Discussió:Agregacions municipals de Barcelona - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiscussió:Agregacions municipals de Barcelona\nHe corregit l'afirmació errònia que el barri hospitalenc de Collblanc fou annexat per Barcelona el 1933; una informació del tot infundada: Collblanc no ha format mai part de Barcelona. En realitat, el territori hospitalenc annexat per Barcelona el 1933 fou el sector de Finestrelles, situat molt més al nord; tant, que actualment està inclòs a Pedralbes. Potser l'afirmació es basa en l'antiga existència dins el municipi de Barcelona (a partir de 1933!, també) d'un barri administratiu de Collblanc, fronterer amb el Collblanc hospitalenc. Aqueix barri barceloní de Collblanc, però, barrejava territoris abans i ara santsencs i cortsencs, i segurament devia el nom a la inclusió del barri cortsenc de Sant Ramon (actualment inclòs al barri administratiu de la Maternitat i Sant Ramon), que a voltes també es coneix com a Collblanc. Vegeu Ferrer i Pumareta 2005: http://www.raco.cat/index.php/QuadernsCELH/article/view/206222 Joan Rocaguinard (disc.)\nEn aquell moment el barri es coneixia com Collblanc, actual La Maternitat i Sant Ramon (per això l'enllaç porta a l'article d'aquest actual barri). En cap cas es refereix al barri hospitalenc.--Canaan (disc.) 20:09, 30 abr 2018 (CEST)[respon]\nT'equivoques de mig a mig: aquest sector de les Corts anomenat Sant Ramon o Collblanc ni formava part de l'Hospitalet ni n'havia format part mai. Per tant, difícilment podia cedir-lo l'Hospitalet el 1933. Es tracta d'un malentès amb el barri administratiu barceloní constituït el 1933 i de què sí que formava part el barri cortsenc (mira les dades concretes més amunt). Allò que cedí l'Hospitalet el 1933 fou el sector de Finestrelles (mira les dades concretes més amunt). Documento satisfactòriament aquestes meves afirmacions en nota. El "Collblanc" barceloní s'havia incorporat a Barcelona juntament amb la resta de les Corts, el 1897; no pas a costa de l'Hospitalet, ni el 1933.Joan Rocaguinard (disc.) Intentaré explicar-me amb una mica més de claredat i sistematització: el text potser no es referia al Collblanc hospitalenc, sinó a la Maternitat i Sant Ramon, de les Corts; però sí que afirmava que la Maternitat i Sant Ramon foren cedides per l'Hospitalet a Barcelona el 1933. I això és erroni, per tres motius. 1er) la Maternitat i Sant Ramon no formaven part de l'Hospitalet ni n'havien format part mai, és a dir, no els cedí pas l'Hospitalet, ni el 1933 ni mai. 2on) el barri administratiu barceloní anomenat oficialment de Collblanc, constituït el 1933, no coincidia pas amb l'actual barri cortsenc de la Maternitat i Sant Ramon; constava d'un sector de Sant Ramon (sense la Maternitat) i d'un sector de Sants: concretament, era delimitat al nord per la travessera de les Corts; al sud pel carrer de Sants; a l'est pel carrer de Galileu; i a l'oest per la Riera Blanca. Ja es veu que no es pot fer l'equació Collblanc 1933 = la Maternitat i Sant Ramon 2006. 3er) Sí que hi hagué una cessió territorial de l'Hospitalet a Barcelona, precisament el 1933, però no fou pas Collblanc, sinó el sector de Finestrelles.Joan Rocaguinard (disc.)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Discussió:Agregacions_municipals_de_Barcelona&oldid=19873231»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 maig 2018 a les 04:51.


Núria Mansergas Collado: Igualtat de gènere i TIC, dos conceptes clau - Social.cat\nIgualtat de gènere i TIC, dos conceptes clau\nDilluns, 15 de febrer de 2021 | 10:00 h\nActualment encara està present la desigualtat de gènere, la qual també afecta el sector de les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) -tan important en la nostra societat digital-.\nTot i que l'accés a internet és considerat un dret humà, hi ha al voltant de 250 milions més d'homes usuaris d'Internet que de dones. De manera que resulta essencial atendre aquest tema, des d'una perspectiva feminista, tant per aconseguir fites en la igualtat de gènere com per garantir drets i mateixes oportunitats a tots/es (De Andrés, Collado i García-Lomas, 2020). De fet, un dels Objectius de Desenvolupament Sostenible de l'Agenda 2030 és "Aconseguir la igualtat entre els gèneres i empoderar a totes les dones i les nenes".\nFins avui segueixen existint diferències en les "expectatives, capacitats i projectes de vida en relació amb el gènere" (Prendes, García, i Solano, 2020, pàg. 10). De les múltiples escletxes de gènere, una de les més importants en el segle XXI és la digital. El concepte d'escletxa digital de gènere, en termes generals, fa referència a les barreres que hi ha en l'accés, ús i aprofitament de les noves tecnologies en funció del gènere. Concretament, són les dones les que pateixen aquestes desigualtats i obstacles.\nTot això confirma que la tecnologia i la ciència porten inherents vells models sexistes, tant en el món online com offline (De Andrés et al., 2020). Amb el propòsit de denunciar-ho, s'està usant el terme ciberfeminisme, el qual uneix tant la tecnologia, l'Internet i els valors socials en pro d'aconseguir l'equitat (Prendes et al., 2020).\nFent èmfasi en l'àmbit de l'educació, cal dir que en el currículum hi ha prejudicis, barreres invisibles, rols i estereotips de gènere que fomenten la desigualtat i l'androcentrisme. És curiós veure que, l'any 2009, en l'educació formal hi havia escassetat de referents femenins en l'àmbit tecnològic (Rebollo, García, Vega, Bústia i Barragán, 2009), i així mateix succeeix onze anys després (Prendes et al., 2020).\nCom a resultat, s'influeix tant en les decisions que prenen les dones com en les expectatives i percepcions que tenen sobre les seves capacitats, habilitats i competències tecnològiques -entre altres coses-. És més, també acaba incidint en el seu acompliment i en les seves motivacions d'accés (De Andrés et al., 2020). Consegüentment, hi ha un menor nombre de dones que cursen assignatures i que accedeixen a carreres STEM -Science, Technology, Engineering & Mathematics- (Prendes et al., 2020).\nConvé subratllar que hi ha una tendència a qüestionar-se si les seves competències digitals estan obsoletes. Però, realment, les dones tenen un nivell similar al dels homes en l'ús de les TIC i, a part, algunes d'elles sí que tenen interès per les professions tecnològiques (Lamolla i González, 2019). Tot i això, el model sociocultural genera obstacles i filtres que dissuadeixen el gènere femení de l'entorn digital -el qual genera un ampli i millor ventall d'oportunitats laborals-.\nPer tant, pel que fa al sector de les TIC, hi ha clares diferències de gènere en l'àmbit professional. Així ho reflecteixen González i Mateos (2020), quan afirmen que hi ha una infrarepresentació femenina tant en ocupacions com en llocs de lideratge empresarial relacionats amb el sector tecnològic. I és paradoxal, perquè "les empreses amb més dones augmenten la productivitat, de manera que hi ha motivacions econòmiques per enderrocar aquesta bretxa" (De Andrés et al., 2020, pàg. 50-51).\nPer tal de fer front a aquesta situació, la coeducació i l'alfabetització digital són imprescindibles per a l'empoderament del gènere femení. Dit d'una altra manera, és clau la formació sustentada amb bases pedagògiques i una perspectiva de gènere (Blanco et al., 2018). Ara bé, aquest gran repte ha de ser assumit des d'una voluntat col·lectiva i col·laborativa. A més, s'haurien de definir i implementar accions, projectes i plans efectius vinculats explícitament amb l'equitat de gènere, l'ètica i el món digital -més enllà de les lleis en si mateixes, que no acaben resultant efectives-.


Joc personatges fantàstics Online. Jugar gratis\nJoc personatges fantàstics\nJuga el joc personatges fantàstics En línia:\nDescripció del joc personatges fantàstics\nEn aquest joc, vostè està obligat a esgrimir adequadament una espasa per matar tots els monstres que estan en la seva manera d'atacar el seu caràcter. A continuació, pot guanyar la batalla per recollir tots els objectes de bonificació necessaris, que es col · loquen a terra. A més, per augmentar la quantitat de la seva vida, vostè serà capaç de recollir objectes que milloren la vida. Si no fer front a la tasca, i vostè matar els monstres, vostè no serà capaç de transmetre. . Juga el joc personatges fantàstics en línia.\nCaracterístiques tècniques del joc personatges fantàstics\nJoc personatges fantàstics ha afegit: 30.11.2012\nEl joc es juga: 1719 vegades\nEls jocs com el joc personatges fantàstics\nDescàrrega del joc personatges fantàstics\nInsereix el joc personatges fantàstics a la seva pàgina web:\nPer inserir el joc personatges fantàstics a la seva pàgina web, copieu el codi i enganxeu-lo al codi HTML del vostre lloc. A més, si t'agrada el joc personatges fantàstics, copiar i enviar l'enllaç a un amic o els teus amics, compartir el joc amb el món!\nAmb el joc personatges fantàstics, també va jugar al joc:


Donant de sang, aquests dies ets imprescindible - Blog Banc de Sang i Teixits\nL’impacte social del Coronavirus fa especialment necessari anar a donar sang\nEls hospitals i les campanyes de donació estan obertes per atendre donants\nPot donar sang qualsevol persona entre 18 i 70 anys que estigui bé de salut\nQui tingui febre ha d’esperar 15 dies per donar sang\nLa sacsejada social d’aquests dies fa més necessari que mai anar a donar sang. Cada dia calen entre 800 i 1.000 donacions per atendre les necessitats dels malalts, que aquests dies es mantenen.\nEn els darrers dies, la donació de sang ha patit un descens important. Com que la sang caduca, cal que les donacions siguin constants. Les plaquetes, per exemple, tenen una durada de cinc dies i són imprescindibles en molts tractaments de càncer.\nPer això, els espais de donació de Catalunya estan oberts per atendre els donants de sang que durant aquests dies vulguin ajudar els malalts ingressats.\nA més, hi ha campanyes per tot el territori on es pot donar sang amb total normalitat. Al web donarsang.gencat.cat es pot consultar la ubicació de les campanyes.\nHi ha hagut anys en què la grip estacional ha fet baixar la donació de sang. Per evitar que això succeeixi en el cas del Coronaviurs, des del Banc de Sang animem tota la ciutadania a donar sang durant aquests dies i recorda que les persones que tinguin febre o símptomes gripals han d’esperar 15 dies per donar sang.\nDonació de sang i Coronavirus\nEl covid-19 és un virus que es transmet per via respiratòria. Requereix un contacte directe amb una persona afectada per la malaltia i durant un temps llarg i a una distància curta (menys d’un metre).\nMarató sang donant transfusió prematurs trasplantament maternitat donació lactància Coronavirus estiu COVID19 llet materna reserves plasma banc de sang banc de llet donacions campanya d'estiu donants


La Tomatina és el paradigma de les 'valencianades' - Cultur Plaza\nLa Tomatina és el paradigma de les 'valencianades'\nVALÈNCIA. Recorde, quan vaig anar fa 6 anys a l’Índia, que la gent no coneixia on estava València. Em preguntaven d’on venia i jo deia que de València, Espanya i em miràvem com si els diguera a uns veïns de Tous que era de la ciutat índia de Mathura: ni idea d’on està. Per això vaig provar amb la Fórmula 1, per aquella època el Gran Premi d’Europa es disputava per la zona portuària de València, i a més hi havia un indi entre els pilots: Narain Karthikeyan. Si a l’Índia veien el seu famós pilot, de segur que coneixien València, pensava jo. Però tampoc, ells són més de criquet i passen prou dels esports occidentals. Com que no tenia forma d’explicar on estava València de primeres, però coneixien Madrid o Barcelona, era prou amb sucumbir al binomi Centralisme-Catalunya i dir que vivia a 350 quilòmetres d’ambdues ciutats i au, per a ells això és prop. Però a Bikaner, uns autòctons, en saber que venia d’Espanya, em preguntaren si havia anat a la Tomatina. En dir-los que sí, que se celebrava a 35 quilòmetres de ma casa, començaren a metrallar-me amb preguntes:\nPer què tireu tomaques?\nParticipa molta gent?\nQui paga les tomaques?\nPoden tirar tomaques tots els assistents?\nEn honor a quina divinitat se celebra la festa?\nI així una sèrie de qüestions que jo responia conforme podia, i que em feien cada vegada que nomenava la Tomatina, famosíssima per tota l’Índia gràcies a una pel·li exitosíssima de Bollywood, Només es viu una volta. De fet, ja han organitzat la seua pròpia Tomatina a Shilong, a l’est del país, per a promoure el turisme. De sis valencians que érem només jo, i de rebot, havia anat a la Tomatina. La resta no havia tingut mai gens d’interés per viure eixa festa mundialment coneguda. Vos imagineu que uns indis que viuen a 25 minuts de Mathura, on se celebra un dels festivals Holi (el dels colorets) més famosos de l'Índia no hi haguera anat mai? Allí, certament, és inconcebible, però com els valencians som com som, és més fàcil trobar jóvens de Sidney que no d'Alacant que hagen passat per Bunyol l’últim dimecres del mes d’agost.\nI això que la Tomatina, és la quintaessència de les festes valencianes. Reunix tots els ingredients necessaris per a ser una festa valenciana DOC:\n- És d’origen laic o pagà, com les falles.\n- Hi ha una despesa de diners important que no es recuperen directament, com passa amb les gaiates de la Magdalena o els monuments de les Fogueres.\n- Hi ha aglomeracions, com a les mascletaes o al Misteri d’Elx.\n- Hi ha uns carrers que són els més cobdiciats de tota la població, com els carrers per on passa la processó de la Mare de Déu de la Salut a Algemesí.\n- La disfruten més els turistes estrangers que no la gent del poble, que moltes vegades pega a fugir.\n- Hi ha baralla o guerra, com en la batalla de les flors.\n- La monumentalitat i espectacularitat és bàsica, com en les alfàbegues de Bétera.\n- Fan honor a la frase valenciana “tot per l’aire”.\n- Hi ha festers i festeres que són els amos de la festa, com a la cordà de Benifaió, per exemple.\n- Provoca en la gent de fora eixa frase clàssica de “esto es un desperdicio de dinero”.\n- Molts valencians, tot i tindre-la molt a prop, no han anat mai.\n- Tenen un recorregut tancat com els Moros i Cristians.\n- S’ha massificat durant els darrers anys.\nAixí que la Tomatina reunix quasi totes les característiques fonamentals de les festes valencianes no religioses, i algunes de les religioses també. Només li falta algun element pirotècnic o un poc de foc per a completar el 100% de valencianitat. I per això, per la novetat que suposa, per l’espectacularitat de les imàtgens (que enviava Canal 9 pertot arreu), i per la diversió amb què la viuen els assistents, s’ha convertit en una festa coneguda arreu del món. En alguns llocs com l’Índia per davant inclús de festes com les Falles. La seua fama provoca que siga molt fàcil trobar bastant premsa estrangera, turistes australians i japonesos, festes prèvies i posteriors, merchandising en forma de camisetes, xapes i gorres... S’ha convertit en un negoci.\nSi no hi heu anat, ara està més difícil amb el tema d’aconseguir entrades, a causa de les restriccions que es produïren arran l’enorme massificació que hi havia. Però si tot i això aconseguiu entrades amb anticipació, els visitants, a la Tomatina, tenen 3 opcions.\nOpció “sense alcohol”\nAnar a un balcó d’algun veí i disfrutar de l’espectacle sense tacar-te massa. Vore des de la distància els joves que es tiren a terra buscant tomaques, saludar els camions, i fer bona cosa de fotos des d’una posició privilegiada. Una opció prou light per a la gent que ja no vol baixar al fang.\nAnar a primera hora preparat amb les ulleres de la piscina, una camiseta blanca molt vella, sabates de destrio (que acabaràs tirant al fem) i ganes de passar un matí entretingut. Esta opció sol involucrar un grup d’amics, poca vergonya, i la certesa de saber que tornaràs amb tomaqueta en llocs del teu cos que mai no hagueres imaginat que pogueren arribar a conéixer-la.\nEsta opció implica acudir ja la nit anterior, passar tota la matinada de festa a Bunyol, arribar a la plaça prompte per a agafar lloc a primera fila, intentar pujar al pal ensabonat, fer-te fotos nadant en el suc de tomaca en què es convertix la plaça, visitar les cases dels veïns que tiren aigua a la porta amb mànegues i acabar, després de la batalla, anant a alguna “festa de la piscina” plena de guiris i sangria de supermercat.\nSiga la que siga la teua opció, cal anar a les festes com la Tomatina amb la ment oberta. Els valencians tenim el vici de menysprear moltes de les nostres festes i costums per desconeixement, per considerar-les coentes o destrellatades, o simplement per eixe gen caïnita tan intrínsec inclòs al nostre ADN “de fora vindran...”. Demà és el gran dia, així que, com diuen als pobles a qui està a punt de casar-se: “encara esteu a temps”.


Badanotis :: Arriba la XV edició del festival romà Magna Celebratio per transportar-nos a la Baetulo de fa 2.000 anys\nRedacción - 25/04/2019 06:16\nLa XV edició d'aquest any, que coincideix amb l'exposició temporal produïda pel Museu, Bacus, les màscares del déu, pretén acostar aquesta divinitat i permetrà conèixer els seus atributs i cultes. Així diverses de les activitats que es programen giraran entorn de Bacus, un dels déus més populars de l'antiguitat. Bacus és una de les divinitats més conegudes del panteó romà. A Badalona es conserven testimonis molt interessants relacionats amb aquesta divinitat que es poden descobrir a l'exposició.\nRelació d'algunes de les activitats de la Magna Celebratio\nAlguns restaurants de Badalona elaboren plats inspirats en els receptaris d'autors clàssics, com Apici, Columel·la i Pal·ladi.\n- Dijous, 25 d'abril, 19 hores. Bacus, no tan sols el déu del vi. Isabel Rodà, epigrafista, arqueòloga i catedràtica de la UAB.\n- Dijous 25 d'abril, 20:30 hores. Presentació de la cervesa Sabacius, elaborada amb vi. David Moya, cerveser artesà i especialista en història de la cervesa.\n- Divendres, 26 d'abril, 19 hores. Els orígens del vi a Catalunya. Daniel López Reyes, arqueòleg i responsable de Recerca i Projectes d'ArqueoVitis.\n- Dissabte, 27 d'abril, 20 hores. Ètica per a la immortalitat: el símbol de les quatre estacions i el vi. Joan Gómez Pallarès, catedràtic de filologia llatina de la UAB.\nA la plaça de l'Assemblea de Catalunya els espectacles Legio II Traiana Fortis - Cohors i Barcinonum, dissabte 11-14 hores i 17-20 hores i diumenge 11-14 hores i Schola gladiatoria, dissabte a les 13:30 h i 19:30 hores i diumenge a les 13:30 hores.\nA l'Espai Termes Decumanus , espectacle La dolça guerra, divendres 26 d'abril a les 21 hores (Aquest espectacle anirà precedit amb un maridatge de vins i aperitius romans que prepararà la Sargantana Cooperativa) i Ressons d'Apol·lo, les muses i Bacus, dissabte 27 d'abril, a les 22 hores.\nPictor. A càrrec d'Arcovaleno. Es mostrarà com les oligarquies locals decoraven les domus amb pintures i escultures i podrem practicar la tècnica del fresc. Dissabte: 12:30 h,17 h i 18:30 hores. Diumenge: 11:30 h i 13 hores.\nConvivium. Això no és una bacanal! A càrrec de KuanUm. Ritual, libació, joc, alegria, elixir, medicina, bàlsam, antídot, verí, vol o caiguda, embriaguesa, pacte, plaer, brindis, celebració... quantes cares té el vi! En aquest espai, sota la protecció del déu Bacus, es podran conèixer alguns dels múltiples elements materials vinculats a la cultura romana del vi i es gaudirà d'alguns de manera sensitiva. Dissabte: 17:30 h i 19 hores. Diumenge: 11:30 h i 13 hores.\nEl vi amb ulls d'arqueòleg. A càrrec d'ArqueoVitis\nEs podrà descobrir, a través dels microscopis, les diferents varietats de raïm utilitzades en l'antiguitat, observant les llavors que s'han conservat. Dissabte d'11 a 14 h i de 17 a 20 hores i diumenge d'11 a 14 hores.\nDegustació de cervesa elaborada com a l'època romana. Dissabte d'11 a 14 hores i de 17 a 20 hores. Diumenge d'11 a 14 hores.\n(Termes i Decumanus -al Museu-, Casa dels Dofins, Jardí de Quint Licini i Conducte d'aigües) i visitar lliurement diversos espais d'època romana, no museïtzats i habitualment no oberts al públic, com el mosaic de la Torre Vella, els fonaments del teatre i les restes conservades al subsòl d'un edifici de la plaça de la Constitució.\nObertura Casa dels Dofins, Jardí de Quint Licini i Conducte d'aigües.\nDissabte d'11 a 14 hores i de 17 a 20 hores. Diumenge d'11 a 14 hores\nObertura d'espais no museïtzats\nDissabte d'11 a 14 hores i de 17 a 20 hores. Diumenge d'11 a 14 hores.\nEl XV festival romà Magna Celebratio és possible gràcies al Grup de Reconstrucció Històrica de Badalona, amb la col·laboració d'alumnes i professors de l'Institut Albéniz de Badalona i de l'Escola Vedruna-Gràcia de Barcelona amb la participació enguany de Carles Alcoy, Alpha-Ares, Arcovaleno, Arqueoescena, ArqueoVitis, Barcino Oriens, Eina, Elena Codó, Albert Estengre, Jano Reproducciones Históricas, KuanUm, Ludus Mundi, David Moya, Fausto Rescalvo, Sexto Mario i Terrafoc.


Mauro Frangi: “Sortirem de la crisi promovent el mutualisme i el bé comú” | Nexe\nMauro Frangi: “Sortirem de la crisi promovent el mutualisme i el bé comú”\nItàlia és dels països més afectats per la crisi causada per la pandèmia. Un context d’emergència social i econòmica que el cooperativisme ha sabut afrontar gràcies al seu treball en xarxa i el compromís amb el benestar de la població. Un dels pilars d’aquest moviment és Confcooperative Insubria, la unió de les plataformes que existeixen a Como i Varese, dues de les ciutats referents de la Llombardia, la regió nord del país. Mauro Frangi, reelegit president d’aquesta entitat pel període 2020-2024, repassa l’origen i les claus que han convertit el projectes d’economia social en una garantia pel desenvolupament i el futur progrés de la península Itàlica.\nD’on ve la tradició mútua a Itàlia?\nTé les seves arrels a finals del segle XIX, quan en la transició de l’economia del camp a la de les ciutats, els homes descobreixen les virtuts de l’ajuda mútua. Especialment els avantatges d’associar-se en vista a crear empreses que satisfessin les seves necessitats. Són els anys de l’anomenat Rerum novarum (1891), que inspira molts catòlics a comprometre’s amb la creació de cooperatives, en particular les caixes rurals, precursores dels moderns bancs de crèdit cooperatiu.\nEl primer intent d’articular aquestes iniciatives apareix fa un segle, quan es funda Confcooperative. Quina importància va tenir?\nVa néixer d’aquest compromís dels catòlics amb el moviment cooperatiu. I és un referent –i un ensenyament encara vigent- perquè aglutina quatre realitats de tradició cristiana: Federació Nacional d’Unions Agràries, Federació Italiana de Bancs Rurals, Federació Bancària Italiana i Federació Nacional de Cooperatives de Consumidors. Espais amb trajectòries diverses però unides pel mateix compromís de servir les comunitats, que aleshores eren més fràgils i desiguals que ara. En aquest sentit, Confcooperative va treure-les de l’aïllament i va coordinar-les a escala sectorial i territorial; dues necessitats que encara són prioritàries.\nEn quins sectors s’han consolidat el cooperativisme?\nPel seu nivell d’excel·lència, l’agroalimentari, el de la distribució i el de crèdit cooperatiu, que articula 254 entitats en dues plataformes bancàries. I després cal assenyalar la cooperació social, que en combinar la mutualitat interna amb l’interès col·lectiu, cada vegada té més incidència social. El més feble, en canvi, continua sent el sector industrial.\nQuin paper han tingut davant el fenomen migratori?\nHan estat l’avantguarda. Però no només fa dècades, també ara en la gestió de l’acollida de milers de nous italians, als quals han ajudat a força de proporcionar-los treball, ingressos i la creació de negocis propis.\nEl darrer any, el 60% dels socis i empleats cooperatius han activat xarxes de seguretat social. Ha sigut la manera d’afrontar l’emergència sanitària?\nL’impacte de la pandèmia ha sigut molt diversa, ja que així com algunes empreses han quedat molt afectades, altres han creat eines de protecció i altres serveis. Aquí hem pogut descobrir la importància dels netejadors, transportistes i els empleats que es dediquen al sanejament, la distribució o la gestió de residus. Activitats que estan lluny dels focus mediàtics però sense les quals no hauríem sobreviscut.\nLa seva feina ha permès frenar el daltabaix econòmic?\nNomés cal veure que fan a les residències de gent gran o amb els col·lectius més vulnerables, com són les persones amb discapacitat o malalties mentals, a qui la burocràcia ha deixat sense indicacions o amb una atenció puntual i a distància. En canvi, aquestes cooperatives s’han erigit en l’última barrera de suport, garantit el treball de cures en condicions molt més difícils que les normals i amb l’obligació -i l’assumpció del risc- d’oferir dispositius, proves, tampons i altre material que els organismes competents no han facilitat a temps.\nPer què és paradigmàtic el cas de la cooperativa Spotlight?\nÉs un exemple de les “empreses regenerades pels treballadors” -com així les defineix el papa Francesc- que Cooperazione Finanza Impresa ha impulsat els darrers anys. És a dir, treballadors que, amb l’ajut de les estructures associatives i el suport financer del sistema cooperatiu, han passat de la incertesa i la por a quedar-se sense feina a comprar la seva empresa en fallida per regenerar-la. D’alguna manera s’han desfet de la “cultura de la queixa” i, en nom de la responsabilitat personal i col·lectiva, han aportat el capital suficient per desenvolupar projectes destinats al bé social que, com és el cas d'Spotlight, han obtingut grans resultats.\nTambé és simptomàtic Fairbnb. Què té de particular?\nÉs una altra realitat impulsada per la Cooperazione Finanza Impresa. En aquest cas en l’àmbit de la creativitat i la innovació, on sobresurt una generació de joves compromesos en què els mètodes de treball i emprenedoria siguin cooperatius. Un pas molt positiu perquè trenca la dinàmica de “nova economia digital”, que fins ara no trobava en la cooperativa la forma jurídica adequada. Fairbnb, en canvi, posa en relleu que es poden superar els riscos de la innovació digital -destinada sovint a “extreure valor” i concentreu-lo en mans d’algoritmes i plataformes- i donar-li una dimensió clarament social.\nAra per ara, quins són els reptes del cooperativisme italià?\nEn la mesura que moltes empreses sortiran de la crisi més debilitades pel que fa al negoci i als llocs de treball, caldrà reforçar la capitalització i introduir noves estratègies. És cert que els préstecs obtinguts sota garantia pública ha permès que algunes aguantessin el cop, però no són insuficients. Moltes s’han endeutat i han exposat el seu patrimoni, d’aquí que hauran de reinventar-se i buscar eines de suport entre elles. Només així se’n podran sortir.\nEl virus ha posat de manifest la virtut del treball cooperatiu?\nHa evidenciat que, davant la ideologia de l’individualisme i la recerca del benestar narcisista, podem crear empreses orientades en el mutualisme i la construcció del bé comú. Només posant aquestes qüestions al centre podrem tornar a generar ocupació, riquesa i benestar per a tothom.\nEstem davant una oportunitat històrica per bastir una economia veritablement social i solidària?\nSens dubte, perquè la crisi no la superarem exigint “subvencions per a tothom” -com alguns s’imaginen- ni tampoc construint murs per defensar-nos “dels enemics”. Al contrari: sense la solidaritat i la responsabilitat generalitzada, cap mena d’eficiència econòmica o tècnica ens servirà. Seran els vincles de comunitat, la cohesió social i la qualitat del “bé comú” el que ens faran sobreviure i construir un futur més digne.\nSetembre / Octubre\nTaula rodona 'Mentjant-nos el territori'


Consumir com es pensa. Sí ve d’un pam… – [ GERMINAL ]\nOn 21 Desembre, 2020 25 Desembre, 2020 Per Jordi Ortiz i Lombardía\nL’any 2013, a SETEM-Catalunya van voler donar resposta a les persones que s’hi apropaven per cercar formes de consum més responsables i alhora més coherents amb llurs valors ètics. D’aquella voluntat va néixer el projecte Pam a Pam. En un primer moment, va ser senzillament una iniciativa de mapeig d’alternatives d’alimentació, roba i banca ètica a la ciutat de Barcelona, però aviat i degut a l’èxit de la proposta, es va començar a treballar conjuntament amb la Xarxa d’Economia Solidària per ampliar-ne l’abast i desplegar el mapa per a tota Catalunya i per a tots els sectors econòmics. Aquest treball conjunt permet avui que Pam a Pam, ja gestionat íntegrament des de la XES, sigui una magnífica eina que visibilitza les alternatives de consum per a la ciutadania i que facilita la seva articulació al territori.\nPer donar visibilitat a les iniciatives de l’economia solidària com a alternativa de consum i per impulsar el mercat social davant les crisis sistèmiques de l’economia de mercat capitalista, la xarxa ha llençat aquest desembre la campanya #ConsumxTransformar. L’objectiu és precisament visibilitzar i promocionar els més de mil punts presents ja al mapa de Pam a Pam i posar en valor una altra manera de consumir que pugui esdevenir transformadora i que estigui alineada amb els discursos polítics i econòmics crítics amb una lògica d’acumulació i creixement infinit que s’ha evidenciat com absolutament insostenible.\nAquest mapeig té sentit en tant que eina col·lectiva al servei de les persones: per participar com a usuària, tot buscant iniciatives d’alimentació, habitatge, serveis, energia… o per ajudar a localitzar nous punts al mapa o esdevenir membre de la seva comunitat oberta i sumar-se com a iniciativa visible en ell de forma articulada amb d’altres experiències d’economia social i solidària.


Data: 11/03/20 15:37\nHola! Veig que és una cosa normal tenir relacions sexuals quan es comença la universitat. Jo sóc verge i no tinc complexe, trobo que s'ha de fer quan s'està preparat, quan es tenen ganes o quan un vulgui. D'acord, tot aixè està molt bé però no és tan fàcil començar. Sembla tot una mica naïf però realment és així. Com comences la teva vida sexual (amb algú altre, no sol) com tu vols? Sé que hi ha molts casos en què es tenen relacions ja a l'institut. Personalment, no me'n penedeixo de no haver tingut res a l'institut perque sé que no estava ni molt menys preparada i tampoc ho hagués fet amb qui volgués. I jo a més tinc un problema: crec que sóc una mica patata lligant. O no pillo les indirectes o sóc massa directa o no "emano" el què es necessita. Tot és tant complicat que no em crec a qui diu que "en realitat no ho és tant". Si us plau, necessito una resposta que no sigui "quan et trobis preparada ja sorgirà" perquè no em servirà de res. Gràcies!\nData: 17/03/2020 16:12\nLa primera vegada, hauria de ser quan estàs preparada però, quan sabem que estem preparades? Doncs en primer lloc és important que la persona amb qui vulguem donar el pas de compartir la nostra sexualitat amb la seva i la seva amb la nostra ens doni confiança. També és important sentir curiositat, és a dir, que les primeres vegades tothom està més nerviós, neguitós, insegur,... és normal, però si el que hi ha és por, aleshores recomanem que esperem una mica més, que ens informem, que preguntem, etc...\nEl lloc també és important ja que si estem patint per si ens enxampen o no, podem estar més pendents de coses externes que del que està passant en realitat en aquell moment.\nI responent la teva pregunta de "com es comença"? Et diríem que pel principi, ensenya-li i explica-li com t'agrada sentir plaer, de quina manera, amb quina estimulació, ritme, velocitat,... i que l'altre persona també t'ensenyi com li agrada sentir plaer. Tu li ensenyes i l'altre aprèn, l'altre ensenya i tu aprens!


El Barça vol repetir la fòrmula Aubameyang amb aquest altre crack de la Premier - XCatalunya.cat\nEl Barça vol repetir la fòrmula Aubameyang amb aquest altre crack de la Premier\nEl Barça vol tornar a pescar a la Premier League\nEl FC Barcelona és conscient que a la Premier League hi ha molts bons jugadors. De fet, els tres fitxatges que van arribar aquest mercat d’hivern (sense comptar Dani Alves) procedeixen de la lliga anglesa. Ferran Torres jugava al Manchester City, Adama Traoré al Wolverhampton i Pierre-Emerick Aubameyang militava a l’Arsenal. Precisament és als ‘gunners’ on el Barça vol tornar a pescar. Aubameyang s’ha convertit en un gran jugador i acumula gairebé un gol per partit de mitjana. És un dels intocables en les alineacions de Xavi Hernàndez i es considera un dels millors fitxatges que ha fet el Barça al mercat d’hivern.\nMikel Arteta encara no entén com va deixar escapar el jugador gabonès i faria bé d’intentar retenir una altra estrella. Estem parlant d’Alexandre Lacazette. Aquesta és probablement la seva última temporada a l’Arsenal, on hi haurà jugat cinc temporades. Hi va arribar l’any 2017 procedent de l’Olympique de Lyon a canvi de 53 milions d’euros. Acaba contracte aquest 2022 i no té previst renovar. Veuria amb molts bons ulls el seu fitxatge pel FC Barcelona.\nDes que va arribar a l’Emirates Stadium, Lacazette acumula 71 gols i 36 assistències repartits en 199 partits. El FC Barcelona creu que pot ser un suplent de luxe d’Ansu Fati, Aubameyang, Ousmane Dembélé (si renova) o Adama Traoré (si finalment es resol de manera positiva la seva cessió). També caldrà veure què passa amb Memphis Depay, si el club el posa a la venda o prefereix que es quedi al Camp Nou.\nLacazette seria l’home perfecte si finalment el FC Barcelona no pot o no vol assumir les incorporacions d’estrelles com Erling Braut Haaland o Robert Lewandoski. Es podria repetir l’operació d’Aubameyang, un jugador que no comptava per l’entrenador basc i que es deia que estava acabat. Al francès potser també li aniria bé un canvi d’aires i s’adaptaria perfectament al Camp Nou.\nTags: Barça, Premier League\nAnterior Un mitjà francès dóna una molt mala notícia al Real Madrid sobre Kylian Mbappé\nNePròximxt Lambán continua embolicant amb els Jocs Olímpics d’Hivern: “Me ayudarán Iceta y Sánchez”\n3 pensaments en “El Barça vol repetir la fòrmula Aubameyang amb aquest altre crack de la Premier”\nRetroping: L'alternativa low cost per la posició d'extrem al FC Barcelona - XCatalunya.cat\nRetroping: El Barça podria fitxar aquest central que Leo Messi va vetar fa anys - XCatalunya.cat\nRetroping: Memphis Depay podria tenir la clau d'aquest fitxatge importantíssim del FC Barcelona - XCatalunya.cat


Un inici diferent a la temporada passada\nPublicat 31 d'octubre de 2020. 10.16 hores. -Webmaster-.\nLa jugadora colomenca Tània Pérez està tenint un inici de temporada força diferent al de la temporada, amb el RPK Araski, dificultada per una lesió recent, a diferència de la temporada anterior, la 2019-2020, que recordem, va la millor de Tània a la Lliga Femenina.\nUn dels fets més esclaridors es la no presència de Tània entre les 30 millors de les diferents categories estadístiques de la Lliga Femenina quan a la temporada anterior era present en un mínim de tres categories.\nCal dir que hauria d’estar comandant la estadística del percentatge de tirs lliures, ja que te un 100% d’encert, però com encara no ha arribat al mínim establert per entrar a la estadística, no figura encara entre les millors.\nLa passada temporada, la jugadora colomenca jugava una mitjana de 25 minuts, que s’han vist reduïts a 17 minuts en aquests primers 6 partits de Lliga Femenina 2020-2021.\nEvidentment la seva aportació anotadora ha baixat de manera considerable dels 9,1 punts fins els 3,5 actuals així com els percentatges de tir on la temporada anterior fregava el 40% d’encert (39% en tirs de 2 punts i 37% en tirs de 3 punts), i en aquests moments es de 29% en tirs de 2 punts i 17% en tirs de tres punts. El que si que ha millorat es en el percentatge de tirs lliures, on actualment te un 100% d’encert per el 86% de la temporada anterior, que també està molt be.\n"Cal dir que hauria d’estar comandant la estadística del percentatge de tirs lliures, ja que te un 100% d’encert, però com encara no ha arribat al mínim establert per entrar a la estadística, no figura encara entre les millors"\nFotografia: RPK Araski\nA la resta de contribució estadística descens en rebots (1,2 per partir per 2,8 de la temporada anterior), en assistències (0,5 actual per 1,6 de la 2012-2020) i en recuperacions (0,5 ara per 1,1 anterior). El que si està per davant aquesta temporada es en la pèrdua de pilotes, on el 0,7 per partit es millor que el 1,7 del curs esportiu passat.\nFinalment, tot això es resumeix en la valoració de la jugadora colomenca, on actualment es de 2,5 per partit mentre que a la temporada anterior era de 10,7 per partit.


Desprès de tenir el blog molt abandunat, sense escriure res de res, tornu agafar les ganes de fer coses i a tenir ganes de fer-ho bé hi el blog serà una de les maneres de no perdre-les, ens nirem veien per qui!!\nPublicado por nilcorominas en 8:13 No hay comentarios:\nDesprés de passar el mes de Juliol i Agost sense cap cursa ni cap competició, avui ens tornem a posan-se en marxar, queden menys de 10 competicions per acabar la temporada pero la majoria són bastant importans per mi i m'agradaria fer-ho bé.\nAvui aniré a disputar la Cursa dels 3 Pics a Nàvas de 21km, per veure i probar com estic de forma, fa tres dies que he deixat l'antibiòtic per culpa de problemes a les orelles i al nas i ser que aquesta cursa no podré rendir el 100%, però sera un bon moment per probar com estic de forma i aveure com puc estar per disputar la setmana que bé la Burriac Atac!\nEl dia 11 de Setembre també aniré a disputar una cursa a Andalusia amb el Centre i la Selecció i després per acabar la temporada alguna cursa de més de 20 km com la Montserrat Nord, Castell de Burriac o la de Tivissa!\nAixì que salutcions a tothom i acabar de disfrutar del bon temps!\nPublicado por nilcorominas en 6:18 No hay comentarios:\nSubcampió d'Espanya de Km Vertucal Júnior\nSi fa un any m'haguéssin dit que aniria al Campionat d'Espanya no m'ho creuria, però si a més a més m'haguessin dit que faria segon, a la persona que m'ho diu li dic que va torrat! jaja\nEstic molt content de la segona plaça, i se que a derrera d'aquesta segona posició hi ha gent a qui tinc que donar les gràcies, primer de tot al meu pare que em va acompanyar bona part de la cursa animant-me; a en Cèsar, en Kiku i també en Fernando per donar-me l'opció a mi i a l'Oriol d'anar al Campionat d'Espanya, i molta més gent que també a tingut paciència i m'ha aguantat.\nAl matí, a dos quarts de 10 van donar una sortida neutralitzada de Valsaín fins a la Fuente del Chotete a 1430m on va començar la cursa.\nNomés a 50 m de la sortida vam començar a puja un camí molt pronunciat tot i que la primera part va ser bastant corredora. Vaig sortir aguantar un xicot d'Aragó per veure com estava, i quan em va adelantar la Mònica Ardid em vaig enganxar a ella, però més tard en Ramon Corominas (pare) em va esperar i vaig anar tirant amb ell fins al final de la cursa.\nVaig arribar al tram més dur de la cursa en tercera posició, i gràcies a les ganes de tirar endavant i encara m'havia guardat energia per el tros més dur, vem apujar una mica la marxa i vaig atrapar el meu company l'Oriol Asensio, al qual li vem dir que s'enganxes però li vem deixar uns quants segons.\nDurant tota la pujada vaig anar mantenint la mateixa distància amb el primer, però quan vaig decidir fer un atac final per veure si tenia opcions d'atrapar-lo em van venir les sagrades rampes les quals van fer que el primer sumes segons.\nFinalment amb una gran rialla però patint una mica més del compte vam arribar a dalt la cima del Peñalara a 2430m amb un fred que pelava i un vent ofensiu.\nLa baixada es va fer eterna, però amb alegria i es que aquest subcampionat obre el meu currículum com a corredor la qual espero que duri anys.\nPublicado por nilcorominas en 14:06 No hay comentarios:\nSe que em perdonareu, però entre que no tenia gaire temps, que he hagut de fer viatges i una mica la mandra no m'ha donat temps de poder escriure.\nSi fem un repàs desde l'ùltima actualització quan parlava de la cursa de la Faiada podriem dir que l'ho més important va ser la cursa del País Basc, Arratzu Urdabai 2010, en la qual vaig còrrer el Campionat sub23 del País Basc i vaig fer 7è amb un bon gust de boca i moltes ganes de continua fort, més tard vaig anar a Ribes a la pujada a Sant Antoni, en la qual vaig quedar primer classificat amb un temps de 17 minuts i 21 segons i l'endemà el descens del Tàga que si no recordo malament vaig fer 14 de la general i 1r Sub 18.\nL setmana següent vaig viatjar R. Txeca tot una setamana i ara estem en present.\nAquesta setmana hi ha la Cuita el Sol 2010 i estic una mica desevut perquè no podré còrrer al 100% i em preocupa arriba a Segòvia al Campionat d'Espanya km vertical sense estar al màxim.\nPerò s'intentarà estar a tope.\nJa aniré informan!!\nPublicado por nilcorominas en 5:02 No hay comentarios:\nHi torno a recuperar la felicitat!\nDesprés del desastre que va passar a la cursa de Manresa, avui he pogut tornar a gaudir d'una gran cursa a Vilanova i la Geltrú.\nTot i que anant cap a la Vilanova hem trobat pluja, un cop allà fins i tot feia un pèl de calor.\nHem començat la cursa a les 10:15 tot i que amb un pèl de nervis ja que encara pensava que m'aniria com Manresa.\nHe començat molt bé, els dos primers han marxat sols desde el principi i ja no els he pogut veure més, i hem cadat jo i un altre del Esportiu Penedès. Ell al final s'ha quedat despenjat i he fet un parell o tres de quilòmetres sol fins que m'ha atrapat un home que segurament tenia més forces que jo en aquell moment, però mi he enganxat a derrera hi l'he pogut aguantar bé. Al final quan nomès quedava una trialera per fer els ultims 500 metres de recte per arribar he intentat escarpar-me però quan ja l'havia deixat una mica enrere no he pogut més i he afluixat fins que m'ha tornat atrapar, tot seguit quan hem fet el revolt de meta per encarar l'última recta ho he tornat a provar i aquesta vegada amb més sort que la primera, ja que he pogut fer 3r de la general i acabant 1r Sub18 amb un temps de 39m 25' tot i que la cursa diria que no eren 10km exactes.\nPublicado por nilcorominas en 7:28 No hay comentarios:\nSetmana a topee!!\nDesprés del desastre de cursa de Manresa, vaig veure una cosa molt clara, i es que tinc que treballar molt, molt i molt per està perfecte i fi a la cursa d'Arratzu, ja que és una cursa al País Basc i vull que em surtir bé.\nDesprés d'això, aquesta setmana ja m'he posat a treballar fort i l'ùnic desig que tinc es que la "pàjara" de l'altre dia no es torni a repetir fins d'aqui molt.\nReflexions fetes i miran el present i amb bones expectatvies per el futur el dia 10 d'abril tinc concentració em el Centre i serà l'avaluació final per veure com puc arribar a Arratzu.\nNo hi ha gaire res a dir aixì que per avui ho deixo aquí.\nPublicado por nilcorominas en 6:11 No hay comentarios:\nIII Cursa de Muntanya de Manresa\nAvui ens hem llevat per anar a fer una cursa que tal com ha acabat ja em podia haver quedat a casa, sempre hi han curses bones i curses dolentes, i la d'avui ha set la primera cursa que m'ha anat malament i uqe m'he sentit pitjor.\nAl km3 ha cumençat una pujada dura i allà encara he anat prou bé, fins i tot a la baixada que hi havia seguidament, però després m'ha començat a venir un fort mal de panxa i les cames nu em podien més, i mira que encara em quedava la mitat de la cursa.\nDesde el km7 fins al km20 m'han anat adelantant moltes persones i m'he acabat rallant moltissim, ja que poder m'hen han adelantat 20 o 30 sesne exagera fins i tot més.\nLa questió que de la rabia que agafat no he mirat ni el resultat ni el temps, i m'estimo més entrenar fort i preparar a consciència la cursa d'Arratzu(Eskaudi) del primer cap de setmana de maig\nVinga Bona tarda!!\nPublicado por nilcorominas en 12:19 1 comentario:


Hores perseguint els perseguidors de Younes | Mails per a Hipàtia\nHores perseguint els perseguidors de Younes\nPublicat el 12 d'agost de 2018 per vicent\nAhir vaig publicar un llarg reportatge a VilaWeb que recrea la persecució ara fa just un any de Younes Abouyaaqoub, el principal responsable dels atemptats d’ara fa un any. ‘Cent hores perseguint Younes‘ (ací trobareu també la versió en anglès) és la història del grup de policies catalans que van dirigir la persecució del mateix.\nAlgunes vegades he explicat que la construcció de VilaWeb, des del 1995, m’ha obligat a assumir unes tasques de les quals estic molt orgullós, vistos els resultats, però que han resultat frustants per mi. Personalment. Tota la meua vida el meu interés ha estat la política internacional i contar històries. I és evident que l’enorme quantitat de treball, diguem-ne no creatiu, que has d’assumir quan fas de director d’una redacció t’obliga a triar. No es pot fer investigació periodística mentre fas de director. La investigació periodística, ací o a l’altra punta del món, obliga a una concentració immensa en un espai relativament curt de temps que no pots compartir amb res més. I la direcció d’un diari igual, així que són coses, per desgràcia, gairebé incompatibles.\nDic gairebé perquè aquests anys, en algunes ocasions, he pogut aprofitar algun viatge o fer algun viatge que per uns pocs dies em permetia recuperar el treball de base, de periodista normal i corrent.\nEn el cas d’aquest reportatge la cosa ha estat diferent. VilaWeb ha crescut molt i ara tenim una estructura on no sóc tan indispensable en el dia a dia com ho era. I una casualitat em va permetre endinsar-me fa mesos en aquest món que al final he pogut reflectir en aquest reportatge.\nUna investigació no ho és mai si no la iniciés tu com a periodista. Si te la fabriquen és una filtració i això és ben diferent. El periodisme català i espanyol, sobretot l’espanyol, està ple de filtracions. I les filtracions sempre són interessades. Qui filtra res sempre té un interés i està fent servir el periodista per a les seues finalitats. La investigació, en canvi, és neta. Tu. decideixes que hi ha un tema que vols explorar i cerques com fer-ho.\nEl coneixement casual d’un mosso fa molts mesos em va obrir la porta a aquest reportatge. En periodisme la cosa més difícil de totes és guanyar-se la confiança de la font, de l’interlocutor. Això pot durar mesos. Un dia t’explica una cosa i et demana que no la publiques. Si la publiques no tornarà a parlar amb tu. Si no la publiques es crearà una relació de confiança que tu pots aprofitar per a perseguir un tema més important que el que has acceptat no publicar. Ací hi ha un equilibri complicat pel qual no hi ha fórmules. T’has de deixar dur per l’instint.\nAl poc temps de coneixer-lo em va anar presentant col·legues seus i vaig entendre que aquell grup de gent podia aclarir-me, amb dades que es podien contrastar documentalment per comprovar que eren certes el que havia passat a l’atemptat de Barcelona. I un dia vaig demanar si seria possible explicar això. Ho vaig fer amb respecte i acceptant la possibilitat que em digueren que no. Per raons comprensibles i que tothom pot entendre. Vam haver de pactar la manera de fer-ho. Ells van posar unes exigències metodològiques que jo vaig acceptar. Hi havia coses que, com a policies, no podien fer i que per tant jo no les havia de demanar però exploraríem junts fins on es podia arribar a explicar el que ells sabien i el que havia passat.\nAixò es va convertir en un procés lent de repàs cronològic, de comprovació de dades, d’acords inclús sobre com es diria això o allò. Algunes de les coses que em van explicar no les he fet servir perquè no les he pogut verificar de forma independent i ells hi ha coses que no me les van voler explicar tot i que el relat que anàvem construint clarament portava cap allí. Qualsevol investigació és un pacte i no tot val. Perquè no comportar-te amb el teu interlocutor amb el respecte que requereix pot significar trencar una relació que ha costat anys de bastir i que et pot interessar fer servir en un altre moment.\nEl resultat final el té lector i jo estic molt content d’ell. S’explique coses que no se sabien, qualsevol reportatge d’investigació ha de servir per això, algunes especialment rellevants. Com ara com la ruta que Abouyaaqoub va seguir abans de fer l’atemptat, per exemple. O com el fet que la policia espanyola sabia que el líder del grup gihadista, confident seu, havia desaparegut. Si m’ho permeteu, però, estic content també per haver pogut fer de periodista de base, normalment. Per haver recuperat sensacions que feia molt temps que no tenia.


Més de 40 anys creant personatges a Reus | Diari de Tarragona\nComerç. La propietària de Thaïs Disfresses, Leonor Bartolí, decideix jubilar-se. Abans, però, vendrà el gènere que li queda\n25/11/2020 07:38 | Actualizado a 29/11/2020 11:29\nLeonor Bartolí, rere el taulell de Thaïs Disfresses, anuncia que es jubilarà, però abans acabarà de vendre el gènere que li queda. FOTO: ALFREDO GONZÁLEZ\nEl comerç de Thaïs Disfresses de Reus, en actiu 41 anys, comença a veure el seu final de trajectòria. I és que, la seva propietària, Leonor Bartolí, ha decidit jubilar-se. Abans d’abaixar la persiana, però, vol acabar de vendre tot el gènere que li queda. «El sector de les disfresses ha evolucionat, com tot, amb l’arribada de les tecnologies. Les botigues físiques tendeixen a desaparèixer, però la forma d’entendre el comerç, viure i comprar han canviat i ho hem d’assumir», esmenta Bartolí. Recorda que, abans, quan Disney estrenava una pel·lícula posava de moda una sèrie de personatges. «Avui infants i joves ho veuen tot pel mòbil, no esperen l’estrena als cinemes, perquè ja no funciona així tot plegat. Les tendències canvien ràpidament, tot és diferent, efímer», afegeix.\nA Thaïs Disfresses sempre han apostat per la personalització i el tracte cara a cara. «Ara bé, invertir en digitalitzar el negoci comportava molts canvis», diu. Recomana, però, que la gent «faci el pas cap al món digital, avui és obligatori», assenyala. La comerciant manifesta que la Covid-19 també «ha motivat un canvi en les rutines i s’ha imposat treballar des de casa i comprar en línia amb altres formes de pagament», acota. Bartolí conserva clientela de sempre: d’associacions, escoles i generacions de particulars. «Nosaltres vam tenir la fama de ser originals, allò que trobaves a Thaïs no hi era enlloc», diu.\nEmprendre va esdevenir tot un aprenentatge per a Bartolí i ho va començar fent amb una companya dissenyadora que va conèixer a l’escola d’art. Amb ella va iniciar, també, un negoci d’uniformes fa 37 anys, que va estar durant un temps sota el segell Joma’s Uniformes. «Thaïs Disfresses va ser el primer local de Reus que va començar a llogar disfresses. Vam començar en un estudi, llogant-los a les amigues. Si ens en mancaven, en llogàvem més a Barcelona», recorda.\nEl negoci va canviar d’ubicacions: després d’aquell estudi, va ser damunt del Cafè de Reus, al carrer Vilà i a la plaça de La Pastoreta. Amb el temps, però, les dues emprenedores van decidir anar per camins diferents i Bartolí va acabar establint-se als dos locals actuals del Camí de L’Aleixar-Passeig Sunyer, on hi ha el d’uniformes (Thaïs Vestuaris, en traspàs) i el de disfresses (en venda).


De les profecies a l’esplendor visual: un viatge a través de Baraka i Samsara | BCNCultura.cat\nDe les profecies a l’esplendor visual: un viatge a través de Baraka i Samsara\n18/05/2014 4 Mins Read\nAbans de Samsara fou Baraka, i anteriorment Koyaanisqatsi, la primera d’una de les sèries de films fotogràfics més espectaculars i commovedors que l’home ha vist en molt de temps. Ni una paraula, ni un sol vocable és necessari per comprendre el testimoni que recull Ron Fricke. Ens trobem davant una obra de bellesa abrumadora, un recull de naturalesa, societats ancestrals, costums d’orient i d’occident, mirades de profunditat infinita, detalls irrepetibles i breus instants capturats en tot el seu esplendor. Fricke aconsegueix relatar la importància de la caiguda d’un arbre, descriure el sofocament que viuen les cries de pollastre entre les fredes parets de l’acer industrial, evidenciar la tragèdia i el caos latent en la societat moderna o posar a flor de pell la suavitat de les aigües tranquil·les, sense anar més lluny. Trànsit, xoc, admiració, escepticisme, i tot un fil de sensacions i pensaments es desperten davant la descripció visual oferta per una realitat aparentment impassible, plena de vida i moviment a petita i gran escala; societats d’antiguitat mil·lenària conviuen amb els vestigis que els excessos i el caràcter massiu moderns encara no ha desvirtuat; l’esplendor de la seva cultura és evidenciat per una càmera poc intrusiva, més aviat contemplativa i curiosa. Es desprèn respecte per la diferència, per les creences i els rituals arrelats que, a ulls d’altri, esdevenen incomprensibles.\nTot i estar dirigida per Fricke, Baraka és el resultat del treball creatiu precedent de Geofrey Reggio, Qatsi. Els noms dels llargmetratges de Reggio fan honor a tres profecies del poble indi nord-americà Hopi, anomenades Koyaanisqatsi i Powaqqatsi, on Fricke va participar en la fotografia, per acabar donant lloc a la tercera, Baraka. En tot cas, Geofrey proposa un nou moviment documental on les imatges adquireixen tota supremacia possible, es nega qualsevol element de ficció i tan el muntatge com la fotografia esdevenen elements clau per a l’expressió artística final. Baraka va veure la llum el 1992 i, ja aleshores, destacava per ser una peça audiovisual magnificent, doncs la lírica del conjunt la converteix en autèntica poesia visual. En efecte, el seu títol no és atzarós, doncs el seu significat conté l’essència de la vida, una benedicció que es veu reflexada al llarg de 96 intensos minuts, d’una bellesa tan quasi bé delirant. La importància d’aquest film dins el gènere que innaugura, arriba a la seva màxima comprensió gràcies a la immersió en el món sensorial que completa amb una banda sonora peculiar, com a poc, de la mà de Michael Stearns, que allargarà fins la producció de Samsara (2011), amb les col·laboracions inicials de Dead Can Dance, L. Subramaniam, Ciro Hurtado, Inkuyo, Brother, David Hykes i Lisa Gerrard i Marcello de Fransisi, posteriorment.\nEs tracta d’una simfonia gairebé onírica que trenca amb el minimalisme que oferia un jove Philip Glass (a qui recordareu per la seva gran contribució a Barri Sèsam) a l’anterior Koyaanisqatsi. La màgia d’aquesta sèrie arriba a cotes màximes gràcies al format 70 mm, que els confereix una qualitat extrema i textures impecables, creant la sensació d’estar en presència d’un seguit de fotografies en moviment. No és d’estranyar que tan Baraka com Samsara hagin estat premiades al Festival Internacional de Cinema de Toronto.\nProgressivament i fent honor a la seva llengua materna, el sànscrit, Samsara projecta el món com una dicotomia sota la qual conviuen les societats ancestrals i el món modern, mecanitzat en moltes ocasions, establint un paral·lelisme entre aquests i l’existencialisme cíclic derivat de l’automatització a gran escala. Per a aconseguir-ho fa ús de diverses tècniques, com ara plànols generals, time lapses o contraposició de seqüències. Queda palesa l’obsessió relativament moderna per la creació d’una realitat material quasi bé immortal en contraposició amb la vellesa del patrimoni monumental, que resisteix estoicament el pas dels segles, de manera que es crea la il·lusió del temps estàtic, així com una mena d’aflicció imperant per la pèrdua de béns físics i la ceguesa provocada per aquesta darrera davant la no permanència espiritual, una herència molt més valuosa. Els cicles de la naturalesa són la demostració fefaent de la llei principal de la matèria -aquesta no es crea ni es destrueix, només es transforma-, lliçó que les cultures i els pobles primitius més antics han sabut respectar, conscients que la vida és moviment i acceptant que vivim en un bell planeta en constant canvi, del qual en roman l’essència en petites dosis. Qui té prou paciència per observar aquestes subtileses acaba per rebre una gran ensenyança que l’ajuda a créixer i aquesta és, precisament, una de les missions de\nBaraka/Samsara: ajudar-nos a afinar la mirada tot dipositant la llavor de la curiositat en el nostre interior. De ben segur que el visionat d’aquests ‘documentals’ no ens deixarà impassibles, ja que la quantitat elevada de matisos que hi inclou desperta un sentit crític, així com admiració constants, que ens ajuden a plantejar qüestions de caire més transcendental, filosòfic i moral.\nBarakaGeofrey ReggioHopiMichael StearnsRon FrickeSamsara\nRedescobrint El señor de las moscas


Les sol·licituds de valoració i revisió del grau de discapacitat ja es poden tramitar per Internet - Social.cat\nLes sol·licituds de valoració i revisió del grau de discapacitat ja es poden tramitar per Internet\nAcreditar un grau de discapacitat és un requisit per poder optar a les diferents prestacions.\nDimarts, 17 de desembre de 2013 | 12:00 h\nLes persones amb discapacitat que vulguin sol·licitar una valoració o una revisió del grau de disminució que els correspon segons les taules de valoració establertes, a partir de demà ja ho podran fer per Internet a través de formularis electrònics. Acreditar un grau de discapacitat és un requisit per poder optar a algunes de les diferents prestacions.\nAmb aquest nou sistema de tramitació, la ciutadania pot relacionar-se amb l’administració sense necessitat de desplaçar-se a les Oficines de Benestar Social i Família, a les Oficines d’Atenció Ciutadana del Departament de Benestar Social i Família o a l’Oficina d’Atenció Ciutadana de Girona, perquè podrà iniciar i fer el seguiment de l’expedient per mitjans electrònics.\nAixò sí, per a fer-ho caldrà disposar del certificat digital vàlid. Aquest certificat permet fer tràmits en línia amb plenes garanties jurídiques ja que, a banda d’identificar l’usuari, permet signar els documents electrònics amb la mateixa validesa legal que la signatura manuscrita.\n- Les persones que pateixen alguna malaltia permanent que pot comportar unes conseqüències que generin una discapacitat per a les activitats de la vida diària.\n- A les persones que pateixen alguna discapacitat, seqüela d'una malaltia física, psíquica i/o sensorial i necessitin saber el grau de discapacitat.\n- A les persones que tinguin reconeguda una pensió de la Seguretat Social per incapacitat permanent en el grau de total, absoluta o gran invalidesa o que tinguin reconeguda una pensió de Classes Passives per jubilació o retir d'incapacitat permanent per al servei o inutilitat. - Aquestes persones es consideraran afectades per una discapacitat en grau igual o superior al 33 % exclusivament als efectes de la Llei 51/2003 d'igualtat d'oportunitats, no discriminació i accessibilitat universal de les persones amb discapacitat.\nUn requisit per a optar a diferents prestacions\nLes persones que puguin acreditar el grau de discapacitat podran beneficiar-se de les diferents prestacions que té el Departament de Benestar Social i Família, a més de totes les accions assistencials existents per a persones amb disminució:\n- Per accedir a la reserva de places per a persones amb discapacitat de les convocatòries als cossos de funcionaris de totes les administracions.\n- Obtenció de la targeta d'aparcament per a vehicles que portin persones amb discapacitat amb dificultats de mobilitat.\nA més a més, a les persones que del resultat de la valoració se’ls acrediti un 33% de discapacitat o superior, l’Institut Català d’Assistència i Serveis Socials (ICASS) del Departament de Benestar Social i Família els generarà automàticament la Targeta acreditativa de la discapacitat. Gràcies a la col·laboració de diferents empreses i institucions, aquesta targeta dóna dret a diferents avantatges de l’àmbit de la mobilitat, la cultura, l’esport, la salut, l’oci i el lleure.\nAvançant cap a la tramitació en línia\nLa iniciativa de facilitar el tràmit de les sol·licituds de valoració o de revisió de grau de discapacitat a través de mitjans electrònics, respon a la voluntat del Departament de Benestar Social i Família de permetre la tramitació electrònica dels tràmits adreçats a la ciutadania, sobretot aquells de major impacte social. En aquest sentit, el Govern de la Generalitat va fixar el passat 12 de juny, a través d’Acord de Govern, el termini màxim de desembre de 2014 per possibilitar l’inici dels procediments administratius per mitjans electrònics de tots els tràmits de la Generalitat i dels organismes i entitats públiques que hi estan vinculades.


Mora assegura que aniran "fins al final" si es confirmen més adjudicacions de pisos irregulars | Mataró Ràdio\nDv, 09/01/2015 - 14:05\nL’Ajuntament, disposat a anar “fins al final” en el cas de les possibles irregularitats en l’adjudicació de pisos per part de PUMSA. Així ho ha sentenciat l’alcalde, Joan Mora, després que aquest dijous l’ACN hagi publicat l’informe provisional elaborat per una empresa auditora i del qual se’n desprèn que 127 adjudicacions fetes per l’empresa municipal entre 2009 i 2014 no s’ajustarien a llei, tant per irregularitats internes de procediment com, sobretot, per irregularitats en els expedients d'adjudicació o en els contractes de lloguer formalitzats posteriorment amb els adjudicataris.\nL’alcalde ha recordat que ha estat el mateix govern municipal qui ha destapat aquest cas i qui ha encarregat l’auditoria per aclarir si a PUMSA hi ha hagut pràctiques irregulars. Mora, que ha recordat que “ningú abans no havia alertat de res”, ha lamentat que s’hagi filtrat un informe provisional que el govern havia facilitat a la resta de grups per garantir la transparència. Ha demanat prudència fins a tenir l’informe definitiu però s’ha mostrat contundent a l’hora d’assegurar que “aniran fins al final” i que “qualsevol irregularitat serà denunciada”, com ja es va fer amb el cas del pis adjudicat a dit al fill de l’exgerent de PUMSA, cas que està estudiant la Fiscalia. L’alcalde també ha volgut donar un missatge de tranquil•litat a tots els inquilins que visquin en pisos adjudicats per PUMSA.\nSegons l’informe provisional, s'han detectat 62 adjudicacions irregulars de pisos per diferents motius. En dos casos, els pisos es van adjudicar a persones que no constaven a la llista de sol•licitants -un d'ells és el fill de l'exgerent de PUMSA- i en deu casos més, els inquilins gaudeixen d'un habitatge protegit tot i tenir la sol•licitud caducada. D'altra banda, l'informe apunta fins a 31 contractes de lloguers sospitosos, que s'haurien adjudicat en uns terminis poc habituals. L'auditoria explica que quan un habitatge queda lliure "pot transcórrer un mínim de tres o quatre mesos" fins que es torna a ocupar, depenent del nombre de gestions que s'hagin de realitzar. Davant d’aquestes dades provisionals, la presidenta de PUMSA, Montse Rodríguez, ha reconegut que aquest informe provisional posa de manifest que hi ha hagut “errors administratius” en algunes adjudicacions però que això no vol dir, en cap cas, que s’hagin produït 127 adjudicacions a dit.\npumsa, Joan Mora, pisos, adjudicació pisos, César Fernández


El Homrani proposa acollir 40 menas de les Canàries - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 3 de Desembre de 2020. 18:50h.\nEl conseller reclama a més "permís de residència i de treball quan facin 18 anys"\nLa Direcció General d’Atenció a la Infància i l’Adolescència oferirà 40 places al sistema català de protecció a la infància per a adolescents i joves emigrats sols arribats a les Canàries les darreres setmanes. El Departament de Treball, Afers Socials i Famílies ha explicat en un comunicat que "vol contribuir en la resposta a l’emergència migratòria de les Illes Canàries i sobretot a garantir els drets de les persones emigrades, especialment dels adolescents sense referents familiars al país".\nEl Departament ha fet aquest oferiment a l’Estat després d’estudiar "la situació dels centres del sistema de protecció i valorar de quins recursos disposa per assegurar una bona acollida i inclusió dels joves". Tanmateix, el Govern reclama a l’Estat que "garanteixi que a tots els adolescents i joves migrats sols que arribin a Catalunya tinguin una possibilitat real d’inclusió social i autonomia personal un cop arribin a la majoria d’edat, a partir d’un permís de treball i residència".\nChakir El Homrani ha remarcat que “no es tracta només d’oferir una plaça en un centre amb un equip educatiu de referència, sinó que garantim, tal com fem amb tots els infants i adolescents atesos al sistema de protecció, una xarxa de recursos al territori que en facilitin la inclusió, la formació, la inserció laboral i els lligams amb el municipi... eines clau en el procés d’acollida i arrelament”.\nEl Departament ha explicat que la distribució de les 40 places es farà "per tot el territori, responent a l’estratègia que ha dut a terme el Departament els darrers anys i que ha permès dissenyar un sistema d’acollida arreu del país que garanteix una distribució equitativa capaç de facilitar la inclusió dels joves atesos".


Ràdio Balaguer - Vergés afirma que la propera setmana podrien arribar a Catalunya unes 5.800 dosis de la vacuna de Moderna\nCatalunya podria rebre la setmana vinent unes 5.800 dosis de la vacuna de Moderna, segons ha explicat a RAC1 la consellera de Salut, Alba Vergés. La consellera s'ha mostrat cauta a l'hora de confirmar amb rotunditat que els vaccins arribaran dilluns fins que no tinguin el "compromís exacte" al respecte. En tot cas, ha dit que de moment són "molt poques" les dosis que podrien arribar però que a Catalunya li pertocarien unes 100.000 que anirien arribant les successives setmanes.\nD'altra banda l'Estat rebrà les primeres dosis de la vacuna de Moderna en un termini d'entre set i deu dies, segons ha avançat aquest dijous el ministre de Sanitat, Salvador Illa, en una compareixença a Barcelona. Segons Illa, en sis setmanes Moderna enviarà 600.000 dosis. Com en el cas de Pfizer, les dosis de Moderna arribaran al magatzem central de Guadalajara, i des d'allà el Ministeri de Sanitat les distribuirà "de manera equitativa" a les CCAA. La logística de la distribució és menys complexa perquè la vacuna de Moderna s'ha de conservar a -20ºC, (la de Pfizer -80ºC). Illa ha insistit que a finals de l'estiu ja hi haurà un 70% de població vacunada, i ha apuntat que ara l'important és que "anem adquirint velocitat de creuer en el ritme de vacunació".


Entitats socials que gestionen serveis d'infància denuncien impagaments de la Generalitat - Empordà\nEntitats socials que gestionen serveis d'infància denuncien impagaments de la Generalitat\nAsseguren que el deute acumulat és de 13 milions d'euros i estudien reclamar interessos de demora\nImatge d'arxiu d'una activitat d'una entitat del tercer sector que treballa amb nens\nLa Confederació del Tercer Sector Social de Catalunya ha denunciat que persisteixen els retards en els pagaments del serveis públics d'atenció residencial a la infància per part de la Generalitat, una situació, apunta, que genera "greus tensions de tresoreria a les entitats socials i posa en risc tant la sostenibilitat dels serveis com el compliment de les obligacions laborals".\nEn un comunicat, la confederació s'ha queixat que les entitats han de finançar els serveis a través de recursos propis o endeutant-se amb bancs, quan la responsabilitat és del Govern. Estima un deute acumulat de 13 milions d'euros, sis milions de factures de setembre que s'havien d'abonar a finals de novembre i 7 milions de factures anteriors. Les entitats estudien reclamar els interessos de demora.\nAl marge d'això, el tercer sector social ja fa mesos que reclama un pla de recuperació i millora del finançament del conjunt de serveis socials i atenció a les persones. Es queixen que les tarifes que paga el Govern estan congelades des de fa 10 anys, de manera que les entitats han hagut d'assumir costos com l'IPC, l'IVA o els increments salarials vinculats als convenis col·lectius.


Protecció Civil demana extremar precaucions per l’episodi de pluges intenses a partir de divendres – aMartorell\nProtecció Civil de la Generalitat de Catalunya ha activat l’alerta del Pla Especial d’Emergències per Inundacions de Catalunya INUNCAT per un episodi de pluges intenses a partir de demà divendres a les comarques interiors de Girona, Catalunya Central, Barcelona i Tarragona. Demana evitar l’entorn de rius i rieres així com l’estacionament de vehicles en zones inundables i extremar la precaució en els desplaçaments. Alhora, recomana a la ciutadania que consulti abans les previsions meteorològiques en sortides a muntanya i a l’espai natural el cap de semana, i adaptar-les.\nSegons ha informat el Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) a partir del migdia de demà divendres es poden superar els 40 l/m2 en 30 minuts d’intensitat de pluja a les comarques interiors de Girona, a la Catalunya Central, a Tarragona i al Sud de Barcelona. A la resta del territori es podran superar els 20 l/m2 en 30 minuts d’intensitat de pluja. L’episodi s’iniciarà a partir del migdia de demà i s’intensificarà amb el pas de les hores.\nPrincipals recomanacions per aquests dies\nDavant d’aquest episodi de precipitacions, Protecció Civil recomana no romandre a prop de lleres, rius i guals i eviteu travessar rieres i torrents a les zones afectades perquè, encara que semblin portar poc cabal, aquest es pot incrementar de forma sobtada. També aconsella no deixar els cotxes aparcats en zones inundables o torrents secs; no estacionar en zones que puguin obstaculitzar el pas de vehicles d’emergències o evitar situar-se sota els arbres o torres elèctriques si les tempestes van acompanyades d’aparell elèctric. Cal extremar les precaucions en les activitats a l’aire lliure en les zones afectades per les pluges i les situades aigües avall dels rius.\nQuant a la conducció en aquestes condicions meteorològiques, qui ho faci de matinada ha d’evitar vies secundàries, especialment si són a prop de rius, rieres i zones inundables. En cas de conduir amb pluja, el Servei Català de Trànsit recomana augmentar la distància de seguretat; reduir la velocitat i, en cas de patir aiguaplaning , no frenar ni accelerar, sinó moderar la velocitat. En el cas de no tenir frens ABS, frenar amb suavitat i amb frens ABS, frenar amb decisió, i comprovar durant la marxa si els frens responen i al mateix temps eixuguem la humitat que puguin i tenir i recuperem la seva eficàcia. Finalment, si ens trobem en una situació de pluja torrencial, cal estacionar a un lloc segur, mantenir encesos els llums i no travessar zones inundades.\nEs pot seguir l’evolució de l’episodi de pluges als comptes de twitter @emergenciescat i @meteocat.\nFont: Protecció Civil demana extremar precaucions per l’episodi de pluges intenses a partir de divendres


3 botons i START: Els primers jocs de la Saturn\nEls primers jocs de la Saturn\nLa Saturn és una de les meves consoles preferides, i la seva malaguanyada història fa que li tingui més simpatia, però encara no li havia dedicat cap entrada d'aquesta secció, i ja era hora que ho fes. La 32 bits de Sega va sortir al Japó el 22 de novembre de 1994, i aquests són els títols que la van acompanyar al País del Sol Naixent:\nEl Virtua Fighter, un títol emblemàtic de la consola, de la Sega moderna i un títol revolucionari al qual vaig dedicar fa temps una entrada sencera. Canviem totalment de gènere:\nAquest és el Myst, una aventura gràfica llançada originalment per a Mac, i que va tenir diverses conversions, la primera de les quals la versió de la Saturn.\nAmb el TAMA (que en japonès vol dir "bola") tornem a canviar, i molt, de tipus de joc. Aquí hem de conduir una boleta al final del laberint.\nEl Mahjong goku tenjiku, un títol de mahjong (potser no calia dir-ho), seria un altre dels que hi eren al llançament japonès de la consola, però com us podeu imaginar no va arribar mai a Occident. Acabarem amb els jocs de sortida japonesos amb el següent:\nEl Wan Chai Connection, una aventura de text d'aquelles que per les seves característiques era impossible arribar a veure fora del Japó. I ara ens n'anem als Estats Units, on la consola va sortir l'11 de maig de 1995, i a banda del Virtua Fighter també van aparèixer aquests:\nEl Panzer Dragoon, al que ja vaig dedicar també una entrada però fa ben poquet. Un dels imprescindibles de la Saturn juntament amb les seves seqüeles.\nEl Clockwork Knight, un simpàtic plataformes de la pròpia Sega i que tindria una seqüela pocs mesos després amb el nom de Clockwork Knight 2.\nEl Bug! ens presentava un simpàtic insecte de color verd en un plataformes amb una perspectiva força original, fins al punt que se'l considera un dels primers plataformes en 3D. El 1996 als Estats Units, i més tard al Japó i Europa, en sortiria una seqüela amb el títol Bug Too!, un evident joc de paraules.\nI finalment el Daytona USA, la primera conversió del mític títol per a recreatives, que en Saturn perdia força fins i tot en la seva revisió (i tot i així van agradar força) però que recentment ha estat rellançat en alta definició per a Xbox Live Arcade i Playstation Network. Bé, de tot això ja en vaig parlar fa un temps. I ara ens n'anem a Europa, on la consola va sortir el 8 de juliol de 1995.\nL'International Victory Goal, que acabo de descobrir que era el primer títol de la saga que després es coneixeria com a Sega Worldwide Soccer, va ser l'únic joc europeu de llançament que no he esmentat abans. Els altres 3 van ser el Virtua Fighter, el Daytona USA i el Clockwork Knight.\nSigui com sigui van ser pocs títols els que van acompanyar la consola als tres territoris, i segurament això va influir en la freda acollida que va tenir a Occident, on perdria clarament davant la Playstation, la seva competència directa.\nPublicat per Moroboshi a 21:58\nEtiquetes de comentaris: bug, clockwork knight, daytona usa, Els primers, international victory goal, jocs de llançament saturn, mahjong goku tenjiku, myst, saturn, sega saturn, tama, virtua fighter, wan chai connection


600 g noodles tailandesos\n400 g pollastre\n40 g gambes seques\n240 g de brots de soja\n60 g all tendre\n15 g oli d'oliva\n100 g pasta de tamarinde\n100 g salsa/suc de peix\n60 g cacauet picat\n40 g xili sec\nPer començar, poseu en remull en aigua freda els noodles un mínim de 15 minuts.\nPoseu també en remull en aigua freda les gambes seques.\nPer fer la salsa Pad Thai, poseu en un cassó al foc, una mica d'aigua, el sucre, la pasta de tamarinde i el suc de peix i barregeu-ho tot bé fins que el sucre es dissolgui. Després deixeu-ho refredar totalment. Un cop fred, afegiu-hi el suc de llima, remeneu-ho bé, coleu-ho i reserveu-ho.\nPer fer el wok, escalfeu el wok, poseu-hi una mica d'oli i salteu-hi el pollastre tallat a trossos durant uns 3 minuts. Seguidament, retireu el pollastre, afegiu una mica més d'oli al wok i, un cop calent, poseu-hi la pastanaga tallada en juliana, la ceba tendra tallada en juliana, l'all tendre tallat en juliana i els ous, remeneu-ho bé, deixeu-ho coure un parell de minuts, afegiu-hi els noodles escorreguts, les gambes seques, el tofu tallat a daus i els brots de soja i deixeu-ho coure dos minuts més.\nQuan els noodles estiguin cuits "al dente", incorporeu-hi el pollastre, la salsa Pad Thai i la part verda de la ceba tendra tallada a rodanxes, remeneu-ho bé i deixeu-ho coure uns segons més.\nI ja per acabar, emplateu els noodles, guarniu el plat o bol amb unes fulles de coriandre pel damunt i serviu-ho acompanyat d'uns bols petits amb la llima tallada a quarts, el xili sec i els cacauets picants.


Griffin Intel·ligentment Edat\nQuants anys té Griffin Cleverly? Va néixer el 23 de gener de 1992 als Estats Units. Té 28 anys. Té la nacionalitat nord-americana i pertany a una ètnia mixta.\nGriffin Intel·ligentment Altura i pes\nQuina alçada fa Griffin Cleverly? És un noi alt i guapo. Actualment, l'alçada de Griffin Cleverly s'estima en 6 peus i 2 polzades. A més, ha mantingut un cos musculós amb un pes corporal mitjà de 65 kg o 143 lliures. Té els ulls negres i el seu cabell també és negre.\nEsposa intel·ligent de Griffin\nQui és l'esposa de Griffin Cleverly? Està casat amb l'actriu de Good Luck Charlie, Bridgit Mendler. A més, Mendler va anunciar a través d'Instagram que s'havia casat amb el seu xicot de llarga durada Griffin Cleverly, l'octubre del 2019.\nLlegiu també: Jill Tavelman (exdona de Phil Collins) Wiki, biografia, edat, alçada, pes, marit, valor net, fets\nNom real Griffin Intel·ligentment\nFamosos com Marit de Bridgit Mendler\nAniversari 23 de gener de 1992\nPes aprox. 65 kg (143 lliures)\nEsposa/cònjuge Bridgit Mendler\nEl valor net de Griffin intel·ligent\nQuant és el valor net de Griffin Cleverly? El 2018, va ser contractat per Lockheed Martin. Abans d'això, va ser investigador associat a l'Institut Tecnològic de Massachusetts. El seu patrimoni net s'estima en més de 12 milions de dòlars (USD).\nFamília intel·ligent de Griffin\nNo es coneixen els noms del pare i la mare de Griffin Cleverly. També té germans. Pel que fa a l'educació, està ben educat.\nFets intel·ligents de Griffin\nGriffin Cleverly és una mena d'home secret i prefereix mantenir la seva vida personal lluny dels mitjans de comunicació i dels focus.\nAconsegueix viure una vida relativament aïllada.\nGriffin de vegades acompanya a Bridgit a premiar funcions i esdeveniments de catifa vermella.\nEs va graduar a UCLA amb una llicenciatura en enginyeria mecànica el 2014.\nLlegiu també: Mrs Assassin (Dr. Disrespect Wife) Wiki, biografia, edat, alçada, pes, mesures, marit, valor net, fets


La cinta de gimnàstica rítmica\nSi algú m'hagués preguntat per què volia ser més gran, li hauria dit que per fer el que feien aquelles noies\nDivendres, 04/05/2018 - 12:46\nEra l'hora del pati. Les altres nenes jugaven o parlaven, no me'n recordo. Jo em vaig fixar en la llarga cinta que algú havia deixat al terra, a l'esglaó del porxo on de vegades jugàvem a cromos. ¡Una cinta de gimnàstica rítmica! Devia ser de les grans. Tots els nens volen ser grans, però si algú m'hagués preguntat llavors per què volia ser-ho jo, li hauria dit que per fer el que feien aquelles noies amb les maces, la corda, el cèrcol, la pilota. I la cinta, esclar. Massa temptador com per no apropar-s'hi. Em vaig separar de les altres i, amb la sensació de qui està cometent un delicte, vaig agafar la vara, de la qual penjava una tira de diversos metres. Vaig dibuixar un vuit a l'aire. ¡Quina eufòria! La vaig fer ballar una estona més i la vaig tornar a terra abans que m'enxampessin, amb la certesa que al cap d'uns anys, llavors, sí, tindria la meva pròpia cinta i podria fer com les grans.\nIronies del destí, no sé si va ser perquè van canviar de professora o el pla d'estudis, no vaig arribar mai a practicar gimnàstica rítmica. Sí, la seva cosina germana, la gimnàstica artística o esportiva, i aviat es va demostrar que no arribaria gaire lluny amb la barra d'equilibri i les asimètriques. És impossible fer moviments gràcils quan t'envaeix la por d'estampar-te contra el terra. Així que la meva afició per la gimnàstica es va quedar a seguir els campionats a La 1, sempre amb la inconfusible veu de Paloma del Río. També em vaig enganxar a una sèrie de dibuixos japonesos que es va estrenar a Espanya com a ‘Piruetas' (‘Hikari no Dentesu', en el títol original), i que narrava la vida de la Valentina, una nena que s'esforçava fora mida per arribar a ser campiona olímpica en rítmica.\nFa molts anys que no veig de prop ni una cinta, ni unes maces, ni la temuda barra d'equilibri. Continuo practicant esport, però els meus gustos han canviat. Tanmateix, de tant en tant veig a la tele joveníssimes gimnastes fent exercicis sobre el tapís i llavors una ràfega em transporta a aquell gimnàs de l'escola amb espatlleres on jo vaig somiar ser-ne una.


Inici > Restaurants > Glass Mar\nGlass Mar, la cuina d'Ángel León a Madrid\nNo pensin trobar una rèplica d'Aponiente. Es tracta simplement d'un bar elegant, un espai informal en el qual ni tan sols s'admeten reserves.\nÁngel León no necessita presentació. Es tracta sens dubte del cuiner més creatiu de la cuina espanyola actual, entenent per creatiu la capacitat per generar coses noves. En el seu restaurant Aponiente del Port de Santa Maria aconseguia aquest any la seva tercera estrella Michelin. Conegut com a "Xef del mar", León fa anys que treballa la recerca dels productes marins, a partir dels quals ha aconseguit magnífics resultats, entre ells la incorporació del plàncton a la gastronomia.\nFa unes setmanes sorprenia a Madrid Fusió amb la seva última recerca, un treball per descalcificar de forma natural la closca dels crustacis, deixant una pela tova i comestible. La capacitat d'Ángel per sorprendre amb les seves recerques marines sembla que no té límit. Any rere any, el gadità fa nous passos cada vegada més arriscats, però apostant sempre pel sabor i amb la mirada posada en la tradició.\nNo li va anar bé a León en la seva aventura a l'hotel Mandarín de Barcelona amb un model anomenat Bistreau. Però li va servir per aprendre sobre com muntar restaurants allunyats del seu Aponiente. Una lliçó que ha aplicat en el seu recent desembarcament a Madrid. Una altra vegada en un hotel de luxe, en aquest cas l'Urban, al Carrer de Sant Jerónimo, però amb una aposta menys ambiciosa que la de la Ciutat Comtal. Associat amb la família Clos, propietària de la cadena Derby, a la qual pertany aquest hotel madrileny. Per donar-li un aire diferent, s'ha triat l'espai que ocupava el Glass Bar, d'aquí el nom de Glass Mar.\nNo pensin trobar aquí una rèplica d'Aponiente. El model que porta Ángel León a Madrid no és el d'un restaurant de tres estrelles. Es tracta senzillament d'un bar (molt elegant, això sí, com correspon a l'hotel en què se situa), un espai informal en el qual ni tan sols s'admeten reserves. Una desena de taules petites repartides pel local i dues barres, més pensades per a un menjar ràpid. Per donar-li un aire marí, en el sostre hi ha un esquelet de balena, i en els finestrals pots de plàncton il·luminats. El que s'ofereix en aquest renovat Glass és una breu carta de plats que formen part de la trajectòria del cuiner gadità. Plats divertits i rics, pensats en la seva major part per compartir encara que amb preus elevats per tractar-se d'un lloc tan informal. León ha posat al capdavant de la cuina a Borja de la Creu, que porta anys treballant amb ell.\nEntre les entrades trobem els embotits marins, una de les troballes de León, fets a partir de peixos de descart. Són un fix les sardines fumades amb albergínia, tot un clàssic del gadità, que porta molts anys elaborant-les. I molt bones les ostres merengades, tallades en trossos petits.\nExcel·lents els lloms de verat en escabetx i les petxines de pelegrí, que s'elaboren en una potent salsa holandesa. Tots dos plats defineixen bé aquesta línia marcada pel sabor, que aposta per peixos modests i que sempre mira a la tradició. Més fluix el polp a la brasa, servit en fulles d'enciam. I correcta sense més la royal d'eriçó amb holandesa de plàncton.\nPerò el meu plat favorit és el fals steak tàrtar de calamar. Una elaboració que s'oferia al restaurant Aponiente la temporada passada. Sempre li han agradat al Xef del Mar els artificis amb peixos que semblen carns. En aquest cas es tracta d'un calamar trossejat i marinat amb remolatxa. Es prepara com el genuí, amb tots els amaniments habituals i un encertat punt picant. Tant l'amaniment com la textura del calamar ajuda molt a aquest efecte. Es pot rematar el menjar amb una agradable versió dels ous trencats amb gambetes fregides, panceta ibèrica i maionesa de kimchi.\nLes postres tenen menys interès. Refrescant el meló infusionat amb vermut i normal la xocolata amb llavors, en realitat fruita seca. Molt interessant la carta de vins que, encara que no és molt llarga, aposta de forma decidida pels generosos gaditans. Sempre servits per copes. I seguint la línia del que era el Glass Bar, hi ha també còctels que ara es fan principalment amb aquests mateixos generosos amb molt bons resultats. Bon lloc aquest Glass Mar per acostar-se al treball d'un dels millors cuiners del moment.


Una multinacional tecnològica s'instal·la al Parc Científic de Lleida on crearà inicialment 12 llocs de treball ! ACN ! directe!cat\nSegrià Dimecres, 18 d'octubre de 2017 15:40 h\nACN Lleida.-Una empresa multinacional del sector de l'enginyeria informàtica s'instal·larà al Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida (PCiTAL) i iniciarà la seva activitat al parc amb la creació de 12 llocs de treball. Així ho ha anunciat l'alcalde de Lleida, Àngel Ros, després de la reunió del consell d'administració celebrada aquest dimecres, tot i que n'ha concretat més detalls. D'altra banda, l'spin-off de la UdL, Dietary Molecular Diagnostics, SL, ampliarà la seva presència al PCiTAL, de la mateixa manera que el Centre Tecnològic i Forestal de Catalunya (CTFC), que passarà a ocupar també l'espai on abans hi havia Inqua. També amplien espais l'holandesa PrioTicket BV i la firma del sector agro Afoline, SL. Des del Parc Científic de Lleida han assegurat que, fins al moment, no s'ha detectat que la incertesa política a Catalunya tingui una afectació directa en el complex, més enllà de la decisió de Lleida.net de traslladar la seva seu social a Madrid.\nEl consell d'administració del PCiTAL ha donat llum verda al pressupost per al 2018, que ascendirà a 5.783.532,07 euros, un 4,6% que el de l'actua exercici. L'alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha relacionat aquest lleuger increment a una major activitat i un increment dels ingressos resultant del lloguer de les instal·lacions a empreses. L'alcalde de Lleida ha remarcat que amb el pressupost ordinari el Parc Científic de Lleida pot seguir fent front als crèdits i avals financers contrets amb entitats financeres. Ros ha recordat que en el darrer consell d'administració es va aprovar tornar a demanar a l'Estat un nou ajornament del pagament de part del deute que arrossega el complex –que ascendeix a uns 40 milions d'euros- per la inversió inicial feta al PCiTAL, a l'espera que pogués produir-se un acord entre Estat, Generalitat i els parcs científics d'arreu de l'estat sobre aquesta qüestió.D'altra banda, el tinent d'alcalde de la Paeria, Rafael Peris, també ha explicat la voluntat d'iniciar en els pròxims mesos la rehabilitació de l'antic edifici de capitania d'Artilleria de Gardeny. Cal recordar que la Paeria i la UdL han obtingut una subvenció d'1,8 milions d'euros del fons europeu FEDER que permetrà assumir la meitat finançament necessari per tirar endavant el projecte d'innovació tecnològica agroalimentària Inno4agro. Part d'aquest ajut comunitari es destinarà a la rehabilitació exterior de l'antic edifici militar, ja que de la interior se n'hauran de fer càrrec les empreses que s'hi acabin instal·lant. Finalment, s'ha informat que en el pròxim consell d'administració està previst que s'aprovin les bases, que actualment estan redactant una comissió mixta Paeria-UdL, per a continuació treure a concurs la plaça de gerent del Parc Científic de Lleida, que està vacant des de la jubilació de Josep Clotet.


La Generalitat reclamarà que Foment compensi els usuaris dels trens de mitjana distància\nCiU i ERC atien la pressió des del Camp en el mateix sentit\nEl govern té la «intenció» de plantejar al Ministeri de Foment la possibilitat d'oferir compensacions als viatgers dels regionals de mitjana distància condicionats pels talls a les línies de rodalies, cosa que afecta els usuaris del Camp i l'Ebre. Des del Camp de Tarragona, CiU i ERC ho exigeixen. Els republicans portaran la reivindicació als plens de Reus i Tarragona.\n+ Viatgers esperen un regional a l'estació de Tarragona. Foto: JUANPE RODRÍGUEZ\nL'últim anunci suposadament balsàmic de la ministra Magdalena Álvarez, que ha promès la gratuïtat del bitllet de rodalies fins que el TAV arribi a Barcelona, ha furgat en el greuge comparatiu respecte als viatgers de la demarcació de Tarragona. El govern considera que és «evident», segons les declaracions del secretari de Mobilitat, Manel Nadal, a Tarragona Ràdio, que els usuaris dels trens de mitjana distància a les comarques tarragonines estan igualment afectats pel desgavell, i per això va anunciar que intentaran parlar amb Foment perquè l'Estat estudiï mesures que compensin els viatgers de regionals. Tot i que el secretari de Mobilitat fa un esforç per entendre que s'hagin prioritzat de forma exclusiva els de rodalies perquè «són centenars de milers de persones que agafen el tren cada dia per anar a treballar», Nadal obre la porta a institucionalitzar la pressió que des de fa uns quants dies ja han mirat d'impulsar diferents agents territorials, començant per la majoria de partits. Qui encara no ho havia reivindicat explícitament era el PSC, però ahir el seu alcalde a Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, va assegurar que, amb la delegació del govern al Camp, pressionaran fermament el govern estatal.\nEl seu grup tindrà l'oportunitat de prendre una posició inequívoca en el proper ple, ja que el seu soci de govern, ERC, hi presentarà una moció en què s'aposta per un servei integrat de rodalies del Camp de Tarragona i, mentrestant, s'insta el Ministeri de Foment a estendre les compensacions als viatgers de les línies regionals i a «assumir les seves responsabilitats al més alt nivell». Això últim sense esmentar expressament la ministra Álvarez, de qui ERC sí que demana obertament la dimissió a través d'una proposta de resolució a l'Ajuntament de Reus, on també governa amb el PSC. En el text que presentarà a la junta de portaveus de Reus, ERC també fa referència al «rescabalament de tots els danys produïts» i pretén que el consistori reusenc s'adhereixi a la manifestació convocada per la Plataforma pel Dret de Decidir per exigir més inversions en infraestructures.\nPer la seva banda, els diputats al Parlament de CiU del Baix Camp, el convergent Carles Pellicer i la representant d'Unió Meritxell Ruiz signen una carta adreçada al secretari d'estat d'Infraestructures, Víctor Morlán, en què li demanen que totes les mesures compensatòries per pal·liar els efectes de l'arribada del TAV a Barcelona s'apliquin també als afectats dels trens regionals, per girar el full d'un episodi que suposa «un tractament diferenciat i discriminatori».\n>I els transportistes?\n>Més busos a Barcelona\n>Demà es reprèn el servei al tram sud, però sense novetats des de Tarragona\n>La Generalitat vol que Foment compense els usuaris de trens de mitja distància


Núria Llorach va entregar a la Guàrdia Civil dues factures per la campanya de l'1-O a TV-3 i Catalunya Ràdio\nL'exconseller i Puigdemont van donar ordre expressa que aquesta campanya seria gratuïta i no es facturaria\nBarcelona - Dilluns, 13/05/2019 | Actualitzada 14/05/2019 - 14:37\nEs sabut en els cercles militars que un dels pitjors riscos que s’afronten en la primera línia d’una batalla és el foc amic, és a dir, les bales procedents del mateix bàndol. Sense un sol rastre en forma, si més no, de rebut de les paperetes, de la distribució d’aquestes o de les urnes, l’únic element que posa en un compromís la defensa de l’exconseller Jordi Turull quant a l’eventual malversació són dues factures emeses per la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), d’on pengen tant TV-3 com Catalunya Ràdio. Aquestes factures van ser aportades per la presidenta de la ‘Corpo’, Núria Llorach, anomenada a proposta de CDC. La CCMA depèn directament de la Conselleria de Presidència.\nLa imputació de Llorach, així com dels directors dels mitjans, Vicent Sanchis (TV-3) i Saül Gordillo (Catalunya Ràdio), porta amb si la cara més cruenta de la guerra no sempre soterrada entre la postconvergència i ERC. Tal com va avançar eldiario.es, les dues factures (a les quals també) ha tingut accés aquest diari sumen un import de 336.143,34 euros. Una primera de 112.747,27 euros (IVA inclòs), emesa el 14 de setembre, i una segona, per 223.396,07 euros, del 5 d’octubre.\nEn ple ple\nCom la mateixa Llorach va detallar la Guàrdia Civil –en un mail enviat a les 13.46 del dia que al Parlament es va declarar la independència, és a dir, en el transcurs del ple del 27 d’octubre del 2017–, l’encàrrec es va rebre el 24 d’agost. I abans, segons fonts coneixedores dels racons de l’1-O, s’havia fet una reunió al Palau de la Generalitat entre la mateixa Llorach, el president Carles Puigdemont i Turull en què va recordar que l’emissió d’aquests anuncis es faria via campanya gratuïta. És a dir, el que havia de ser una campanya que no deixés rastre ha acabat amb dues factures emeses per una correligionària del mateix Turull.\nAlmenys això es dedueix de l’organigrama que va entregar la mateixa Llorach a la Guàrdia Civil, en què queda clar que el director de Màrqueting i Comercial, Martí Patxot, així com Sanchis i Gordillo, queden en un esglaó inferior a ella. I al seu torn, l’administradora única per sota del Govern.\nI, és clar, de fons, la guerra JxCat-ERC. Una guerra que té com a eix qui assumeix les competències per acceptar la campanya, si el director del mitjà (Sanchis i Gordillo), per allò del control dels continguts, o bé del director comercial (Patxot). Aquest últim va proporcionar al jutjat una sèrie de correus electrònics abans de la imputació de tots ells. Gordillo, d’altra banda, després d’entendre que la selecció de textos era esbiaixada i parcial, la va rebatre amb tota la seqüència de missatges que es van creuar en aquestes dates.\nAls correus és perceptible l’estira-i-arronsa entre tots dos quant a l’intent de Patxot per fer que Gordillo assumís unes competències que aquest no entenia com a pròpies: “Mai fins ara a l’exercici del meu càrrec se m’havia preguntat i demanat sobre una campanya publicitària”, al·legava Gordillo. “Com a director de la ràdio ets el màxim responsable del contingut que s’emet al teu mitjà..." insistia Patxot.\nLes factures, no obstant, porten la capçalera de la CCMA i no de cada mitjà. I en aquestes es detalla l’import corresponent a TV, ràdio i mitjans digitals.\nReconeixement a Turull\nNo obstant, el director del gabinet jurídic de la Generalitat, Francesc Esteve, va donar un cop de mà amb la seva declaració davant el Tribunal Suprem a Turull. L’alt funcionari va repetir la tesi que l’exconseller de Presidència va defensar davant el jutge Manuel Marchena quan va testificar al febrer: que les dues factures emeses per la directora de la CCMA no havien de pagar-se perquè eren dins d’un contracte marc. Per tant, va afirmar, aquesta emissió de la publicitat del referèndum tenia un “caràcter gratuït”.\n“Quan són campanyes informatives que es consideren d’interès general es poden emetre de manera gratuïta, com va passar el 9-N”, va dir Turull en el seu moment. “Es va parlar amb Brauli Duart [president en funcions de la ‘Corpo’], es va dir que es faria de manera gratuïta. Era una potestat de la Generalitat. Quan van arribar les factures [de la CCMA], a Presidència ningú va entendre res”, va afegir.\nAquest dilluns, Esteve va revelar alguns detalls més. Va dir que la Generalitat va rebutjar les factures per un “defecte de forma”, perquè es van enviar per correu electrònic i no per la plataforma que habitualment es fa servir a tal efecte. A més de desacreditar les factures de la CCMA, el director del gabinet jurídic de la Generalitat, que està investigat per un jutjat de Barcelona per impulsar l’1-O, va assegurar que no hi va haver cap despesa pública atribuïble a la promoció del referèndum.\n“No existeix contracte formal específic per a activitats de l’1-O, ni afectació pressupostària, ni reserva de crèdit, ni factura pendent”, va resumir.\nTemes: Judici del 'procés' Junts per Catalunya Jordi Turull Catalunya ERC


Una víctima de maltractament i agressions sexuals a la Seu: "Tenia por i creia que era la meua obligació sotmetre'm al meu marit"\n"Tenia por i creia que era la meua obligació sotmetre'm al meu marit"\nL’Audiència escolta el relat d’una víctima de maltractament i agressions sexuals per la parella a la Seu d’Urgell || Fiscalia demana una condemna de 13 anys i mig\n“Diàriament em donava puntades de peu. No em deixava dormir i m’obligava a mantenir relacions. Tenia molta por i creia que la meua obligació com a esposa era sotmetre’m.” Aquestes van ser algunes de les declaracions que va prestar ahir com a testimoni una veïna de la Seu d’Urgell, l’exparella sentimental de la qual va ser jutjada a l’Audiència de Lleida per maltractament i agressions sexuals continuades. La dona, que va declarar protegida per una mampara per no haver de veure l’acusat, va relatar que els insults, amenaces, agressions físiques i sexuals van començar el 2012 i es van prolongar fins al 2016, quan finalment el va denunciar. La víctima va admetre que ell tenia “un problema amb la beguda” i que les vexacions eren diàries. “Em donava puntades de peu per llançar-me del llit. M’obligava a dormir a terra perquè no volia tenir relacions. Algunes vegades acabava sotmetent-me per por a les represàlies”, va assenyalar. La víctima va declarar que havia patit agressions físiques davant dels fills menors, que també agredia. De fet, va destacar que tenia por que els fes mal i que se’ls emportava a la feina perquè no es quedessin sols amb el pare a casa.\n“Per a mi, era la seua dona i les relacions, encara que forçades, eren el normal”, va assenyalar, i va admetre que es va decidir a denunciar al tenir el suport de la seua família i amistats. També van declarar dos psicòlegs de l’EATAV, que van donar credibilitat al testimoni de la víctima. “Es veia atrapada en la relació i s’ho deixava fer perquè entenia que no podia fer res per impedir-ho”, van afirmar. Segons els psicòlegs, els maltractaments també van ser corroborats pels nens i van descartar que la dependència a l’alcohol de l’acusat afectés la capacitat per distingir entre el bé i el mal.\nLa Fiscalia va mantenir la petició de 13 anys i mig de presó per a l’acusat, que va negar en tot moment els maltractaments, per un delicte continuat d’agressió sexual, un altre de violència habitual i un delicte continuat de maltractaments. La defensa, que va demanar l’absolució, admet que, si és condemnat, se li imposin sis mesos de presó per violència de gènere.