Educació - QSL Serveis Culturals\nDesenvolupar projectes educatius que contribueixin a aconseguir els objectius curriculars formals o que suposin un eix educatiu propi, és una de les missions de l’àmbit d’Educació. Propostes de programes i activitats incorporant la perspectiva interseccional i la perspectiva de gènere, així com el desenvolupament de l’esperit crític i la capacitat de qüestionar-se problemes de l’àmbit local a l’àmbit més global.\nDes de l’Àmbit d’Educació de QSL promovem la innovació, la creativitat i la transformació social alineats amb les necessitats detectades per l’entorn i definides per la comunitat. Posem en el centre la comunitat com a valor, com a signe de qualitat relacional, com a construcció social i com a espai per a la convivència.\nTreballem des del concepte de l’educació expandida. Establim les connexions entre els diferents tipus d’aprenentatges, dins i fora de la institució educativa, per afavorir un aprenentatge personalitzat i significatiu, i sobretot reconèixer els aprenentatges invisibles.\nAtenem la diversitat de participants, potenciant i adaptant els projectes entre els nois i noies amb diferents capacitats i necessitats amb l’objectiu d’una total inclusió. Treballem per la reducció de la segregació educativa volent revertir la distribució desigual de l’alumnat entre les escoles d’un mateix territori.\nEls equips de l’Àmbit d’Educació de QSL elaborem propostes innovadores i atractives per infants i joves, incorporant varis agents educatius com els centres educatius, les famílies, el barri i l’entorn, i implementem una metodologia d’èxit i en contínua actualització que generi aprenentatges significatius.\nL’equip de treballadores i treballadors és inclusiu, divers i amb experiència, tant en l’educació formal com en l’educació en el lleure. Fomentem la creació d’un bon clima emocional que generi i reforci els vincles entre les persones de l’equip.\nPetits Talents Científics és un programa que vol fomentar l’experimentació, la indagació i la descoberta en l’aprenentatge de les ciències de l’alumnat d’educació infantil i primària.\nDes de l’any 2008, en el marc de la commemoració dels bombardeigs de la ciutat, l’Ajuntament de Granollers duu a terme el programa ‘Granollers, vila oberta a la pau’, adreçat a tota la població, però amb una atenció especial als escolars.\nEl Mercat de les Flors presenta cada curs escolar un programa educatiu d’espectacles amb l’objectiu d’explorar allò desconegut com a possibilitat per reflexionar i aprendre conjuntament amb la comunitat educativa.


Kan ha diskan - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl kan ha diskan, en bretó cant i resposta, és una tècnica de cant a cappella tradicional i tuilé que necessita dos o més cantants. És un cant rítmic per ballar molt utilitzat als Fest-noz per tal d'animar els participants.\nLa primera veu (kaner, o kanerez en femeni) canta la cobla i tot seguit els altres cantants (diskaner) comencen a cantar fent com un efecte d'eco donant un ritme particular en no fer-se mà el silenci.\nL'estructura del cant respon al següent ordre:\nEl to simple o kentañ\nEl to diwezhañ (doble o triple)\nTemes i història[modifica]\nLes cançons són exclusivament en bretó i el seu origen pot ser molt antic, o recent, però sempre respectant la temàtica tradicional. Normalment solen tractar sobre amors impossibles, de problemes quotidians o d'esdeveniments extraordinaris. Solen estar compostes per desenes d'estrofes.\nEl kan ha diskan li deu la seua popularitat al fet d'estar estretament lligar al ball. A més a més, per alguns ballarins, sol ser més fàcil ballar seguint la lletra que no pas la música.\nTradicionalment, els balls estan acompanyats per un parell d'instruments o per una parella de cantants. En algunes zones del Bro Gwened i del Bro Kernev ambdues presències són ben normals.\nA partir dels anys 1950 i amb la fi de la civilització rural de Bretanya (modernització de l'agricultura, pèrdua d'importància del bretó...) l'intercanvi entre els diferents països bretons ha fet créixer la varietat de balls, ja que abans només es coneixien els autòctons.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kan_ha_diskan&oldid=18579787»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 juny 2017 a les 20:01.


AMPA Dominiques Vallirana: Reutilització de llibres\nEl projecte de socialització/reutilització de llibres neix amb uns objectius clars. D'una banda econòmics, ja que si podem compartir llibres, les despeses també, i l'estalvi en euros és sempre important, més encara en temps de crisi; per una altra banda, i potser més important, és inculcar als nostres fills i filles uns valors indispensables pel seu desenvolupament com a éssers humans: el respecte, la solidaritat, la responsabilitat i la cura pel medi ambient, són sens dubte aspectes que hem d'intertar impregnar en el desenvolupament maduratiu dels nostres fills i filles.\nÉs un projecte integrador i cohesionador ja que en ell intervenen tots els estaments educatius, des de la titularitat i direcció de l'escola, els professors i alumnes, fins al personal no docent, famílies i Junta del AMPA. Tots, en major o menor grau, participem d'aquesta tasca.\nEl professorat i alumnat té la missió de respectar i cuidar els llibres amb el màxim afecte perquè puguin ser utilitzats pel major nombre de companys/es possible, l'escola i la Junta del AMPA compartim la gestió del projecte.\nLa funció de l'Escola és lliurar als/les alumnes tota la documentació necessària, transmetre tant als nens/es a través dels professors com a les famílies la necessitat de col·laborar en aquesta tasca, i de la part econòmica, cobrar els rebuts a les famílies i liquidar les factures a les editorials.\nLa Junta l´AMPA s'encarrega de la manipulació dels llibres, elaborar la documentació, contactar amb les editorials, fer les comandes, resoldre les incidències, i preparar i executar el lliurament dels llibres a les famílies. Al contrari de com sovint és interpretat per les famílies, l´AMPA no intervé en cap sentit en aspectes econòmics.\nCom dèiem al principi, la socialització de llibres no només aporta beneficis educatius sinó que també aporta beneficis econòmics per a les famílies que, a més del descompte obtingut en els llibres que no es poden reutilitzar, s'uneix l'estalvi per no haver de pagar cap import pels llibres que sí es poden reutilitzar.\nLògicament el manteniment d'aquest sistema comporta una quota, la “quota servei mant. llibres”. Aquesta quota és variable, tant entre cursos escolars (1r, 2n, 3r, etc) com d'un anys acadèmic a un altre (2010-2011, 2011-2012, etc), ja que depén en gran mesura de la quantitat de llibres de reutilització que s'hagin d'adquirir; en concret, amb aquesta quota es paguen els llibres socialitzables nous, els folres, i tots aquells llibres que cal comprar que són reutilitzables però que, pel seu estat de conservació, no es poden reciclar i s'han de repondre per d'altres de nous.\nCom que seria injust carregar l'import dels llibres de reutilització que s'han hagut d'adquirir nous a unes famílies determinades, mentre que la resta es beneficiarien de no haver de pagar res per haver adquirit un llibre de reutilització en bones condicions, l'import total que resulta d'haver comprat els llibres de reutilització que manquen es reparteix entre totes les famílies del curs afectat.\nTambé és cert que si coincideix que un cert any pertoca la renovació total dels llibres de reutilització d'una o diverses matèries, les quotes són més elevades per a les famílies amb fills que inicien aquell curs escolar.\nPer tant, com més s'impliquin tots els actors encarregats de la conservació dels llibres (escola, alumnes i famílies) en mantenir-los en condicions que permetin perdurar més cursos, més diners ens podrem estalviar pel que fa a aquesta quota.\nPer qualsevol dubte, restem a la vostra disposició a través del nostre formulari de contacte a l'apartat Contacta'ns.\nTORNEN ELS TALLERS DE L'AMPA!!!! TALLER FAMILIAR S...


instal·lacions – Escola Meritxell\nJa podeu demanar una cita per fer una videoconferència personalitzada amb el nostre Director Pedagògic i conèixer l’escola seguida d’un tour virtual per les instal·lacions.\nA l’Escola Meritxell de Mataró estrenem el curs 2019-20 amb noves instal·lacions per a Infantil i noves aules pels alumnes d’ESO.\nA l’Escola Meritxell de Mataró estrenem el curs 2018-19 amb noves instal·lacions: un nou menjador i millores al pati d’Infantil que seguirem millorant el per al proper curs.\nEls alumnes de Primer d’ESO expliquen a Radio SantVi la seva experiència amb l’hort ecològic que han creat aquest curs entre tots els companys.\nL’entorn és un factor fonamental per desenvolupar amb èxit i eficiència qualsevol tasca; fins i tot, per ajudar-nos a copsar amb més facilitat un concepte. Condiciona el nostre estat d’ànim, la nostra predisposició al treball i la percepció d’allò que …


Nord-est Llibertari: El poeta Juan Luis Panero, in memoriam\nEl poeta Juan Luis Panero, in memoriam\nEl poeta i editor havia defensat els sistemes naturals del Baix Ter i del Baix Fluvià durant els anys més durs de la bombolla immobiliària\nTRAMUNTANA VERMELLA MAIL 18/09/2013\nTorroella de Montgrí (Baix Empordà).-\nEl destacat poeta i editor Juan Luis Panero Blanc ha mort a Torroella de Montgrí (Baix Empordà), als 71 anys, ciutat on vivia des de 1985. Havia nascut l’any 1942 a Madrid.\nFa una anys, va participar activament a la campanya contra l’especulació immobiliària al Baix Ter i Baix Fluvià, concretament en la protesta al castell de Bellcaire (Baix Empordà) per la salvaguarda dels antics estanys eixuts de la contrada amenaçats per urbanitzacions amb el pretext legal de fer camps de golf. Concretament els terrenys de l’antic estany Aragaï, en el treme de Bellcaire i a tocar Sobrestany (Torroella de Montgrí), que volia edificar i fer-hi un golf el torroellenc Robert, comte de Sant Iscle; de l’antic estany de Sant Joan de Bedenga, des de la casa Nova del marquès de Sentmenat fins a l’horta d’en Puig, també al terme de Bellcaire, on volia edificar una urbanització i dos camps de golf la família figuerenca de la gran empresa Miquel Alimentació, i la finca del mas Vilanera, a l’entorn d’Empúries (L’Escala) el propietari Casamor i associats. Ara mateix, aquestes finques, amenaçades durant els anys més durs de la bombolla immobiliària forment part del Parc Natural del Montgrí, Baix Ter i Illes Medes gràcies al compromís actiu de persones del valor moral i solidari com ara el difunt amic Juan Luis Panero, un poeta molt arrelat a l’Empordà.


NATURALISTES DE LA ROCA: d’abril 2012\nCAMES LLARGUES A VILALBA, I ALTRES TROBALLES\nDissabte dia 28 va ser vist un individu femella de Cames llargues (Himantopus himantopus) a última hora de la tarda en una de les basses del Golf Vilalba. El Cames llargues és una au cada cop més freqüent al nostre municipi, gràcies a la presència de les basses de Vilalba. Aquests ocells passen l'hivern a l'Àfrica sud-sahariana per retornar a Europa a criar, encara que alguns exemplars poden quedar-se a la Península Ibèrica els mesos freds.\nCames llargues fotografiat a una de les basses del Golf Vilalba. El fet de poder realitzar una fotografia propera va ser possible gràcies a l'amabilitat de Ramon Icart. Els Cames llargues pertanyen al grup dels limícoles, i en aquestes basses troben petites platjoles que els ajuden a reposar, menjar i seguir amb el seu camí.\nAltres espècies presents a les basses són: els Martinets blancs (Egretta garceta) que ja presenten plomatge nupcial i les Fotges (Fulica atra) i els Cabussets (Tachybaptus ruficollis) que no han perdut el temps i han fet niu prop dels camins que envolten les basses i per on passen els jugadors de golf.\nEls Martinets blancs també utilitzen les basses per alimentar-se, donat que poden pescar des de la vorera petits peixos e invertebrats. En la fotografia dos exemplars amb el plomatge nupcial, on destaquen, en primer pla, les plomes del pit.\nNo hem de confondre els Martinets Blancs amb els Esplugabous (Bubulcus ibis) que tenim a las fotografia. Un tret clarament diferenciador a simple vista és el color del bec, la mida i la forma. Aquest és d'hàbits més terrestres que el primer, cosa que ens pot ajudar en la seva identificació. Sovint és el que trobem alimentant-se darrera dels tractors, quan aquests estan llaurant.\nOus de Fotja. Tres en la fotografia.\nEn algunes basses ja es poden veure els polls de Fotja en un estat avançat de creixement. La transformació d'aquests polls és espectacular. Durant els primers dies tenen el cap vermellós, poc a poc van perdent aquesta tonalitat per adquirir la que es veu en la fotografia, just abans de ser totalment negres i amb el bec blanc.\nEn els llocs menys profunds de la bassa, els Cabussets fan els nius, això si, vigilants de que ningú els pugui atrapar, ja que en acostar-se fugen ràpidament. Tot tapant els ous primer, abans de deixar el niu.\nD'altra banda altres animals que s'han pogut observar aquest cap de setmana al municipi han estat: Toixó, conill, Tortugues, i altres espècies d'ocells.\nMalauradament aquest Toixó (Meles meles) va ser trobat mort, per causes naturals, prop del centre comercial de La Roca Village. Costa creure que tan aprop del centre comercial, els Roquerols, tinguem animals tan interessants com aquesta espècie.\nAquesta Perdiu roja (Alectoris rufa), va ser fotografiada prop del riu Mogent mentre menjava plàcidament juntament amb un congènere. L'herba fresca del marge del riu era l'àpat que havien elegit per omplir el pap.\nIgual que les Perdius, les Cogullades vulgars (Galerida cristata) amb les que comparteixen hàbitat són ocells que típicament caminen pel terra per buscar aliment. La coloració terrosa fa que passi desapercebuda als depredadors, es el que s'anomena coloració críptica. La cresta definida en el seu nom científic es un tret característic de l'espècie.\nEl Capsigrany (Lanius senator) pertany al grup dels lànids. Típicament són ocells que tenen el bec ganxut, com si fos una petita rapinyaire, que utilitzen per a donar mort a invertebrats i petits vertebrats que claven en arbustos punxents per poder esquarterar-los i així menjar-se'ls. En la fotografia un exemplar mascle fotografiat prop de les Tres Puntes. El Capsigrany és un ocell de mida petita que arriba a casa nostra durant la primavera per criar i tornar cap a l'Àfrica un cop acabada l'època de reproducció.\nUn mascle de Mastegatatxes (Ficedula hypoleuca) observat a la Bassa dels Ànecs a primera hora del matí, fet que va facilitar la troballa, ja que aquest indret pateix una forta pressió antròpica que no l'ajuda a l'observació d'animals salvatges tot i el seu potencial. Aquesta espècie, que no cria a casa nostra, és habitual de veure a la primavera en pas prenupcial i a finals d'estiu en pas postnupcial.\nLa Tortuga de rierol (Mauremys leprosa) també es pot observar a la Bassa dels Ànecs a primera hora del matí (fins a 4 exemplars). Com a Roquerols ens hem de congratular de poder gaudir d'aquesta espècie al nostre municipi. No obstant, la presència en aquesta bassa i en d'altres, d'espècies al·lòctones (=introduïdes) com la Tortuga de Florida (Trachemys scripta) ens fa anar un pas enrere respecte la millora de la qualitat ambiental del nostre entorn.\nTortugues de Florida en una de les basses del Subirana. L'alliberament d'aquests animals en espais naturals està prohibit. Així doncs, haurien de portar-se a centres d'acollida d'espècies al·lòctones, ja que la competència per l'espai sovint desplaça a les espècies autòctones (=les de casa) produint la seva desaparició i altres alteracions que són de difícil diagnòstic.\nEl Conill (Oryctolagus cuniculus) és una altra de les espècies que podem trobar corrent lliurement pels camps de conreu que ens envolten. I això és possible, si ens llevem ven d'hora, ven d'hora, ven d'hora...\nPublicat per Carles Llebaria a 20:27 Cap comentari:\nMORELL CAPROIG AL GOLF VILALBA\nAvui diada de Sant Jordi hem pogut gaudir de la presència d'un mascle de Morell Caproig (Aythya ferina) en una de les basses del Golf de Vilalba que trobem al municipi de La Roca del Vallès (Javi Mendoza com. pers). L'exemplar de cap vermell que contrasta fortament amb la tonalitat grisosa del cos es trobava menjant en la llacuna que trobem just a l'entrada del Golf. Aquesta espècie és força rara com a nidificant a Catalunya. No passa així a l'hivern quan es més fàcil de localitzar en les grans zones humides del nostre territori.\nAquest mascle de Morell Caproig es trobava descansant en una de les basses grans del Golf Vilalba juntament amb d'altres espècies.\nEls Morell pertanyen al grup d'ànecs capbussadors, motiu pel qual presenten ulls de tonalitat vermella.\nVeure aquest exemplar a casa nostra ens a d'encoratjar a conservar aquests espais tant interessants com a punt de descans en la migració de molts ocells que estant de passada cap a latituds llunyanes.\nEn la mateixa bassa trobàvem avui el Fumarell Carablanc\nAltres ocells com el Fumarell Carablanc (Chlidonias hybrida) o les Xivitones (Actitis hypoleuca) o els dos exemplars de Valones (Tringa glareola) han estat vistos avui a les cada cop més interessant basses del Golf de Vilalba.\nFumarell volant per sobre d'una de les llacunes en busca d'algun peixet per dur-se al bec\nLes Xivitones troben en les pedres que envolten la bassa un espai ideal per a buscar aliment, alhora que no es senten molestades pels golfistes que jugen plàcidament a pocs metres.\nPublicat per Carles Llebaria a 23:37 Cap comentari:\nGAIG BLAU I FUMARELL CARABLANC\nPortem una setmana força interessant des del punt de vista ornitològic ja que en tres dies s'ha pogut veure Gaig Blau (Coracias garrulus) i Fumarell Carablanc (Chlidonias hybrida), ambdós unes observacions força interessants per al nostre municipi.\nEls Fumarells Carablancs tenen la galta blanca que contrasta força amb el cap negre. El bec i les potes són vermelles, tal i com veiem en la fotografia.\nEl Gaig Blau va ser vist el divendres dia 20 d'abril, a la zona de Rocatomba, entrant al poble des de Mataró. Es una espècie força escassa a Catalunya, on s'estima una població de 250 parelles. L'observació d'aquest individu es força destacable donat el baix nombre d'exemplars presents en terres catalanes. No obstant no és una cita aïllada ja que l'any passat es va poder observar durant uns dies un exemplar al Pla de Can Font que segurament també estava en migració prenupcial (va ser vist el 18/05/2011). Aquestes observacions posen de relleu, un cop més, la importància del nostre municipi en la migració d'aquesta i d'altres espècies.\nTenir el plaer de poder observar un Gaig Blau és un privilegi del que podem gaudir els Roquerols. Aquest escadusser ocell vigila des de llocs elevats per a caçar insectes dels que s'alimenta.\nEl Fumarell Carablanc ha estat vist el diumenge 22 d'abril en una de les basses del Golf Vilalba (Javi Mendoza com. pers). Es tracta d'una espècie força rara al nostre municipi i de la que només hi ha una cita a La Roca el 26/04/84. Així doncs ens trobem davant d'un fet històric en lo referent a l'ornitologia. Afortunadament s'ha pogut gaudir d'aquest exemplar durant tot el dia i se l'ha pugut observar alimentant-se en diferents basses del Golf. El Fumarell Carablanc, no es una espècie rara a Catalunya però està lligada a ambients aquàtics amb grans masses d'aigua.\nFumarell Carablanc observat al Golf Vilalba. En la fotografia també podem observar una Oreneta de Ribera (Riparia riparia) en la part inferior.\nD'altres espècies també han estat vistes aquests dies, es el cas del Bitxac Rogenc (Saxicola rubetra), Abellarols (Merops apiaster), Oriols (Oriolus oriolus) o Xivitones (Actitis hypoleucos).\nFins a 10 Xivitones es van poder veure menjant en un dels Greens del Golf Vilalba.\nPublicat per Carles Llebaria a 21:07 Cap comentari:\nLA PLUJA D'ABRIL I SETMANA SANTA\nAquesta borrasca que tenim des del dia 3 d'Abril a provocat que alguns ocells s'avancessin a ella tot volant per evitar-la.\nGrups mixtes de Falciots (Apus apus), Ballesters (Apus melba), Oreneta vulgar (Hirundo rustica) i Oreneta cuablanca (Delichon urbicum) volen cap el nord a diari.\nSovint arremolinats sobre del riu Mogent a l'alçada de les antigues graveres del Subirana, en vol baix, mengen del núvol de mosquitets que hi ha a última hora de la tarda.\nL'Oreneta cuablanca és mes petita que els Ballesters que també tenen la panxa blanca. Aquesta pertany a la família dels Hirundínids (= orenetes) i fins hi tot es de l'ordre dels Passeriformes (= ocells amb capacitat per cantar) a diferencia de Ballesters i Falciots que són de l'ordre dels no Passeriformes.\nBallester sobrevolant el Mogent. Aquest ocell pertany a la família dels Apodiformes (= apode: sense peus) grup que te uns peus minúsculs, i és per aquest motiu que no toquen terra mai, ja que segurament no podrien aixevar el vol. Crien en llocs elevats, com edificis i escletxes de penya-segats, des d'on es llencen cap el buit per remuntar el vol àgilment.\nOrenetes vulgars alimentant-se al riu Mogent, en la fotografia es pot observar un exemplar atípic, de la subespècie de l'est de la conca mediterrània o de la subespècie d'Egipte, on els individus tenen la panxa vermella\n(al centre i cap dalt de l'imatge).\nPerò una de les coses més interessants que s'han pogut veure ha estat un Martinet de Nit (Nycticorax nycticorax) que va passar un parell de dies a les basses que hi ha darrera del Pla de Can Font. Aquest ocell és fàcil de veure si sabem on buscar-lo, sovint descansa de dia en branques prop de l'aigua. Al nostre municipi només el trobem de pas cap el nord en primavera i cap el sud, des de mitjans d'agost. Els joves, tot i tenir un plomatge críptic, es detenen en pas a llocs com la "Bassa dels ànecs".\nMartinet de Nit a les Basses del Subirana, darrera del "Pla de Can Font"\nEls ulls vermells, el cap i l'esquena de tonalitat fosca, les ales grises, pit blanc i potes grogues. Combinació que ens ajuda a detectar el Martinet de Nit amb molta facilitat.\nAltres aus com les Xivites ( Tringa ochropus) també s'han estat veien en plena migració cap el nord. Però aquests dies també s'ha observat Cotxa cua-roja (Phoenicurus phoenicurus) (pers.com. Toni Alonso) i fins hi tot Cames llargues (Himantopus himantopus) a les basses del Golf de Vilalba (pers. com. Javi Mendoza).\nXivita, en les Basses del Subirana.\nTambé es va poder observar un Aligot (Buteo buteo) amb una serp a les potes. No és molt habitual veure aquestes rapinyaires alimentant-se d'ofidis, ja que el més comú és que mengin ratolins, com be indica el seu nom en castellà: Ratonero común.\nL'Aligot es una espècie present tot l'any al nostre municipi. Durant els mesos més freds la població d'Aligot pot augmentar com a conseqüència dels exemplars procedents del nord d'Europa que busquen ambients més càlids.\nPublicat per Carles Llebaria a 20:22 5 comentaris:


De què parlem quan parlem de diàleg?\nCom integrar pluralisme i la consciència\nde viure un món comú?\nEl primer trimestre explorarem la proposta dialògica de Raimon Panikkar, des d’una actitud intercultural, pluralista i localitzada.\nEn aquest darrer trimestre de l’any Panikkar, volem retre-li homenatge amb una formació específica al llarg d’un trimestre que girarà a l’entorn del sentit del diàleg intercultural i posarà en pràctica, també al llarg de l’any vinent, experiències dialògiques interculturals. Uniterra té a en Raimon Panikkar com un dels referents i inspiradors principals. La visió del món sencera i plural que ell proposa, s’articula al voltant de la interculturalitat, entesa com una característica de la mateixa realitat i com un repte indiscutible de la nostra època.\nEl primer trimestre de la formació, de 5 caps de setmana, inclou tallers pràctics, retirs de silenci, caminades pel bosc, accions artístiques, així com participació en activitats locals i comunitàries, i es complementa amb seminaris intensius. Un programa basat en la convivència en un entorn natural des de la qual volem impulsar projectes de vida i professionals.\nEl programa Diàleg Intercultural s’estructura en tres trimestres, que giraran entorn d’aquest concepte des de diferents perspectives i visions. El primer trimestre, centrat en la visió de Panikkar, consta de 5 seminaris (5 caps de setmana) d’octubre a desembre de 2018, amb la possibilitat d’assistir a un únic seminari, a un trimestre o al curs sencer.\nEl preu de cada seminari és de 190€. Els preus inclouen dormir i menjar al llarg de tot el cap de setmana.\nAmb aquest preu contribuïu a subvencionar beques per a altres persones, i ens permet cobrir despeses i continuar treballant per l’any vinent. Però per aquells que ho necessiteu, podeu contactar amb nosaltres per sol·licitar una beca o optar per un preu reduït. Es pot pagar una part del curs o la seva totalitat realitzant tasques de voluntariat. També s’accepta moneda complementària.\n190€ Contacta amb nosaltres\nPer inscriure’s cal omplir el següent formulari o enviar-nos un correu a l’adreça info@uniterra.cat i amb el tema: “Inscripció Diàleg Intercultural” i especificant a quin/s seminaris voleu participar. Ens posarem en contacte amb tu el més aviat possible per indicar-te el procediment de matriculació.\nLes inscripcions pel primer trimestre són obertes fins el 17 d’octubre 2018.


El CAEE homenatja el seu passat amb una exposició sobre anuncis de pel·lícules dels anys daurats de Hollywood\nEl Centre d'Art d'Escaldes-Engordany estrena aquest dimarts una nova exposició temporal titulada 'Cartells de revista', que dona a conèixer un total de 111 anuncis de pel·lícules de l'època daurada de Hollywood. En concret, són anuncis que van ser publicats en revistes nord-americanes del 1930 al 1964, cedides pel Museu del Cinema de Girona i propietat del col·leccionista català Roger Biosca. Es tracta de la tercera col·laboració que el CAEE ha dut a terme amb aquest museu, després de les exposicions 'Parelles de cinema' -fa quatre anys- i 'Estrelles en venda', fa dos.\nTal com ha explicat la responsable de la sala, Ruth Casabella, aquestes exposicions sobre cinema són una manera que retornar al CAEE al passat, tenint en compte que l'edifici havia acollit el cinema Valira. “Per aquest motiu, sempre volem incloure regularment dins de la programació mostres vinculades al món del cinema”, ha destacat. A més, a la recepció del museu, per tal de publicitar la nova exposició, s'hi ha col·locat material de l'antic cinema cedit per l'Arxiu Nacional i per Josep Moles, que va treballar-hi d'acomodador.\nLa mostra s'estructura en un total de set àmbits, dedicats a la composició dels anuncis, a l'ús de les tipografies, a les grans estrelles de Hollywood, a les històries d'amor, a les pel·lícules d'acció, als musicals i, per últim, al gènere negre, amb un espai final reservat a les produccions d'Alfred Hitchcock. Casabella ha destacat que precisament aquest director, conegut per les seves pel·lícules de misteri i suspens, treballava molt l'estètica dels anuncis, i especialment el de la pel·lícula 'Vertigen', que aconsegueix “donar moltes pistes del què tracta però sense revelar el final”.\nL'exposició, que el CAEE ja preveu que tingui una bona acceptació entre el públic familiar i la gent gran del país, es podrà visitar gratuïtament fins al proper 27 de gener.\nArtículo anteriorAndorra la Vella reparteix més de 360.000 euros en subvencions esportives\nArtículo siguienteL'obertura de l'oficina de correus mágica i l'arribada dels rens i els dromedaris, plats forts del Poblet de Nadal pel pont de la Puríssima


Política de Cookies | Llar d'infants i parvulari a l'Eixample dret de Barcelona\nSense el seu exprés consentiment -mitjançant l’activació de les cookies al seu navegador- aquesta pàgina no enllaçarà a les galetes les dades memoritzades amb les seves dades personals proporcionades en el moment de l’registre o la compra.\nCookies de personalització: Són aquelles que permeten a l’usuari accedir a el servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en funció d’una sèrie de criteris en el terminal de l’usuari com ara serien l’idioma, el tipus de navegador a través del qual accedeix a l’ servei, la configuració regional des d’on s’accedeix a el servei, etc.\nCookies de publicitat comportamental: Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l’editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat. Aquestes galetes emmagatzemen informació del comportament dels usuaris obtinguda a través de l’observació continuada dels seus hàbits de navegació, el que permet desenvolupar un perfil específic per mostrar publicitat en funció de la mateixa.\nLes cookies de Google Analytics: s’utilitzen per tal d’analitzar i mesurar com els visitants fan servir aquest lloc web. La informació serveix per elaborar informes que permeten millorar aquest lloc. Aquestes cookies recopilen informació en forma anònima, incloent el nombre de visitants a el lloc, com han arribat a la mateixa i les pàgines que va visitar mentre navegava en el nostre lloc web.\nLes cookies de AddThis: és una empresa tecnològica que permet als llocs web i als seus usuaris compartir fàcilment el contingut amb els altres, a través d’icones d’intercanvi i de les destinacions de bookmarking social. Les cookies AddThis s’utilitzen per tal d’habilitar el contingut per ser compartit. AddThis també s’utilitza per recopilar informació sobre com es comparteix contingut del lloc web. Les cookies ajuden a identificar de forma única a un usuari (encara que no de forma personal, sinó pel que fa a direcció) per no repetir tasques dins d’un període de temps especificat.\nL’Usuari accepta expressament, per la utilització d’aquest Site, el tractament de la informació recollida en la forma i amb les finalitats anteriorment esmentats. I així mateix reconeix conèixer la possibilitat de rebutjar el tractament d’aquestes dades o informació rebutjant l’ús de galetes mitjançant la selecció de la configuració apropiada a tal fi al seu navegador. Si bé aquesta opció de bloqueig de galetes en el vostre navegador pot no permetre-li l’ús ple de totes les funcionalitats de la pàgina web\nSi té dubtes sobre aquesta política de cookies, pot contactar amb nosaltres a a8068240@xtec.cat


Estudis TC 3D - Particulars - Radmedica\nEl tomògraf computeritzat volumètric (CBT) permet realitzar exàmens radiològics digitals en 3D de la zona maxil·lo-mandibular amb la finalitat de planificar amb major seguretat implants bucals i els posteriors controls post-implantològics.\nLa tècnica d’obtenció d’imatges “cone beam” permet utilitzar una baixa dosi de radiació sense deixar d’obtenir imatges d’òptima qualitat i de forma més efectiva i ràpida que els tomògrafs convencionals.\nTC Exodòncia de tercers molars (queixal del seny). L’objectiu d’aquest estudi és oferir la millor visió de la peça a extreure. Es realitzen diferents tipus de talls digitals, d’aquesta manera es podrà observar de forma precisa la relació de l’arrel del tercer molar amb el conducte dentari inferior, així com la ubicació i posicionament de la mateixa.\nTC Exodòncia de canins inclosos i/o peces supernumeràries. A l’estudi de canins inclosos i peces supernumeràries, mitjançant talls coronals, sagitals i axials, es pot observar la localització exacta de la peça inclosa, trajectòria d’aquesta i per tant, el millor abordatge de la dent retinguda.\nL’estudi TC d’endodòncia mitjançant talls digitals, permet estudiar en profunditat la peça dentària. Tot això amb una gran reducció de la dosi ja que ens permet reduir l’àrea irradiada focalitzant-la a la peça dentària.\nAquest estudi és ideal per valorar la morfologia dels conductes i avaluar fractures radiculars, planificar cirurgies peraipicals, identificar traumatismes dentals, etc…\nEstudios TC 3D* CAT


Intèrprets: Ahmed Hammoud, Shakib Ben Omar, Said Aagli, Ikram Anzouli, Ahmed El Othemani, Hamid Fardjad, Margarita Albores, Hwidar.\nUna caravana acompanya un ancià i moribund Sheikh a Sijilmasa. La seva última voluntat és ser enterrat al costat dels seus, però el vell mor mentre creuen les escarpades cims de l’Atles marroquí. Els viatgers, temorosos de la muntanya, es neguen a seguir transportant el cadàver. Ahmed i Said, dos buscavides que viatgen amb la caravana, diuen conèixer el camí a Sijilmasa i s’ofereixen a portar el seu cos fins allà. L’esposa del Sheikh dubte, coneixen realment el camí? En un altre món, paral·lel i remot, Shakib és escollit per viatjar a les muntanyes amb una missió: ajudar els improvisats caravaners a arribar al seu destí. Shakib també dubte, és la seva primera missió.\nViatge per un temps pretèrit\nL’any 2010, el cineasta gallec va presentar al festival de Canes, Todos vós sodes capitáns, una interesant proposta que partia del documental per tal de situar-se el territori de la ficció. La pel.lícula parlava d’una experiència pedagògica al Marroc, país on el cineasta gallec ha viscut els darrers anys. Sis anys després, Laxe va tornar a Canes on va rebre el premi de la Setmana de la crítica per Mimosas, una obra que esclata com una ficció en la qual es recupera una certa èpica mentre el cineasta proposa a l’espectador que s’endinsi a l’interior d’un món primitiu, arcaic i originari. Mimosas és sobretot un acte de celebració perquè suposa la consagració d’un cineasta gallec que filma de nou en el Marroc. Aquest cop la proposta passa per l’exploració de velles tradicions per acabar articulant una curiosa comunió entre els rituals, el paisatge i la persistència d’un món concret.\nL’acció té lloc en un passat indeterminat, on una caravana d’homes i dones avança per un paisatge polsegós de l’Atlas marroquí en direcció cap a Sijilmasa, una ciutat medieval de la qual avui només en queden les runes. El camí resulta impossible. La ruta no es pot dur a terme per les dificultats del terreny i les forces comencen a afluixar. Els membres de la expedició comencen a desconfiar del seu Sheik, un vell líder del grup que per culpa de la seva tossuderia tots els membres de la historia poden acabar anant cap el desastre. Els més joves pensen abandonar. Tota una petita societat regida per un ordre ancestral, es trenca. Mentrestant, en paral·lel, en una ciutat del Marroc actual, els homes és preparen per acabar la jornada laboral i el seu cabdill rememora allò que passava a les muntanyes per la qual cosa encarrega al jove més inexpert la tasca de rescatar la expedició abandonada. Quan arriba el Sheik ha mort com un animal buscant un lloc entre la neu i les pedres. A partir d’aquí sorgeix el problema de què fer amb el seu cos.\nMimosas, que té un excel.lent treball fotogràfic de Mauro Herce –director de Dead Slow Ahead vista al Truffaut dins Temporada Alta- funciona com una creuada en la que sorgeixen curioses referències cinematogràfiques. La pel.lícula podria considerar-se com una curiosa barreja de La balada de Narayama de Kinoshita i Imamura, Fitzcarraldo de Herzog i els westerns de Anthony Mann. La explosiva barreja però es troba envoltada de certa mística, perquè allò que interessa a Laxe és el pas del temps i l’observació de la manera com aquest no només transforma les existències, sinó com canvia les arrels d’una vella cultura. La pel.lícula captura els gestos en la seva temporalitat però també proposa un joc entre un temps indeterminat i un present, entre els cavalls per la muntanya i els cotxes intentant rescatar a les víctimes. Potser a Mimosas li falti un xic més de tensió, més fisicitat en el retrat dels cossos i més emoció en la seva dimensió èpica. De totes maneres, estem davant d’una obra important que certifica que, en el món del cinema, en terres de Galícia també estan passant coses molt importants.


Castelli Pro Fit Light Rain Negre comprar i ofertes a Bikeinn\nCompra aquest producte i guanya 226 CoINNs / $ 2.5\nDescripció Castelli Pro Fit Light Rain\nHo vam fer com una jaqueta de pluja aero per a Team Sky. Els teixits de gran estirament amb una cara llisa fan que aquesta sigui la nostra opció més aero. Però és bo per a molt més: es pot embolicar i s'adapta a una bossa de jersei, és totalment impermeable i segellat per mantenir la pluja, i compta amb una cua llarga per protegir-vos contra ;aspersió de la roda, mentre que les butxaques externes són útils per a ;estancament menjar. Les mànigues tenen una tela de tres capes per a la comoditat a la pell, mentre que la capa tèxtil interior s'elimina a la carrosseria principal per estalviar pes i mantenir la peça compacte per a ;embalatge. ;inconvenient és que la membrana de la PU significa que no és tan transpirable com un Perfetto o Gabba, de manera que això no és tan bo per a passejades llargues i estables. Ai, i tingueu en compte que està tallat per un ajust ajustat a la pell dels pilots del WorldTour, us heu advertit.\nChaqueta impermeable amb ajust ajustable en estic\nTorrent Stretch Tela de 2 capes en cos per a compactes lleugers\nLa tela de 3 capes de Torrent Stretch es llisca fàcilment sobre els braços nus\nEstiramiento aero ajustat\n3 butxaques posteriors amb cua d'estil Gabba\nCostura segellada per impermeabilitat\nPes: 263 g\nSi estàs buscant Castelli Pro Fit Light Rain, avui estàs de sort! A la botiga online de ciclisme trobaràs el material esportiu al preu més baix i podràs comprar en un entorn totalment segur i amb la confiança de bikeinn. No esperis més i fes la compra online dels productes de Roba home. bikeinn t’ofereix una selecció exclusiva de Jaquetes per la pràctica de diferents activitats. Tots els productes de la secció de Jaquetes estan especialment dissenyats per satisfer les teves necessitats i donar-te el total control en la pràctica de l’esport, independentment del nivell que tinguis o el temps que faci.\nCaracterístiques Castelli Pro Fit Light Rain


DAILY & ESEOESE OUTFITS | joidartblog.com\n← ELS DIBUIXOS I LES JOIES DE SABRINA ARNAULT\nESTRUCTURA: FILS QUE SÓN JOIES →\neseOese proposa una elegància femenina i atemporal, desenfadada, que barreja tendències i situa la comoditat com a premissa de tots els seus dissenys. Igual que Joid’art, s’inspira en dones reals, que busquen sentir-se bé amb allò que vesteixen més enllà de modes preestablertes. La simplicitat és un dels seus mantres. Tenim molt en comú.\nNomés cal veure els outfits que ha creat el nostre departament de disseny per comprovar que les arracades Daily i les peces eseOese SS16 estan fetes “l’una per l’altra”. Les nostres criolles Daily s’elaboren amb fil de plata; les seves peces amb gèneres bàsicament de punt. Les nostres criolles estan disponibles en plata mat, daurat mat i rosa mat; la seva roba en tonalitats terra, grisos i blaus. Ambdues combinen perfectament, són portables sempre i queden bé en qualsevol moment. Perquè el veritable estil no té horaris.\nPots trobar la roba de eseOese a les seves botigues i a establiments de moda multimarca. I les criolles Daily a les botigues Joid’art i a joidart.com.\nThis entry was posted in STYLE (CA) and tagged Barcelona, botiga joies online, botiga online de joies, Complements Joies, conjunt, Cristina Julia, Disseny Barcelona, Disseny Mediterrani, eseOese, Estiu, Girona, Joid'art, Joidart, Joieria Contemporània, joies artesanes, joies Barcelona, Joies Contemporanies, Joies d'Autor, Joies de Disseny, Joies de Plata, Joies Modernes, joies online, outfit, SS16. Bookmark the permalink.


El València ha trobat el seu camí? | Valencia Extra\nEl València ha trobat el seu camí?\nBones sensacions les que deixa el conjunt de Marcelino en la seua estrena de pretemporada\nEl València CF 2017/18 està deixant bones sensacions en les seues primeres setmanes de treball, en les seues primeres trobades de pretemporada. La mà de Marcelino es comença a notar i els jugadors sembla que han captat l’essència del tècnic blanquinegre, així ho confirmava Jaume Doménech com a balanç de l’estada de l’equip a França. “Estem gaudint perquè el treball està sent bé i estan eixint les coses bé. Estem entenent a la perfecció el que ens demana el míster. Ara l’important és agafar la forma, conéixer-nos tots bé, adaptar-nos a les rutines i a l’alimentació i a tots els canvis”, assenyalava el porter.\nNo obstant això, la revolució que es prometia amb la presentació de Marcelino com a entrenador no està sent ni en fitxatges ni en eixides del club sinó més aviat en la forma de treballar i entendre el vestuari. Les primeres setmanes de treball ha deixat de manifest que el treball dur, l’ordre, la disciplina, l’esforç, l’exercici físic i l’alimentació, a més del control per part del cos tècnic, formen part dels manaments de Marcelino.\nPocs fitxatges han arribat de moment a Mestalla, tan sols Net i Nemanja Maksimovic, i hi ha hagut menys eixides de les esperades doncs fóra del conjunt de Mestalla estan Enzo Pérez, Magala, Santos, Zakaria Bakkali i Diego Alves que finalment ahir diumenge es va consumar el seu traspàs al CR Flamengo brasiler, a més de la més que probable de Garay. Molts menys de la llarga llista que es preveia al principi. Algun més eixirà i nous arribaran doncs el tècnic asturià reclama un 6 per a reforçar l’equip. No obstant això, a causa de la situació del València i al Fair Play Financer estan trobant en els canteranos una bona forma de compensar l’equip. En l’estada a França, Antonio Sivera, Nacho Vidal, Javi Jiménez, Álex Centelles, Eugeni Valderrama, Nando García, Nacho Gil i Rafa Mir han deixat bones sensacions i segur tindran oportunitats doncs està en la filosofia del tècnic mantenir una plantilla curta i donar oportunitat als jóvens del filial.\nAhir diumenge, el València va gaudir de la seua primera jornada de descans des que començara la pretemporada el passat 3 de juliol. Avui la volta al treball seguirà deixant pinzellades dels quals serà el València 2017/18 mentre que en els despatxos se cerquen solucions a les eixides i arribades del vestuari.


La pregària i el treball per la unitat - Arquebisbat de Barcelona\nLa pregària i el treball per la unitat\nIniciem avui la Setmana de Pregària per la Unitat dels Cristians. Aquest octavari comença sempre el 18 de gener i s’acaba el dia 25, festa de la Conversió de Sant Pau. Enguany queda emmarcat en dos diumenges i té com a lema unes breus paraules del diàleg de Jesús amb la dona samaritana prop del pou de Jacob: “Jesús li diu: Dóna’m aigua” (Jn 4,7). Cada any es difonen àmpliament unes reflexions i pregàries aprovades pel Consell Ecumènic de les Esglésies i per l’Església catòlica, que aquest any han preparat els cristians del Brasil.\nAquest episodi evangèlic de la dona samaritana era molt estimat per la gran santa i mística Teresa de Jesús. Per això, em sembla que també vincula d’alguna manera aquesta Setmana de Pregària per la Unitat amb el record del Jubileu Teresià que estem celebrant aquest any amb motiu del cinquè centenari del naixement de la gran doctora de l’Església nascuda a Àvila.\nEn el Concili Vaticà II, l’Església catòlica es va comprometre a treballar per la unitat de tots els creients en Crist “en la professió d’una sola fe, en la celebració comuna del culte i en la concòrdia fraterna de la família dels fills de Déu”.\nDes de llavors s’ha avançat força. S’han de reconèixer com un signe d’esperança els passos que s’han fet i s’estan fent en el camí ecumènic. N’esmento dos exemples.\nEl dia 31 d’octubre de 1999, representants de l’Església catòlica i de la Federació Mundial Luterana van firmar, a Augsburg, la “Declaració comuna sobre la justificació”, que fou un dels temes centrals en la crisi que portà a la ruptura de la unitat en temps de Luter. Els bisbes del Sínode especial per a Europa, en el seu missatge final, reconeixien amb goig que, després de quatre segles, s’havia arribat a un consens sobre algunes veritats fonamentals entorn del tema de la justificació.\nEls darrers dies del passat mes de novembre, el papa Francesc va fer un breu viatge a Turquia, sobretot per reunir-se amb el patriarca ecumènic de Constantinoble Bartomeu I, i va reafirmar la seva voluntat de posar tots els mitjans necessaris per superar un trencament de la unitat entre catòlics i ortodoxos que ha durat gairebé un mil·lenni, cosa que ens situa davant una gran esperança de refer en aquest cas la unitat volguda per Crist.


• El Premi Factor Humà Mercè Sala ha esdevingut un referent en l’àmbit de la gestió de Recursos Humans a Catalunya i a Espanya. Ha reunit 350 importants personalitats del món econòmic, polític i social per posar en relleu el compromís de les organitzacions amb el valor de les persones.\n• El tema de l’acte de lliurament del premi d’enguany ha estat l’humor, l’optimisme i la resiliència a l’entorn laboral.\nD'esquerra a dreta, Cesar Molins, director general d'AMES; Maravillas Rojo, directora de Programes d'Emprenedoria Social al Departament d'Empresa i Ocupació de la Generalitat; Imma Amat, co directora d'AMAT Immobiliaris; Joana Amat, co directora d'AMAT Immobiliaris; Manuel del Castillo, director gerent de l'Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona; Victòria Camps, catedràtica emèrita de Filosofia moral i política de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB); Anna Fornés, directora de la Fundació Factor Humà; i Cristóbal Colón, president de La Fageda.\nAuditori CaixaForum – Barcelona, 4 de Juny de 2015. L'empresa catalana AMAT Immobiliaris, referent en el seu sector, ha estat escollida guanyadora del VII Premi Factor Humà Mercè Sala (www.premifhmercesala.org). El Jurat del Premi, format per personalitats que van conèixer Mercè Sala i guanyadors de les edicions passades, ha premiat AMAT Immobiliaris pel seu èxit en els valors que representava Sala: innovació, pragmatisme, visió global i tracte humà.\nAMAT Immobiliaris és una empresa familiar amb una llarga trajectòria dins el seu sector. Va ser fundada per Joan Amat l’any 1948 i gestionada des de 1952 per la seva vídua Concepció Amigó. A partir dels anys 60 s’hi van incorporar les seves filles Imma i Joana Amat i a dia d’avui ja s’ha incorporat la tercera generació de la família.\nCèsar Molins, director general d’AMES -empresa guardonada l’edició passada- ha estat l’encarregat de lliurar el guardó. Per la seva banda, Anna Fornés, directora de la Fundació Factor Humà, ha explicat els principals mèrits d’AMAT Immobiliaris, com a model i exemple a seguir per a un munt de pimes del nostre país: “Una empresa amb només 66 persones que ha estat capaç de sobreviure en un sector tocat de ple per la crisi. És mereixedora del Premi pels valors, l’estil i la cultura que han creat. Fan les coses BÉ, en majúscules”.\nPer al Jurat del Premi, AMAT Immobiliaris reuneix els quatre valors que identificaven Mercè Sala:\nEn INNOVACIÓ: busca la innovació constant i és capdavantera del sector a nivell de tecnologia. Aplica les noves tecnologies per alliberar temps de processos per dedicar-lo a l’atenció del client, són pioners en l’administració de finques on-line i interactiva i van ser dels primers administradors en oferir un servei de Call Center. A més, AMAT ha estat la primera empresa en utilitzar drons per ensenyar una casa de luxe a Sant Cugat.\nEn PRAGMATISME: AMAT ha tingut sempre una visió global de totes les seves accions, cosa que ha comportat, en molts casos, desaconsellar a clients la compra d’un immoble si no estava clar el finançament. Una estratègia que a llarg termini ha permès fidelitzar clients i que AMAT sigui molt recomanada.\nEn VISIÓ GLOBAL: AMAT organitza diferents activitats en l’entorn immobiliari que permeten millorar les relacions entre promotors, financers, tècnics i economistes i visionar com serà el sector d’aquí a 10 anys i com han d’evolucionar les empreses per adaptar-se a les noves realitats. Com a empresa amb un fort compromís social, AMAT forma part de diverses organitzacions empresarials i ciutadanes que fan avançar la societat. Quant a la internacionalització, AMAT va endegar l’any 2013 el projecte Barcelona Second Home que té per objectiu captar inversió xinesa o d’altres economies emergents en el sector immobiliari.\nI en TRACTE HUMÀ: internament, amb un gran nombre de treballadores dones a l’empresa (82% del total), AMAT ja va proposar fa 25 anys un calendari laboral adaptat a les vacances escolars i, des de l’any 2004, ofereix teletraball per permetre la incorporació gradual de les mares. Externament i com a conseqüència dels anys de crisi que han afectat de ple el sector immobiliari, a partir del 2009 van organitzar una estratègia per intentar reduir al màxim els desnonaments, formant a tot l’equip humà del departament de lloguers, buscant l’ajut institucional per a les famílies afectades o cercant solucions imaginatives amb les propietats mitjançant fórmules de condonació o ajornament dels deutes.\nImma Amat, que ha recollit el Premi juntament amb seva germana Joana, ambdues co directores de l’empresa, ha explicat que senten una connexió amb la figura de Mercè Sala, una dona a la que admiraven però que no van conèixer personalment. Una connexió a partir dels quatre valors del Premi abans esmentats als quals han volgut afegir, entre d’altres, integritat, coherència, perseverança i disciplina combinada amb flexibilitat. Imma Amat ha agraït el guardó en nom de totes les persones d’AMAT Immobiliaris i ha acabat el discurs reconeixent que: “tenim un gran repte per davant amb el pas a la tercera generació familiar. Esperem fer-ho tan bé com la nostra mare va fer-ho amb nosaltres”.\nLa setena edició del Premi Factor Humà Mercè Sala ha tractat sobre les noves mirades i perspectives que ens pot oferir l’humor a l’entorn laboral. Mirar cada situació en clau positiva permet desdramatitzar i relativitzar una situació, elements necessaris que ajuden a les empreses a deixar enrere certa endogàmia i saber mirar altres mons i realitats.\nHi ha molts estudis que reconeixen els múltiples beneficis d’incorporar l’humor a la feina: redueix l’estrès i potencia la salut, atreu i reté les persones més valuoses, enforteix la motivació i estimula la creativitat. Un filtre humorístic pot facilitar que els missatges importants siguin llegits i arribin a tothom, afavoreix l’aprenentatge, cohesiona els equips humans, potencia l’impacte dels missatges de venda i, en definitiva, crea un entorn de treball més agradable.\nL’acte ha comptat amb xerrades sobre optimisme, resiliència i humor de la mà de Sergi Mas, actor i periodista; de Thubten Wangchen, director de la Casa del Tibet de Barcelona; i de Manel Lucas, guionista i imitador. També hi ha hagut les actuacions de David Moreno & Cia i dels Pallapupas. La cloenda ha estat a càrrec de Meritxell Masó, Secretària d'Administració i Funció Pública de la Generalitat de Catalunya.\nLa setena edició del Premi ha estat possible gràcies a la col·laboració de les següents entitats:\nTags: Desenvolupament organitzacionalEstratègia de Recursos HumansLideratge i gestióMotivació2015AMAT Immobiliarisexcel·lènciaFundació Factor Humàgestió de recursos humanslideratgePremi Factor Humà Mercè Salatalent


Relat "Molt més que quatre sentits"\nInici > detall del relat: Molt més que quatre sentits\nVa començar a perdre l'olfacte poc a poc, probablement arrel d'un esprai nasal que sovint s'aplicava per destapar-se el nas. En principi, li semblà que aquesta mancança era deguda a un refredat mal curat. Però no. Anaren passant els dies i els mesos i cada cop li costava més apreciar i distingir les olors i els seus matisos. Va arribar un moment que només percebia les olors fortes i picants, com el vinagre o l'amoníac. Més endavant aquestes sentors només li arribaven en forma de picor al nas. Fins que un bon dia ja no podia sentir cap olor. Ni cap pudor.\nPer precaució, doncs, havia de prendre mesures tan elementals com tenir cura de la seva higiene personal, ja que no podia percebre la seva pròpia olor corporal. Només es posava cremes i colònies de les quals recordava la fragància. També havia de vigilar molt en deixar els fogons ben apagats i tancar l'aixeta del gas en sortir de casa, per por de no percebre qualsevol fuita. Mentre cuinava, només sortia de la cuina per breus moments, no fos cas que no li arribés la ferum a olla socarrimada si el líquid s'evaporava abans del previst.\nI així va ser com la meva mare va anar aprenent a viure sense el sentit de l'olfacte. Però només el va perdre en el seu significat intrínsec, com a capacitat de percebre olors, i no pas en sentit figurat. La meva mare va perdre l'olfacte, però tenia un nas... conservà la capacitat d'ensumar el meu estat d'ànim i d'entendre els meus sentiments. No li valia un "res" com a resposta a un "què et passa", ni li valia que li digués "un amic" quan penjant el telèfon amb emoció continguda ella em preguntava "qui era?". Però no insistia més i deixava la meva resposta a l'aire, com per solidaritat amb els meus neguits d'adolescent.\nLi mancava una funció fisiològica, però en realitat li quedaven molt més que quatre sentits.\nMercè Bellfort | 01-08-2009\nde mare i de fill/a són entranyables. Amb molta senzillesa i amb els mots precisos m'has fet emocionar tot llegint-te. I quan això passa, que no és pas massa sovint, el lector ho agraeix moltíssim.\nEt felicito per aquest amor mutu, ple de complicitats entre la teva mare i tu, malgrat l'absència d'un sentit. Crec que la intuïció , la saviesa i l'amor de mare són molt d'agrair i tu ens has demostrat l'abast del teu agraïment.\nMolt bé, Nubada, encantada de visitar-te.\nPS. Encara recordo els "montaditos" que ens vam menjar amb el Manel el dia de Sant Jordi. Mmm... deliciosos!\nUna descripció feta amb molt d'amor .[Ofensiu]\nNúria Niubó | 01-08-2009 | Valoració: 10\nSempre s'ha dit que les mares tenen, tenim , un sisè sentit .\nAl relat ens dius :\n"conservà la capacitat d'ensumar el meu estat d'ànim i d'entendre els meus sentiments."\nLa teva mare havia perdut el sentit de l'olfacte , però encara que hagués perdut algun dels altres , mai, una mare perd el sisè !\nBasat en un fet real i viscut, el relat convida a llegir fins al final, i el darrer paràgraf és converteix en prosa poètica per al mes gust.\nM'ha agradat descobrir-te !\nGràcies pel teu comentari i per la comprensió en el Nanorelat.\nLes mares en tenen més[Ofensiu]\nnuriagau | 27-02-2009 | Valoració: 10\nLa història que et va suggerir aquest relat (que vas presentar a un repte) és una història real, tu mateixa ens ho expliques a la introducció:"Quan en Sergi va proposar d'imaginar-nos què passaria si perdéssim un dels sentits, vaig pensar de seguida en la meva mare. Va perdre l'olfacte, però li quedaven molt més que quatre sentits. És d'aquelles coses de les quals he pres consciència al cap de molts anys, quan jo sóc mare i ella ja no és."\nSovint, tenir una història no és suficient perquè un relat sigui bo. Cal saber desenvolupar la història amb estil. Tu ho has aconseguit.\nComparteixo l'opinió que les dues línies darreres són un preciós final per al relat:\n"Li mancava una funció fisiològica, però en realitat li quedaven molt més que quatre sentits."\nI és que sovint les mares tenen més que quatre sentits!\nAmb molt de sentit[Ofensiu]\nUnaquimera | 19-01-2009\nAquest relat és un d'aquells que, a més de narrar una història, conté els elements adients per reflexionar a partir de la seva lectura:\nEl primer paràgraf ofereix propostess per meditar sobre els contraefectes dels medicaments o els riscos de l'automedicació ( no ho dic directament pel cas de la teva protagonista, sinó per altres persones que conec ).\nEl segon desperta la imaginació i l'empatia de qui ho llegeix i intenta imaginar totes les complicacions, algunes evidents i altres més subtils, que suposa una mancança com la que descrius.\nEl tercer fa un gir argumental ben interessant i presenta l'antítesi humana i vital al diagnòstic aparentment sentenciós.\nLa frase final m'ha semblat una alenada d'aire fresc, una porta oberta a l'esperança en mig de les limitacions que de vegades ens semblen definitives...\nEm prenc la llibertat d'oferir-te un relat que crec que valoraràs, si decideixes llegir-ho; es tracta de Desitjos des de l'obscuritat. Ja em diràs la teva opinió al respecte, si t'hi passes per allà.\nT'envio una abraçada perfumada,


El cos ha hagut d'enviar fins a 30 unitats per extingir les flames i en aquests moments la C-12 resta tallada en ambdós sentits de la marxa\nper Redacció 22/06/2019 20:20h\nEls Bombers treballen en un incendi de vegetació forestal al Segrià | Twitter (@bomberscat)\nEls Bombers de la Generalitat treballen aquest dissabte a la tarda per controlar i sufocar un incendi de vegetació forestal que crema a Maials, a la comarca del Segrià. El foc s’ha originat en una zona boscosa i de difícil accés coneguda com el Mas de Noguers i s’ha anat estenent en direcció nord, fins arribat al marge de la C-12, que ha quedat tallada en els dos sentits. La ràpida dispersió de les flames ha estat causada pel vent de marinada, obrint nous focus secundaris que han saltat la via afectada.\nA les 20.30 hores, els Bombers informaven que s’hi han traslladat fins a 45 dotacions de Bombers, 34 terrestres i 11 aèries, i que la superfície afectada és d’unes 40 hectàrees. Els Mossos d'Esquadra han activat almenys cinc patrulles per atendre la zona afectada per l'incendi. D'altra banda, Protecció Civil ha informat que el telèfon 112 ha rebut prop d'un centenar de trucades d'alerta arran del foc. Els Agents Rurals també treballen al lloc dels fets.\nActivades ja una trentena dotacions #bomberscat i 5 patrulles @mossos — Bombers (@bomberscat) 22 de juny de 2019\nDos incendis més provocats per bengales\nAquests dies se sumen diversos factors de risc, com la calor, la poca humitat, el fort vent i els petards. En aquest sentit, el departament d'Interior assenyalava que aquest 22 de juny és «possiblement, el dia més perillós de l'any» pel que fa als incendis. De fet, aquest mateix dissabte s'ha declarat dos incendis més, concretament a Sant Joan Despí i a la Roca del Vallès.\nEn els dos casos, el foc hauria estat provocat per una bengala, motiu pel qual els Agents Rurals han alertat a les xarxes socials: «No llanceu material pirotècnic prop de terrenys agrícoles. El cereal està sense regar i suposa un gran risc». Sembla, però, que aquests dos incendis a la Catalunya central han estat controlats.\nUn incendi ha afectat una superfície de 2,5ha de vegetació agrícola a La Roca del Vallès #VallèsOriental\nUna bengala, causa principal amb què treballem #AgentsRurals\nNo llanceu material pirotècnic prop de terrenys agrícoles. El cereal està sense segar i suposa un gran risc pic.twitter.com/ZJF2lezMQZ — Agents Rurals (@agentsruralscat) 22 de junio de 2019


Activitats mediambientals a Santa Coloma: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nActivitats mediambientals a Santa Coloma\n14/06/2013 Mobilitat Medi Ambient Família\nAl Centre d'Educació Mediambiental s'hi fan tallers diversos. El diumenge 30, d’11 a 13 hores, al Parc de Can Zam es farà l’activitat: "El mon de les libèl·lules i la naturalització del llac de Can Zam".\nAquest diumenge 30 de juny, al Centre d'Educació Ambiental Ecometropoli es farà el taller: "Arbres de la Serralada de Marina que guareixen i alimenten". Passejada per la serralada més propera a Ecometrópoli, coneixent la història, els orígens, les característiques i els beneficis més importants que els arbres ens aportan per a la nostra salut i que tenim al nostre abast, com ara el xiprer, l´eucaliptus, l´ametller, el garrofer, el pí, l'olivera, el castanyer, entre d´altres. Una experiència que ens aproparà a la natura i a la medicina del nostres avantpassats.\nActivitat familiar per a nens a partir de 5 anys acompanyats d´adults i per a grups.\nEs recomana portar roba i calçat còmodes.\nActivitats als parcs, platges i rius metropolitans (organitzat per l’Àrea Metropolitana de Barcelona)\nDescubreix la natura que ens envolta\nEl dia 30 de juny d’11 a 13 hores, al Parc de Can Zam, es farà l’activitat: El mon de les libèl·lules i la naturalització del llac de Can Zam, a on ens aproparem al coneixement de les libèl·lules, aprendrem a identificar-les i a observar alguns aspectes del seu increïble comportament.\nAquesta activitat està adreçada a persones de totes les edats i es gratuïta.\nPer participar-hi cal inscriure’s a partir del dia 20 de juny trucant al 93 256 22 20 o a activmuseuciencies@bcn.cat\nMés informació a www.agenda.museuciencies.cat i a www.amb.cat/web/mmamb/parcs.


Aigües de Barcelona comença una campanya contra l'abocament de tovalloletes al vàter | Sostenible\nAigües de Barcelona comença una campanya contra l'abocament de tovalloletes al vàter\nAquest residu sòlid és la causa del 46% de les emergències registrades per la companyia durant l'any 2014\nAigües de Barcelona ha engegat la campanya "Stop Tovalloletes. El vàter no és una paperera" per conscienciar la població perquè no llenci els residus sòlids al vàter.\nLes tovalloletes humides estan fetes amb fibres molt resistents, encara que l'envàs digui que són biodegradables. Tarden molt més a desfer-se que el paper higiènic i s'enreden amb altres residus que tampoc han d'anar al vàter, com cigarrets, tampons, bastonets de cotó o compreses, i provoquen importants avaries a les depuradores. El 46% de les emergències registrades per Aigües de Barcelona el 2014 tenien relació amb aquestes tovalloletes.\nL'any 2014 es van abocar més de 4.400 tones de residus als vàters dels 36 municipis de l'àrea metropolitana de Barcelona, l'equivalent a gairebé 1,4 quilos per habitant, segons Aigües de Barcelona. A més, 8 de cada 10 serveis de neteja de canonades són per embussos provocats per les tovalloletes humides.\nEls responsables de la campanya volen conscienciar sobre aquest fet i tenen com a objectiu reduir entre un 20 i un 25% els residus sòlids que arriben al clavegueram.\nLa campanya començarà aquest mes de novembre, en fase de prova, als cinc municipis del Baix Llobregat que aboquen l'aigua a la depuradora de Gavà-Viladecans: Sant Boi de Llobregat, Gavà, Viladecans, Castelldefels i Sant Climent de Llobregat. Aigües de Barcelona té previst repartir 30.000 papereres per llençar-hi aquests tipus de residus.\nRecuperem un reportatge de "Els matins de TV3" sobre els problemes que generen les tovalloletes al vàter.\nL’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) té previst destinar més de sis milions d’euros per a restaurar la vegetació de ribera i la morfologia de rius i rieres, així com millorar la connectivitat fluvial i la mobilitat dels peixos en els rius catalans.


Estiuet al Sandaru 2022 | Centre Cívic Parc Sandaru | Ajuntament de Barcelona\nEstiuet al Sandaru 2022\nDel 27 de juny al 22de juliol de 9 h a 14 h\n27/06/2022\t> 22/07/2022\nPreu: 30€ per setmana\nJa tenim el número de tall que ha sortit per sorteig!!!\nNÚMERO DE TALL: 45\nAmb l'Estiuet del Sandaru de 2022 podràs realitzar 2 tallers d'estiu:\nMés informació per telèfon al 93.309.06.35 o correu: info@ccparcsandaru.cat\nPreinscripcions del 9 al 20 de maig presencialment al Sandaru. LA PREINSCRIPCIÓ NO GARANTEIX LA PLAÇA!\n- S’assignarà un número per família amb infants que siguin convivents. En cas de no compartir els cognoms s’haurà d’acreditar amb el certificat de convivència o adreça dels DNI corresponents.\n- El dia 23 de maig tindrà lloc el sorteig on es marcarà el número de tall a partir del qual, i seguint els números de forma consecutiva, es determinarà l’ordre de tria de les setmanes.\n- El dia 24 de maig contactarem telefònicament o per email amb les famílies que hagin entrat per sorteig, per convocar-los per fer la inscripció i confirmar la plaça segons la disponibilitat de la setmana triada. En cas que el centre cívic no pugui localitzar les famílies seleccionades, a partir del dia 25 de maig es saltarà el número del qual el centre no hagi obtingut resposta.\n- El fet d’estar dins dels números que opten al taller no garanteix la plaça a la setmana desitjada. Dependrà de la tria que facin les famílies amb els números més propers al número de tall determinat per sorteig.\nInici d'inscripció: 09/05/2022\nFull d'inscripció i número de compte


Bombona d’oxigen per a un Badalona molt viu - FutbolCatalunya\nBombona d’oxigen per a un Badalona molt viu\nPublicat per: redaccio 10 de febrer de 2019\nDues victòries consecutives donen aire al conjunt escapulat, que es troba a tres punts de la zona de descens. Per dalt, Cornellà i Lleida empaten a zero en el debut de Joan Carles Oliva a la banqueta blava\nJORDI MESTRES RIUS @JordiMestres7\nEl Badalona agafa aire a El Bunyol/ FOTO: CF BADALONA\nLes coses al grup 3 de Segona B poden canviar molt en qüestió de setmanes o, inclús, de dies. El Badalona és un exemple més. Defenestrat i impotent fa un temps, ha passat a refer-se a base de competir, fet que l’ha portat a encadenar dues victòries consecutives. 7 punts dels 9 disputats amb Juanjo García a la banqueta donen crèdit a un equip que semblava enfonsat... però no ho està.\nLa victòria a Bunyol, en la que inclús es va fallar un penal, dóna crèdit a un Badalona que ha reaccionat, però encara no ha aconseguit res. La lluita segueix. El proper cap de setmana toca enfrontar-se contra un rival directe com el Valencia-Mestalla a Montigalà.\nLa distància segueix sent mínima. Tres punts que podrien ser més si el Conquense no hagués guanyat al Mini Estadi. Riqui Puig va donar una altra assistència i Carles Pérez va marcar un gol més – ja en van 7 – però el talent aquesta vegada no va ser suficient. Li va faltar consistència al Barça B per a mantenir l’avantatge, que es va esfumar amb dos gols en dos minuts. La derrota costa cara als blaugrana, ja que es va desaprofitar una oportunitat d’or per a enganxar-se al play-off.\nEn resum: 3 victòries locals, 4 empats i 3 triomfs a domicili amb 14 gols anotats (8 locals/ 6 visitants)\nCombat nul a Cornellà\nI és que aquesta ha estat una jornada propícia pels de dalt, ja que gairebé cap ha guanyat. No la van poder aprofitar Cornellà i Lleida Esportiu, que van disputar un duel de poder a poder al Municipal. Poques ocasions, molta disputa i un empat a zero final que sembla deixar satisfets els dos. Oliva debuta amb bones sensacions a la banqueta blava i mantenint la porteria a zero, mentre que el Cornellà segueix puntuant i Xavi Calm no s’amaga: “L’objectiu arribats a aquest punt és quedar com més amunt, millor. Ja no mirem la zona baixa”.\nUn crack: Enric Gallego va estar a Cornellà/FOTO: JORDI MESTRES\nQui sí va aprofitar les ensopegades dels equips de la zona alta va ser l’Atlètic Balears. Els balearicos van tornar a treure profit de Son Malferit. Amb 34 punts de 39 possibles a casa són el millor local de la lliga i el Peralada no va poder treure res positiu. El filial del Girona, amb 27 punts, és l’equip que marca la permanència. Toca seguir lluitant.\nKO de la UE Olot\nL’Olot va perdre per primera vegada en tota la història a Paterna. Pas enrere dels garrotxins, que van caure clarament contra un filial valencianista que es jugava la permanència. El 2-0 final deixa l’equip de Raúl Garrido amb 33 punts, bona xifra, però que encara es pot millorar. Primer la permanència i després ja es veurà. El que é s innegable és la gran temporada d’un equip que, per fi, gaudeix a Segona B.\nSetena derrota arlequinada\nAtenció al CE Sabadell que en la seva visita a El Clariano va sumar la seva setena derrota visitant. Es va avançar gràcies a un gol de Pol Ballesteros (15 '), però els locals van remuntar en 13 minuts. Primer Soler (22 '), des del punt de penal, i després Juanan (35'). En el segon període va rematar David Torres (70 ') i ja en van quatre KO consecutius per part arlequinada fora de la Nova Creu Alta\nFluix filial a la Dani Jarque\nLa irregularitat de l’Espanyol B queda palesa una jornada més. Després de la gran victòria a Castàlia el filial blanc-i-blau va caure a casa. L’Alcoyano en va tenir prou amb un gol per emportar-se els tres punts cap el Collao. El resultat deixa l’equip de David Gallego en zona de ningú, a la mateixa distància de la promoció d’ascens que de les posicions de descens a Tercera Divisió.


Sabíeu que els taurons poden tenir fins a 20 fileres de dents a la boca? O que existeixen des de fa 400 milions d'anys? En aquest taller podreu esbrinar molts més detalls sobre aquest animal que Spielberg va fer famós. I no patiu, els observareu amb lupes binoculars. Així podreu veure de ben a prop la pell i les mandíbules, però sense apropar-vos-hi massa.


En el cicle de vida d'un projecte, podrien identificar tres estats diferenciats que al seu torn, podrien constituir projectes en si mateixos: Conceptualització de projectes, Constitució d'equips i Direcció de projectes. Els verbs predominates en cada fase, així com les actituds clau i diferents en cada una d'elles: Creativitat, Flexibilitat, Rigor.\nCONCEPTUALITZACIÓ DE LA SOLUCIÓ\nCorrespon al temps en què no sabem quina forma tindrà el projecte. Davant d'un problema, una voluntat de canvi, una oportunitat de millora, és previ i necessari definir un enfocament, un concepte, un disseny, un mapa conceptual al que comprengui la situació actual, el seu context i la nostra proposta.\nEn fase de conceptualizaciónlo el que hauria de predominar és la creativitat. En aquests moments s'aplica tot el que aquesta escrit sobre innovació, recerca, diversitat, generació de coneixement.\nÉs el moment de muntar la banda. Alguns hauran participat en la concepció, altres s'incorporen per al'acció.\nÉs el moment de buscar complementarietats, complicitats, valorar la disponibilitat i avaluar els costos. És el moment de declarar el model de relació, els rols i les responsabilitats. És el moment de triar l'estructura compartida, perquè l'equip funcioni.\nQuan busquem, connectem i formem l'equip, la clau és la flexibilitat. Cal lliurar-se de qualsevol restricció que vagi en contra de crear l'equip idoni per a aquest projecte concret. Idoni en competències, en actituds, en capacitat de relació i en costos.\nÉs el propi desenvolupament del projecte. Correspon al conjunt de tasques que ens conduiran, amb sort, a la consecució dels objectius plantejats. És planificació i replanificació. És sortejar els riscos convertits en problemes. És execució i resolució.\nL'última etapa està sotmesa al rigor. Hem assumit compromisos vinculants, en terminis concrets i amb uns recursos finits. Manejar totes les variables d'un projecte requereix disciplina, seguiment, mètode i seguretat.


Al final, tu pagues els seus embolics – Miquel Àngel Maria\nDissabte, 17 de maig de 2014 per Miquel Àngel Maria\nEl cas que els explicaré ha estat qualificat per un polític del PP —en privat, que és on s’amaguen les vergonyes públiques— com el tipus de coses que fan que la gent desconfiï dels polítics. Té raó, però la generalització és injusta: en tot cas hauríem de desconfiar dels polítics que fan el tipus de coses que condueixen a aquests despropòsits.\nPrimer, els fets. Un treballador autònom que té un petit comerç, l’any 2008 es va assabentar d’una línia d’ajudes de fons europeus, convocada pel Govern de les Illes Balears. Va acudir a la conselleria corresponent per assegurar-se que la seva empresa se’n podia beneficiar, i en va sortir amb totes les garanties. Va fer la sol·licitud, i li fou concedida una ajuda de més de quatre mil euros per renovació de maquinària. Feliç, tu diràs. Tres anys i mig més tard va rebre la visita d’un inspector de la mateixa conselleria. Cap problema: el tècnic va revisar i fotografiar les màquines adquirides, va comprovar que tot s’ajustava a la documentació presentada i als termes de la concessió, i li va dir que tot estava correcte.\nPerò més tard, havent-se produït el canvi de govern d’Antich a Bauzá —aquest detall, com veurem després, és decisiu—, el nostre petit empresari va rebre un requeriment de la conselleria: li reclamaven de manera fulminant que retornàs tot l’import de la subvenció, amb un recàrrec de més de mil euros per interessos i constrenyiment. L’empresari ha batallat durant mesos per demostrar l’absurditat d’aquesta situació: no és ell qui es va equivocar quan va demanar la subvenció, sinó en tot cas la conselleria quan l’hi va concedir, cosa que estaria per veure. I per si no n’hi havia prou amb una vegada, tornem-hi: exigir-li el retorn quatre anys més tard i amb interessos, justament per tardar a formular la reclamació, és delirant.\nAnalitzem les circumstàncies, més enllà de l’anècdota. Per què la inspecció ordinària de la conselleria no va detectar cap irregularitat, però més tard l’empresari va rebre un requeriment? És possible que es tracti de la supervisió ordinària de la insitució europea que gestiona els fons FEDER, però si observam la cronologia dels fets i veim que coincideix amb altres casos semblants no relacionats amb fons europeus, tot comença a agafar més sentit: heus aquí els efectes secundaris de les auditories que va encarregar Bauzá a principis d’aquesta legislatura per fiscalitzar els comptes del govern anterior. Durant el segon govern d’Antich (2007-2011) van sortir a la llum tots els escàndols i corrupteles de l’era Matas. Bauzá, arribat al govern, i mogut per un rabiós esperit de venjança, va encarregar unes auditories que tenien un discurs oficial —certificar la transparència de l’administració autonòmica— i una motivació oculta però més real: trobar ossos en el lleu dels antics consellers del Pacte.\nÉs evident que aquest excés de zel fiscalitzador no li ha sortit bé, a Bauzá, perquè les seves auditories no han pogut identificar res que tingués la més mínima semblança amb els endemeses habituals dels seus col·legues durant els quatre anys de l’orgia matista. De tant en tant encara surten intents maldestres per criminalitzar els responsables de l’anterior legislatura, però fins ara tot són vuits i nous i cartes que no lliguen. El que sí van trobar les auditories encarregades per Bauzá van ser errors administratius, falls de procediment, decisions tècniques no malintencionades, però sí equivocades, i que han provocat una allau de resolucions contra empresaris i ciutadans que han de pagar els plats romputs sense tenir-ne cap culpa.\nÉs des d’aquesta perspectiva que hem de llegir els casos, malauradament no aïllats, com el l’empresari que hem relatat aquí: són els danys col·laterals ocasionats per la dèria fallida de Bauzá per caçar corruptes entre els seus adversaris polítics. Una vegada més, els embolics dels ineptes els acabes pagant tu, estimat conciutadà.\nToni Amengual ha dit\nDilluns, 19 de maig de 2014 a les 20:19\nPassa-li a l’empresari aquesta informació per si li pogués esser d’aplicació\nDe acuerdo al artículo 5.3 del Reglamento CE 65/2011 dispone que, la obligación de reembolso establecida en el apartado 1 no se aplicará si el pago es fruto de un error de la propia autoridad competente o de otra autoridad, sin que el beneficiario haya podido detectar razonablemente ese error.


FGC promourà l'intercanvi modal entre difere... - Govern.cat\nquery_builder 9 octubre 2020 14:53\nFGC promourà l'intercanvi modal entre diferents sistemes de transport amb el nou aparcament de l'estació de Sabadell Nord\nL’estació es convertirà en un espai intermodal on conviuran línies de tren, bus urbà, vehicle privat i micromobilitat\nAmb aquest nou park&ride, que entrarà en servei el dia 21 de desembre, Ferrocarrils reforça la seva aposta per el foment de l’ús del transport públic i una mobilitat neta i sostenible\nL’aparcament disposarà de tres plantes, comptarà amb 351 places per cotxes, motos, vehicles elèctrics i un espai segur per a bicicletes\nEl president de Ferrocarrils i l'alcaldessa de Sabadell, durant la visita d'avui al nou aparcament de Sabadell Nord d'FGC.\nEl president de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC), Ricard Font, i l’alcaldessa de Sabadell, Marta Farrès, han visitat avui les obres del nou aparcament soterrat que s’està construint a l’estació de Sabadell Nord d’FGC. Ubicat sota l’avinguda de Josep Tarradellas, l’aparcament disposarà de tres plantes amb capacitat per a 351 places: 307 per a cotxes, 33 per a motos i 11 habilitades per a persones amb mobilitat reduïda. A més, comptarà amb carregadors per a vehicles elèctrics i un espai segur per a bicicletes.\nEl president de Ferrocarrils ha avançat que el pàrquing entrarà en funcionament el dia 21 de desembre. L’espai comptarà amb càmeres de circuit intern i control d’accessos, amb un servei de vigilància i atenció 24 hores els set dies de la setmana. L’accés estarà ubicat a la cantonada de l’avinguda de Josep Tarradellas i el carrer Francesc Layret i per la mateixa avinguda.\nL'aparcament disposarà de tres plantes amb capacitat per a 351 places.\nFont ha destacat que “amb el nou aparcament fem de Sabadell Nord un espai intermodal cada cop més complert, on conviuen dues línies de tren, bus urbà, vehicle privat, micromobilitat, i aviat també disposarà d’espai per comerç electrònic. Un veritable punt d’intercanvi modal per fomentar l’ús del transport públic, treure cotxes de la carretera i promoure una mobilitat sostenible. Si algú vol saber com han de ser les estacions metropolitanes del futur, Sabadell Nord és un bon exemple de la direcció que hem de prendre”. El president d’FGC ha remarcat que “el foment del transport públic és l’eina més eficaç per combatre la crisi climàtica i millorar la qualitat de l’aire i en un moment com l’actual d’emergència sanitària global és quan més hem de reforçar l’aposta per una mobilitat neta i sostenible a les ciutats”.\nL’alcaldessa de Sabadell, per la seva part, ha assenyalat que “com a ciutat estem molt contents. Com a govern, teníem dos reptes: l'aparcament del Passeig i aquest de Sabadell Nord. Aquest últim és important per treure cotxes circulant en superfície i també per respondre la demanda veïnal de disposar de places de cotxe a pupil·latge”.\nDe fet, se’n podran beneficiar de l’aparcament les persones que viatgin amb Ferrocarrils però també els veïns de Sabadell que en vulguin fer ús o les persones que visitin la ciutat i vulguin aparcar el cotxe. Els preus de les places s’estan coordinant amb les administracions públiques i inclouran preus assequibles i descomptes significatiu per als usuaris del transport públic que el facin servir com a park&ride.\nPotenciar la construcció d’aparcaments dissuasius al costat de les estacions és una de les prioritats dins del pla de foment de la mobilitat sostenible que està duent a terme FGC. Font a ha recordat que “en els propers dos anys crearem 1.500 places d'aparcament al costat d'estacions d’FGC i amb això millorarem i descongestionarem de cotxes la mobilitat de l’àrea metropolitana de Barcelona i del Baix Llobregat. Aquest any entraran en servei els de Terrassa-Nacions Unides, amb 200 places, i el de Sabadell Nord, amb 350, i estem treballant en l’estudi d’alternatives per tres aparcaments més a Sant Joan, Martorell Central i Quatre Camins, cadascun amb 300 places d’aparcament”.\nFoto del nou aparcament 73\nFoto del nou aparcament 81\nFoto del nou aparcament 83\nFoto de la visita 77\nFoto de la visita 82\nFoto de la visita 101


marfanta.com: Acuamed ja ha extret la meitat dels prop d'un milió de tones dels fangs tòxics del pantà de Flix\nAcuamed ja ha extret la meitat dels prop d'un milió de tones dels fangs tòxics del pantà de Flix\nFLIX (Ribera d'Ebre).- El procés de descontaminació continua sota el calendari previst i en tres mesos s'acabarà la part més complexa amb la retirada dels metalls pesants de l'embassament de Flix. Els treballs d'extracció dels llots tòxics del pantà ja ha arribat al 50%. Dels 900.000 metres cúbics de fangs, se n'han dragat 450.000. Així ho ha explicat la directora del projecte de descontaminació que duu a terme la societat estatal Acuamed, Azahara Peralta, durant una sessió extraordinària del Cercle d'Infraestructures celebrada a Tortosa.\nL'obra està seguint el calendari previst i estarà enllestida totalment abans d'acabar el 2015. Segons ha explicat Peralta, en tres mesos acabaran de retirar la part més complexa dels residus: els metalls pesants, sobretot mercuri, i els organoclorats, els llots que requeriran més tractament posterior per descontaminar-los.\nImatge Descontaminació de Flix


· La nova entrega de la sèrie de ciència-ficció de Netflix no aporta res de nou al gènere\nImatge promocional de la 5a temporada de ‘Black Mirror’. Foto: TV Insider.\nDesprés de l’aventura interactiva de ‘Bandersnatch’ en què els seguidors de ‘Black Mirror’ podien escollir el destí del jove Stefan Butler, Charlie Brooker va anunciar que el juny del 2019 tindriem una nova temporada de l’aclamada sèrie distòpica de Netflix. El format utilitzat a ‘Bandersnatch’, basat en els ‘llibres jocs’ dels anys 80′ anomenats ‘Tria la teva aventura’, no va aportar res que no s’hagués vist ja amb anterioritat. En aquest aspecte, la sèrie ha anat caient en picat i d’aquell primer gloriós episodi en què el ‘Premier’ britànic es veia obligat a tenir sexe amb un porc, ja no en queda res més que el record.\nCaptura de pantalla del primer episodi de ‘Black Mirror’, ‘The National Anthem’. Foto: IMDb.\nTot i això, la sèrie s’havia anat mantenint fresca amb bons episodis com el de ‘Be Right Back’ a la 2a temporada, ‘Shut Up and Dance’ i ‘San Junipero’ a la 3a, o ‘Arkangel’ i ‘Hang the DJ’ a la 4a. Gustos a banda, tothom havia pogut trobar més d’un episodi capaç de deixar-lo enganxat a la butaca durant els escassos 60′ minuts que dura cada capítol. Ara bé, la cinquena temporada ha estat la confirmació del desgast de la sèrie de Charlie Brooker ja que cap dels 3 epidosis, ‘Striking Vipers’, ‘Smithereens’ o ‘Rachel, Jack and Ashley Too’, arrenquen amb una premissa prou potent com per mantenir el suspens del relat. Per tal de disseccionar-los caldrà fer un anàlisi de cadascun dels capítols*.\n*A partir d’aquí hi podreu trobar alguns spoilers si encara no heu vist la sèrie.\n1er Episodi: ‘Striking Vipers’\nCaptura de pantalla del primer episodi de la 5a temporada de Black Mirror. Foto: The Wrap.\nProbablement, el primer capítol de la 5a temporada és l’únic que es salva de l’escabetxada pel surrealisme que envolta la situació. La història comença en una discoteca on dos joves que comparteixen pis -Danny i Karl- gaudeixen de la vida universitària amb les seves respectives parelles. El pas dels anys els va separant però l’aniversari de Danny (Anthony Mackie), fa que Karl (Yahya Abdul-Mateen II) vulgui recordar-li els vells temps jugant a la videoconsola tot regalant-li un innovador aparell.\n(…) entre ambdós amics, s’inicia una relació homosexual virtual encarnada en els personatges del videojoc”.\nAquest nou sistema de videoconsola s’adhereix a la templa i permet una experiència vívida en què Danny i Karl poden jugar en primera persona. El joc en el que s’introdueixen és una picada d’ullet evident al mític videojoc de lluita Tekken on ambdós, podran rememorar els combats que havien tingut de joves. És aquí on apareix el gir de guió inesperat quan entre ambdós amics, s’inicia una relació homosexual virtual encarnada en els personatges del videojoc. Aquesta descoberta no només posa a prova la seva amistat sinó que amenaça amb trencar la relació que Danny manté amb la seva parella.\nTot i que el gir de guió aconsegueix mantenir l’atenció de l’espectador, la normalitat amb la que viuen l’experiència resta realisme a un relat del qual es podria haver tret molt més suc.\n2n Episodi: ‘Smithereens’\nCaptura de pantalla del 2n episodi de la cinquena temporada de ‘Black Mirror’. Foto: Paste Magazine.\nSeguint la línia cronològica dels episodis, ‘Smithereens’ es situaria en segon lloc en quan a qualitat ja que la història del conductor de VTC, no aconsegueix mantenir la tensió psicològica que requereix qualsevol thriller amb cara i ulls. Chris (Andrew Scott) és el protagonista d’aquest capítol i un conductor d’VTC frustrat per la mort de la seva dona en un accident de trànsit. El fet que la tragèdia estigués relacionada amb l’ús indegut de la xarxa social fictícia ‘Smithereens’ per part seva mentre estava conduint, porta el protagonista al segrest d’un dels treballadors d’aquesta empresa.\nEl poc aprofundiment en la personalitat dels protagonistes i la manca d’un eix vertebrador sòlid, converteixen el 2n episodi de la 5a temporada en un thriller de poca volada que podria haver estat protagonitzat perfectament per Jason Statham. De fet, l’únic que salva la història és l’actuació convincent d’Andrew Scott.\n3r Episodi: ‘Rachel, Jack and Ashley Too’\nCaptura de pantalla del 3r episodi de la cinquena temporada de ‘Black Mirror’. Foto: Elle.\nFins ara, ‘Black Mirror’ havia prioritzat el relat per davant de personatges mediàtics de l’Star System. Aquesta era la seva gran fortalesa i una de les seves grans virtuts perquè l’anonimat dels seus protagonistes, posava la història al centre del debat de la crítica i el públic. Però el darrer episodi ha trencat amb la dinàmica general de la sèrie incorporant a l’estrella de música pop ‘teenager’, Miley Cyrus, com a reclam principal i el resultat ha estat decebedor.\n(…) estem davant d’un episodi de vodevil impropi de la cruesa a la que ens té acostumats Charlie Brooker.”\nLa història de la cantant de pop per adolescents ‘Ashley Too’, rebelant-se contra la seva mànager i la mercadotècnia per acabar esdevenint una espècie de Courtney Love en potència és més que previsible. Per acabar-ho d’adobar, l’ajuda de les dues filles adolescents d’un pare solter obsessionat en perfeccionar les formes de matar rates sense patiment, ens demostren que estem davant d’un episodi de vodevil impropi de la cruesa a la que ens té acostumats Charlie Brooker.\nEn definitiva, la 5a temporada de ‘Black Mirror’ és la més fluixa que hem pogut veure fins ara i si no hi ha un canvi de direcció, tot fa pensar que el final de la sèrie és més a prop del que ens esperem.\nashley too, charlie brooker, netflix, smithereens, striking vipers\nConfirmat: El nou ‘Akira’ de carn i ossos s’estrenarà el 2021


ESO | Jesuïtes Sarrià - Sant Ignasi\nAcompanyem cada alumne en el seu creixement per tal que assoleixi competències socials i emocionals i adquireixi estratègies d'aprenentatge que li permetin assolir els coneixements de manera integrada i autònoma.\nA Jesuïtes Sarrià – Sant Ignasi, acompanyem cada alumne atenent la diversitat i facilitant l'adquisició d'estratègies per aprendre a pensar i aprendre a aprendre.\nA Jesuïtes Sarrià – Sant Ignasi, acompanyem cada alumne en el seu procés d’aprenentatge perquè assoleixi una competència social i emocional, atenent la diversitat i facilitant l’adquisició d’unes estratègies d’aprenentatge, tècniques i hàbits d’estudi que permetin als alumnes atènyer uns coneixements de manera integrada, aprendre a pensar i aprendre a aprendre.\nL’adolescència es caracteritza per ser una etapa de canvi i de transició de la infantesa a la joventut. Aquesta etapa de reajustaments personals, d’assumpció de nous valors, de configuració de la personalitat de l’adolescent és, per ella mateixa, una època difícil que demana unes pautes de comportament que contribueixin a anar madurant. A Jesuïtes Sarrià – Sant Ignasi acompanyem els adolescents en aquesta etapa important, per tal que els nostres alumnes assoleixin un grau de maduresa que els permeti assumir progressivament les responsabilitats personals i acadèmiques que, segons la seva edat, els pertoca. Aquest acompanyament per part dels educadors implica oferir als alumnes una atenció personal, una presència activa al seu costat, uns punts de referència clars, i l’exigència d’uns valors que permetin definir el perfil d’alumne que volem.\nTIC i noves tecnologies\nFormació sense fronteres


Ets aquíInici>Portafolis>Activitats>VII Jornadas sobre la Relación Pedagógica en la Universidad\nDegut a la situació actual d’alerta sanitària, ens veiem obligats a ajornar les jornades fins que aquesta estigui resolta. Perdoneu les molèsties.\nEl grup d’innovació docent Indaga-t (GIDCUB-13/087) de l’Universitat de Barcelona promou les VII Jornades sobre la Relació Pedagògica a la Universitat: Ensenyar i Aprendre en Companyia, amb la col·laboració dels grups que han organitzat en edicions anteriors aquestes jornades: Elkarrikertuz (GIU19/011) de la Universitat del País Basc; EMIPE (Equip multidisciplinari sobre pràctiques en educació, GR2006-02) de la Universitat Autònoma de Madrid; CREARI (Grup de Recerca en Pedagogies Culturals, GIUV2013-103) de la Universitat de València; i el grup PROMOT (Processos Motivacionais em Contextos Educativos) de la PUCRS (Brasil). Les Jornades es faran a la Universitat de Barcelona els dies 18 i 19 de juny de 2020.\nEl lema de les jornades\nEnsenyar en companyia es relaciona amb co-docència, però també amb una proposta de resignificació de les relacions pedagògiques com a possibilitadora d’espais de pensament a la Universitat (Kaufmann, 2011), entenent aquests espais com a catalitzadors de noves formes de conflicte, dissens, indagació, autoria i modulació, enfront dels llocs consensuats de producció de coneixement, aquells que consoliden formes de categorització i control dels sabers, com a la seva immediatesa amb el desenvolupament d’economies del coneixement.\n9.00h Recollida de documentació i acreditació de participants\n9.30h Presentació de les Jornades a càrrec de representants de les institucions participants i organitzadores\n10.00h Primera Sessió de Comunicacions i Debat\n12.00h Segona Sessió de Comunicacions i Debat\n16.00h Tercera Sessió de Comunicacions\n18.00h Taula rodona amb estudiants\n10.00h Quarta Sessió de Comunicacions i Debat\n12.00h Cinquena Sessió de Comunicacions i Debat\n16.00h Sisena Sessió de Comunicacions i Debat\n18.00h Taula rodona amb parelles de docents intergeneracionals\n19.00h Sessió de conclusions i Tancament de les Jornades\nEstà prevista la participació d’un màxim de 50 persones. Tots els participants han de presentar comunicació, que haurà de ser aprovada. Es valoraran especialment les comunicacions presentades per grups de treball. Les comunicacions seran revisades pels membres de Comitè Científic, encarregat d’aprovar-les. Hi haurà quatre apartats temàtics diferenciats per donar coherència a el conjunt de les sessions. Cada comunicació es presentarà a un apartat temàtic concret.\nDes de les primeres jornades hem intentat que la trobada sigui un espai de compartir i no un escenari en què uns parlen i altres escolten. És per això que els participants poden accedir als resums de les comunicacions amb antelació per després poder participar de manera activa en les sessions.\nLes sessions d’aquestes jornades estan organitzades al voltant de quatre temes de debat, que es relacionen amb el títol de les mateixes:\nL’ètica de la cura en les relacions pedagògiques\nL’encreuament de mirades entre generacions i contextos.\nEl lloc de la conversa en les relacions pedagògiques.\nEls límits i possibilitats que ofereix la universitat per ensenyar en companyia.\nPresentació del tema i de les comunicacions per la persona que coordina (15 minuts).\nPresentació de cada comunicació centrada en com es dóna resposta a les dues preguntes plantejades en el tema en què ha estat inclosa (5 minuts cadascuna).\nPreguntes de la persona coordinadora als que presenten les comunicacions i debat entre tots els participants al voltant de les qüestions suscitades en el tema (45 minuts).\nSíntesi de la sessió pels relators (10 minuts).\nTerminis per lliurar els resums de les comunicacions\nEl termini per lliurar els resums (títol, autoria i una pàgina de text) serà el 10 de maig de 2020. Abans de el 15 de maig de 2020 es contestarà si han estat aprovats per a la seva presentació a les Jornades.\nOrganització dels resums:\nUniversitat i adreça electrònica de contacte.\nApartat temàtic on es vincula.\nResum (2000 paraules, per facilitar la comprensió i preparar la discussió).\nEls resums poden enviar-se a esbrina@ub.edu\nImatge de la capçalera: John Schnobrich a Unsplash\nERAM, Universitat Girona


Unión General de Trabajadores de España (UGT).Barcelona, 1888. Notes de la seva Història. Sindicalisme Socialista.\nBarcelona, agost de 1888\nCentral sindical d’àmbit estatal impulsada per militants socialistes. L’agost de 1887 el Centre de Classes de Mataró va dirigir un escrit al Centre de Classes de Barcelona proposant-li la celebració d’un congrés obrer d’abast estatal. Fruit d’aquesta iniciativa es nomenà una comissió que organitzés el congrés, presidida per Toribio Reoyo. Aquesta comissió recolçant-se en l'organització de la Federació Tipogràfica Espanyola, va escampar la idea i el projecte, i el dia 28 de juny de 1888 feia públic un comunicat amb la data, l'ordre del dia i les normes del congrés. El congrés fundacional, tingué lloc a Barcelona del 12 al 15 d’agost de 1888, amb assistència de 26 delegats que representaven 30 societats obreres i a la Federació Tipogràfica Espanyola, amb un total de 5154 adherits de les localitats de Barcelona, Caldes de Montbui, Castelló, Gràcia, Madrid, Manresa, Mataró, Tarragona i Vic. Durant el congrés es va rebre l’adhesió de quatre societats de Santander. En el decurs del congrés s'aprovaren els estatuts de la nova entitat. La seu de la nova Unió General de Treballadors, s'establí a Barcelona i les societats d'aquesta ciutat van escollir un Comitè format per:\nAntonio García Quejido, president\nSalvador Ferrer, vicepresident\nRamón Colado, tresorer\nFrancisco Parera, secretari\nJuan Graells, vicesecretari\nBasilio Martín Rodríguez, vocal\nJoaquín Manresa (a) vocal\nEls quals es van constituir en Comitè Nacional el dia 29 d'octubre.\n(a) Joaquín Manresa no va arribar a ocupar el càrrec i fou substituit per Josep Carnicer el 19/02/1889.\nCal indicar que si bé el President elegit (Antonio García Quejido) no consta entre els participants del congrés, va ser junt amb Toribio Reoyo, un dels puntals de l'organització.\nAl final d'aquest petit resum hem posat un seguit d'enllaços amb dades diverses de la UGT.\nLa UGT no aconseguiria implantar-se a Catalunya, on tingué una forta hostilitat de Les Tres Classes de Vapor (tot i que algunes de les seves secciones locals s’afiliarien a la UGT: Sant Joan de Vilassar, Mataró, Vilanova i la Geltrú) i dels elements anarquistes de la FTRE, però va seguir un creixement regular a la resta de l’estat, fins a ser-hi hegemònica durant la República (l'any 1903 els ugetistes de Catalunya solament representaven el 7,6% (3.539) de l'afiliació del total de l'estat (46.574). L'any 1911 no hi havia cap societat obrera adherida a la UGT fora de la demarcació territorial de Barcelona, on només n'hi havien nou (dues a Barcelona ciutat, quatre a Sitges, una a Caldes de Montbui, una a Calella i una a Mataró). L'any 1916 no n’hi havia cap a les de Lleida i Girona). Les societats tipogràfiques foren els nuclis iniciadors i més afins a la UGT (en el congrés fundacional dels 5154 adherits representats, 1391 eren de la Federació Tipogràfica, la qual ja disposava d’una notable organització i implantació a Barcelona, Madrid, Tarragona i València).\nL'any 1920 sota l'empenta del sitgetà Joan Durán, la UGT va constituir la Federació Regional Catalana, nomenant-se un Comitè presidit per Joaquim Escofet. La total subordinació, d'aquest comitè i dels successius fins l'any 1931, a les directrius centralistes i antiautonomistes del Comitè Central de la UGT van impedir que el proletariat de Catalunya s'identifiqués amb la UGT. La col.laboració de la UGT amb el òrgans de trball de la dictadura del general Primo de Rivera (1923-1929) també fou un element que restà credibilitat política a la UGT (Francisco Largo Caballero, secretari general de la UGT, va ser vocal del Consell d’Estat, nomenat el 5-10-1926).\nEls primers congressos els celebrà cada dos anys (el 2on l’any 1890 a Vilanova i la Geltrú, el 3er el 1892 a Màlaga, el 4rt. a Madrid, el 5è a València, i tots els altres els celebrà a Madrid). Després del 6è congrés (Madrid, setembre de 1899) la seu del Comitè es traslladà a Madrid (amb l’oposició del penedesenc Josep Comaposada –president de la UGT 1892-1894). En aquelles dates, setembre de 1899, Barcelona ciutat solament tenia 5 sindicats afiliats. En aquest congrés fou elegit secretari del Comitè Antonio García Quejido, i després els sindicats de Madrid van elegit president el tipògraf Pablo Iglesias, que ho seria fins a la seva mor l’any 1925.\nLa UGT s’organitzà en federacions d’oficis (ferrers, forners, marbristes, etc.) i a partir de 1928 en federacions nacionals d’indústria. Mantingué una estreta relació amb la II Internacional, mitjançant Antonio García Quejido primer, i més tard amb Pablo Iglesias (la UGT fou l’encarregada de nomenar el Secretari Internacional de Treball, l’any 1891).\nTot i ser considerada pels seus detractors una central sindical molt moderada, fou la impulsora de la manifestació del 1er de maig de 1890, on es reivindicava públicament la jornada de treball de vuit hores. L'estiu de 1909 participà, junt amb la CNT, en la vaga general de Catalunya, de protesta per la guerra del Marroc, i que l'exèrcit i el govern van convertir en la Setmana Tràgica. També promogué i participà en la vaga general revolucionària de l'any 1917, que afecta tot l’Estat. L’any 1934 impulsà l’aixecament revolucionari del mes d’octubre a Astúries, que, tot i el fracàs, fou un factor de prestigi per a la UGT.\nDurant l’any 1920 la UGT i la CNT van organitzar diferents trobades i es van creuar alguns escrits cercant la unió de les dues centrals sindicals. El dia 3 de setembre una comissió formada per Francisco Largo Caballero (secretari general de la UGT), Francisco Núñez Tomás, Evelino Boal (secretari de la CNT) i Salvador Seguí (secretari de la CRTC), van adreçar un comunicat a tots els treballadors de l’Estat demanant la unitat d’acció en les reivindicacions obreres. Semblava el pas previ a una fusió que, malauradament, mai no va arribar.\nEn produir-se la sublevació militar la UGT tingué un paper destacat en el triomf republicà a les principals ciutat de l’Estat i després va participar en els governs de la Generalitat de Catalunya (Rafael Vidiella, president de la UGT de Catalunya, fou conseller de Comunicacions, de Justícia i de Treball), Francisco Largo Caballero Cap del govern estatal i Josep Moix, vicepresident de la UGT de Catalunya, ministre de Treball també del govern estatal).\nNo cal dir que l’any 1939 la UGT fou declarada il·legal per la dictadura franquista i el seu patrimoni confiscat. Després patí durament la repressió franquista. Durant els anys quaranta foren empresonats fins a cinc Comitès que intentaven reorganitzar la UGT, i l'any 1953 va ser assassinat a la Direcció General de Seguretat de Madrid, Tomàs Centeno, aleshores President de la UGT.\nVa publicar: "La Unió Obrera" (Barcelona, desembre 1889). La Internacional. (1908-1909 i 1919-1921)\nLa Federació Regional Catalana publicà: "Justicia" (1928-30). "La Internacional" (1931) i "Cataluña Obrera" (1933). (Entenem que es significatiu que aquest setmanari se subtitulés Órgano oficial de la U.G.T. en Cataluña).\nAltres dades de la UGT que considerem interessants.\nActes del Comitè de la UGT dels anys 1888 - 1889 - 1890 - 1891 i 1892.\nSocietats citades en les actes, del Comitè nacional,\ndels anys 1888 - 1889 - 1890 - 1891 i 1892.\nEstatuts de la UGT aprovats en el congrés fundacional de 1888.\nEstatuts de la UGT aprovats en el 17è congrés confederal\ncelebrat a Madrid del 14 al 22 d'octubre de 1932.\nRelació dels congressos celebrats per la UGT (1888 - 1932).\nComitès de la UGT 1888 - 1934.\nDetalls dels congressos dels anys\n1890 - 1892 - 1894 - 1896 - 1899 -1902 - 1905 - 1911 - 1914 -\n1916 - 1918 - 1920 - 1922 - 1927 - 1928 i 1932.\nDesenvolupament de la UGT (agost de 1888 - octubre de 1932).\nDelegats que van assistir als sis primers congressos de la UGT (1888 - 1899)