Klinisk blodprøve: afkodning og norm under graviditet - Forhøjet blodtryk 2021\nKlinisk blodprøve: afkodning og norm under graviditet\nEfter at have modtaget en formular med resultaterne af en klinisk blodprøve i deres hænder begynder mange forventende mødre at bekymre sig, uden at vide afkodningen - husk, at bekymre sig under graviditet er skadeligt, og hvad alle disse uforståelige bogstaver og forkortelser betyder - og hvad er normen for blodtælling hos gravide kvinder, vi vil nu fortælle dig.\nHvorfor har du brug for en klinisk blodprøve under graviditeten\nGraviditet handler ikke kun om en voksende mave og humørsvingninger. Fra tidspunktet for undfangelsen er et stort antal fysiologiske processer involveret i oprettelsen af en ny lille person: arbejdet i det hormonelle system, hæmatopoiesis ændringer; over tid er næsten alle kropssystemer uden undtagelse forbundet til dette. I forbindelse med sådanne betydelige fysiologiske ændringer i kroppen under graviditeten adskiller normen for den kliniske blodprøve sig fra de sædvanlige indikatorer.\nEn klinisk blodprøve hos gravide kvinder er et af de vigtigste mål for konstant overvågning af moderens og barnets tilstand, normalt tages den i første trimester en gang om måneden og hele 2. og 3. trimester - hver anden uge. Det er vigtigt at huske, at fede fødevarer spist dagen før eller en stor morgenmad før donation af blod kan påvirke de diagnostiske resultater. Derfor skal analysen tages på tom mave eller efter en meget let snack (ikke mindre end 1 time).\nKlinisk blodprøve under graviditet - afkodning og norm\nUnder graviditeten varierer antallet af individuelle indikatorer for den kliniske blodprøve fra trimester til trimester. Først og fremmest vedrører dette hæmoglobin og leukocytter.\n"Blodprøve - normen under graviditet", indikatoroversigt\nIndeks Normen under graviditet\nhæmoglobin (HGB / hb) 1 trimester - 112-160 g / l,\n2. trimester - 108-144 g / l,\n3. trimester - 100-140 g / l\nerytrocytter (RBC) 3,5 * 10 12 - 5,6 * 10 12 celler / l\nhæmatokrit (Ht / HGT) 31 - 49%\nfarveindeks (CPU) 0,85 - 1,1\nreticulocytter (RTC) 0,2 - 1,5%\nblodplader (PLT) 140 * 10 9 - 400 * 10 9 celler / l\nleukocytter (WBS) 1 trimester: 4,0 * 10 9 - 9,0 * 109 celler / l\n2. trimester: op til 11,0 * 109 celler / l\n3. trimester: op til 15,0 * 109 celler / l\n- segmenteret seksten%\n40 - 78%\nmyelocytter (Mie) og metamyelocytter 0 - 3%\nlymfocytter (LYM%) 18-44%\nmonocytter (MON%) 1-11%\neosinofiler (EO%) 0-5%\nbasofiler (BA%) 0 - 1%\nerytrocytsedimenteringshastighed (ESR / ESR) op til 45 mm / time (inden for det normale interval - op til 60%)\nHæmoglobin i en klinisk blodprøve under graviditet og normen\nHæmoglobin (HGB / hb) er et protein, der er ansvarlig for at føre ilt til organer. Det er indeholdt i røde blodlegemer, så en øget mængde af det kan indikere et overskud af røde blodlegemer eller signifikant dehydrering af kroppen. Mangel på hæmoglobin kan føre til ilt sult. Normen for hæmoglobin i en klinisk blodprøve under graviditet adskiller sig efter trimester:\n1 trimester - 112-160 g / l;\n2. trimester - 108-144 g / l;\n3. trimester - 100-140 g / l.\nHæmoglobin under det normale under graviditeten (ifølge resultaterne af en blodprøve) kan true ikke kun jernmangel, men også iltsult (intrauterin hypoxi) hos barnet, udviklingshæmning og endda for tidlig fødsel og øget blodtab.\nDu kan øge hæmoglobin med en afbalanceret diæt rig på jern (fisk, oksekød, kylling, kalkun, boghvede, æbler, granatæbler, nødder osv.) Og C-vitamin (tranebær, tomatsaft, tørret frugt, citrusfrugter, surkål). C-vitamin er blandt andet nødvendigt for optagelsen af jern, derfor anbefales det at kombinere mad fra første og anden gruppe i et måltid. Calciumrige mejeriprodukter og mejeriprodukter spises bedst adskilt fra jernrige fødevarer, da calcium gør jernoptagelsen vanskeligere.\nNyttig til at hæve hæmoglobinniveauet, gå, især i bjergrige områder.\nHvis mad og gå ikke hjælper, kan lægen ordinere kvindens jernholdige lægemidler for at øge hæmoglobinniveauet i blodprøven til det normale under graviditeten (i overensstemmelse med trimesteren).\nErytrocytter i den kliniske analyse af blod hos gravide kvinder og normen\nRøde blodlegemer (RBC) er røde blodlegemer (fra antallet af røde blodlegemer). De nærer kropsvæv med ilt og fjerner kuldioxid ved at transportere det gennem lungerne til frigivelse. Med et lavt niveau af røde blodlegemer taler vi om anæmi (mangel på jern, vitamin B9 og B12) og mangel på ilt i kroppen. Hvis antallet af erytrocytter i blodprøven er mindre end normen under graviditet, bør en kvinde være opmærksom på valget af specielle vitaminer til gravide kvinder, der udfylder behovet for manglende sporstoffer. Et for højt antal røde blodlegemer indikerer en risiko for blodpropper. Hvis et overskud af røde blodlegemer er indikeret ved afkodningen af en klinisk blodprøve hos gravide kvinder, kan dette også være en konsekvens af dehydrering (som et resultat af opkastning, høj temperatur, fordøjelsesbesvær), stress, fedme og endda rygning. I hvert enkelt tilfælde af overskridelse af normen for erytrocytter under graviditeten, bør lægen arbejde individuelt, finde ud af årsagerne og lede dem til yderligere forskning ud over en klinisk blodprøve.\nHæmatokrit i den kliniske analyse af blod under graviditet og normen\nHæmatokrit (HGT) er en indikator for volumenet af blod optaget af erytrocytter, med andre ord graden af anæmi. Udtrykt i procent (%). En stigning i hæmatokritindekset indikerer dehydrering (som sker ved hyppig opkastning i perioden med toksikose) eller for højt niveau af røde blodlegemer. Også under graviditet kan en hæmatokrit over det normale i en blodprøve indikere ødem, overdreven begejstring for salt mad og i lange perioder - også om gestose (sen toksose). Et fald i hæmatokrit indikerer enten anæmi eller et øget indhold af den flydende komponent i blodet. I begyndelsen af graviditeten er et fald i hæmatokrit normalt på grund af en stigning i blodvolumen i forhold til antallet af røde blodlegemer..\nFarveindikator i en klinisk blodprøve under graviditet og normen\nFarveindekset (CP) giver en idé om det relative indhold af hæmoglobin pr. 1 erytrocyt. Det er hæmoglobin, der giver blodet en rød farve, så farveindikatoren gør det muligt at forstå, i hvilket omfang røde blodlegemer er mættet med hæmoglobin. I analysen af blod under graviditeten er farveindikatorens norm 0,85-1,1. Et fald i CP til værdier mindre end 0,8 (hypokromi) indikerer en jernmangel i en gravid kvindes krop. Overskridelse af indikatoren (hyperchromia) indikerer mangel på B-vitaminer, nemlig B9 (folinsyre) og B12.\nReticulocytter i en klinisk blodprøve under graviditet og normen\nReticulocytter (RTC) er unge erytrocytceller, der endnu ikke har nået modenhed. Hvis kroppen ikke har nok røde blodlegemer (for eksempel med et stort blodtab), smider den reticulocytter ud i blodet hos unge og "uerfarne krigere".\nUnder graviditet er frekvensen af reticulocytter i blodprøven 0,2 - 1,5%. Men hvis generelt tilstanden til mor og baby vurderes godt, og andre indikatorer svarer til det ønskede niveau, er udsving i reticulocytter tilladt inden for området 0,12 - 2,05%.\nEt signifikant fald i antallet af reticulocytter kan indikere blodsygdomme eller nyrepatologier. Mere forskning er nødvendig for at stille en diagnose. Med hensyn til stigningen i antallet af reticulocytter kan dette forekomme under behandlingen af anæmi såvel som et resultat af betydeligt blodtab (for eksempel med trussel om abort). Andre mulige årsager til en kraftig stigning i antallet af reticulocytter - hæmolytisk anæmi eller endda malaria.\nGennemsnitligt erytrocytvolumen (MCV) - denne indikator giver oplysninger om størrelsen af de røde blodlegemer. Måleenheden er i femtoliter (fl) eller i kubikmikrometer (μm3). For lille et gennemsnitligt volumen af røde blodlegemer kan indikere jernmangel eller mikrocytisk anæmi. Et øget gennemsnitligt volumen af røde blodlegemer er normalt et resultat af mangel på folinsyre eller vitamin B12 i kroppen. Normen hos gravide kvinder ifølge resultaterne af en klinisk blodprøve er 80-100 fl.\nFordelingsbredden af røde blodlegemer (SD, SV eller RDWc) angiver forskellen i størrelse mellem de største og mindste røde blodlegemer. En høj indikator for denne parameter kan indikere en kombination af 2 eller flere typer anæmi (for eksempel jernmangel og folsyremangel på samme tid).\nGennemsnitligt indhold af hæmoglobin i en rød blodlegeme (MCH) - navnet på denne indikator giver en forståelse af, hvad det er. Forresten refererer dette til indholdet af hæmoglobin i en erytrocyt. Måleenheden er pikogram (pg). En nedsat indikator indikerer jernmangel og anæmi, en øget indikator indikerer mangel på B12 eller folsyre. Normen under graviditet er 26-34 pg.\nDen gennemsnitlige koncentration af hæmoglobin i erythrocyten (MCHC) er en indikator, der afspejler mætningen af erythrocyten med hæmoglobin. Denne indikator overstiger næsten aldrig normen, og dens fald indikerer jernmangelanæmi eller medfødt thalassæmi. Det normale interval er 31-36 g / dl. Hvis hæmoglobinniveauet og antallet af erytrocytter i afkodningen af den kliniske blodprøve er normalt under graviditet, og den gennemsnitlige koncentration af hæmoglobin i erytrocyten overstiger tærskelværdien eller omvendt er for lav, så er undersøgelsesresultaterne ukorrekte. I dette tilfælde er det bedre at tage blodprøven igen..\nAntallet af blodplader i en klinisk blodprøve under graviditet og normen\nBlodpladeantallet (PLT) er antallet af blodplader, der er involveret i dannelsen af en blodprop og forhindrer blodtab i tilfælde af skader på karret. Blodplader er med andre ord ansvarlige for blodpropper. En stigning i antallet af blodplader kan indikere en nylig operation eller hæmatologisk sygdom, og oftest - om et signifikant væsketab (opkastning, afføringsafføring, forstyrret drikkevand i varmt vejr, høj kropstemperatur). Et fald i antallet af blodplader indikerer tilstedeværelsen af visse sygdomme, men oftest forekommer det hos gravide på grund af dårligt afbalanceret ernæring, allergiske reaktioner eller den hyppige forekomst af virale og bakterielle infektioner. For at afklare det kliniske billede med en signifikant afvigelse i antallet af blodplader fra normen under graviditeten, vil lægen ordinere en yderligere blodprøve - et koagulogram.\nTrombocyt (PCT) er procentdelen af blodplader i blodet. Et reduceret trombocytniveau kan indikere en allergisk reaktion, mangel på folsyre, tumorer eller eksponering for gift. Stigning - oftest om risikoen for trombose.\nAntallet af leukocytter i den kliniske analyse af blod hos gravide kvinder og normen\nAntallet af leukocytter (WBC, fra antallet af hvide blodlegemer - antallet af hvide blodlegemer) - antallet af hvide blodlegemer, de vigtigste "arbejdere" i det menneskelige immunsystem. Leukocytter beskytter vores krop mod vira, parasitter, bakterier og andre dårlige ønsker. Antallet af leukocytter hos gravide i fortolkningen af den kliniske blodprøve vil variere fra trimester til trimester:\n1 trimester: 4,0 * 109 - 9,0 * 109 celler / l\n3. trimester: op til 15,0 * 109 celler / l.\nEt fald i antallet af leukocytter er normalt forbundet med dårlig ernæring af den forventede moder, nedsat immunitet, vitaminmangel eller endda udtømning af kroppen som helhed. Mindre almindeligt kan et fald i antallet af hvide blodlegemer skyldes visse lægemidler, blodproblemer eller skjoldbruskkirtelproblemer. En stigning i antallet af leukocytter indikerer tilstedeværelsen af en bakteriel / viral infektion i kroppen, men oftest - candidiasis, herpes, otitis media, lungebetændelse, bronkitis, bihulebetændelse, meningitis, blærebetændelse, allergier. For at afklare diagnosen udføres urinkultur, en detaljeret blodprøve og ultralyd af organer hurtigst muligt. Det høje niveau af leukocytter i den forventede mor taler om faren for hende og barnet, så du bør ikke forsømme retningen til yderligere tests.\nAntallet af neutrofiler i en klinisk blodprøve hos gravide kvinder og normen\nNeutrofiler (NE%) er en speciel type hvide blodlegemer, der beskytter kroppen mod bakterier under infektion. Umodne neutrofiler kaldes stangkerneholdige, og modne celler er allerede segmenteret. Et overskud af neutrofiltællinger indikerer en nylig forbrænding eller tilstedeværelsen af en purulent sygdom (tonsillitis, blindtarmsbetændelse, lungebetændelse, otitis media, meningitis osv.). Et fald i antallet af neutrofile i forhold til den tilladte norm under graviditet indikerer behovet for yderligere blodprøver for at påvise mulig herpesinfektion, ARVI, influenza, røde hunde, malaria, cytomegalovirus, mæslinger eller tyfus sygdomme.\nMyelocytter i en klinisk blodprøve under graviditet og normen\nMyelocytter (Mie) og metamyelocytter. Ved afkodningen af en klinisk blodprøve under graviditet kan en parameter såsom myelocytter angives. Normalt er myelocytter og metamyelocytter ikke et godt tegn; de bør ikke være i en sund persons blod, det være sig en voksen eller et barn. Disse celler er en umoden form af granulocytter (en type leukocytter), og deres tilstedeværelse i analyseresultaterne er et tegn på patologiske processer i kroppen. Hvis kroppen har fjernet umodne granulocytter (myelocytter) i blodet, indikerer dette, at kroppens beskyttende ressourcer næsten er opbrugt.\nMen hvis en sådan indikator som myelocytter findes i en blodprøve under graviditet, er dette inden for 1-3% en variant af normen. Faktum er, at den kvindelige krop kan opfatte et befrugtet æg som et fremmedlegeme og stræbe efter at afvise det. I dette tilfælde reducerer immunsystemet i et forsøg på at reducere aktiviteten af leukocytter, der angriber ethvert fremmedlegeme, deres produktion og erstatter dem med granulocytter. I denne henseende kan myelocytter, som er en umoden form af granulocytter, trænge i små mængder ind i blodbanen..\nHvis lægen ser myelocytter i blodprøven under graviditet, skal han overvåge dynamikken i ændringer i deres antal. En yderligere stigning i antallet af myelocytter kan indikere, at der sammen med graviditet stadig observeres patologier i kroppen, som skal detekteres og behandles så hurtigt som muligt. Derfor overvåger gynækologen med hver gentagne blodprøve antallet af myelocytter under graviditeten, og hvis denne indikator vokser, sender han den gravide til yderligere undersøgelser..\nHovedårsagerne til den patologiske stigning i myelocytter i blodet er:\nvirale eller bakterielle infektioner\nacidose (krænkelse af syre-base balance);\nfysisk overbelastning (for tunge belastninger)\nnedbrydning af ondartede svulster, metastaser\nbehandling mod kræft;\nIndholdet af lymfocytter i den kliniske analyse af blod under graviditet og normen\nLymfocytantal (LYM / LYMPH eller LY% / LYMPH% / LYM%) angiver antallet / procenten af lymfocytter. Lymfocyt er sådan en særlig type leukocyt, der er ansvarlig for kampen mod mikrober og vira og produktionen af immunitet. Et for højt niveau af leukocytter indikerer tilstedeværelsen af en infektiøs sygdom (influenza, røde hunde, skoldkopper, SARS, mæslinger, toxoplasmose, infektiøs mononukleose, pertussis, hepatitis af viral ætiologi). Med en stigning i antallet af lymfocytter under graviditet falder som regel niveauet af segmenterede neutrofiler, hvilket også vil blive vist i afkodningen af den kliniske blodprøve. Oftest sker dette som et resultat af den overførte ARVI og fortsætter i en måned efter afslutningen af behandlingen.\nNedsat lymfocytantal under graviditet er normalt. En gravid kvindes krop reducerer produktionen af lymfocytter, så barnet (og for lymfocytter - et "fremmedlegeme" med sin egen genetiske kode) kan udvikle sig normalt uden at blive angrebet af immunsystemet. På grund af svækkelsen af immuniteten under graviditeten bør en kvinde tage sig af sig selv og sin baby: undgå store skarer af mennesker, klæd varmt og være mindre nervøs.\nMonocytter i en klinisk blodprøve under graviditet og normen\nMonocytter (MON%), eosinofiler (EO%), basofiler (BA%) kan noteres på CBC-formularen separat eller sammen. Deres indhold i blodet er lavt. Alt dette er underarter af leukocytter, som er ansvarlige for beskyttelse mod bakterier, vira, parasitter, fremmede proteiner, kræftceller samt fremkalder allergiske reaktioner, når de står over for et fremmed element i blodet.\nMonocytter (MON%) er den største type hvide blodlegemer. Som en procentdel er normen under graviditet i blodprøven 1-11%, hvilket svarer til en numerisk indikator på 0,04-0,8 ∙ 109 celler / l. Et overskud af antallet af monocytter i blodet indikerer en svampe-, virus- eller bakterieinfektion i kroppen - for eksempel akutte luftvejsinfektioner, akutte respiratoriske virusinfektioner, candidiasis, mononukleose. Nedsatte monocytter - normalt resultatet af aplastisk anæmi, en purulent bakteriel infektion eller visse lægemidler.\nEosinofiler i en klinisk blodprøve under graviditet og normen\nEosinofiler (EO%) er en type hvide blodlegemer, der er ansvarlige for allergiske reaktioner i menneskekroppen. En ændring i antallet af eosinofiler i retning af at overskride normen er normalt resultatet af allergiske reaktioner i huden (allergisk dermatitis), luftvejene (bronchial astma) eller parasitære infektioner. Gravide kvinder er mere følsomme over for allergener, så selvom der ikke er nogen eksterne tegn på allergi, kan appelsinsaft beruset før testens indflydelse på resultatet. Og hvis niveauet af eosinofiler sænkes, kan dette indikere en infektion (sammen med andre indikatorer).\nBasofiler i en klinisk blodprøve under graviditet og normen\nBasofiler (BA%) øges i virusinfektioner, astma, tarmbetændelse, hormonforstyrrelser osv. Under graviditet viser basofiler oftest overskud i tilfælde af allergisk rhinitis (respiratorisk allergi) eller allergi over for medicin. For at bekræfte diagnosen skal den forventede mor donere blod til immunglobulin E.\nErytrocytsedimenteringshastigheden i den kliniske blodprøve under graviditet og normen\nErytrocytsedimenteringshastigheden (ESR / ESR) er en indikator, der giver dig mulighed for at bestemme mængden af proteiner i plasmaet. Nogle gange kaldes denne parameter ROE (erytrocytsedimentationsreaktion). Det øges med inflammatoriske processer, infektiøse sygdomme, efter blodtab, med anæmi, nyresygdom. Hos gravide kvinder ændres ESR ofte, i henhold til medicinske standarder, den øvre grænse for ESR-normen (op til 45 mm / time) og en mere den relative norm (op til 60%) i nærvær af jernmangelanæmi hos en gravid kvinde.\nAfvigelser fra normen i den kliniske blodprøve - og hvordan man behandler dem\nIndividuelle afvigelser i testresultaterne skal fortolkes af den behandlende læge. Selvom afvigelsen i sig selv er en foruroligende kendsgerning, kan årsagen og afhjælpningen til afvigelsen kun bestemmes ved hjælp af analyser..\nBemærk! Alle ændringer er kun til orientering. Eventuelle afvigelser fra de givne data er mulige og kan på samme tid være normen, og det er måske ikke normen at komme ind i normen. Kun en overvågende læge kan fortolke resultaterne mest fuldt ud.!\nMCHS-indikatoren bestemmes i alle kliniske blodprøver, der udføres ved hjælp af en automatisk hæmatologisk analysator. Disse undersøgelser giver os mulighed for at fastslå tætheden af hæmoglobin i erytrocyten, mens stoffets niveau i blodet som helhed ikke viser.\nI løbet af livet svinger hæmoglobinindikatoren i erytrocytter. Organismens alder og generelle tilstand påvirker den. Faktisk er MCHS en indikator for tætheden af at fylde cellen med pigment, som består af hæm, som er bæreren af jernholdigt jern og globin (protein). Før brug af den automatiske analysator i manuel tilstand blev MCSS ikke beregnet.\nIndikatoren er vigtig for at bestemme en persons tilstand. MCH-indikatoren, der findes i konklusionerne af blodprøver, er ikke en fejlagtig stavemåde, men en anden blodparameter, der viser mængden af hæmoglobin i erytrocytter og ikke densiteten af at fylde dem.\nIndikatorens hastighed ændres afhængigt af alder. For børn er normen for tætheden af hæmoglobin i røde blodlegemer fra 28 til 36 g / dl. Hos voksne bliver indikatoren fra 32 til 36 g / dl og hos ældre - fra 31 til 36 g / dl. Et fald i indikatoren i alderdommen er forbundet med et fald i hastigheden af celledeling og deres aktivitet. Normens grænser er ret brede, og den nøjagtige værdi påvirkes af de menneskelige krops individuelle egenskaber og virkningen af eksterne faktorer. ICSU's afvigelse fra normen er et signal til undersøgelsen, da det indikerer krænkelser i kroppens tilstand.\nÅrsagerne til stigningen i blodparameteren er oftest forbundet med starten på udviklingen af patologiske processer i kroppen, som muligvis endnu ikke manifesteres ved udtalte symptomer. Hovedårsagerne til overtrædelsen er som følger:\nlungeinsufficiens i enhver grad af intensitet;\nforhøjet blodsukker og diabetes mellitus\nvitaminmangel for B-vitaminer;\nneoplasmer på nyrerne af godartet eller ondartet karakter;\nkræft tumorer hvor som helst;\nOverdreven alkoholforbrug påvirker ICSU negativt\nbor i et område med utilstrækkelig ilt.\nÅrsager til nedsat ICSU\nEt fald i karakteristikken såvel som dets stigning indikerer en forstyrrelse i kroppens tilstand og kræver medicinsk intervention. Oftest indikerer et fald i niveauet for hæmoglobintæthed, at en person har en af disse patologier:\nHos nyfødte kan et fald i MCHS mindre end den nedre grænse være forbundet med præmaturitet, sfærocytose og intrauterin infektion. Efterhånden som et barn bliver ældre, startende ved 6 måneder, kan lavt blodtal være forårsaget af forkert diæt, mangel på eller overskydende fysisk aktivitet og hyppige infektionssygdomme. I ungdomsårene kan en overtrædelse hos piger på tidspunktet for indstilling af menstruationscyklus fremkalde meget kraftig blødning på baggrund af hormonel ubalance.\nBestemmelse af MCHS ved anvendelse af en generel blodprøve\nIndikatoren bestemmes efter en speciel formel, der er fastlagt i enhedsprogrammet. Resultatet af beregningerne kaldes erytrocytindekset. Den mest informative med hensyn til blodparametre er en generel analyse, hvor alle de vigtigste parametre bestemmes, hvilket muliggør, om nødvendigt, endda at foretage en foreløbig diagnose. Til forskning i ICSU er blod fra en finger eller en ven lige velegnet. Fordelen ved metoden er, at indikatoren automatisk bestemmes af enheden, hvilket udelukker faktoren for menneskelige fejl.\nDet er bydende nødvendigt at donere blod på tom mave, undlade at ryge og drikke alkohol i 24 timer før prøveudtagning. Hvis du skal tage medicin regelmæssigt, skal lægen informeres om dette, da nogle af medicin påvirker indekset..\nEn specialist skal fortolke resultaterne\nEfter at have modtaget analysedataene i hænderne, skal patienten kontakte den behandlende læge. Kun en specialist kan korrekt dechifrere de opnåede indikatorer ved at vurdere patientens generelle tilstand og kende hans egenskaber. Ofte begår folk langt fra medicin en alvorlig fejl, fortolker uafhængigt analysedataene og gør sig fejlagtigt vanskelige diagnoser og forveksler erytrocytindekset med niveauet af hæmoglobin i blodet som helhed. Ved at gøre dette sætter de sig i en tilstand af chok, hvilket negativt påvirker deres helbred. At forsøge at afkode analysen alene er lige så farligt som selvmedicinering for alvorlige patologier. En afvigelse fra ICSU-normen betyder ikke, at der er en sygdom, selvom det kan være et tegn på begyndelsen på udviklingen af patologi. Det viser kun, at du skal være opmærksom på kroppens tilstand og gennemgå en komplet undersøgelse..\nEn anden blodprøve er ofte påkrævet for at udelukke indflydelsen af faktorer, der udgør ukorrekt patientforberedelse. Hvis de krævede begrænsninger ikke overholdes inden levering af materialet, vil indikatorerne være uden for normen..\nEn diæt rig på vitaminer er en måde at korrigere MCHS-niveauer på\nFor at bringe indikatoren tilbage til normal er det nødvendigt at bestemme årsagen til, at den blev ændret. Terapi er rettet nøjagtigt mod årsagen til forekomsten af ændringer i indekset. I tilfælde, hvor ICSU afviger fra normen, men ingen sygdomme opdages, udføres gendannelsen af det normale blodtal ved hjælp af et antal lægemidler og en diæt..\nMed et reduceret niveau er indtagelsen af folsyre og vitamin-mineralkomplekser indikeret. Det er også obligatorisk at introducere fødevarer, der er rige på vitamin B, i kosten. Behandlingsvarigheden afhænger af kroppens reaktion på den og tager normalt fra 1 til 3 måneder..\nHøje satser normaliseres med rigeligt med drikke og brug af en øget mængde salt. Mumiyo har også en god terapeutisk virkning. Rødt kød og lever er udelukket fra menuen, indtil et normalt blodtal er gendannet. Brug af multivitaminer og folsyre er forbudt.\nFaren ved at hæve og forebygge\nMed en øget tæthed af fyldning af erytrocytter med hæmoglobin forstyrres deres tilstand, og deres hurtige og overdrevne henfald fremkaldes. Som et resultat ændres kvaliteten af blodet, på grund af hvilket hele kroppen begynder at lide, på baggrund af krænkelser af iltoverførsel.\nDen vigtigste forebyggende foranstaltning mod overtrædelsen er fuldstændig afvisning af dårlige vaner. For at opretholde helbredet er det også nødvendigt at overholde reglerne for en sund kost og give dig selv tilstrækkelig fysisk aktivitet..\nSTANDARDER FOR ARBEJDSINDIKATORER UNDER SVANGERSKAB.\nLaboratorieindikatorer under graviditet\nMed en ukompliceret graviditet i en kvindes krop opstår en række adaptive og adaptive processer, der sigter mod at sikre et passende forløb af svangerskabsperioden, fostrets vækst og udvikling. En betydelig omstrukturering af den vitale aktivitet i en gravid kvindes krop er forbundet med ændringer i blodsystemerne, hæmostase, endokrin, immun, biokemisk tilstand i kroppen. Derfor er laboratorieparametrene for gravide og ikke-gravide kvinder forskellige..\nI øjeblikket er der blandt de eksisterende referencebøger om laboratorieundersøgelser ingen, hvor du kan finde standarderne for gravide kvinders fysiologiske tilstand. Der er dog spredte data om individuelle parametre i forskellige artikler, tidsskrifter og monografier, men der er behov for at have generaliseret information. Som erfaringen viser, anvender læger for at vurdere sundhedsstatus og diagnosticere forskellige sygdomme hos gravide kvinder de normer, der er karakteristiske for ikke-gravide kvinder, hvilket kan føre til en forkert fortolkning af resultaterne..\nBIOKEMISKE INDIKATORER I FYSIOLOGISK GRAVIDITET\nUnder fysiologisk graviditet bemærkes udtalt forskydning i homeostasen i det indre miljø i moderens krop med det formål at bevare og udvikle fosteret. Metabolisme hos gravide kvinder er præget af overvejelsen af assimileringsprocesser. Samtidig øges mængden af spredningsprodukter (kuldioxid, nitrogenholdige forbindelser osv.). En stigning i volumen af cirkulerende blod bemærkes, hvilket betragtes som en beskyttende reaktion i kroppen på det forventede blodtab under fødslen, og som et resultat forbedres blodforsyningen til vitale organer, såsom lever, nyrer og endokrine kirtler. De største ændringer forekommer i livmoderen på grund af intens hypertrofi og hyperplasi af glatte muskelelementer og væksten af æg. Der er en stigning i glomerulær filtrering (startende fra 15-17 ugers graviditet, som når et maksimum med 20-25 uger). I fremtiden stabiliseres glomerulær filtrering ved de opnåede værdier og falder endda let. Diurese ændres parallelt. Store ændringer finder sted i det endokrine system. Hypofysen, især dens forreste lap, forstørres. Hypofysehormoner - gonadotrop, ACTH, lactogen spiller en stor rolle i ændring af den gravide kvindes metaboliske processer. En stigning i hypofysens hormonelle funktion ledsages ofte af moderate tegn på akromegali. Æggestokkene producerer østrogen og progesteron (fremmer udviklingen af livmoderens løvmembran, muskelhyperplasi, reducerer livmoders kontraktile funktion - dette giver gunstige betingelser for fostrets udvikling). Moderkagen, der producerer progesteron, placentalactogen, østrogenhormon og choriongonadotropin, har en udpræget hormonaktivitet. Disse er meget effektive anabolske hormoner, hvoraf nogle ligner væksthormon. Steroidhormoner påvirker indholdet af mange komponenter i blodplasmaet og under graviditet ledsaget af en meget signifikant stigning i indholdet af østrogen og progesteron i blodet ændrer koncentrationen af mange plasmastoffer.\nSkjoldbruskkirtlen øges lidt under graviditeten. I den første halvdel af graviditeten bemærkes dens hyperfunktion, i forbindelse med hvilken basalmetabolismen ændres. På samme tid er en stigning i total plasma T4 forbundet med en stigning i thyroxin-bindende globulin, og frit T4 forbliver inden for det normale interval. Således under fysiologisk graviditet observerer vi ændringer i alle typer stofskifte. Under graviditet skyldes et fald i den totale koncentration af protein i blodplasmaet tilsyneladende både delvis fortynding på grund af væskeretention i kroppen og et fald i albuminkoncentrationen. Faldet i niveauet af albumin skyldes hovedsageligt dets øgede anvendelse til biosyntetiske processer. Man kan dog ikke udelukke, som en påvirkende faktor, en ændring i permeabiliteten af vaskulære membraner og omfordeling af væsker og protein i den ekstracellulære sektor, hæmodynamiske forstyrrelser. Ændringer i hormonniveauer fører til en stigning i indholdet af mange specifikke bærerproteiner, hvilket ledsages af en proportional stigning i indholdet af den forbindelse, der er forbundet med det. I dette tilfælde ændres fraktionen af forbindelsen, der ikke er bundet til proteinet, nemlig den bestemmer de biologiske virkninger. Ændringer i koncentrationen af blodproteiner findes også på proteinogrammet. I graviditetens første og andet trimester bemærkes et fald i albumin, der er forbundet med fysiologisk hypervolæmi i denne periode. I sidste trimester påvises en stigning i alfa-1-globulinfraktionen, hovedsageligt på grund af alfa-1-antitrypsin (under graviditet kan dets niveau stige 2 gange), alfa-1-syreglycoprotein, alfa-fetoprotein. Alfa-2-globulinfraktionen kan øges på grund af proteiner forbundet med graviditet (de begynder at stige fra 8-12 uger og når et maksimum i det 111. trimester), alpha-2-macroglobulin, ceruloplasmin. Betaglobuliner stiger på grund af en stigning i koncentrationen af graviditet beta-1-glycoprotein (en stigning i dette protein korrelerer med placentas masse), beta-lipoproteiner og transferrin. I de fleste tilfælde er der en lille stigning i niveauet af gammaglobuliner. Mindre ændringer i CRP, der observeres oftere i de tidlige stadier af graviditeten, kan være kroppens respons på spredningsprocesser.\nEn ændring i volumen af cirkulerende blod og blodforsyning til nyrerne fører til en ændring i nyrernes kvælstofudskillende funktion. Der er en forsinkelse og akkumulering af kvælstofholdige stoffer, mens den samlede mængde restkvælstof ikke ændres på grund af et mindre fald i urinstof, især i slutningen af graviditeten på grund af øget udnyttelse af protein (positiv nitrogenbalance). Et fald i kreatinin observeres så meget som muligt i 1. - 11. trimester (koncentrationen af kreatinin kan falde næsten 1,5 gange) og er forbundet med en stigning i volumenet af muskelmasse i livmoderen og fosteret. Et fald i niveauet af metabolitter af nitrogenmetabolisme er også resultatet af øget clearance på grund af øget blodtilførsel til nyrerne. Niveauet af urinsyre reduceres ofte på grund af overvejelsen i assimileringsprocesser, men selv mindre nedsat nyrefunktion kan føre til stigning. Øget proteinmetabolisme ledsages af dannelsen af en betydelig mængde toksiske produkter i mellemproduktet (molekyler med gennemsnitlig vægt), hvis ophobning fører til fremkomsten af symptomer på toksæmi.\nLipidmetabolisme hos gravide kvinder gennemgår betydelige ændringer. Oxidative processer intensiveres, der er en øget anvendelse af kolesterol i binyrerne, placenta til syntese af steroidhormoner, syntese af calcitriol i nyrerne. Dette fører til kompenserende forbigående hyperkolesterolæmi. I blodet øges mængden af totalt kolesterol, LDL-kolesterol. Niveauet af HDL-kolesterol ændrer sig praktisk talt ikke. En stigning i østrogenniveauer fører til hypertriglyceridæmi, hvilket letter den observerede hypoproteinæmi, funktionel kolestase. Der er en regional aflejring af fedt i brystkirtlerne og subkutant fedt, hvilket også er forbundet med en stigning i omdannelsen af kulhydrater til fedt på grund af hyperinsulinæmi. I dette tilfælde akkumulerer kroppen produkter med ufuldstændig nedbrydning af fedt. Kulhydratmetabolisme øges markant på grund af stigningen i energiintensive biosyntetiske processer. Kulhydrater absorberes godt af kroppen, deponeret i form af glykogen i leveren, musklerne, placenta og den deduktive membran i livmoderen. Aerob glykolyse begynder at dominere. Glykogenolyse og glukoneogenese aktiveres, overgangen af kulhydrater til lipider, ketogenese forbedres. Men hos fosteret dominerer anaerob glykolyse, hvilket fører til ophobning af mælkesyre og andre underoxiderede produkter, der reducerer blodets bufferkapacitet og fører til metabolisk acidose, hvilket kompenseres af pulmonal hyperventilation ved respiratorisk alkalose. Blodglukoseniveauet under fysiologisk graviditet varierer tvetydigt og kan enten forblive på det sædvanlige niveau, eller falde eller stige let, uden at nå niveauet for hyperglykæmi. Ændringer i blodsukkerniveauet hos en gravid kvinde er forbundet med moderkagenes hormonelle aktivitet (sekretion af kortisol og placenta lactogen, som er kontrainsolære hormoner) og aktiviteten af insulin, hvis udveksling under graviditet er udviklingen af insulinresistens og en kompenserende gradvis stigning i insulinsekretionen. Et fald i modstanden i perifere væv afhænger af et fald i kapillærblodgennemstrømning, en krænkelse af transendoteliel udveksling af insulin med målceller og en ændring i postreceptoreffekten. Balancen mellem disse processer vil bestemme glukoseniveauet. På grund af den øgede permeabilitet af nyretubuliens epitel og en stigning i hastigheden af glomerulær filtrering observeres kortvarig fysiologisk glukosuri regelmæssigt: hos 50-60% af gravide kvinder reduceres den maksimale reabsorption af glukose i de første 3 måneder, hvorefter stigningen i glomerulær filtrering øges. Oftest vises sukker i urinen under graviditet fra 27 til 36 uger. Det er vigtigt at bemærke, at glykæmi hos gravide kvinder uden glukosuri er meget lavere end hos kvinder med glukosuri. Glykosyleret hæmoglobin som markør for kontrol af glukosemetabolisme hos gravide kvinder er ikke tilstrækkelig. Dette skyldes et fald i det samlede blodsukkerniveau (med ca. 1 mmol / l) såvel som en kombination med en nedsættelse af erytrocyters halveringstid i betragtning af udviklingen af en anæmisk tilstand.\nGasudveksling under graviditet øges på grund af et øget behov for organer og væv i moderens krop for ilt, hvilket er nødvendigt i store mængder for det udviklende foster. Samtidig er der en ophobning af kuldioxid i blodet, som ledsages af øget lungeventilation. Akkumulering af produkter med ufuldstændig forbrænding af proteiner, lipider og kulhydrater i en gravid kvindes krop, en forsinkelse i kuldioxid fører til en krænkelse af syrebasebalancen - udviklingen af fysiologisk metabolisk acidose ledsaget af en krænkelse af vandmetabolismen. Sidstnævnte er kendetegnet ved sin udtalt intensitet på grund af det øgede behov for vand i moderens og fostrets krop. Dette lettes af den fysiologiske hyperfunktion i hypothalamus-hypofysesystemet. Overdreven dannelse af ADH observeres, hvilket ikke svarer til væskens osmolaritet. Organerne og vævene i moderens krop har en udtalt tendens til vandretention og dannelse af ødem.\nSærlige egenskaber ved mineralsk metabolisme hos raske gravide kvinder sammenlignet med ikke-gravide kvinder er forsinkelsen i kroppen af natrium-, kalium- og chloridsalte. Der er en tendens til et fald i minutudskillelse og clearance af elektrolytter som osmotisk aktive stoffer på grund af et fald i niveauet for osmolaritet som et resultat af en stigning i volumen af cirkulerende blod. Der er en forsinkelse i fosfor, som er tæt forbundet med calciummetabolisme. Ændringen i fosformetabolisme er i overensstemmelse med en stigning i aktiviteten af alkalisk fosfatase, hvilket indikerer en øget metabolisme af knoglevæv. Forøgelsen i enzymets aktivitet forekommer hovedsageligt på grund af stigningen i termostabile placenta- og knogleisoformer, men hepatisk isoform kan også give en vis stigning på grund af fænomenet kolestase observeret i anden halvdel af graviditeten. Af mineralkomponenterne er behovet for calciumsalte det højeste, hvilket er nødvendigt for dannelsen af fosterskelettet, og calciummangel kan forekomme, da fosteret bruger calcium fra moderens knogler. Calciummangel hos en gravid kvinde kan ledsages af symptomer på spasmophilia, krampagtig sammentrækning af lægemusklerne. Hypokalcæmi fremmes af den observerede hypoproteinæmi og ændringer i funktionen af parathyroideahormon, calcitreolmangel. Det er vigtigt at vurdere niveauet af calcium og ud fra dets behov for livmoders kontraktile funktion, deltagelse i blodkoagulationsprocesser osv. Generelt øges behovet for calciumsalte under graviditet med 600-7000 mg pr. Dag. Det kan antages, at udviklingen af hypokalcæmi hos kvinder er forbundet med både nedsat kanaltransport af kanalen og et fald i nefronbelastningen som.\nØget forbrug af jern under graviditet (dette fremgår af et fald i serumjern, serumferritin, en stigning i den samlede bindingsevne) skaber forudsætningerne for udvikling af anæmi hos moderen. Indholdet af alle grupper af vitaminer falder. Således er der under graviditeten en ændring i den funktionelle tilstand af alle systemer, der sigter mod at opretholde fostrets liv. Dataene for biokemiske parametre hos kvinder med normal graviditet er vist i tabellen (eksklusive tidspunktet for graviditet).\nBLOOD BIOKEMISKE INDIKATORER\nKvinder (ikke gravide.)\nGravide kvinder II - III trim.\nSamlet protein, g / l\nN eller reduceret\nAlbumin, g / l (57-67% af det totale protein)\nMCH i en blodprøve - hæmoglobinindhold i en erytrocyt\nAt kende MSN i blodprøven, manglende overholdelse af normen, et skift i enhver retning, vil det ikke være svært for lægen at gætte den sandsynlige diagnose, sygdomsudviklingsgraden og udelukke patologiske ændringer. Efter at have resultatet i hånden får lægen et komplet billede af de mulige årsager, der fremkaldte ubalancen mellem de formede elementer.\nI tilfælde af klager over dårligt helbred, svaghed, hypertermi og andre tegn på ubehag ordinerer terapeuten en aftale til en generel blodprøve - en vejledende måde at etablere en diagnose på. Hvert ciffer i resultaterne har sine egne acceptable grænser, og afvigelser er et alarmerende tegn.\nHvad betyder MCH?\nTilladte MCH-priser hos voksne\nMCH-hastighed hos unge\nMCH-sats hos børn\nSådan beregnes MCH - afkodning af resultaterne\nHvorfor er MCH i blodprøven forhøjet\nSådan stabiliseres MCH-ydeevne?\nEfter at have rettet MCH-pikogrammerne bliver det muligt at bestemme indholdet af gennemsnitligt hæmoglobin i blodstrukturen. Overtrædelse af de tilladte grænser fører konsekvent til transformation i hjerneceller, knogler og erytrocytter. For at forstå, hvad der præcist provokerer en ændring i blodets sammensætning, er det værd at finde ud af, hvad SIT er..\nAnalyse - retter hæmoglobinindholdet i erytrocyten. De endelige tal beregnes efter formlen, idet det totale hæmoglobin divideres med det modtagne volumen af erytrocytter..\nInden for acceptable grænser er dataene begrænset til 24 - 35 picogram. For børn i forskellige aldre kan værdierne variere.\nUoverensstemmelsen i MCH-værdier opstår under indflydelse af forskellige faktorer, som har indflydelse på den gennemsnitlige værdi af blod-CP. Det opnåede resultat er grundlaget for diagnosticering af anæmi..\nMateriel forskning på SIT og MCHC udføres normalt ikke for kun at bestemme denne indikator. Vær opmærksom på værdien, når du gennemgår laboratorieblodprøver sammen med andre.\nLæger ordinerer ofte en generel blodprøve for at kontrollere MCH hos patienter med tegn på anæmi, især i den akutte periode. Situationen er ret alvorlig, da en sammenbrud, mangel på vital energi, har en negativ indvirkning på den sædvanlige livsstil, fysiske og psyko-følelsesmæssige sundhed. Nogle gange er det nok at foretage nogle justeringer af eksistensvejen, ændre gastronomiske vaner for positivt at påvirke de funktionelle processer i kroppen.\nFor at opnå nøjagtige data og dechifrere blodprøven for MCH bruger læger tabeldata med foreskrevne erytrocytindeksrater for forskellige aldre. I henhold til MCH-normen bestemmes afvigelser, der findes en provokatør, der forstyrrer naturlige processer i systemer.\nHæmoglobin i blodet er en flygtig enhed, og den ændrer sig gennem hele livscyklussen. Det varierer afhængigt af køn, og forskellen er signifikant hos børn og voksne..\nVed at sammenligne MCH-normen i blodprøven på forskellige stadier bemærker de følgende: det maksimale antal registreres hos børn ved fødslen - 30 - 37 picogrammer. I en alder falder værdierne til 24-30, og hos unge - 26-32. Efter at have overvundet den 15-årige grænse, varierer normale indikatorer mellem 26-34.\nHvis patologiske ændringer ikke generer symptomerne og slet ikke opdages, når de er 18 år, ændres de tilladte grænser ikke før 65.\nMCH-indikator i en blodprøve, betragtet i en generel sammenhæng, sammen med andre komponenter og er praktisk talt ikke ordineret separat.\nHEMOGLOBININDHOLD I 1 ERYTHROCYTE MCH / PICOGRAM\nMænd 15 - 18 27,0 - 32,0\nKvinder 15 - 18 26,0 - 34,0\nDET GEMIDDELIGE HEMOGLOBININDHOLD I 1 ERYTHROCYTE MCH / PIKOGRAM\nBørn 9 - 15 ÅR 26 - 32\nBØRN AF FORSKELLIGE ALDER\n1. fødselsdag 30, 0 - 37, 0\n7-12 år gammel 26,0 - 32,0\nEnhver laboratorieblodprøve udføres på tom mave.\nAfstanden mellem at spise og gennembore fingeren opretholdes fra 8 til 12 timer samt:\nom dagen, skal du nægte alkoholholdige drikkevarer;\ndet er værd at udelukke kaffe, te;\ninden proceduren skal du afstå fra fysisk aktivitet og psyko-følelsesmæssige chok;\n30-60 minutter før manipulationen anbefales det ikke at ryge.\nKorrekt afkodning af MCH kan være et udgangspunkt ved etablering af en diagnose, og overholdelse af reglerne skal behandles med al alvor..\nBlodovervågning for MCH og MCHC udføres på samme måde som en generel analyse - efter at have taget en prøve fra en finger. Manipulation tager ikke meget tid, og ubehag mærkes praktisk talt ikke. Når du overholder alle de forberedende foranstaltninger og krav til proceduren, får du det mest nøjagtige resultat.\nErythrocyteindekser MCH, MCHC, dechiffreres som følger:\nMCH - pg - tilstedeværelsen af hæmoglobin i erytrocyten i gennemsnit (23 - 31 pg);\nMCHC - g / l - graden af fyldning af erytrocyten med hæmoglobin.\nDen anden indikator er stabil, derfor er det med sine afvigelser værd at ekskludere enhedsfejlen.\nEn stigning i koncentrationen af hæmoglobin i en separat rød celle fører til en stigning i MCH - farveindekset stiger med 1, 1.\nÆndringer registreres i tilfælde af tilstrækkeligt alvorlige patologier, som har en logisk forklaring.\nDu skal også vide, at når MCH-frekvensen hos børn ved fødslen er højere end normen, kan indikatorerne muligvis stabilisere sig og ikke give anledning til bekymring, når de når voksenalderen. På samme tid, hvis MCH er forhøjet hos en voksen, så er dette et seriøst signal fra kroppen om starten på patologiske processer..\nI det overvældende flertal af tilfælde fører hyperkromiske og megaloblastiske anæmi til transformation. Hb-overmætning og dannelse af omfangsrige celler i størrelse forårsager en unormal ændring i blodets transportfunktion. Overdreven ophobning af hæmoglobin forstyrrer blodets bevægelse i de små kar i vitale organer, hvilket negativt påvirker funktionel aktivitet. Cellerne modificeres, betragtes ikke som komplette og dør hurtigere end den foreskrevne tid.\nSkjoldbruskkirtelhormon i lav koncentration hæmmer funktionaliteten af knoglemarven, hvilket bidrager til en stigning i koncentrationen af hæmoglobin og øger følgelig MCH.\nPatologier i rødt knoglemarv, fordøjelsesorganer, lunger fører konsekvent til ændringer i erytrocytter og til, at MCH i blodprøven øges.\nProteinmolekyler produceres i levercellerne. Med onkologiske sygdomme og hypertrofi forbedres deres syntese. På grund af det høje indhold af erytrocytter øges Hb-volumen og farveindeks betydeligt. Hyppigheden af tilfælde dominerer efter køn - kvinder diagnosticeres sjældnere end det stærkere køn. Hvis afvigelsen af MCH-indekser registreres i blodprøven hos et barn eller en voksen, diagnosticeres leukæmi oftest. Kræftsygdomme øger indekset ti gange.\nFluktuationer i antal opad, en indikator for, at blodet søger at rette op på situationen og udfører sine funktioner så vidt muligt. Værre, hvis MCH sænkes.\nHvis det gennemsnitlige hb-indhold i erytrocyten sænkes, antyder dette en diagnose af hypokrom anæmi. For det meste forværres situationen af mangel på jern i blodstrukturen. Normalt opfattes hæmoglobin ikke af kroppen på grund af patologiske ændringer i organer og systemer:\ndysfunktion af metaboliske processer;\nEn lav MCH i en blodprøve har en skadelig virkning på biokemiske reaktioner og påvirker patientens tilstand negativt. Det kliniske billede udtrykkes tydeligt og skaber betydeligt ubehag.\nNedsat MCH MCHC i en blodprøve er ofte forbundet med et tab af jernkoncentration. Når indikatoren er mindre end 5 mg, ser lægerne efter årsagen til intern blødning, sygdomme i fordøjelsessystemet og en ubalanceret diæt. Mangel på jern fører til urentabel produktion af hæmoglobin. Jernmangelanæmi diagnosticeres hovedsageligt hos kvinder på grund af de særlige forhold ved fysiologisk udvikling..\nEt fald i MCH hos børn indikerer patologier af en arvelig type. Under udviklingen af sygdommen forstyrres syntesen af de strukturelle elementer i hæmoglobin. Hb, som bærer alfa-proteinkæder, fører til hypoxi af blodceller, da iltforsyningen er nedsat. Sygdommen er diagnosticeret fra de første måneder af livet, hvilket giver dig mulighed for at træffe hastende foranstaltninger.\nAdermin, er involveret i metaboliske processer, er en del af de enzymer, der syntetiserer værdifulde aminosyrer. Dens betydning i fedtstofskiftet er ubestridelig. I sin naturlige tilstand skal mængden være 2 mg, men værdien har tendens til at svinge. Hvis koncentrationen af et stof forstyrres i knoglemarven, ændres processen med justering af Hb-polypeptidkæder efterfølgende - årsagen til lav MCHC og MCH. Tilstanden observeres oftere i det mere retfærdige køn.\nFor at gendanne de korrekte indikatorer er det nødvendigt at revidere den sædvanlige livsstil og være opmærksom på at eliminere grundårsagen.\nFor at øge kroppens modstand mod sygdomme er det nødvendigt at føre en sund livsstil, indføre moderat fysisk aktivitet og kontrollere den psyko-emotionelle tilstand. Du kan have en positiv effekt på blodsammensætningen ved at inkludere sund mad mættet med nyttige stoffer i kosten. En korrekt formuleret diæt inkluderer essentielle aminosyrer, molekylært jern i de krævede mængder. Granatæble, lever, æbler, fisk og skaldyr skal være til stede i hver families købmandskurv.\nUnder graviditeten oplever kroppen en dobbelt byrde, derfor er det vigtigt at styrke kosten med sunde fødevarer. Frem for alt skal du indtage multivitaminer.\nOvervågning af MCH i blodet udføres gennem hele livscyklussen for ikke at gå glip af en seriøs patologi.\nDen normale koncentration af MCH i blodprøven indikerer, at alle processer forløber fuldt ud. Eventuelle afvigelser kræver specialisters opmærksomhed. Rettidig intervention og professionel medicinsk assistance giver dig mulighed for at stoppe patologien.\nFor at undgå jernmangel og ændringer i blodets struktur kan du udføre elementære forebyggende foranstaltninger.\nHvad er angina pectoris 2 FC og hvordan man behandler sygdommen, prognosen\nMærkeligt nok, men hjerterytmen kan stige selv efter at have spist. Og det er resultatet af udviklingen af alvorlige komplikationer i den menneskelige krop, som fører til dysfunktion i hjertemusklen.\nHvad er levertransaminaser


Arbejdspapir 34: Regional omfordeling i Danmark 2007-2014\n25. Feb 2016 - 19:37\nCategory: Kommuner Kommunepotentiale Kommunal udligning Velstand\nFordelingspolitik Kommuner Regioner Velfærd Velstand\nDer er stor forskel på, hvor meget danskerne yder til den statslige fælleskasse. Faktisk er forskellen på hvor meget de, der yder mest og mindst om året, nu oppe på kr. 126.000,-. Forskellen i behovet for offentlig service er langt fra så stor. Siden 2007 er der nemlig sket en udpræget nivellering af både bruttoindkomst, erhvervsfrekvens og velfærdsbehov på tværs af kommunegrænserne. Alligevel er pengestrømmene blot intensiveret.\nI 2011 udgav CEPOS en analyse af den samlede regionale omfordeling mellem borgerne i landets forskellige kommuner, sådan som den foregik i 2008. Siden da er der indtruffet væsentlige ændringer i de vilkår, som betinger den regionale omfordeling. Derfor er undersøgelsen fra 2011 nu fornyet og ført frem til 2014. Ydermere rummer denne nye analyse en nærmere undersøgelse af de forandringer, som er foregået i perioden.\nDen økonomiske fordeling mellem landets forskellige egne har i de seneste år påkaldt sig en betydelig interesse i den politiske og folkelige debat, og der er gennemført en række politiske tiltag med henblik på at påvirke den regionale udvikling. Diskussionerne om de regionale forskelle og vedtagelsen i Folketinget af regionalpolitiske tiltag er imidlertid foregået uden, at der har foreligget en samlet aktuel oversigt over de offentlige pengestrømme mellem de forskellige dele af landet og dermed over den samlede regionale omfordeling mellem borgerne bosat geografisk forskelligt. Det er uheldigt og kan have været en medvirkende årsag til en usikker bedømmelse af behovet for regionale omfordelingsprogrammer og til, at nye regionalpolitiske tiltag kun i begrænset omfang har forholdt sig til de typer af mellemkommunale betalingsstrømme, som er mest betydende.\nAnalyserne er foretaget ved hjælp af grunddata fra Danmarks Statistik, som er bearbejdet og organiseret i en databank i Center for Regional- og Turismeforskning. Jeg takker professor Bjarne Madsen for samarbejdet. Det afsluttende analysearbejde er foregået i CEPOS, som også bærer det fulde ansvar for arbejdets udførelse. Her har stud.polit. Waldemar Schoustrup Schuppli fungeret som forskningsassistent.\nDen oprindelige forestilling om kommunestyre tilsiger, at kommuner er lokale selvstændige enheder, som løser egne fælles opgaver og selv finder finansieringen hertil. Den forestilling er imidlertid brudt i velfærdsstaten, hvor omfordeling og lighedshensyn er kommet til at spille en afgørende rolle. Hermed er den lokale fælles økonomi ikke længere rent lokal, og der foregår betydelige offentlige betalingsstrømme over kommunegrænserne som udtryk for omfordelingen:\nMoms og vareskatter\nSkatter til staten\nDer foregår også offentlige betalinger på tvært af kommunegrænser, som ikke er direkte bestemt ud fra et omfordelingshensyn men har karakter af køb af ydelser. Kommuner betaler for køb af ydelser hos andre kommuner, og staten betaler for drift af egne institutioner lokaliseret i landets forskellige kommuner, men med opgaven at producere ydelser ligeligt til gode for alle landets borgere. Ligeledes betaler staten for drift af regionerne og dermed primært for driften af landets offentlige sygehuse, som skal sikre alle landets borgere et ensartet sygehustilbud. Hvor de omfordelende mellemkommunale betalinger direkte påvirker det økonomiske rådighedsbeløb per borger og serviceniveauet i kommunerne og dermed fordelingen af velfærd mellem borgerne i de forskellige kommuner, så er dette ikke tilfældet med de offentlige betalinger, som vedrører køb af ydelser herunder drift af statslige institutioner. Disse betalinger kan i et vist omfang påvirke den regionale lokalisering af arbejdspladser, men såfremt placering af statslige arbejdspladser indebærer tilflytning af nye borgere til en kommune, så påvirkes såvel kommunens indtægts- som udgiftsside, hvorved det samlede velfærdsresultat for de enkelte borgere i kommunen i hovedsagen vil forblive uændret. Den seneste danske forskning på feltet peger ydermere i retning af, at statslige arbejdspladser ikke vil drive stærkere vækst i den private sektor. Medfører statslige arbejdspladser blot øget pendling over kommunegrænser, bliver de velfærdsmæssige effekter i hovedsagen begrænset til det velfærdstab, som fremkommer i kraft af øgede pendlingsomkostninger.\nAnalysen har to helt centrale resultater. For det første bidrager kommuner med forskellig placering i det regionale mønster vidt forskelligt til finansiering af det fælles offentlige Danmark i form af den statslige virksomhed. Kommunerne med mest udpræget udkantbeliggenhed bidrager endda overhovedet ikke men trækker tværtimod netto på staten, også til finansiering af den rent lokale aktivitet. Modsat bidrager de stærkeste kommuner i 2014 med omkring 120.000 kroner per indbygger til finansieringen af staten.\nDet andet helt centrale resultat fremkommer i analysen af udviklingen i den regionale omfordeling i løbet af årene fra 2007 til 2014. Det påvises, at der i løbet af disse år er foregået en markant udjævning af de regionale forskelle i velstandsniveau og velfærdsniveau. Der har udviklet sig tydeligt mindre forskelle i borgernes bruttoindkomster mellem kommunerne således, at også forskellene i borgernes skattebetalinger til staten er blevet mindre fra kommune til kommune, virksomhederne i de forskellige kommuner er kommet til at bidrage mere ligeligt med moms og afgiftsbetalinger til finansiering af staten som udtryk for en højere grad af ligelighed i værdiskabelse i virksomhederne i de forskellige dele af landet, og borgernes træk på overførselsydelser fra staten er blevet mere ensartede kommunerne imellem, fordi forskellene imellem kommunerne, hvad angår borgernes behov for offentlig understøttelse, er blevet mindre. Samtidig er den historiske sammenhæng mellem borgernes indkomstniveau og kommunens serviceniveau blevet opløst, så serviceniveauet ikke længere har nogen forbindelse med borgernes eget indkomstniveau.\nPå trods af denne nivellering af velstand og velfærd er der også i perioden foregået forskydninger i fordelingen af tilskud og udligningsbetalinger til kommunerne, så traditionelt store modtagere af udligningsbetalinger er blevet tilgodeset yderligere. Det gælder Lolland, Guldborgsund, Bornholm og Langeland, Syd- og Vestsjælland, Fyn, Sydlige Jylland, Djursland og Nordvestjylland.\nSelv om de regionale forskelle i velstand og velfærd er blevet klart mindre, så dækker denne velfærdsmæssige konvergens over, at nogle grundlæggende regionale strukturforskelle er blevet uddybet. I 2007 boede 29,4 procent af befolkningen i de 36 kommuner, som havde et indkomstniveau over landsgennemsnittet, og denne andel var i 2014 steget til 30,7 procent. Kommunerne uden for de største centerområder er altså nok halet ind, hvad angår velstand og velfærd, men de har ikke kunnet holde fast befolkningsmæssigt. Forskydningerne i bosætningsmønsteret hænger tæt sammen med fordelingen af uddannelser i befolkningen. De i forvejen betydelige regionale forskelle i uddannelsesniveau er blevet tydeligt uddybede mellem 2007 og 2014. I enkelte kommuner er andelen af 25 – 64-årige, som har erhvervet en videregående uddannelse, endda faldet fra 2007 til 2014.\nDet indgår som en central del af rationalet for den danske velfærdsstat at bedrive omfordeling i stor skala. Det afspejles også i den økonomiske teori om politiske og bureaukratiske beslutninger om ressourceanvendelse, hvor det er en gængs tilgang at opfatte de moderne velfærdsstater slet og ret som systemer for omfordeling, jfr. eksempelvis Alesina, Glaeser og Sacerdote (2001). Borgerne og virksomhederne oplever omfordelingen derved, at de betaler skatter og afgifter m.v., uden at betalingerne direkte modsvares af en bestemt levering eller ydelser, og ved at de modtager ydelser uden at skulle svare en betaling, som modsvarer omkostningerne ved at fremstille disse ydelser. Skatter og afgifter opkræves såvel af staten som af kommunerne. Ydelserne leveres ligeledes såvel af staten som af kommunerne, men de enkelte kommuner er ikke bundet til en balance mellem de betalinger i form af skatter og afgifter, som leveres af de lokale borgere og virksomheder til det offentlige, og på den anden side de træk på offentlige serviceudgifter og overførselsbetalinger, som foretages af de lokale borgere og virksomheder. De enkelte kommuners afvigelse fra balance udlignes i princippet af staten via regional omfordeling. Staten kan dog i de enkelte år holde overskud eller underskud og derved fravige fra på kort sigt at udligne de kommunale forskelle i nettopositioner.\nOmfordeling mellem landets kommuner foregår såvel direkte mellem kommunerne som via omfordeling på person- og virksomhedsniveau:\nIndirekte omfordeling mellem kommunerne foregår gennem statslig opkrævning af skatter og afgifter m.v. blandt kommunens indbyggere og virksomheder, og ved statens overførsel af overførselsydelser til kommunens borgere og virksomheder. De forskellige kanaler for regional omfordeling er delvist sammenhængende. Omfordelingen på person- og virksomhedsniveau har således afgørende betydning for den direkte omfordeling mellem kommunerne, fordi omfordelingen på person- og virksomhedsniveau er med til at fastlægge kommunernes beskatningsgrundlag og derved deres evne til selv at opkræve kommunale skatter til dækning af udgiftsbehovet.\nDet regionale niveau i Danmark er ikke direkte inddraget i analysen. Ræsonnementet her er, at den regionale virksomhed, som altovervejende består af driften af sygehusene, kan opfattes som aktivitet i forlængelse af den statslige aktivitet. Sygehusene finansieres altovervejende af en statslig skat, og det kan antages, at der holdes et ensartet serviceniveau overalt i landet.\nDer er ganske store regionale variationer i dette nettobidrag. I den kommune, hvor borgere og virksomhedere bidrager mindst til at finansiere det danske samfunds fælles aktiviteter, gives overhovedet ikke noget samlet bidrag, men hver borger i kommunen trækker i 2014 netto 6.000 kroner fra indbyggerne i det øvrige Danmark til finansiering af rent lokale kommunale aktiviteter. Det skal ses i forhold til, at borgerne i den mest bidragende kommune hver bidrager netto med 120.000 kroner til at betale for statens og altså samfundets fælles aktiviteter.\nNår analysen er udformet, så den belyser kommuners samlede nettobidrag til dækning af statens finansieringsbehov, hænger det sammen med, at borgerne i alle landets kommuner for deres større eller mindre nettobidrag i princippet modtager det samme niveau af ydelser fra staten. Alle er dækket på samme måde af forsvarets indsats, og alle nyder i princippet den samme retsbeskyttelse og den samme politimæssige beskyttelse.\nDe her opgjorte betalingsstrømme og betalingerne fra staten til dækning af lønninger og andre udgifter i de statslige institutioner fordelt over landet udgør betalinger af fundamentalt forskellig karakter og med principielt forskellige regionaløkonomiske effekter. Disse betalingsstrømme lader sig følgelig ikke summere, hvad typisk er gjort i den offentlige debat og i en række publikationer, jfr. eksempelvis Dybvad (2014). Effekten af de her kortlagte betalingsstrømme er en økonomisk vækst-effekt, som direkte virker ind på indkomstniveauet blandt indbyggerne i et geografisk område. Derimod virker effekten af statslige betalinger til statslige institutioner snarere ind på bosætningen, såfremt der i det hele taget fremkommer nogen effekt. Flere statslige arbejdspladser i et geografisk område kan indebære tilflytning til området, hvorved der kan fremkomme en øgning af den samlede indkomstmasse i området men også en øgning af befolkningsunderlaget, således at en egentlig væksteffekt i form af øgning i indkomstniveauet forbliver usikker. Det bidrager også til usikkerhed, at der i Danmark i stor udstrækning bedrives pendling mellem bosted og arbejdssted, og at udplacering af statslige arbejdspladser eventuelt blot øger denne pendling.\nI forhold til dette spørgsmål har Madsen (2015) gennemgået erfaringerne fra udflytning af statsinstitutioner i Storbritannien og med det udgangspunkt konkluderet, at en udflytning af statslige arbejdspladser fra hovedstadsområdet ikke vil øge antallet af jobs i den private sektor i de områder, hvortil udflytningen sker. I Storbritannien udflyttede man 20 pct. af de statslige arbejdspladser fra London-området i perioden 2004-2010. I en dansk kontekst vil det svare til en udflytning af ca. 11.500 statslige arbejdspladser fra København. Det danske regeringsudspil i efteråret 2015 omfattede til sammenligning 3.900 arbejdspladser.\nI figur 1 udpegede vi hovedtyperne af mellemkommunale omfordelende pengestrømme. Strømmene er i det følgende opgjort på basis af data fra Danmarks Statistik, som igen er organiseret i en databank i Center for Regional- og Turismeforskning i forbindelse med centerets regionaløkonomiske model, LINE. Størrelsen af betalingsstrømmene i 2014 er for de enkelte kommuner opgjort i bilagstabel 1, og der er tegnet et billede af de samlede betalingsstrømme på Danmarkskortet i figur 2.\nDet er et forholdsvis tydeligt mønster, som bliver afdækket på Danmarkskortet. Der løber netto væsentlige betalingsstrømme fra landets største centerområde i hovedstadsområdet, og i et vist omfang fra det jyske centerområde i Århus/Midtjylland-området til den øvrige del af landet via staten. Det er ganske få kommuner, som leverer meget store nettobetalinger per indbygger til staten, og disse kommuner er alle beliggende i hovedstadsområdet. Tre kommuner, nemlig Ishøj, Lolland og Ærø, leverede i 2014 en negativ nettobetaling til staten.\nI forbindelse med analysen er der sammenstillet et datasæt, som rummer tal for hele perioden fra 2007 til 2014. Det gør det muligt at kortlægge udviklingen i de mellemkommunale betalingsstrømme. På Danmarkskortet i figur 3 er vist de stedfundne ændringer i betalingsstrømmene i perioden. Ændringerne er beregnet i faste priser med PL-indikatoren i det kommunale finansieringssystem som korrektionsfaktor. Størrelsen af Ændringer i betalingsstrømmene fra 2007 til 2014 er for de enkelte kommuner opgjort i bilagstabel 2.\nI stort set alle kommuner er nettobetalingerne til staten realt blevet reduceret. To typer af kommuner har øget nettobetalingerne eller blot fået nettobetalingerne reduceret helt marginalt. Her er tale om to kommunetyper, som i øvrigt er vidt forskellige af natur. Den ene type består af kommuner som Lolland, Guldborgsund, Slagelse, Kalundborg, Bornholm, Langeland og Tønder, altså kommuner med udpræget udkantbeliggenhed. Den anden type består af kommuner som Lyngby, Rudersdal, Aarhus og Ålborg, som er mere eller mindre velstående kommuner med centerbeliggenhed. Som det bliver påvist nedenfor, så er det helt forskellige forklaringer, som gælder for øgningen i de to kommunetyper.\nSom det er belyst i figur 1, består de samlede betalingsstrømme mellem kommunerne af en række forskellige betalingstyper. Det er ensbetydende med, at ændringerne i de samlede nettobetalinger er fremkommet som en nettoændring af en række forskellige betalingsstrømme. På Danmarkskortene i figurerne 4 – 7 er givet oversigtsbilleder af ændringerne inden for hver type af betalingsstrømme.\nDen først beskrevne betalingstype i figur 4 er moms og vareskatter. Disse betalingsstrømme har i løbet af den beskrevne periode undergået ganske betydelige ændringer. Herved øver disse ændringer også en væsentlig indflydelse på de samlede nettoforandringer i betalinger vist på kortet i figur 3. De samlede nettoforandringer følger da også i høj grad de regionale forskydninger i betalinger af moms og vareskatter.\nDen relativt stærke udvikling i bidragene fra en del kommuner med udkantbeliggenhed kan nærliggende ses i sammenhæng med konjunkturudviklingen i perioden og med den erhvervsstrukturelle udvikling. Ved indgangen til den beskrevne periode var en konjunkturnedgang netop sat ind, og i øvrigt var udviklingen i dele af industrien med betydelig anvendelse af arbejdskraft med svag uddannelsesbaggrund præget af delvis udflytning af produktion til lande med lavere lønniveau. Denne tendens prægede ikke mindst udkantområdernes industri. Siden da er industriproduktionen konsolideret, og udflytningen af arbejdspladser er i et vist omfang blevet modereret.\nDet regionale mønster, som tegner sig på kortet i figur 5, følger igen det overordnede udviklingsmønster. Opgjort i reale værdier er omfanget af indkomstoverførsler blevet reduceret i løbet af perioden i alle regioner. Reduktionen har i særlig grad været tydelig i landets udkantområder og tillige i en række relativt velstående kommuner nord for København. Igen forekommer det nærliggende at sætte dette mønster i sammenhæng med den stedfundne konjunkturudvikling i perioden.\nDet modvarer i høj grad dette mønster, at betalingerne af skatter til staten fra de enkelte kommuner er øget relativt stærkt i regioner som Lolland og Falster, Fyn uden for Odense, dele af Vest- og Nordjylland samt Bornholm, foruden enkelte kommuner omkring København. Figur 6 viser mønsteret.\nDen sidste hovedtype af ensidige betalingsstrømme over kommunegrænserne er tilskud fra staten og udligningsbetalinger mellem kommunerne. Udviklingen i disse betalingsstrømme er vist på kortet i figur 7.\nDer er igen to typer af regioner, som har oplevet en særlig stærk positiv udvikling i deres position i forhold til denne betalingsstrøm. Der er først og fremmest tale om kommuner med en udpræget udkantbeliggenhed som Lolland og Falster, Sydsjælland, Fyn, sydlige og nordvestlige del af Jylland, Djursland og Bornholm. Tillige har en række kommuner på Københavns vestegn oplevet en særlig positiv udvikling i disse betalinger.\nDet er umiddelbart et paradoksalt resultat, som fremkommer i figur 7, når mønsteret her sammenholdes med mønstrene i figurerne 4 - 6. Det ses, at det i hovedsagen er de kommuner, som har oplevet den stærkeste fremgang i indkomstskabelse og borgernes egenforsørgelse samt evne til at bidrage til finansiering af staten, som også har fået den stærkeste fremgang i tilførsel af tilskud fra staten og udligningsbetalinger fra de øvrige kommuner. Paradokset har i det mindste sammenhæng med, at den kommunale udligning ved flere lejligheder i perioden er blevet ændret, samt med den regionale demografiske udvikling.\nNår udviklingstendenserne betragtes, er det væsentligt også at fastholde det forhold, at de viste udviklingstendenser kun ændrer marginalt ved, at det er hovedstadsområdet og det midtjyske område, som er landets økonomiske centerområder og de områder, der bærer hovedparten af byrden ved at finansiere velfærdsstatens fælles virksomhed. Kommunerne med den mest udprægede perifere beliggenhed bidrager fortsat ikke til finansiering af den statslige virksomhed. I 2014 var der tre kommuner, som endda udviste et negativt nettobidrag og dermed samlet set trak på staten til finansiering af også den rent lokale aktivitet. Dette skal imidlertid ses i forhold til, at det i 2008 var i alt er 6 kommuner, som fremstod med et negativt nettobidrag.\nAlle de kanaler til regional omfordeling, som indgår i denne analyse jfr. figur 1, har siden 2007 givet anledning til forskydninger i den regionale fordeling. Det beror for det første på ændringer i de formelle præmisser for omfordeling. Skatte- og afgiftssystemet og systemet af indkomstoverførselsordninger er blevet justeret ved en række lejligheder, og den kommunale udligning er ligeledes blevet omlagt. For det andet har den realøkonomiske og demografiske udvikling været forskellig i landets regioner. Der skal ikke her forsøges givet en oversigt over alle disse forandringer. Derimod vil det samlede resultat i form af ændringen i den samlede regionale omfordeling blive undersøgt for perioden siden 2000. Der anvendes her det samme datasæt, som er anvendt til analyserne ovenfor, idet datasættets tidsserier er gjort konsistente ved anvendelse af en nøgle til omsætning af data for tiden forud for 2007 til den kommunestruktur, der blev skabt med strukturreformen.\nI figur 8 er beregnet et mål for den basale regionale økonomiske ulighed i form af Gini-koefficienter for de regionale forskelle i bruttoindkomster. Målet er i modsætning til gængse analyser af den økonomiske ulighed i indkomstfordelingen ikke beregnet på personniveau men på kommuneniveau, idet kommunerne indgår i beregningen med indbyggertallet som vægt. De beregnede koefficienter udtrykker hermed, hvor stor en procentdel af de samlede bruttoindkomster i den danske økonomi, som skal flyttes fra kommuner med bruttoindkomster per indbygger over landsgennemsnittet til de øvrige kommuner for at udvirke en fuldstændig lige fordeling af bruttoindkomsterne per indbygger i alle landets kommuner.\nDet fremgår tydeligt af figuren, at der siden årtusindskiftet er foregået en stabil løbende betydelig reduktion af de mellemkommunale forskelle i bruttoindkomster. En del af forklaringen hænger sammen med, at der i løbet af perioden er foregået forskydninger i befolkningens bosætningsmønster, hvor den gennemgående tendens har været, at unge uddannelsessøgende er søgt mod landets centerområder, og befolkningstallet er stagneret i kommunerne i landets udkantområder og vokset i kommunerne i centerområderne. Konvergensen i indkomstniveauer bunder dog i høj grad også i et relativt stærkt løft i indkomstniveau i mange af landets udkantkommuner.\nNiveauet for bruttoindkomster er et centralt udtryk for de enkelte kommuners økonomiske styrke. Jo højere niveauet for bruttoindkomster er, jo stærkere vil kommunens skattebase nærliggende være, jo stærkere vil værdiskabelsen i kommunens virksomheder også nærliggende være, og dermed vil virksomhedernes betalinger til staten af moms og afgifter ligeledes være større. Ydermere vil tendensen til, at indbyggerne er selvforsørgende, også nærliggende være stærkere. Hermed må det forventes, at der findes en stærk sammenhæng mellem niveauet for bruttoindkomster i en kommune og kommunens nettobetalinger til staten. Styrken af denne sammenhæng er undersøgt i figur 9.\nDet fremgår af figur 9, at den statistiske sammenhæng mellem niveau for bruttoindkomster og for nettobetalinger er stærk, om end denne sammenhæng ikke er total. Der er givevis flere forklaringer på, at sammenhængen ikke er total. En af forklaringerne er, at udviklingen ikke alene beror på niveauet for indkomstskabelse i de eksisterende lokale arbejdspladser, men også på den demografiske udvikling og herunder på flyttebevægelserne.\nSiden 2007 er der sket en omlokalisering af befolkningen, så en stigende del af danskerne er kommet til at bo i landets centerområder. Denne udvikling er illustreret i figur 10, hvor det ses, at en stadig stigende del af befolkningen er kommet til at bo i de kommuner, hvor indkomstniveauet er højest. Det er kommunerne i eller i umiddelbar nærhed af landets største centerområder. Resultatet er delvist skabt af unges flytninger i forbindelse med uddannelse og indgang på arbejdsmarkedet de steder, hvor nye job for uddannede i særlig grad opstår. Disse flytninger bidrager til at dæmpe befolkningsudviklingen i udkantkommunerne men også til på kort sigt at løfte indkomstniveauet her, da de unge uddannelsessøgende er kendetegnet ved udpræget lave indkomster, så længe de er under uddannelse. På samme tid bidrager de unge uddannelsessøgende til at dæmpe indkomstniveauet i centerkommunerne, således at de uddannelsessøgendes flytninger alt i alt tenderer til at give en udjævning af forskellene i indkomstniveauer mellem kommunerne, når forskellene opgøres på et givet enkelt tidspunkt. En anden side af denne udvikling er imidlertid, at de uddannedes søgning mod landets centerområder vil tendere til at uddybe de geografiske forskelle i livsindkomster.\nBeskrivelsen i figur 11 af de demografiske ændringer i landets kommuner efter 2007 afspejler den beskrevne udviklingsdynamik. Det er Københavnsområdet, Århus, Odense, Ålborg og Esbjerg, som stærkest har oplevet fremgang i unges andel af befolkningen. Figuren belyser udviklingen for de 18 – 30 årige, hvilket indebærer, at den viste udvikling i høj grad er båret af de uddannelsessøgende.\nI og med, at der siden 2007 er foregået en yderligere koncentration af unge mellem 18 og 30 år i landets største centerområder, har uddannelsessøgende forladt landets periferi. Det har i første omgang efterladt de perifere områder med indbyggere, som i mindre grad er uddannelsessøgende. Herved er fremkommet en udvikling i perioden, hvor det gennemgående har været områderne uden for centrene, som har oplevet den stærkeste udvikling i indbyggernes erhvervsfrekvens. Det er vist på kortet i figur 12.\nDen påviste udvikling har også indebåret, at de regionale forskelle i indbyggernes uddannelsesniveau er blevet markant uddybet siden 2007, som det er belyst i figur 13. Uddannelsesniveauet blandt de 25 – 64 årige er blevet løftet væsentligt stærkere i de dele af landet, hvor uddannelsesniveauet i forvejen var højest. I enkelte kommuner med udkantbeliggenhed er uddannelsesniveauet målt på denne måde endda faldet fra 2007 til 2014.\nSiden 2007 har der alt i alt udviklet sig regionale strukturer kendetegnet ved større lighed i indkomstniveau, større lighed i lokalområdernes bidrag til staten gennem betalinger af moms og afgifter samt større lighed i borgernes træk på indkomstoverførsler. Bag den udvikling ligger en række forhold, som det er anskueliggjort ovenfor, herunder ikke mindst regionale forskelle i konjunkturudvikling og beskæftigelse samt i demografi og uddannelses- samt flyttemønstre.\nDisse forskelle i udviklingsforløb indebærer alt i alt, at der i afgørende socioøkonomiske henseender har udviklet sig en større ensartethed kommunerne imellem. Det er illustreret i figur 14, der er baseret på det indeks for socioøkonomisk tyngde, som Indenrigsministeriet beregner årligt. Socioøkonomien er her karakteriseret ved de omstændigheder, som betinger træk på velfærdsydelser og dermed på kommunens økonomi.\nPå den anden side er udligningsbetalingerne mellem kommunerne også blevet øget i løbet af perioden, således at disse betalinger er kommet til at udgøre en stadig tungere byrde på indbyggerne i de kommuner, som i særlig grad bidrager til udligningen. Det er illustreret i figur 15.\nSet i sammenhæng, afspejler resultaterne i figur 12, 14 og 15 også, at de unge, som har forladt udkantområderne, nok gennemgående har så lav en aktuel indkomst, at deres fraflytning har løftet gennemsnitsindkomsten i udkantkommunen, men disse unge har på den anden side stort set ikke trukket på kommunens service og økonomi. Samtidig er andelen af ældre i særlig grad vokset i udkantkommunerne, og nok har de ældre antageligt gennemgående et lidt højere indkomstniveau end de unge uddannelsessøgende, men de ældre trækker til gengæld også væsentligt mere på kommunens service og økonomi. Denne demografiske forskydning peger alt i alt imod, at udkantkommunerne har fået lidt højere indkomstniveau, men også større udgiftsbehov, hvad der kalder på flere tilskud og mere udligning. I modsat retning trækker imidlertid, at erhvervsfrekvensen har udviklet sig bedre i udkantkommunerne end i resten af landet, hvilket bidrager til i særlig grad at få mindsket udgiftsbehovene. Denne sidste effekt ser dog ikke ud til helt at have opvejet trækket i retning af øget omfordeling via tilskud og udligning. At dette fremstår som det samlede resultat skal imidlertid også ses som et resultat af, at Folketinget i perioden har truffet politiske beslutninger om skærpelse af de omfordelende mekanismer i det kommunale tilskuds- og udligningssystem.\nDiskussion: Den regionale udvikling og regionalpolitikken\nSiden 2007 er der foregået en betydelig konvergens af velstandsniveauer i de forskellige dele af landet. Det forekommer umiddelbart paradoksalt på den baggrund, at der samtidig i hovedsagen er foregået en forskydning af befolkningen fra de dele af landet, hvor velstandsniveauet er vokset stærkest til de dele af landet, hvor væksten har været mere beskeden. Dette også på trods af, at den registrerede ledighed tenderer at være lavere uden for landets centerområder end i centerområderne.\nBefolkningsforskydningen strider mod disse års målsætninger i regionalpolitikken. Forskydningen af velstand i retning mod landets udkantområder har imidlertid ikke hindret befolkningsforskydningen i modsat retning. Det har den førte regionalpolitik heller ikke. Her har en afgørende satsning bestået i at skærpe den kommunale udligning. Faktisk har den regionale omfordeling, via udligningen i forbindelse med den stærkere indkomstfremgang uden for landets centerområder, indebåret, at sammenhængen mellem indkomstniveau i kommunen og kommunens serviceniveau stort set er blevet ophævet. Denne udvikling er påvist i figur 16.\nDet forekommer at være en fundamental udfordring for en regionalpolitik med uændret befolkningsfordeling mellem kommunerne som målsætning, at stærkere økonomisk vækst i de perifere dele af landet og stærkere økonomisk udligning mellem kommunerne ikke har hindret befolkningsforskydningen mod landets centerområder. Der foregår allerede så stærk en geografisk spredning af uddannelserne, at det eksempelvis langt fra har været muligt at holde alle universiteter på samme internationale rating-niveau som universiteterne i København og Aarhus, og infrastrukturerne er allerede udbyggede så stærkt, at regionerne er blevet tæt forbundne af arbejdspendling.\nDet gør det vanskeligt at finde instrumenter i en regionalpolitik, som kan forekomme at have stærkere evne til at modstå befolkningsforskydningerne. I 2015 besluttede V-regeringen at flytte knap 4.000 statslige arbejdspladser fra Københavnsområdet til provinsen på trods af, at de mest relevante engelske erfaringer tilsagde, at dette ikke vil få nogen effekt i forhold til antallet af private arbejdspladser, og en økonomisk væksteffekt ville højest være yderst begrænset samtidig med, at der måtte påregnes et velfærdstab ved flytteomkostninger og ved fordelingspolitisk frem for effektivitetsmæssigt begrundet lokalisering.\nTilbage står nærliggende den indsigt, at danskerne, med de givne realistiske præmisser hvad angår virksomhedernes optimale lokalisering, mulighederne for yderligere at sprede lokaliseringen af de videregående uddannelser mv., nok simpelthen i stigende grad ønsker at bo i landets centerområder med det mere sammensatte udbud af arbejdspladser, uddannelser, kulturtilbud med videre, som findes her. Det gælder i særlig grad den del af befolkningen, som har eller satser på at få en stærkere uddannelsesbaggrund. Holder den konklusion, er centrale dele af regionalpolitikken ikke blot effektløs men egentligt velfærdsforringende.\n14. Dec 2020 - 16:49\n29. Oct 2020 - 15:21\nEr du tilfreds med din borgmester?


Jesus med stiv javertus vender tilbage til Holstebro | LOCAL EYES\nHome Samfund Kunst og kultur Jesus med stiv javertus vender tilbage til Holstebro\nJesus med stiv javertus vender tilbage til Holstebro\nSom en hyldest til sin afdøde kollega og hans hjemby Holstebro og et samtidigt monument over den religionskritik og -satire, der ikke længere er en selvfølge, hvis det står til religiøse fundamentalister og FN, rejser Uwe Max Jensen tirsdag 2. februar 2016 klokken 13 et monument til Jens Jørgen Thorsens ære. (Foto af demomodel som består af seks piberensere).\nProvokunstner hylder tirsdag den afdøde kunster Jens Jørgen Thorsen ved, at opføre en Jesus-figur med erigeret lem i piperensere i Holstebro.\nDet skriver kunstneren Uwe Max Jensen i en pressemeddelelse:\nTirsdag 2. februar 2016 ville maleren, mediemanipulatoren, provokatøren, kunstteoretikeren, filminstruktøren og elskeren Jens Jørgen Enna Thorsen være fyldt 84 år. Det markerer Jens Jørgen Thorsen 's kollega, konceptkunstneren Uwe Max Jensen, ved at rejse et monument i Holstebro, hvor Thorsen voksede op.\nJens Jørgen Thorsens mest kendte værk er hans portræt af Jesus på korset komplet med strunkt erigeret lem. Maleriet blev i 1980'erne udført på en mur ved Birkerød Station og senere på Café Graffiti's facade i det centrale Aalborg.\nSom en hyldest til sin afdøde kollega og hans hjemby Holstebro og et samtidigt monument over den religionskritik og -satire, der ikke længere er en selvfølge, hvis det står til religiøse fundamentalister og FN, rejser Uwe Max Jensen tirsdag 2. februar 2016 klokken 13 et monument til Jens Jørgen Thorsens ære.\nUwe Max Jensen lader Jens Jørgen Thorsens Jesus-værk genopstår i skulpturel form på en mur i Nørregade i Holstebro overfor Alberto Giacomettis bronzeskulptur ”Kvinde på Kærre”. Som en kommentar til Jesu oprindeligt ydmyge kår skaber Uwe Max Jensen et krucifiks af piberensere, som han fastgør til muren overfor Giacomettis skulptur. Dermed går Holstebros ny monument i direkte dialog med Kvinde på Kærre. Uwe Max Jensens monument er skabt med Thorsens oprindelige murmaleri som direkte forlæg og ligner Thorsens maleri, hvad de vigtigste detaljer angår.\nMonumentet er skabt af 42 piberensere. Selve Jesus-figuren er skabt af piberensere med farvebetegnelsen semitisk brun, da Jesus var en mørklødet mand og ikke hvid, selvom den vestlige kunsthistorie har for vane at fremstille Jesus sådan. Korset, hvorpå Jesus hænger, er gult som et symbol på Judas' forræderi, mens Jesu lem er skabt af syv særligt tykke og lange guldfarvede piberensere.\nTirsdag 2. februar 2016 klokken 13 rejser Uwe Max Jensen sit monument i Nørregade i Holstebro. Når monumentet er fastgjort til muren, vil det akkurat som den historiske Jesus blive overladt til en uvis skæbne.\nMiskendt i sin hjemby og i sit hus (og i Holstebro)\nI Holstebro var der i begyndelsen massiv modstand mod Giacomettis skulptur. I dag bliver skulpturen knuselsket. Primært fordi den har vist sig at være en god investering. Alberto Giacometti er i dag en af verdens dyreste kunstnere. På samme måde er det ikke gået med Jens Jørgen Thorsen, der er en af Holstebros mest kendte sønner, men ikke for alvor er anerkendt i hjembyen.\nAllerede Jesus var opmærksom på den skæbne, der er blevet Jens Jørgen Thorsen til dels, da han sagde:\n"En profet er ikke miskendt undtagen i sin hjemby og i sit hus."\nDette gør sig gældende for Jens Jørgen Thorsen i særdeleshed. Derfor skal han i anledning af sin 84 års fødselsdag hyldes med et monument.\nSted: Nørregade i Holstebro (overfor Alberto Giacomettis skulptur)\nTid: klokken 13 tirsdag 2. februar 2016\nLÆS OGSÅ: Provo-kunstner skider på skæv kunststøtte\nLÆS OGSÅ: Se kunstner blive anholdt: Viftede med IS-flag på Glyptoteket\nMandag 1. feb 2016 / a14849\nNæsteVanvid: 30 kilo tung flise kastet ud fra motorvejsbro\nForrigeKender du en mulig terrorist? – ny hotline mod redikalisering\nBordelbrev solgt for halvanden million\nKondiløbere jagtet af sultne zombier i Vallensbæk\nEn snedrage er landet på søerne i København\nPolitiet anholder to drenge efter brand i historisk mølle\nPROTEST: Knojern pakket ind – og pakket ud igen\nHOLBÆK: Søndag eftermiddag kl. 15.30 kørte politiets videobil på Holbækmotorvejen, hvor patruljen rutinemæssigt havde standset en bilist på Torkilstrup Rasteplads ved Kirke-Sonnerup - en...


Nørderier passer mig godt - Juul Kommunikation\nNørderier passer mig godt\nProfil: Ansvaret for fødevaresikkerhed og kvalitetssikring passer Cofocos kvalitetschef Thomas Schødt Nielsens nørdede blik for detaljer og processer.\n“Kan vi forlænge holdbarheden med to dage på det her produkt?”\nSådan lyder et typisk spørgsmål til kvalitetschefen. Han svarer ofte nej − eller ‘måske’. Han skal nemlig beskrive og godkende enhver ændring i produktionsprocessen, inden den sættes i værk.\n− Siger jeg nej, er det nej. Jeg er altid stopklodsen. Ham, der stiller kritiske spørgsmål til alt det nye og sjove. Vi får mange ideer til nye produkter, og her er det min opgave at lave en risikovurdering. Det er altid en balancegang mellem på den ene side at være innovativ og udviklingsorienteret og på den anden side at kunne stå inde for fødevaresikkerheden og kvaliteten.\nStår både for medarbejderpleje og -advarsler\nCofoco driver restauranter i Storkøbenhavn, men har også et produktionskøkken, som leverer salater, sandwiches og færdigretter til større butikskæder, caféer, bagerier, kiosker og kantiner.\nSom kvalitetschef er det Thomas Schødt Nielsens opgave at finde en løsning på de udfordringer, han stilles overfor, og han vender hver en sten, før han vender tilbage med en plan. Eller som hans chef siger: “Smider man dig en kæp, kommer du tilbage med en brændestabel”.\nDa Thomas Schødt Nielsen fandt ud af, at han havde blik for detaljen og kunne lide at fordybe sig, toppede han sin ernæringsassistentuddannelse med en akademiuddannelse i mikrobiologi og hygiejne. Siden blev han kvalitetschef hos Cofoco, og i de syv år, han har været i virksomheden, er både opgaverne og ansvaret vokset.\n− Kvalitetssikring hos Cofoco er mange ting. Det kan også være medarbejderpleje. Jeg skal f.eks. sikre, at kollegerne ikke kører ud over kanten med stress efter en periode med pres på, som f.eks. til nytår, hvor vi leverede 26.000 ekstra kuverter. Men også det modsatte. F.eks. er det også mig, der uddeler skriftlige advarsler for manglende håndhygiejne.\n− Jeg kan godt lide begge roller, at have ansvar for både fødevaresikkerhed og personalepleje. Det skubber til min faglighed.\nUdviklede mayonnaise i kipgryde\nI det hele taget er Thomas Schødt Nielsens arbejdsmiljø præget af, at han skal gribe mange bolde hver dag.\n− Jeg er den eneste, der kan trække på en baggrund i storkøkkenet, og jeg kan både det med produktionsteknik og fødevaresikkerhed. Derfor er det mig, der finder ud af, hvordan vi kan producere 500 liter sovs, så procedurer, kvalitet og drift stadig hænger sammen. Og derfor tænker jeg ofte: Hvad nu, hvis man gjorde sådan her? Eller sådan her? Jeg prøver hele tiden ting af, og jeg forsøger at presse udstyret til at kunne mere, så vi kan udnytte det bedre. F.eks. fandt jeg på at lave mayonnaise i vores kipgryde. Det betød, at vi i stedet for at lave 80 kg kunne lave 300 kg på den samme tid.\n− Og ja, jeg ville nok kede mig, hvis produktionen kørte stabilt og forudsigeligt hver dag. Så ville jeg ikke blive udfordret til at undersøge, hvilken sousvide-temperatur purløg skal have for at blive pænest i farven, smage godt og være i orden sikkerhedsmæssigt? Eller hvorfor der er allergener på bordkanten, men ikke oven på bordet? Den slags − det kvalitetsmæssige og det mikrobiologiske aspekt koblet med driftsoptimering − synes jeg er helt vildt spændende. Og jeg skal helst være helt tæt på produktionen.\nThomas Schødt Nielsen\nKvalitetschef i Cofoco Airport Solutions ApS siden 2012. Uddannet ernæringsassistent i 2003. Har suppleret med en akademiuddannelse i mikrobiologi og hygiejne og har arbejdet på sygehus, plejehjem og i et centralkøkken.\nChokolade: Jeg er formand for Chokoladeselskabet, der vil udbrede kendskabet til kvalitetschokolade. Jeg har altid god chokolade liggende.\nMit køkken hjemme: Jeg har en passion for mad, og mit køkken har alt det udstyr, jeg kunne ønske. Jeg kan ikke rode med en dårlig kniv.\nKlassisk musik: er et filter. Det giver ro i hovedet, når der står ti mennesker om mig, mens jeg sidder med noget, som skal være færdigt.\nTelefonen: Mine airpods giver fleksibilitet og betyder, at jeg kan arbejde andre steder end på kontoret. Jeg taler meget i telefon.\nYoga: Dyrker jeg i perioder med mentalt overskud − og får endnu mere overskud. Yoga løsner op, og jeg bliver strakt igennem og træner de muskler, jeg ikke bruger foran computeren.\nForrige Forrige indlæg: Giv karrieren et tjek\nNæste: Næste indlæg: Informationssikkerhed: Bliv klædt på til at passe rigtigt på borgernes data


Restaurant ET x Falsled Kro - GastroRejser - blog om rejser og gastronomiske oplevelser\nKasper Hasse havde medbragt Jeppe Hedegaard og en håndfuld tjenere. Sammen med folkene fra ET var sammensat et All Star hold, som skulle drive os gæster igennem 6 serveringer.\nLad aftenen begynde\nKort efter ankomst og anvisning af bord landede en omgang snacks, som skulle tyvstarte den forestående middag.\nSnacks bestod af 3 mundhapsere: vandbakkelse med trøffel og jordskok creme, Chips med tatar og et hjemmebagt svampe/nøddebrød. Her tog især den friterede chips med tatar kegler!\nSnacks: Vandbakkelse med trøffel, chips med tatar & nøddebrød\nFørste reelle ret var en lille sprød butterdejs tærte, fyldt med knivmuslinger, østers og toppet med lidt sprød salat fra Sydfyn.\nEn flot servering der for en stund sendte tankerne mod forår. Lækker frisk smag, med god syrebalance.\nFørste servering: Knivmuslinge salat i en tærte\nAnden servering, og i min optik aftens bedste, var helt lavpraktisk en ordentlig røvfuld rogn.\nMere nuanceret blev vi på tallerknen præsenteret for rogn fra hhv. Lask, sild og stenbidder. Hertil en fed flødecreme, avokado, æble, og knasende sprødt kyllingskind, samt en boghvedevaffel til at skovle hele herligheden op på.\nWauw en velsmag. Fedme, syre, knas og lækker rogn. En herlig mundfuld hver gang man to en bid af den lækre vaffel, hvor man balancerede et mindre bjerg af alle herlighederne, som man med kirurgisk præcision havde fået stablet ovenpå.\nAnden servering: Rogn med fed fløde, avokado, æble & boghvede vaffel\nTredje, og dermed sidste fiskeanretning for denne aften, lander på bordet. Bagt torsk på konfiterede porre, søsat i en omgang bouillabaisse med hummer. Ovenpå torsken lå et lille lækkert stykke hummer, som var beklædt i en luftig aioli.\nEkstrem mør torsk, og en lækker hummersauce. Intet andet end velsmag, at udsætte denne servering for.\nTredje servering: Bagt torsk, luftig aioli & hummersauce med stykker af hummer\nFik du læst om vores tur på Gastrome?\nOvenpå snacks og fisk var det nu tid til, at gå til anden halvdel af serveringerne, som bød på kødretter og dessert.\nBunden var efterhånden lagt, og den skulle gerne være holdbar så den ikke gav efter for næste servering, for den faldt tungt.\nFjerde servering bød nemlig på foie gras lavet torchon med fasan, valnødder og en koncentreret samt syrlig kylling vinaigrette.\nSelvsagt en tung ret, hvor den syrlige vinaigrette på fornem vis balancerede anretningen, og derved undgik at den blev for fed.\nFjerde servering: Foie gras torchon, valnødder & fasan\nHalvørn i rede, er en meget berømt ret fra grillbarens univers.\nSamme association kunne man få, da man slog øjnene ned på vores femte servering.\nPå tallerkenen lå en halv farseret fransk vagtel. Grillet hjertesalat, smørstegt crouton, estragon, trøffel og puré på vinterspinat.\nModsat første ret, som ledte tankerne mod forår, var der her fuld vinterservering på menuen. Lækker vagtel med sprødt skin og saftigt kød.\nFemte servering: Farseret fransk vagtel, estragon, hjertesalat & trøffeljus\nAftens skulle rundes af, og det gøres oftest med dessert. Denne aften var ingen undtagelse.\nVores sjette servering var en omgang pære fra Falsled, vanilje iscreme, karamelsauce og butterdej.\nEn lækker dessert, hvor især iscremen og karamelsauce var utrolig velsmagende!\nSjette servering: Pære, vanilje iscreme karamelsauce & butterdej\nDen manglende historie\nDermed nåede vi enden af aftenen hos restaurant ET, som havde teamet op med Falsled Kro. Det slap de utrolig godt fra. Maden var virkelig lækker.\nSkal vi komme med en lille anke, så var det den manglende historie bag aftenen. Vi forventede ikke en 15 siders powerpoint, men en hurtig intro til årsagen omkring dette samarbejde, og hvor relationen er opstået. Maden er selvfølgelig det essentielle i et restaurantbesøg, men oplevelsen og helheden bliver løftet, når der bliver koblet historier eller baggrund på serveringerne, råvare eller som her hvorfor dette event var opstået.\nNår det er sagt, så var den en god aften og maden var af høj klasse.\nLad os krydse fingre for, at Kasper Hasse forlader Aarhus næste gang med sin første Michelin stjerne, når uddelingen finder sted d. 18 februar.\nAnmeldelseFalsled KroKokketrætRestaurant ET


Stubberupgård ligger i naturskønne omgivelser ved Borup, og der er plads til 44 beboere. På Stubberupgård samarbejder beboere og medarbejdere om muligheden for at skabe det gode liv, uanset den enkelte beboers fysiske, psykiske og sociale udgangspunkt.\nVi er i en renoverings- og ombygningsproces, som forventes færdig til september 2021. Det betyder, at 30 beboere bor i midlertidige pavilloner. Når processen er færdig, vil alle beboere have en lille lejlighed med eget toilet og bad samt tekøkken.\nPå Stubberupgård kan du som beboer arbejde i beskæftigelsen og udføre opgaver.\nOpgaver i beskæftigelsen er for eksempel at:\npasse gårdens dyrehold\narbejde i træværksted\narbejde i køkken\narbejde i caféen\nAktiviteter, du har mulighed for at deltage i, er for eksempel:\neftermiddags- og aftencafé\nture ud af huset i mindre grupper og for hele Stubberupgård\nVi har også tradition for at invitere til åbent hus, adventshygge, Danmark spiser sammen, loppemarked med mere.\nStubberupgårds vision er at tilbyde ”grøn omsorgsgård” og daglige idrætsaktiviteter. Vi ser frem til at udvikle endnu mere på dyrehold og på mulighederne for flere fysiske aktiviteter, når ombygningen er færdig.\nSom beboer tilbydes du at blive inddraget i forandringer og beslutninger på Stubberupgård. Du kan søge indflydelse i Beboerrådet, som består af beboere, pårørende, medarbejdere samt tilbudsleder. På møderne drøfter vi aktuelle sager, og rådet drøfter emner omkring dagligdagen på bostedet og generelt i socialpsykiatrien.\nDerudover har vi ugentlige fællesskabsmøder for beboere og personale.\n”Der er dejligt roligt på landet, vi har et godt fællesskab, og vi hjælper hinanden”.\n”Personalet hjælper os med at klare hverdagen og støtter os i at udvikle vores kompetencer”.\nStrubberupgård er et botilbud for borgere med psykiske udfordringer, der er henvist efter Serviceloven § 108.\nTelefon 26 86 10 01\nAfdelingsleder Ann-Sophie Petersen\nTelefon 20 47 44 13