіз фінансового положення\nАналіз платоспроможності, ділової активності і ліквідності\nОцінка ризиків, що відбулися\nПрогнозування величини і вірогідності ризиків\nБізнес-планування і оцінка інвестиційної привабливості\nОбгрунтування інноваційно-інвестиційної стратегії\n4. Нормування і мотивація праці\nВтрата трудової мотивації\nУчасть в прибутку, в капіталі\nДиференціація гарантій з урахуванням зацікавленості в працівнику\nРеалізація соціальних стандартів\nФормування ціни на продукцію\nЦіна залежно від каналу збуту, формування собівартості\nСтратегія диференційованого ціноутворення\nЕкономічне навчання, інформування\nАутсорсинг, бенчмаркетінг, коучинг\nСпосіб розрахунку за продукцію\nЗа узгодженням з партнерами\nГнучкий, з урахуванням ситуації\nОбгрунтування управлінських рішень\nОбгрунтування рішень менеджера\nЕкономічне обгрунтування пропозицій по мінімізації ризиків\n6. У сфері контролю\nОбгрунтування і контроль договірних зобов'язань\nМетодичне і правове забезпечення договорів\nКонтроль відповідності мотиваційних умов в підприємстві ринковим умовам\nВивчається, але рідко дає практичні наслідки\nКоректуються умови контрактів із зміною ситуації\nДжерело [57, с.246]\nМенеджер повинен уміти ефективно використовувати свій трудовий ресурс, свій робочий час, думаючи над роботою "в цілому", підсилюючи аналітично-конструктивну змістовну частину своєї діяльності. На жаль, багато менеджерів діють на основі стереотипів, що склалися, блокування трансформацій, які можуть збільшити трудомісткість роботи менеджера. В результаті - застій в роботі самого, потім підлеглих, а потім і всього колективу.\nПоведінка менеджерів, на думку зарубіжних експертів, повинна відрізнятися деякою агресивністю, готовністю до сприйняття і передачі інформації, раціональністю, груповою роботою, ретельністю, чесністю, справедливістю, прагненням до встановлення контактів, здатністю правильно реагувати на обгрунтовані заперечення, здібністю до ризику і тверезого розрахунку, самоконтролю, упевненістю в манері поведінки, тактовністю, терпимістю, позитивним відношенням до змагальності, орієнтованістю на перспективні цілі. Будь-які знання і уміння виявляються в реальних діях.\nЕфективність господарювання більшою мірою визначається велічиной використовуваного інтелектуального потенціалу і в меншій - виробничим потенціалом підприємства. Тому тільки при створенні сприятливих умов для діяльності і гарантії отримання високих доходів, відповідних вартості людського капіталу, можна стимулювати інтенсивну діяльність менеджера.\nДля ефективної реалізації управлінських функцій менеджер повинен знати основи ринкової економіки, тенденції розвитку ринку, основи бізнес-планування і підприємництва, основи менеджменту, маркетингу і господарського права, управлінський, фінансовий і податковий облік, основи організації виробництва і фінансів.\nМенеджер повинен уміти обгрунтовувати ефективне використання ресурсного потенціалу, виявляти тенденції зміни показників економічної діяльності, обгрунтовувати і реалізовувати альтернативні варіанти пропонованих управлінських рішень, розробляти бізнес-план і забезпечувати його реалізацію, аналізувати фінансову і господарську діяльність, зберігати комерційну таємницю, стимулювати діяльність співробітників з урахуванням їх мотивації.\nМенеджер повинен володіти навиками управлінського спілкування, мотивації і технології реалізації ефективних рішень, володіти комп'ютером і користуватися мережею Інтернет, взаємодіяти з різними суб'єктами підприємництва.\nЗа останні роки істотно трансформувалися пріоритетні вимоги до менеджерів (табл. 1.8).\nТабл.1.8 Динаміка пріоритетних вимог до менеджера\nЗдібність до аналізу\nЛояльність до влади\nМотивованість в менеджменті\nНайважливішими стає адаптатівность до нових умов господарювання, інноваційність діяльності, уміння мотивувати, соціальне партнерство і соціальна відповідальність; а в умовах фінансової кризи і психологічна стійкість. Менеджер повинен в будь яких умовах пристосовуватись до змін у соціальних, економічних процесах, та реалізовутити свій потенціал у тих умовах за яких він знаходиться.\nРізні люди по-різному орієнтують себе в ролі управлінця на рішення потсавленних задач.. Це складний багатоплановий процес, що включає стратегію і тактику, інноваційну політику, структурні зміна виробництва, якісне вдосконалення механізмів управління. У всякому процесі є періоди, по яких як по сходинках йде нарощування позитивних результатів.\nРис. 1.2. Обмеження у діяльності менеджера\nСуб'єктивні обмежувачі можливостей особи менеджера перешкоджають ефективному керівництву колективом. До них відносяться:\n1.Недолік власних ідей, розмиті особисті цінності. Сучасна концепція успішного управління в цілому орієнтована на такі цінності, як ефективність, реалізацію потенціалу працівників і готовність, що росте, до нововведень.\n2.Недолік творчого підходу.\n3.Відсутність організаторського чуття. Менеджерові повинна бути властива психологічна вибірковість, тобто він повинен швидко розуміти [+] і [-] іншої людини; мати практичний психологічний склад розуму (використовувати достоїнства іншої людини) і робити це психологічно тактовно).\n4.Низька здатність формувати колектив, тобто невміння створити в колективі дружню, довірчу і творчу обстановку.\n5.Зупинений саморозвиток. Менеджери здатні добитися значних успіхів в саморозвитку, проте деякі не зможуть подолати свої слабкості і працювати над власним зростанням.\n6.Низький рівень культури праці. До тих пір, поки менеджери серйозно не оцінять ефективність того, як вони управляють іншими, їм не добитися високої ефективності праці від них. Менеджер завжди повинен бути готовий до непередбачених обставин, уміти знаходити правильні рішення в таких ситуаціях і витрачати на цю мінімальну кількість часу.\n7.Невміння впливати на людей. Проте деякі менеджери нездібні отримати потрібні підтримку і в результаті не можуть забезпечити необхідні для успіху ресурси. Вони схильні звинувачувати інших в тому, що ті до них не прислухаються, а рівні їм по положенню не рахують їх досить впливовими.\nБудь-які знання і уміння виявляються в реальних діях. Стосовно менеджерів це відбувається або у вигляді зміни змісту роботи ("що робиться") або форм роботи ("як робиться"). Тобто будь-які знов отримувані знання, уміння і навики неминуче ведуть до інновацій. У будь-якій функціональній сфері (виробництві, маркетингу, фінансах, кадровій роботі) спроба керівника змінити зміст праці неминуче вимагає зміни поведінки колег.\nНа жаль, сучасні менеджери в своїй більшості не відповідають сучасним вимогам господарювання для успішої діяльності організації. Це говорить про слабку їх мотивованість до підвищення кваліфікації, а деколи і про слабку професійну підготовку і невміння бути працездатним, відсутність чіткої логіки щодо подальшого розвитку своєї кар'єри, невміння реалізлвувати свій потенціал та подальше самовдосконалення себе не тільки як професіонала а й як особистості.\nНеобхідно констатувати, що найважливішим джерелом конкурентних переваг того або іншого суб'єкта господарювання в сучасних умовах стає якісно нова роль творчого працівника, об'єднуюча інтелектуальний капітал, творця нових інформаційних продуктів (технологій).\nКреатівний характер найбільш прогресивних форм орієнтує на організацію діяльності не на основі наказів керівника, а на основі внутрішньої узгодженості орієнтирів і прагнень співробітників.\n1.3 Методичні підходи і інформаційна база дослідження\nАналізуючи роботу керівника слід врахувати взаємозв'язок методів його праці з економічним потенціалом підприємства, складом кадрів та положенням справ у колективі. Для дослідження діяльності менеджера використовується ряд методїв. Так, діалектичний метод, виявлення і вирішення протиріч, побудова гіпотез та інші прийнято називати методами пізнання. А такі методи, як аналіз, синтез, порівняння, абстрагування, конкретизація та інші, тобто основні розумові операції, - методами теоретичного дослідження. Аналогічне розділення має місце і для емпіричних методів дослідження. Вирішити це подвійне розділення як відносно теоретичних, так і відносно емпіричних методів можливо з позиції структури діяльності. Сучасний період в економіці формує ряд особливостей при проведенні дослідження: недостатність інформаційної бази і динамізм розвитку ситуації; наявність тіньової економіки, яка вимірюється за допомогою особливих методів; збільшення різнохарактерних форм господарювання, які складно охопити однорідними показниками; динамічність розвитку систем, що вимагає вивчення ситуації, а не динаміки, як це було раніше [17, с. 34].\nТаким чином, на практиці використовуються різні методи моделювання, прогнозування, економічної оцінки, проте, високий ступінь випадковості і непередбачуваності господарських процесів в сучасних умовах передбачає все більш широке використання оцінок і прогнозів експертів. Використання даних методів вимагає якісно нового рівня підготовки і проведення економічних досліджень, направлених на стабілізацію, розвиток і підвищення ефективності використання потенціалу керівників.\nЗастосування різноманітних методів дослідження дозволяє достовірно вивчити теоретичні і практичні аспекти оцінки і реалізації потенціалу керівника. Існує необхідність адаптації традиційних методів досліджень до сучасних умов і застосування нетрадиційних методів дослідження (табл. 1.9).\nТабл. 1.9 Алгоритм оцінки потенціалу керівника і його реалізації\nПостановка мети і завдань дослідження\n- метод експертних оцінок\n- дедукція та індукція\nВиявлення проблем, постановка мети і завдань дослідження\nВизначення об'єкту, предмету, об'єму і періоду досліджень\n- метод термінологічного аналізу\n- структурно-функціональний аналіз\nКонкретизація основних понять, а також умов, що формують потенціал менеджера\n- - дедукція та індукція\nФормування оптимального набору методів дослідження\nЗбір і первинна обробка інформації\nСтворення бази даних для подальшої їх обробки\nОцінка чинників що впливають на працю керівника\n- метод парних порівнянь на основi багатовимірного шкалування\nОцінка умов побудови пріоритетного ряду чинників по ступеню їх впливу на роботу керівника\nОцінка потенціалу керівника і його мотивації до ефективної праці\n- шкалування професійних, ділових та особистих якостей,\n- методика оцінки рівня мотивації\nВиявлення основних джерел надходжень і напрямів використання доходів\nОцінка функцій і методів роботи\n- самофотографія, хронометражних спостережень и ін.\nОцінка витрат працедавця на формування праці керівника\n- розрахунково-інструктивний метод, експертних оцінок\nВизначення оптимальних засобів підвищення ефективності роботи керівника, завдяки використанню програмно-технічних комплексів індивідуального або колективного користування\nРозробка стратегії формування організаційної культури менеджера\n- абстрактно-логічний метод\nОцінка інноваційоної діяльності керівників\nЗ метою проведення оцінки потенціалу менеджера необхідно постійно оцінювати його потенціал і умови його праці. Для цього можуть використовуватися різні методи, кожний з яких має свої переваги і недоліки (табл. 1.3).\nТабл. 1.3. Характеристика методів дослідження потенціалу керівника і умов його праці\nОрганізація АРМ керівника з метою підвищення ефективності його діяльності\nВизначення оптимальних засобів підвищення ефективності роботи керівника, з використанням програмно-технічних комплексів індивідуального або колективного користування\nВивчення сімейних бюджетів керівників. Виявлення джерел надходжень і напрямів використання засобів, визначення питомої ваги і джерел тіньових доходів\nВивчення і оцінка діяльності керівників на основі критеріїв, які найбільш цінні для ефективної діяльності підприємства\nПростота розрахунків, можливість отримання підсумкового (узагальнювального) показника, який можна порівняти з аналогічнимиу інших керівників\nАналіз змісту праці керівника\nВизначення питомої ваги окремих операцій протягом робочого дня керівника\nВивчення стилю управління і якості життя керівника\nОтримання даних для порівняння діяльності керівників машинобудівних підприємств\nОтримання даних для аналізу "з перших рук"\nНа першому етапі оцінки потенціалу керівника необхідно вивчити умови його формування і розвитку. Для цього доцільно використовувати метод парних порівнянь на основі багатовимірного шкалуровання, за допомогою якого вивчають вплив (позитивний або негативний) зовнішнього і внутрішнього середовища на формування і розвиток потенціалу управлінських кадрів. Чинники підбирають і оцінюють експерти, які працюють у вузах, на підприємствах і у сфері управління. Ранжирування чинників дозволяє виділити найбільш істотні з них, намітити шляхи їх мінімізації у разі негативного впливу.\nНа другому етапі оцінюються потенційні можливості підприємства, в яких працює керівник і його робоче місце (технічна, інформаційна, нормативна, програмна забезпеченість). Для дослідження трудової діяльності керівників найбільшого поширення набули методи моментних спостережень, самофотографії, анкетування, інтерв'ювання і рідше за хронографію. Кожний з них має свої достоїнства і недоліки.\nЯк відомо, дія - одиниця діяльності, відмітною особливістю якої є наявність конкретної мети. Структурними ж одиницями дії є операції, співвіднесена з об'єктно-предметними умовами досягнення мети. Одна і та ж мета, співвідношувана з дією, може бути досягнута в різних умовах; та або інша дія може бути реалізована різними операціями.\nМетод моментних спостережень полягає у фіксації елементів витрат часу, встановлюваних шляхом періодичного обходу робочих місць. При цьому реєструються не абсолютні величини витрат часу, а лише число моментів.\nЧас чергового спостереження визначається по таблиці випадкових чисел. Загальне число необхідних вимірів визначається по формулах, виведених на підставі законів математичної статистики. Потім підраховується число зафіксованих моментів по кожному виду витрат робочого часу і визначається питома вага кожного виду діяльності в загальному балансі робочого часу.\nЦим методом достатньо точно визначається структурний склад функцій, але не розкривається стиль, методи і умови роботи керівників.\nМетод дозволяє здійснювати спостереження одночасно за декількома керівниками, але достатньо трудомісткий і вимагає спеціальної підготовки спостерігача. Складність може бути пов'язана з частою зміною місцезнаходження керівників. Метод самофотографії - це самостійна реєстрація фактично витраченого часу на виконання окремих операцій. Спостереження проводяться протягом 3-5 днів. Мета - виявити непродуктивні витрати робочого часу у власній праці без оголошення результатів. Точність результатів спостережень за великою групою тих, що працюють значно нижча.\nМетод анкетування полягає в тому, що опитуваному пропонується в усній або письмовій формі відповісти на поставлені в анкеті питання про зміст і витрати праці. Анкети можуть бути анонімні і описового характеру. Метод специфічний в тому, що опитувані говорять не те, що думають, а те, що вважають за потрібне сказати. Метод вимагає однозначності розуміння питань і застосовний для вивчення умов праці, а також для отримання даних про вік, стать, місце роботи, освіту, посаду, стаж, зарплату, структуру виконуваних функцій, проблеми в роботі. Метод хронографії робочого часу полягає у фіксації і одночасному вимірі витрат часу того або іншого керівника (по операціях і елементах витрат). Він дає можливість вивчити не тільки функції, розподіл робочого часу, але і людей, з якими керівник знаходиться в постійному контакті, методи його роботи і навіть поведінку осіб в конкретній ситуації. Спостереження слід проводити систематично в різні по якісному складу періоди праці. Спостерігач повинен бути достатньо компетентний в тій роботі, яку виконує "об'єкт вивчення".\nПри аналізі результатів спостережень слід приділити увагу наступним моментам:\n- коло питань, що вирішуються протягом дня, тривалість і послідовність їх рішення, аналіз причин, що послужили гальмом в рішення питань;\n-систематизація і спілкування виконуваних функцій (їх кількість коливається від 20 до 80), а також визначення структури витрат часу;\n- режим роботи, живлення, відпочинку;\n- правильність побудови процесу роботи і аналіз причин відхилень; тривалість трудового періоду;\n- коло, з якими постійно спілкується керівник, їх рівень осіб (ініціативність, кругозір, продуктивність, мислення, культура праці);\n- розмежування обов'язків із заступниками, підлеглими;\n- процес ухвалення рішення [19, с. 40].\nДля аналізу витрат часу всі види витрат необхідно згрупувати в окремі, відносно самостійні групи. При цьому визначаються витрати часу по кожній i-тій групі витрат (Ni):\nде nij - витрати часу на j-тый день спостережень (j=1, k) по i-тій групі (виду) витрат (робіт), мин.\nДалі визначається питома вага кожного виду витрат (Mi) в сумарних витратах часу керівника за важ період спостережень:\nде N - загальний час спостережень, мин.\nГрупи витрат робочого часу керівника визначаються залежно від вибраного критерію, у якостї якого можуть виступати наступні фактори: характер виконуваних робіт, функції керівництва колективом, форма роботи, методи виконання управлінських операцій.\nСпіввідношення витрат робочого часу при виконанні управлінських операцій відображає характер управлінської діяльності. Так, великі витрати часу на виконання інформаційно-технічних операцій свідчить про недостатнє використання або брак оргтехніки в практиці управління. Великі витрати робочого часу керівників на адміністративні операції характеризують нестійкість функціонування керованої системи При дослідженні праці керівника необхідно приділити увагу рівню організації його праці. З цією метою оцінюються система заходів, способів і підходів, що забезпечують раціональне використання праці.\nЩо включають певну розстановку працівників в процесі виробництва, розділення і кооперацію, методи нормування і стимулювання праці, організації робочих місць, а також їх обслуговування і забезпечення необхідних умов праці працівників. Для оцінки управлінської праці використовується спеціальний узагальнювальний показник, який включає сукупність з 11 коефіцієнтів, що характеризують організаційні, технічні, санітарно-гігієнічні, психологічні і інші умови. Кількісно кожен коефіцієнт може приймати значення від 0 до 1. Відповідно, більшому значенню коефіцієнта відповідає раціональніша організація праці [19, с. 28].\nГрафічна шкала оцінки є найбільш простим і популярним методом оцінки потенціалу керівників. У типовій графічній шкалі оцінки представлені якісні і кількісні характеристики (критерії). Кожному критерію відповідає рівень виконання (від незадовільного до відмінного). Рейтинг по конкретному критерію виражається в певних числових значеннях, вказаних в шкалі оцінки, які потім підсумовуються і визначають рівень виконання професійної роботи. Шкала оцінки складається окремо для кожної посади відповідно до штатного розкладу і враховує всі необхідні якості або операції з вказівкою їх значущості для загального результату роботи.\nПрофесіограмми розробляють фахівці на підставі спостереження за працівником в процесі праці, включаючи проведення психо-фізіологічних вимірювань, хронометражу, побудови соціометричних матриць взаємодії працівників, аналізу інформаційних потоків. Перш за все, розробники професіограмм керуються думкою досвідчених працівників. Висока трудомісткість і необхідність використання технічних ресурсів забезпечують зарахування професіограмми до дорогих методів опису роботи і вимог до виконавця. Останнім часом розробкою професіограмм активно зайнялися великі агентства по працевлаштуванню і підбору персоналу.\nРезультати своїх досліджень агентства розміщують в мережі Інтернет, що сприяє економії часу на відбір персоналу. При виникненні необхідності в проведенні даного методу, досить знайти відповідний варіант професіограмми і адаптувати його до умов певного підприємства. Велике значення даного методу полягає в забезпеченні відповідності якісного рівня персоналу вітчизняних підприємств міжнародним стандартам. Дослідження процесів мотивації праці вимагає застосування цілого комплексу соціологічних методів, в рамках яких використовується велика кількість показників, що оцінюють рівень компетенції та потенціалу працівника залежно від його категорії. З метою оцінки мікросередовища управлінських кадрів використовується достатньо широкий набір методів (табл. 1.4).\nТабл. 1.4 Методи дослідження мікросередовища управлінських кадрів\nНевимушені усні або письмові характеристики\nУсний або письмовий опис того, що є працівник і як він себе проявляє (досягнення і упущення)\nОцінка по результатах\nУсний або письмовий опис конкретної роботи, яка виконана працівником\nВиявлення, обговорення і вирішення проблем в групі, впродовж чого оцінюються знання, особові риси і інші якості\nОцінка по відношенню до самого якнайкращого працівника, який прийнятий за еталон\nПорівняння фактичних якостей працівника з поряд бажаних якостей (здійснюється в матриці)\nМетод обов'язкового вибору оцінних характеристик по готових формах\nПорівняння фактичних якостей, які має працівник, з переліком якостей, які представлені в наперед розробленій формі\nМетод оцінок, які виставляються\nВизначення ступеня прояву у працівників тих або інших якостей шляхом виставляння за певною шкалою експертних оцінок\nМетод заданого групування фахівців\nПід задану модель вимог до працівника підбирається відповідний кандидат або під задану ролеву структуру робочої групи підбираються конкретні люди\nВизначення знань, умінь, здібностей і інших характері\nМетод заданої бальной оцінки\nДослідження мотивації в праці керівників - найбільш складна проблема, оскільки ніхто не хоче сповідатися в джерелах своїх доходів. За кордоном вважається навіть неетичним питати про це. Проте необхідність такого дослідження пов'язана з виявленням рівня задоволення матеріальним і іншим забезпеченням керівників підприємств. Ефективність і результативність застосування всієї сукупності розглянутих методів залежить від того, яку інформаційну базу має в своєму розпорядженні керівник, як часто здійснюється її оновлення. Основними джерелами отримання економічної інформації є різні форми звітності: баланс (інформація про основні засоби); звіт про фінансові результати (дані про загальний об'єм випуску продукції, прибутки (збитки)); звіт з праці (1-ПВ - середньорічна кількість працівників); звіт про використання робочого часу (3-ПВ - фонд робочого часу); звіт про кількість працівників, їх якісний склад і професійне навчання (6-ПВ - віковий склад персоналу). При отриманні інформації про показники середньомісячної оплати праці основне значення мають дані оперативних матеріалів облікової і економічних служб. Для дослідження змісту праці використовувалися як методи самофотографії, так і методи хронометражних спостережень, доповнених методом активного інтерв'ювання. У якості інформаційної база доцільно використовувати також інформацію, отриману від управлінського персоналу в ході інтерв'ювання, а також законодавчі і нормативні акти, які регулюють підприємницьку діяльність підприємств. При здійсненні збору інформації необхідно враховувати основні правила формування бази дослідження, що забезпечують комплексність даних, мінімізацію рівня їх невірогідності, максимізацію рівня їх своєчасності і об'єктивності. Негативне значення на адекватність і достовірність даних має рівень тінізації.\n1. Встановлено, що потенціал менеджера може розглядатись як сукупність засобів, можливостей, ступінь потужностей, які можуть бути приведені в дію, використані для вирішення будь-якого завдання або досягнення певної мети, можливості окремої особи, суспільства, держави в певній області. 2. Визначені основні складові потенціалу менеджера, такі як здоров'я, моральність й умінню працювати в колективі, творчому потенціалу, активності, організованості, освіті, професіоналізму, ресурсам робочого часу, професійній компетентності, усвідомлення себе і свого місця в організації, взаємини між людьми, трудова етика. 3. Уточнена класифікація основних складових потенціалу менеджера (у залежності від вкладень у фізичний, інтелектуальний розвиток, соціально-психологічний стан, від рівня професійності та компетентності керівника, здатності до самовдосконалення та умілого розподілу робочого часу та навантаження, стилю управління, рівня ризику та зворотнього зв'язку), виявлені основні характеристики потенціалу керівника, можливості його формування та реалізації на підприємствах різних типів. 4. Виявлені пріоритетні чинники зовнішнього і внутрішнього середовища, що формують потенціал підприємств і керівників, визначені їх основні характеристики. Встановлено, етапи формування вимог до становлення та розвитку потенціалу менеджера в залежності від років, права суб'єктів ЗЕД, зміни до вимог менеджерів, система державного регулювання. 5. Систематизовані методичні підходи до оцінки потенціалу менеджера, за допомогою яких здійснюється дослідження потенціалу керівника і умов його праці, мікросередовище управлінських кадрів, виявлені мета і сфера використання методів, їх переваги і недоліки. Здійснена адаптація традиційних і нетрадиційних методів до сучасних умов проведення дослідження, виявлені основні джерела формування інформаційної бази дослідження.\nРОЗДІЛ 2. РЕАЛІЗАЦІЯ ПОТЕНЦІАЛУ МЕНЕДЖЕРА ЗЕД НА ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ "Приват Комфорт"\n2.1 Характеристика Приватного Підприємства "Приват Комфорт", його ЗЕД та ефективності\nПП "Приват Комфорт" розташовано за адресою м. Запоріжжя вул. 40-років Радянської України, 86а, оф. 2 і було організовано в 2000 році. Компанія "Приват Комфорт" працює на ринку природного каменя вже більш ніж 10 років. Основним напрямом діяльності компанії є постачання мармурових і гранітних слебів, облицювальної плитки, виготовлення і реалізація виробів з граніту і мармуру, брущатки гранітної і пісковика. За метою і характером діяльності ПП "Приват Комфорт" - це комерційне підприємство (йому властівій комерційний характер діяльності з одержанням прибутку. У даному віпадку власник водночас є і підприємцем, тобто власність і управління майном у приватному підприємстві не розмежовуються). Сучасне каменеобробне устаткування, новітні технології і висококваліфікований персонал дозволяє постійно розширювати асортимент вироблюваної продукції: кулі, колони, стовпи для огорож, балясина, капітелі, сходові ступені і поручні, та ін. Паралельно з основним виробництвом працює цех по виготовленню ритуальних пам'ятників, стель, квітників і меморіальних комплексів від простих до ексклюзивних.\nКрім виготовлення виробів з природного каменя компанія "Приват Комфорт" надає послуги з монтажу і установки готових виробів, мощення гранітної брущатки, укладання пісковика і керамограніта, облицьовування натуральним каменем фасадів, полів, стін, сходів, камінів, фонтанів і ін.\nЗа час роботи компанія успішно реалізувала безліч масштабних і приватних проектів на території України, а з 2005 року продукція компанії "Приват Комфорт" поставляється до Росії, Польщі, США, Канади і інших країн ближнього та далекого зарубіжжя. Приватне Підприємство "Приват Комфорт" спеціалізується на:\n· консультаційних послугах з вибору матеріалів, виїзду до замовника;\n· розробка дизайн - проекту, технічного завдання, передпроектної документації;\n· обробка натурального каменя за індивідуальними замовленнями, незалежно від матеріалу і рівня складності;\n· монтаж і установка готових виробів з граніту і мармуру;\n· облицьовування природним каменем фасадів, підлог, стін, колон, сходів, арок, огорож, альтанок, фонтанів, п'єдесталів, печей, камінів та ін.;\n· укладання мармурових і гранітних плит, керамограніта і пісковика на будь-яку поверхню;\n· мощення гранітною брущаткою дорогий, тротуарів, стежин, майданчиків і ін., незалежно від загальної площі території;\n· гарантійне і післягарантійне обслуговування, послуги з догляду за виробами з природного каменя;\n· доставка продукції замовникові незалежно від пункту призначення.\nПриватне Підприємство "Приват Комфорт" самостійно здійснює збутову діяльність, складає кредитні і господарські договори, несе повну відповідальність за їх виконання.\nНеобхідно відзначити, що осно и т.д.................


На Оболоні в сміттєвому баку знайшли гранату / Новое Время\nНа Оболоні в сміттєвому баку знайшли гранату\nПоліція встановлює особу власника боєприпасу\nУ понеділок, 18 липня, на Оболоні (Київ) правоохоронці виявили гранату в сміттєвому баку біля багатоповерхового будинку, повідомила прес-служба поліції столиці\n"В чергову частину Оболонського управління поліції надійшло повідомлення від місцевого жителя про те, що він виявив у смітнику гранату", - йдеться в повідомленні.\nПри обстеженні зазначеного місця, правоохоронці виявили корпус гранати Ф-1 та запал до неї. Вилучені предмети були спрямовані на відповідні експертні дослідження.\nЗараз поліція встановлює особу власника боєприпасу і обставини, при яких вибухонебезпечний предмет опинився біля багатоповерхівки.\nНа Оболоні правоохоронці виявили гранату в сміттєвому баку біля багатоповерхового будинку. Київ, 18 липня 2016 року.


«21 грудня кінця світу не буде» – екс-речник МВС\n28 січня 2021, Київ 10:30\n07 грудня 2012, 19:08\nКиїв – 21 грудня 2012 року древній календар майя завершує свій п’ятий цикл, що тривав 5 тисяч 125 років. На думку вчених, планета Земля вже пройшла 4 цикли, кожен з яких закінчувався «кінцем світу». Колишній речник МВС і ведучий програми «Надзвичайні новини», режисер Костянтин Стогній разом із науковцями вирішив довести: розмовами про кінець світу людей просто залякують журналісти. Група вирушила туди, де календар зберігається досі, – до Мексики і Гватемали. Про свої враження вони зняли документальну стрічку.\nЗа три тижні українська експедиція з 12 осіб на чолі з режисером і ведучим програми «Надзвичайні новини» Костянтином Стогнієм пройшли маршрут у 6,5 тисяч кілометрів. У Мексиці та Гватемалі, де колись жила знаменита цивілізація майя, вони шукали відповіді на запитання «Чи дійсно 21 грудня 2012 року нас чекає кінець світу?»\nКалендар майя не закінчується 2012 роком, наголошують його автори. 21 грудня 2012 року, який називають днем кінця світу, насправді лише є датою закінчення однієї епохи і початку наступної, каже представник Європейської асоціації дослідників культури майя (WAYEB) Юрій Полюхович.\n«Жодної згадки про кінець світу, а тим паче у грудні 2012 року, у майя немає. Її і не буде, тому, що майя не бачили у цій даті нічого катастрофічного чи того, що планета Земля загине. Вони бачили у цьому новий початок, тобто, закінчується старий цикл і починається новий», – каже науковець.\nПершим, хто розшифрував записи майя, був українець – Юрій Кнорозов. Ще у 1952 році він розробив систему розшифровки і застосував до календаря. Саме відтоді й почались суперечки щодо існування апокаліпсису за версією майя.\nКостянтин Стогній розмови про кінець світу називає цинічними. Вони є наслідком погоні працівників медіа за сенсаціями, каже він. При цьому ніхто не зважає на довірливість простих людей.\nЛюди самі можуть спровокувати цей кінець світу, якщо не перестануть говорити про такі речі\n«Вмикаєш новини, а там: розкупили сіль, свічки закінчуються. Дивишся на це божевілля і думаєш: люди самі можуть спровокувати цей кінець світу, якщо не перестануть говорити про такі речі. Зрозуміло, що колеги (журналісти – ред.) вирішили все-таки сказати, що така дата є, є написи і є вчені, які зуміли прочитати напис», – наголошує Стогній.\nКрасивими у майя вважалися косоокі люди з плоским чолом і витягнутим черепом. Тому одразу після народження голову дитини закріпляли між двома дошками, між очей вішали намистинку, а зуби заточували і вкривали нефритовими пластинками. Племена майя не використовували луків зі стрілами, не знали колеса, проводили кровопускання і приносили в жертву серця людей, але разом з тим вони точно могли передбачити затемнення сонця, вміли розрахувати обертання Місяця, Венери, Марсу і Сатурну.\nЩоб дізнатись про все це потрібно було, як мінімум, літати у космос, а не стояти на пірамідах, вдивляючись у небо, як це робили тамтешні жреці, переконані науковці. Відтак сліпо довіряти тому, що напророчили у календарі майя, дослідники не радять. Вони взагалі ставлять під сумнів автентичність усієї цивілізації, кажучи, що і сам календар, і більшість пам’яток, які залишились після майя, насправді могли бути результатом впливу набагато потужнішої і розвинутішої цивілізації. Її присутність відчувається всюди і, скоріш за все, це можуть бути атланти – представники затонулої Атлантиди, припускає Костянтин Стогній у своєму фільмі.\n«Є тільки одна гіпотеза, яка чітко пояснює неочікуваний стрибок культури і науки цивілізації майя. Її називають цивілізаційним місіонерством і цими місіонерами, що принесли народу майя знання і мистецтво, були вихідці із затонулої Атлантиди. Це пояснює, звідки у легендах майя з’явились свідчення про Великий потоп і цивілізації, що заселяли планету перед людською расою. Очевидно, саме атлантів майя називали першими людьми», – йдеться у фрагменті фільму.\nУ місті Паленке у Храмі написів на Західній панелі автори фільму «Кінець світу» побачили іншу дату – 4 тисячі 772 рік. Саме тоді закінчується ще один цикл, тривалістю 8 тисяч років. Тому 11 вересня 4772 року може бути наступною датою кінця світу. Проте не тільки наступною, але й черговою, наголошують дослідники і радять до кінця світу ставитись скептично, але й відповідально.


Новини України: 110 років від дня народження Сергія Корольова\n110 років від дня народження Сергія Корольова\nчетвер 12 січня, 2017 14:31\n12 січня 1907 року народився Сергій Корольов — вчений та конструктор у галузі ракетобудування.\nСергій Корольов (родове прізвище Королів) (12 січня 1907 року, Житомир — 14 січня 1966 року, Москва) — відомий вчений у галузі ракетобудування та космонавтики, конструктор. Вважається основоположником практичної космонавтики.\nСконструював першу міжконтинентальну балістичну ракету, перший штучний супутник Землі, космічні кораблі «Восток» і «Восход». Саме завдяки його науковому та організаторському таланту став можливим знаменитий політ у космос Юрія Гагаріна 12 квітня 1961-го. Під керівництвом Сергія Корольова відбувалися польоти міжпланетних автоматичних станцій до Місяця, Венери та Марса, здійснено м’яку посадку на поверхню Місяця.\nУ СРСР Сергій Корольов був засекреченою особою. Крім вищого радянського керівництва та колег, всі інші знали його лише як головного конструктора. Він постійно перебував під охороною, немов у «золотій клітці».\nУ 1957-му Нобелівський комітет хотів вручити премію в галузі фізики людині, яка відкрила людству шлях у космос. Однак, радянське керівництво не розкрило прізвище головного конструктора. Воно стало відоме тільки після смерті вченого. Тоді й пришла всесвітня слава.\nУ 1938-1944-му Сергій Корольов пройшов радянські табори. Під час жорстоких тортур йому зламали щелепи. Був засуджений до страти (документ завізував Йосип Сталін). Пізніше розстріл замінили таборами на Колимі, де видобував золото, а звинувачення щодо участі в троцькістській організації та антирадянській діяльності переформулювали на «шкідництво в галузі військової техніки».\nДо реабілітації в 1957-му офіційно вважався ворогом народу.\nСаме зламана щелепа зрештою стала причиною смерті Корольова: коли 14 січня 1966-го йому робили нескладну операцію, то не змогли ввести через рот кисневий шланг для відновлення роботи серця.


Фігуранти стрілянини біля метро у Києві вийшли під заставу | Громадське телебачення\n27 серпня, 2019 10:45\nСергій Лешенко у залі суду, Київ, 22 серпня 2019 року\nДвоє фігурантів стрілянини біля метро Голосіївська Сергій Лещенко «Лєший» та Акбар Магнієв вийшли під заставу розміром 153 687 гривень 23 серпня з лікарні.\nПро це Громадському повідомили у прокуратурі міста Києва, а також сам підозрюваний Сергій Лещенко «Лєший».\nНагадаємо, вночі 20 серпня біля станції метро «Голосіївська» у Києві сталася бійка зі стріляниною. Внаслідок інциденту трьох чоловіків госпіталізували. Виявилося, що це був конфлікт був між представниками «Муніципальної варти» та приватної охоронної фірми.\n22 серпня Голосіївський райсуд Києва взяв під варту на два місяці засновника охоронної фірми «Варта 1» Сергія Лещенка на прізвисько «Лєший» та члена його угруповання Акбара Магнієва за стрілянину в Голосіївському районі столиці 20 серпня. За даними слідства, між ними та представниками КП «Муніципальна варта» сталася сутичка, в результаті якої трьох муніципалів госпіталізували, підозрювані запевняють, що поранення дістали і вони.\nРаніше людей «Лєшего» Громадське помічало під час виборів до Верховної Ради на 94-му окрузі Дубінського-Кононенка та біля Державного бюро розслідувань під час допиту Петра Порошенка.\nНародний депутат Ігор Луценко на своїй сторінці у Facebook заявив, що помічав тих самих молодиків на судовому засіданні у справі «тітушки» Волкова і заявив, що їх фінансує Олексій Чеботарьов, який зараз перебуває у розшуку за організацію «тітушок» на Майдані.\nОчільника «Варти 1» Сергія «Лєшего» Лєщенка донедавна також пов’язували із ще одним громадським формуванням «Лівий берег».\nОднак у коментарі Громадському підозрюваний заявив, що не має відношення до цих структур, а на запитання про те, що його люди робили біля ДБР та в інших місцях — не відповів.\nДжерело Громадського у слідчих органах розповіло, що ліцензія у компанії «Варта 1» вже може бути недійсною.


У Львові вперше в Україні трансплантували печінку від посмертного донора однорічній дитині - Діло\n19 січня 2022, 10:19\tЛьвів\nТиждень тому лікарі з різних медзакладів, поліцейські та багато небайдужих людей об'єдналися, щоб однорічний Артемчик із маленького села на Прикарпатті дочекався донорської печінки.\nІсторію порятунку малюка на своїй сторінці у фейсбуці розповів в. о генерального директора Першого територіального медичного об’єднання Львова Олег Самчук.\nДитина народилася з непрохідними жовчовивідними шляхами. На третьому місяці життя хлопчику поставили діагноз атрезія жовчних протоків, виражена печінкова недостатність. Через хворобу у малюка була жовта шкіра, склери очей та великий животик.\nУ серпні стало відомо – врятувати Артема може лише трансплантація печінки. Її від посмертного донора таким маленьким діткам в Україні ще не робили, а з родини дитини за донора не підходив ніхто.\nВідтак, останні чотири місяці хлопчик з 22-річною мамою Христиною жили в лікарні. Там 6 січня малюк відсвяткував свій перший День народження.\n“І от 12 січня стає відомо – у Вінниці є донор. Це 44-річний чоловік, у мозку якого розірвалася аневризма. Врятувати пацієнта лікарі не змогли, але родина чоловіка підписала згоду на вилучення органів і подарувала шанс Артемку”, — каже Олег Самчук.\nПечінку, яка поза тілом “живе” максимум 12 годин, з Вінниці доправив вертоліт Нацполіції.\n“Орган в дитячій лікарні на Орлика зустріли трансплантологи – це наші лікарі та команда колег з столичної лікарні “Феофанія”, які приїхали на допомогу”, — розповідає чоловік.\nОлег Самчук зазначає, що це хірургічне втручання виявилося надскладним.\nСпершу лікарі розділили донорську печінку, аби взяти для Артемка її частину. Сама трансплантація тривала близько 12 годин. Відтоді малюк перебуває в реанімації під цілодобовим моніторингом.\n“І нині у це велике Свято, на сьому добу після трансплантації, можу нарешті сказати: печінка працює, стан дитини стабільний..\nДякую лікарям Феофанії та Національного Інституту хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова, а також усім, завдяки кому вдалося дати шанс на життя Артемку. І звісно, найбільша подяка і шана – родичам донора, які погодилися допомогти нам врятувати життя маленького хлопчика”, — дякує лікар.\nТеги:донорський орган, операція, пересадка, печінка


У Севастополі прокуратура подала позов до суду через обмежений доступ на пляж - Centernews\nУ Севастополі прокуратура подала позов до суду через обмежений доступ на пляж\nПідконтрольна Росії Севастопольська міжрайонна природоохоронна прокуратура подала до суду позовну заяву до оператора пляжу «Аквамарин» через обмежений доступ на територію пляжу.\nПро це повідомляє прес-служба російської прокуратури Севастополя.\n«Прокуратурою на підставі публікацій у засобах масової інформації та звернень, що надійшли, організовано перевірку виконання законодавства при обмеженні суб’єктом господарювання доступу громадян до пляжу «Аквамарин» у місті Севастополі. Встановлено, що доступ громадян до берегової смуги та акваторії Чорного моря обмежений оператором пляжу», – йдеться в повідомленні.\nВказується, що за результатами перевірки направлено позовну заяву про покладання на оператора пляжу обов’язки усунути перешкоди у вигляді обмеження вільного доступу до водного об’єкта.\nПозов прокурора перебуває на розгляді в підконтрольному Росії Гагарінському районному суді Севастополя.\nКоментарі оператора пляжу відсутні.\nЗа інформацією місцевих ЗМІ, ще в червні оператор цього севастопольського пляжу обгородив частину території парканом і встановив на вході турнікети.\nРаніше повідомлялося, що в селищі міського типу Партеніт відбулася акція протесту проти закриття пляжу військового санаторію «Крим». До нинішнього року місцевих жителів пускали туди безкоштовно при пред’явленні документів, а з туристів брали плату за прохід. З 2016 її підвищили до 100 рублів.


Кращі сорти помідор стійкі до фитофторозу | Сад і город\nHOME / Поради дачника / Кращі сорти помідор стійкі до фитофторозу\nОднією з найпоширеніших недуг, яка вражає томати, вважається фитофтороз. Це найнебезпечніше захворювання іноді характеризують, як чуму і рак помідорів. Виникає воно переважно через нестачу сонячного світла і надмірної вологості. Грибок вражає спочатку листя, а потім і уся рослина. У задавнених випадках кущі гинуть.\nФахівці вважають, що таке масове поширення хвороби пов’язане з тим, що південні сорти томатів вирощують в не самих відповідних кліматичних умовах.\nПриродно, існує маса агротехнічних прийомів, хімікатів для обробки насіння, сходів, розсади і зрілих рослин, за допомогою яких захворювання можна запобігти. Але найголовніше те, що виведені сорти помідорів, які стійкі до фитофторозу.\nЗамість того щоб боротися із захворюванням, значно краще його запобігти, а посадка рослин, не сприйнятливих до недуги, є кращою превентивною мірою.\nПіком сплеску цього захворювання прийнято вважати другу половину літа, адже якраз в цей період починаються затяжні дощі, випадає густий туман і роса, а сонечка стає все менше,-усе це створює сприятливі умови для розвитку шкідливих грибкових спор.\nТому більшість сортів стійких до фітофтори томатів відносяться до ранне – або середньостиглим.\nСкоростиглий сорт помідор, який визріває вже на 90-95 день після посадки. Томати, як можна зрозуміти з назви, дрібні, по 40-45 г, круглої форми. Плоди вважаються універсальними і чудово підходять для вживання в сирому вигляді і для консервації.\nДля сорту характерне отримання стабільного урожаю, який достигає одночасно, і прекрасні смакові якості. Чи знаєте ви? У іспанське місто Буньоль щорічно з’їжджаються тисячі туристів, щоб прийняти участь у святкуванні “Ла Томатина”. На вулицях міста в останній тиждень серпня розгортається справжня помідорна війна-жителі міста і туристи закидають помідорами один одного. Ті, хто хоч раз відвідав цей захід, відмічають, що свято проходить дуже незвично і весело.\nСвоє звання “академіка” сорт отримав неспроста. По-перше, його відмітною особливістю є высокорослость, а по-друге-дуже великі плоди.\nИндетерминантный кущі зростають у висоту до 2,5 м, а плоди, які на нім дозрівають, важать до 0,5 кг кожен.\nінші статті Липовий мед: опис, склад, користь і шкода\nЯскраво-червоні помідори з ніжним і соковитим м’якушем доповнять будь-який стіл, а приготований з них соус або кетчуп не залишить байдужим навіть запеклого гурмана. Збирати урожай можна вже через 105-115 днів після посадки рослини.\nЦі томати, стійкі до фітофтори, призначені для посадки у відкритому грунті. Відносяться до детермінантів і ранньостиглих. Плодоносять круглими томатами по 50-65 р.\nСам кущик дуже компактний, його максимальна висота складає 50 см За рахунок того, що рослина спокійно переносить холод, його можна висаджувати набагато раніше за інші сорти, і воно від цього не постраждає.\nВажливо! Ніколи не саджайте томати поряд з картоплею, оскільки саме він в першу чергу починає хворіти фитофторозом, а знаходячись в доступній близькості, може стати причиною зараження помідорів.\nСортовий представник томатів, який відрізняється хорошою врожайністю. Висота кущів рідко перевищує 50 см Плоди важать по 100-120 г, їх особливістю є насичений аромат.\nТакі помідори можна використати в різних цілях, вони чудові як в сирому вигляді, так і у складі якого-небудь блюда або консервації. На одному кущі визріває до 3 кг якісного продукту. Ознайомтеся з кращими способами заготівлі томатів на зиму.\nСорт томатів, який чудово підійде для вирощування в теплиці і вважається надзвичайно стійким до фітофтори. Міцні среднерослые кущики здатні давати урожай по 15-20 кг при дотриманні правил агротехніки.\nПлоди мають відмінний смак і підходять як для столових цілей, так і для консервації, тобто є універсальними. Ці помідори можна вирощувати на продаж, оскільки навіть тривале транспортування не вплине на їх привабливість.. Узнайте чим хворіють томати в теплиці.\nСорт детермінанта, який просто вражає швидкістю дозрівання : плоди досягають стиглості через 80 днів після посадки у відкритий грунт. Висота кущів рідко перевищує 85 см\nНавіть за самих несприятливих погодних умов плоди успішно визрівають. З 1 кв. м посадженої культури можна збирати до 15 кг урожаю.\nінші статті Особливості відходу за фиттонией в кімнатних умовах\nЧи знаєте ви? У томатах міститься велика кількість серотоніна-“гормону щастя”, тому присутність в раціоні соковитих, стиглих плодів допомагає підняти настрій і навіть боротися з нудьгою.\nЦі томати вважаються ранніми, оскільки дозрівають через 80-95 днів після посадки. Кущі дуже компактні і не сильно галузяться. Рослина відноситься до невибагливих. Плоди дозрівають дружно і мають хороші смакові якості.\nВони добре зберігаються і відмінно зберігають товарний вид при транспортуванні. Ці помідори можна солити і маринувати, а також їсти свіжими.\nВідносяться до индетерминантному типу, що пояснює велику висоту кущів, до 130 см Ці помідори можна висаджувати на відкритих сонячних ділянках і посушливих місцях, вони дуже теплолюбні і посухостійкі.\nЧерез 95-100 діб після появи паростків кущі починають плодоносити. Плоди великі, по 250-300 г кожен. Для них характерний яскраво-червоний колір і округла форма. Томати чудово зберігаються за рахунок щільної, пружної текстури.\nЦі помідори чудово підійдуть для посадки у відкритому грунті, оскільки вони дозрівають дуже рано (на 90 день). Фітофтора і гнилизна їм не страшні. Унікальність цього сорту полягає в тому, що він не вимагає особливого відходу, його не треба підв’язувати і пасинкувати. Вам напевно буде цікаво дізнатися як правильно підв’язувати томати в теплиці і відкритому грунті. Плоди досить дрібні, по 40-45 г, мають овальну форму. Стиглі томати набули насичено червоного кольору. Призначення-універсальне, підходить як в столових цілях, так і для заготівель на зиму.\nШтамбовое рослина детермінанта, яка відрізняється своєю непримхливістю. Виростити хороших урожай таких помідорів під силу навіть початкуючому овочівникові. Красиві, округлі і червоні плоди можна збирати вже через 90-100 днів.\nРанньостиглий сорт, урожай можна отримати на 95 діб після появи сходів. Кущики міцні, невеликого розміру, як і плоди, які на них дозрівають, тому пасинкувати і підв’язувати їх не припаде.\nінші статті Яку траву можна давати курям\nВага стиглого овоча складає приблизно 50 г, смакові якості характеризуються як середні. Ці помідори частіше використовують для виготовлення різних заготівель і соків.\nЦінують сорт за високу, дружну врожайність і збереження презентабельного виду навіть при тривалих транспортуваннях.\nЦей гібридний сорт вирощують переважно у відкритому грунті. У висоту кущі досягають 50-60 см, при цьому не потребує підв’язки і пасинкування.\nПлодоносять кущі через 100-105 днів після посадки. Стиглі помідорчики важать по 60-120 р. Для них характерна округла, злегка плеската форма. До моменту дозрівання плоди набули насичено-червоного кольору.\nЦей сорт томатів не лише відноситься до стійких до фитофторозу рослин, які підходять для посадки в теплиці і у відкритому грунті, але і сам по собі є лікувальним.\nУ плодах цих кущів міститься корисний бета-каротин. Кущики досягають у висоту 50-60 см, а плоди, які на них визрівають, важать по 50-70 г і мають циліндричну форму.\nСорт цінують за непримхливість, високу стабільну врожайність і універсальність томатів, оскільки вони хороші і в сирому вигляді, і для загортання у банки.\nВажливо! Щоб не допустити появу фітофтори на помідорах, необхідно дотримуватися рекомендацій по сівозміні. Так, приміром, культуру не саджають після того, як на грядці росла морква, лук, огірки, буряк і цвітна капуста.\nВисоковрожайний, скоростиглий сорт. Як зрозуміло з назви, не потребує специфічного відходу, але при цьому рясно плодоносить і відрізняється прекрасними смаковими якостями.\nЗ одного куща “Ледарки” збирають по 6-7 кг помідорів серцеподібної форми. Використати томати можна як для салатів і овочевих нарізок, так і для приготування соків і пасти, також допускається сушка плодів.\nНезважаючи на те що вищеперелічені сорти стійкі до фітофтори, це не являється 100% – ою гарантією того, що рослини не захворіють. Слід дотримуватися правил агротехніки, вчасно здійснювати підгодівлі і профілактичні обробки кущів. При такому комплексному підході у вас обов’язково вийде зібрати хороший урожай цих смачних овочів.\nПравильний догляд за полуницею після збору урожаю


Котеджі. Каміни у Львові - Remontlviv.top\nВогонь заворожує, притягує увагу. І камін, що містить в собі дику стихію, мимоволі стає центром приміщення. Це не просто архітектурна споруда або побутовий прилад, а, мабуть, домінуючий елемент інтер’єру. І його дизайну приділяється дуже велика увага.\nТрадиційно камін розміщують в кутку кімнати або у суцільний стіни. Існують також кутові каміни, оглядові або окремо стоять і підвісні. Крім того, вони можуть бути з живим і штучним полум’ям. До першого типу відносяться каміни на твердому і на газоподібному паливі, до другого – електричні, які можуть бути самих різних розмірів. Наприклад, модель Optiflame від канадської фірми DIMPLEX випускається в трьох варіантах: від 60 до 100 см по ширині, від 60 до 85 см по висоті. Такий камін оснащений пультом дистанційного керування і системою регулювання швидкості і яскравості полум’я, температури нагріву.\nСвого роду класикою жанру можна назвати портальні каміни, витримані в строгому вікторіанському стилі. Портали за традицією виготовляють з цінних порід дерева (вишні, кедра, червоного дерева) і металу, компактну топку з литими барельєфами – з чавуну, прітопочную майданчик викладають плиткою і відгороджують металевим бортиком. Топки таких камінів відкриті, полум’я не закривають ні скляні дверцята, ні захисні екрани. Подібний камін не зможе прогріти велике приміщення, але зате в змозі швидко видалити вологу з повітря.\nІрландська фірма LEINSTER внесла в «класику жанру» чавунних вікторіанських камінів революційні нововведення, що дозволили поєднати традиції з сучасністю. Каміни LEINSTER позбавлені таких недоліків, як низький ККД або невеликі розміри камери згоряння. Потужні топки (12 або 16 кВт) обрамлені барельєфними порталами з полірованого чавуну. LEINSTER FOUNDRY випускає топки з однією або двома скляними дверцятами, а також своєрідний трансформер, тобто топку, яка легко перетворюється з закритою в класичний відкрите вогнище.\nПрихильникам античності або стилю рококо можна порекомендувати продукцію ARRIAGA. Дизайнери цієї компанії спеціалізуються на обробці мармуру, і завдяки застосуванню високих технологій як з різання, так і по шліфовці каменя, можуть виконати портал будь-якої складності.\nНадзвичайно цікаві каміни, виконувані в стилі арт. Яскравий приклад – продукція французької фірми ARKIANE. Асортимент цієї компанії досить широкий, але найбільшою популярністю користується модель Kephren. Прообразом цього каміна послужила єгипетська піраміда Хефрена. Крім незвичайної форми ця модель дивує ще й удаваним відсутністю димоходу. Насправді він, звичайно ж, існує, просто дуже майстерно захований. Така піраміда може стояти як на підлозі, так і на спеціальному постаменті, а якщо виникне бажання помилуватися відкритим вогнем, кришка піраміди може бути піднята або відкинута в сторону.\nІнший варіант – каміни в стилі кантрі. Як правило, при влаштуванні цих моделей використовуються природні матеріали – черепашник, піщаник найрізноманітніших відтінків, цегла і, звичайно ж, натуральна деревина.\nПродовжуючи тему дизайнерських вишукувань, не можна не згадати не так давно з’явилася на українському ринку лінію DESIGN французької компанії CHEMINEE PHILIPPE. Каміни цієї серії цікаві в першу чергу тим, що порталу як такого у них немає, топка і димар ховаються за фальшстеной, залишаючи відкритими тільки скляні дверцята і внутрішнє простір вогнища. В результаті виходить дивовижної краси картина – укладену в багет живе полум’я. Обрамлення для такого живописного полотна можна вибрати на свій смак – різними можуть бути матеріали (латунь, нержавіюча сталь або дерево), форма (квадратна, прямокутна), а скло може бути прямим або опуклим.\nПоряд з компаніями, що займаються серійним виробництвом камінів, існують фірми, які працюють виключно на замовлення і виготовляють штучні екземпляри. До них відноситься голландська компанія BOLEY, яка була задумана дизайнером Гаррі Болл як художня майстерня. Ці каміни поза модою, вони настільки авангардні, що здаються прибульцями з далекого майбутнього. Для їх обробки використовують цінні сорти граніту і мармуру, але особливий інтерес викликають моделі, облицьовані металом з різними покриттями. Болл одним з перших став використовувати дзеркала і скло, дозволяючи мов вогню нескінченно відбиватися, створюючи химерну гру світла.\nКлітка для вогню\nПерш ніж сісти в затишне крісло навпроти вогнища і зануритися в споглядання танцюють язиків полум’я, вам треба буде пройти ряд випробувань. Камін – не тільки предмет меблювання, але ще дуже складне технічне спорудження, і установка його – справа досить клопітка; перед його монтажем необхідно проконсультуватися у фахівців. І перше питання, яке вам зададуть, – чи існує в будинку димохід. Якщо ж його немає або його розміри не відповідають обраної моделі каміна, то канал для виходу диму слід спорудити. До сучасного димоходу ставляться такі вимоги: низька теплоємність, корозійна стійкість і герметичність.\nКрім того, необхідно перевірити, чи витримає підлога будинку додаткове навантаження або буде потрібно посилення фундаменту. Бажано, щоб підлогове покриття в приміщенні було з каменю або керамічної плитки.\nЯкщо ж виникає необхідність встановити камін на паркеті, то по його периметру треба прокласти бетонну стяжку урівень з основним підлогою, на який і буде встановлена конструкція. Але навіть в цьому випадку краще зробити т.зв. прітопочную майданчик з вогнетривкого матеріалу – обережність не буває зайвою.\nЩе одна обов’язкова вимога: якщо камін контактує зі стіною приміщення, то вона повинна бути з вогнетривкого матеріалу. Традиційно камін вважається атрибутом заміського будинку, але зараз можна встановлювати каміни і в міських квартирах. У багатьох будинках елітного класу передбачається наявність каміна, в деяких особняках або будівлях сталінської споруди існують замуровані димоходи, які можна реанімувати.\nПеред тим як замовити вподобану модель, слід провести технічну ревізію приміщення або будинку, в якому вона буде встановлена. Крім того, буде потрібно дозвіл пожежних служб, але оббивати пороги зовсім не обов’язково – багато солідні фірми, що встановлюють каміни, надають допомогу в цій справі.\nІ ще один важливий момент – якщо квартира знаходиться не на останньому поверсі будівлі, то необхідний дозвіл від сусідів зверху, щоб через їхню квартиру було проведено димохідний канал. Зробити це буває нелегко, але іноді мешканці погоджуються – адже у них теж з’являється можливість встановити у себе вдома камін.


Депозитні вклади в швейцарських франках, англійських фунтах і російських рублях.\nАльтернативою вкладами у доларах і євро в українських банках є депозитні пропозиції в рублях, швейцарських франках і англійських фунтах стерлінгів. Розглянемо валютні вклади, які можуть скласти конкуренцію депозитами в доларах США.\nУ більшості банків покласти під відсотки швейцарський франк, англійський фунт стерлінгів і російський рубль пропонують на короткострокові депозити до року.\nНайвищі відсотки по короткострокових депозитах у швейцарському франку та фунті стерлінгів пропонує Альфа-Банк . З виплатою відсотків в кінці терміну можна оформити вклад під 7,75% річних у швейцарському франку або під 6,5% у фунтах стерлінгів. Правда, скористатися пропозицією можуть не всі – лише члени А-клубу – постійні клієнти, які вже мають на депозиті 250 тис. дол США.\nДля фізичних осіб під 4-5% річних депозити в швейцарській і англійській валюті пропонують у банках Даніель і Фінансова ініціатива.\nВласники VIP-пакету «Привілей» банку ВТБ в якості бонусу також можуть вкласти гроші на короткостроковий депозит у швейцарському франку та англійською фунті під 2% річних.\nПропозиції по короткострокових депозитах у швейцарському франку\nПропозиція / умови\nДля членів А-клубу /\nЗ виплатою відсотків в кінці терміну.\nВідсотки в кінці терміну,\nвнесок від 100 CHF.\n«Свято наближається» /\nвнесок від 200 CHF.\nМожливість поповнення протягом 280 днів,\nвнесок від 500 CHF.\nпослуг «Привілей» /\nВідсотки в кінці терміну, внесок від 1000 CHF.\nПропозиції по короткострокових депозитах в англійському фунті стерлінгів\nвнесок від 200 GBR.\n«Інтернаціональний» / Можливість поповнення протягом 280 днів,\nВклад від 500 GBR.\nвнесок від 1000 GBR\nПропозиції по короткострокових депозитах у російському рублі\nБанк Петрокоммерц Україна\nВідсотки в кінці терміну, без поповнення,\nвід 10000 руб.\n12 місяць і 1 день\nДля власників пакету послуг / «Привілей»,\nВклад від 5000 руб.\nвнесок від 2000 руб.\n«Великі можливості» /\nЗ щомісячною виплатою або в кінці терміну, від 5000 руб.\nПротягом перших 3 місяців, відсотки в кінці терміну, від 100 руб.\n12 місяців і 1 день\nЯк бачимо, процентні ставки на депозити у франках, фунтах і рублях коливаються в тих же межах, що і ставки доларових пропозицій жовтня: 6-10% в рублях і 2-7,75% у фунтах і франках. Тому вкладення в європейських банкнотах можуть бути актуальними.\nЗа інформацією НАБУ депозити в рублі, франку і фунті становлять 0,5% від усіх вкладів населення. 36% складають доларові депозити, 7,3% – вклади в євро, а 56,2% українців зберігають у банках гривню.


Вибори і ЗМІ на Рівненщині - Український монітор український монітор\nКлічук Святослав 26.09.2014\nЛідер Радикальної партії свого імені Олег Ляшко не дає спокою рівненським політикам. Спочатку в двох дубенських газетах з'явилась інформація про те, що ніби-то кандидата від "Батьківщини" по мажоритарному округу Валентина Королюка підтримує і Радикальна партія. Ця інформація одразу ж була спростована місцевим осередком РПЛ. А згодом на цьому ж окрузі зареєструвався і сам Олег Ляшко...\nЩоправда не той. А колишній голова голова Радивилівської районної організації Партії регіонів, з 2010 року перший заступник голови райдержадміністрації Олег Васильович Бернацький, який змінив прізвищем, і став Олегом Васильовичем Ляшком. Радивилівський Ляшко вже офіційно зареєстрований Центральною виборчою комісією. Деталі інших змін в особистості кандидата наразі не повідомляється.\nГолова ріввненської обласної організації РПЛ Назарій Поліщук змушений був знову оприлюднювати заяву, що цей ЛЯшко самозванець, і їх партія підтримує зовсім іншого кандидата.\nВажка доля радикала на Рівненщині.