Teresa Carreras i Olga Ortiz, aquest dimarts en 'El Mirador' a Ràdio Estel, on també ha participat Nacho Pascual\n"El nivell d'esforç dels polítics municipals exigeix hores"\nOlga Ortiz (Units per Avançar), en conversa amb Teresa Carreras i Nacho Pascual (PACMA), elogia "la proximitat del polític local"\nOlga Ortiz, candidata d'Units per Avançar a l'alcaldia d'Argentona, Teresa Carreras, membre de la Junta de l'Associació de Periodistes Europeus a Catalunya, i Nacho Pascual, candidat del PACMA a l'alcaldia de Girona, han analitzat aquest dimarts, des del programa El Mirador de l'actualitat, l’especificitat de les eleccions municipals en pobles i ciutats més petits on l’escenari sovint no se sembla gens al general de Catalunya. Ortiz ha destacat que Units per Avançar "vol demostrar que el lideratge ha de ser també femení, i ara hi ha cinc candidats i tres candidates en els 8 partits que es presenten a aquestes municipals a Argentona". En aquest sentit, ha animat les dones a "liderar els seus partits, perquè han d'estar representades d'acord amb el 52 per cent que són dins la població total". Sobre la política local, la també exregidora a Mataró quan Joan Mora va ser alcalde entre 2011 i 2015 ha explicat que "el nivell d'esforç dels polítics municipals exigeix hores personals", i que "el tipus de lideratge d'una dona aporta un carisma diferent que és positiu dins un projecte col·laboratiu que s'ha de veure en els municipis".\nEn un altre moment, Olga Ortiz ha recordat la dita popular segons la qual, "quan votes a les eleccions generals, ho fas amb el cap i, quan votes a les autonòmiques, amb el cor mentre que, a les municipals, ho fas amb els peus, perquè afecta allò que es toca, allò proper". En aquesta línia, la candidata a l'Alcaldia d'Argentona ha comentat que "les eleccions locals prioritzen sovint la persona per sobre dels partits i les sigles, motiu pel qual aquesta candidatura vol ser, i així ho diu en el lema, precisament la de les persones i allò que necessiten". Ha valorat igualment molt positivament "aquesta proximitat del polític municipal amb els ciutadans". Ortiz finalment ha destacat que ara "el panorama es presenta més fragmentat, perquè s'han afegit, a les candidatures de 2015, tambe Junts per Catalunya i Units per Avançar".\nTeresa Carreras, per la seva banda, ha valorat positivament la gestió d'Eudald Calvo, que ha qualificat de "molt social, positiva i propera, amb els joves i un programa per ajudar a donar visibilitat a les noies quan surten de les discoteques". Sobre Mataró, on ha governat aquests 4 anys el socialista David Bote amb només 6 regidors de 27, la periodista ha dit que "bona part de la gent se sent frustrada, perquè és impossible fer les coses bé amb una majoria tan exigua".\nD'altra banda, el candidat del Partit Animalista (PACMA) a l'Alcaldia de Girona, Nacho Pascual, ha explicat que la seva formació "té tres eixos fonamentals: la defensa dels drets dels animals, el medi ambient i aturar la crisi climàtica i una aposta decidida per la justícia social i la defensa dels col·lectius més vulnerables". El dirigent ha afegit que "allò que fa diferent el PACMA és que porta una bandera pels qui no tenen veu, que són els animals, fet que ha provocat que els altres partits s'hagin posat les piles en aquest tema". Pascual ha assegurat que prioritzarà "canviar l'ordenança de tinença, protecció i control dels animals, de la qual el PACMA ja havia presentat més de 50 modificacions". Ha destacat que "el consistori ja ha incorporat una d'aquestes mesures, com és el fet que els animals de companyia puguin viatjar en transport públic" amb els seus amos. Finalment ha denunciat que "Girona s'ha convertit aquests últims anys en una ciutat aparador, de grans festivals, però de poca política del dia a dia pensada per a la gent que aixeca la ciutat o que pateix discriminació pel fet de viure a la perifèria".\nEs pot escoltar AQUÍ el programa El Mirador de l'actualitat d'aquest dimarts 21 de maig.\nLocalitats on algunes forces es presenten en solitari quan en altres van en coalició, formacions independents, candidatures molt lligades a la figura de l’alcaldable i peculiaritats d’alguns àmbits locals concrets configuren tot un univers i també una experiència de més proximitat per a molts electors. Argentona, on Units per Avançar es presenta en solitari amb Olga Ortiz com a candidata a l’Alcaldia, n'és un exemple. La previsió a Mataró, on el PSC ha governat aquests 4 anys, amb l’alcalde David Bote però només amb 6 dels 27 regidors del consistori. Aquest tradicional feu socialista només va tenir alcalde de Convergència i Unió, Joan Mora, entre 2011 i 2015.


1R de maig. La lluita obrera pels nostres drets no es confina - Teleponent\nInici Opinió 1R de maig. La lluita obrera pels nostres drets no es confina\nAquest 1r de maig de 2021 la classe obrera s’enfronta a moltes dificultats agreujades per la pandèmia de la Covid 19. Hi ha 4 milions de treballadors i treballadores a l’atur i gairebé un milió més en ERTO. La reforma laboral no ha estat derogada com va prometre el govern “més progressista de la història”. El PSOE i Unides Podem manté vigent la llei mordassa que permet una major repressió contra el poble treballador. Per al govern l’habitatge es considera un bé de mercat amb el que no vol regular els seus preus.\nNomés la classe obrera, organitzada i independent ideològicament d’aquells que per interessos de classe han de ser considerats antagònics (enemics), pot revertir l’actual situació. Obreres i obrers organitzats en el PCPC i la seva Joventut (J-PCPC) i en estructures de classe com són els CUO (Comitès per a la Unitat Obrera). Només amb un alt nivell ideològic i organitzatiu que superi les polítiques de conciliació i pacte entre classes podrà la classe obrera derrotar la burgesia, al sistema capitalista que la sotmet, explota i sentència a marginalitat, misèria i mort.\nDes del PCPC i la J-PCPC fem una crida al conjunt de la classe obrera en actiu, jubilada o a l’atur, així com a la joventut d’extracció obrera a que s’organitzi com a classe independent per fer front al capital i els seus lacais en el govern.\nFem una crida a organitzar en els talls cèl·lules del PCPC i posar en marxa els Comitès per a la Unitat Obrera. Organització i Unitat obrera faran possible la victòria.\nTot per a la Classe Obrera !!\nArticle anterior#AraToca estar al costat de la gent treballadora\nArticle següentL’espectacle ‘The Mountain’ dona el tret de sortida a la 32a Fira de Titelles de Lleida


Iglesias afirma que l'ingrés mínim vital s'aprovarà "aquests propers dies"\nPublicat 14/5/2020 13:48:13 +02:00CET\nEl Govern central aprovarà "aquests pròxims dies" en el Consell de Ministres l'ingrés mínim vital, "una mesura de gran consens, que ajudarà centenars de milers de famílies", segons ha afirmat el vicepresident segon de l'executiu i ministre de Drets Socials i Agenda 2030, Pablo Iglesias.\n"Em congratula confirmar-los que aquests propers dies el Consell de Ministres aprovarà una nova prestació no contributiva de la Seguretat Social que garantirà a totes les persones en situació de vulnerabilitat un ingrés mínim vital", ha avançat Iglesias en la Comissió de Drets Socials del Senat.\nD'aquesta manera, Iglesias ha subratllat que li consta que el ministre d'Inclusió, Seguretat Social i Migracions, José Luis Escrivá, "treballa amb les comunitats autònomes" per "culminar un acord" sobre l'ingrés mínim vital.\nEl vicepresident ha indicat que és "una mesura de justícia social". "Imaginen la vergonya que passen les famílies que no poden portar menjar a casa per als seus fills o compar la roba que necessiten, quan no tenen aquest mínim per mirar-se al mirall i veure's en una situació de dignitat", ha remarcat.\nD'altra banda, ha assenyalat que també és "una mesura d'eficiència econòmica" perquè aquests diners "no aniran a parar a un compte de Suïssa" sinó que "aniran directament al consum" i permetran "que autònoms i empreses puguin continuar facturant".


La Penya Barcelonista de Soses estrena local - Esports - Altanto!! Revista\nPartits polítics delictes ajuntaments Torres de Segre Catalunya Festa Major sindicat agrari Aitona futbol Lleida crisi econòmica Mossos d'Esquadra agricultura, fruticultura, ramaderia centres educatius Alcarràs Generalitat mobilitzacions ciutadanes empreses handbol Unió Pagesos Seròs Soses DAAM Massalcoreig festes i celebracions\nLa Penya Barcelonista de Soses estrena local\nEls 480 socis de la Penya Barcelonista de Soses ja compten amb un nou local propi on veure els partits del Barça. El van inaugurar el passat 25 d'octubre amb un aperitiu, membres de l'Ajuntament i penyes dels pobles veïns i tot seguit van seguir el partit Saragossa-Barcelona.\nDes dels seus inicis, l'any 2006, anaven a veure els partits al local social del poble, però al ser compartit amb altres entitats i activitats del la localitat, cada vegada havien de muntar i desmuntar el projector i les cadires pels assistents, una tasca que els comportava molta estona de feina.\nAra, amb el nou local ubicat a les antigues escoles s'ha solucionat el problema però amb l'inconvenient que se'ls queda petit. La capacitat és d'un centenar de persones, mentre que són gairebé 500 socis.\nMés notícies sobre " Penyes barcelonistes , Soses "\n27/04/2010 - Les penyes barcelonistes del Baix Segrià preparen el partit d'aquest vespre\n28/07/2011 - Una senyera de Soses, lligada a la copa de la Champions


Practicar esport a l'hivern - Farmàcia Mestre Climent\nHomeFarmàcia Mestre ClimentPracticar esport a l’hivern\nPracticar esport a l’hivern\nHi ha menys hores de llum i fa més fred, però els amants de l’esport gaudeixen també en aquesta època de l’any. L’entorn, sobretot si sortim per la muntanya, ens ofereix sensacions úniques i paisatges inoblidables.\nAl bon esportista li agrada practicar esport tot l’any, ja sigui dins o fora del gimnàs. Si a més aquest és amant de la naturalesa i l’aire lliure, aquesta època ofereix infinites possibilitats per sortir i divertir-se gaudint de l’entorn natural.\nEsportista tot terreny.\nCaminar, córrer o sortir amb bicicleta pel camp o la muntanya són algunes de les activitats més de moda entre els esportistes aficionats. Alguns d’ells es desemboliquen bé en diverses disciplines. És important, quan se surt a caminar, a córrer o es munta amb bicicleta, portar roba tècnica adequada que permeti la transpiració. D’aquesta manera s’evita retenir la suor i posar-se malalt.\nTampoc cal oblidar-se de la hidratació. Cal hidratar-se sempre, tant a l’estiu com a l’hivern, abans, durant i després de la realització de qualsevol tipus d’activitat física o esport. Si és possible, cal acompanyar l’aportació d’aigua amb sucre i sals minerals perquè l’activitat muscular es realitzi correctament.\nHi ha esports com l’esquí, l’esquí de fons, el surf de neu, les raquetes… que només poden practicar-se a l’hivern.\nA més de les recomanacions generals que han de seguir-se en tota pràctica esportiva, cal tenir en compte altres factors:\nVestir-se per capes per poder llevar-se peces si es té calor o abrigar-se es fa fred: samarreta de màniga llarga i folro polar .\nEquipar-se adequadament i ajustar les fixacions dels esquís. En cas de practicar surf de neu posar-se ben el cas i les proteccions. Anar ben preparat en cas d’excursió amb raquetes per la neu.\nProtegir la vista amb unes bones ulleres de sol o màscara de torb. És important protegir els ulls del vent i la neu.\nEn el cas dels esports d’hivern és important comprar una crema solar a la nostra farmàcia . I és que cada 1.000 metres d’altura, la radiació UV puja fins a un 4% més, i prop del 80% de la llum UV és reflectida per la neu.\nRecorda que cal posar-se crema, fins i tot encara que estigui ennuvolat. Podrem aconsellar-te cremes solars específiques i fàcils de transportar.\nPregunta’ns també per un labial adequat, ja que en la neu els llavis es tallen i ressequen molt més que en un altre ambient.\nSi et desplaces amb cotxe a una muntanya per practicar qualsevol esport no està de més incloure una petita farmaciola en el maleter del cotxe amb l’imprescindible: gases, esparadraps, benes, tisores, pinces, borses de freda/calor, crema per als cops…\nSi tens algun dubte, consulta’ns els productes que podrien ser-te útils encas d’urgència en funció del teu esport.


[VÍDEO] Puig: "Estrenem una dècada: la dècada decisiva, la dècada de les oportunitats"\nRècord de casos en un sol dia al País Valencià i segona dada més alta de morts\tRècord de casos en un sol dia al País Valencià i segona dada més alta de morts\n[VÍDEO] Puig: “Estrenem una dècada: la dècada decisiva, la dècada de les oportunitats”\nPuig ha recordat la figura de l'humanista valencià Lluís Vives per a transmetre la importància de la ciència, l'educació i d'Europa\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha adreçat el seu missatge de Cap d’Any als valencians des de la seu històrica de la Universitat de València, on hi ha l’estàtua de l’humanista valencià Lluís Vives, una figura que Puig ha volgut aprofitar per a transmetre la importància de la ciència, l’educació i d’Europa, essència del pensament de Vives.\nPuig ha enviat el seu efecte i “una sentida abraçada amb les 2.800 famílies valencianes que han perdut a un ser estimat” i ha donat ànims als pacients de covid que passaran el Cap d’Any ingressats a l’hospital. “La vostra salut és el que més ens preocupa ara mateix”, els ha dit. El president ha recordat que la pandèmia ens ha privat “de la família, del treball i –de vegades– de les llibertats”, però també ha visibilitzat tres fortaleses del poble valencià.\nLa primera fortalesa és que “tenim uns servidors públics als hospitals, als centres de salut, a les residències, als cossos de seguretat i a les aules que han arriscat la vida per persones desconegudes, i que han enaltit el nostre model social de benestar”. La segona que “comptem amb un gran teixit d’empreses, de cooperatives, d’autònoms, de treballadors i treballadores, plenament compromesos amb la prosperitat col·lectiva”. I tercera: “Que el poble valencià no és com el pintaven quatre tòpics falsos, sinó que ha demostrat ser un poble immensament fort, prudent i convençut.”\nPuig, que ha agraït a la societat valenciana l’esforç, ha celebrat que “per fi, tanquem este fatídic 2020” i que amb el 2021 estrenem una nova dècada: “la dècada decisiva, la dècada de les oportunitats”. El president ha destacat que la resposta de la Unió Europea en aquesta crisi ha estat “ben distinta” que a l’anterior crisi financera, i diu que “això ens dóna força per a una eixida més ràpida, vigorosa i transformadora”.\n“Deia el pensador George Steiner que ‘Els parallamps han d’estar connectats a terra’. Que fins i tot les idees més abstractes han d’estar ancorades en la realitat.\nAixí és. I la realitat que més ens preocupa, junt amb la salut, és la creació de treball”, ha afegit. Puig ha destacat que en només tres anys el País Valencià rebrà d’Europa cinc voltes més recursos que tots els fons europeus percebuts en una dècada i mitja. “\nÉs una situació inèdita”, ha afegit.\nAquesta injecció de recursos, diu Puig, s’ha de traduir en la creació de 90.000 llocs de treball en els pròxims tres anys, uns “llocs de treball de qualitat associats al coneixement, a la nova indústria, a la sostenibilitat de les noves energies i a la digitalització”.\n2021, l’any de l’esperança\nEl president Ximo Puig ha definit el 2021 com “l’any de l’esperança”, per l’arribada del vaccí i per la reactivació econòmica impulsada per Europa. “Eixa Europa il·lustrada a la que tant va contribuir –ara fa 500 anys– Lluís Vives. Un home de raó, de diàleg i de concòrdia”, ha dit Puig, que ha citat una frase del pensador valencià: “Ha de ser afany particular dels qui governen cuidar, i posar tot el seu esforç, en què uns servisquen d’auxili als altres, que ningú siga oprimit, ningú injuriat, ningú reba dany injust, i que el més dèbil siga assistit pel més poderós.”\nAquesta, segons Puig, és la via valenciana a seguir. “El camí dels governants no pot ser la crispació i les trinxeres que veiem, malauradament, cada dia. Perquè això, ¿de què serveix? De res. ¿A qui li millora la vida? Absolutament a ningú. Per tant, desplacem el soroll estèril”, ha dit.\nAbans d’acabar, Puig ha destacat alguns dels problemes socials que continuen vigents però que han pogut quedar eclipsats per la pandèmia: la violència masclista, la solitud de la gent gran, la migració juvenil, la pobresa infantil i el retrocés de la classe mitjana i la precarietat laboral.


Calcular el pagament de l'IBI - api.cat\nHome Vivienda\tCom pagar l’IBI per internet\nL’Impost de Béns Immobles (IBI) és un tribut que han de pagar tots els propietaris o titulars de qualsevol bé (pis, casa, plaça de pàrquing, traster, tenda, despatx). Si en anteriors posts, t’havíem comentat qui està obligat a abonar-ho o com podies fraccionar-ho, en aquest et comentarem com funciona l’opció de pagar-ho per internet. Vegem la fórmula que tens per saldar el deute amb el teu pis de Cornellà de Llobregat.\nIBI per internet\nEl pagament de l’IBI per internet està dins de la categoria de rebuts domiciliats. Amb aquesta modalitat, estalviaràs temps i no hauràs de preocupar-te de rebre el document a casa ni del període de pagament establert. Igual que amb la domiciliació bancària, l’IBI es pot pagar en quatre fraccions i has de consultar el calendari del contribuent de l’ajuntament, que és qui gestiona el cobrament de l’impost.\nPagar els deutes\nSi durant el procés de pagament per internet es produeix qualsevol error, l’ajuntament et garanteix que no t’aplicarà ni recàrrecs ni interessos. La pregunta és: L’IBI per internet es pot pagar a qualsevol ajuntament? Existeixen dos requisits: El consistori ha hagut de permetre el cobrament dels impostos municipals a través d’internet i com a contribuent has de disposar del document de pagament.\nEl mateix que succeeix amb un altre tipus de compres on-line, les targetes de crèdit Visa o Mastercard són vàlides per pagar l’IBI per internet. El fet que abonis l’impost a través d’un sistema diferent no modifica els terminis de pagament. El límit ho estableix cada ajuntament en funció del seu calendari fiscal. Per consultar-ho, has de fer-ho en el rebut que t’enviïn al domicili.\nCom consultar les dates de pagament\nEn el cas que el rebut no estigui domiciliat, el pagament ho hauràs de fer una vegada a l’any presentant el rebut en un oficina de recaptació municipal o en qualsevol entitat bancària. Però si optes per abonar l’IBI per internet, des de la mateixa aplicació et podràs descarregar un document justificatiu de què has efectuat el pagament de l’impost. Des de l’Ajuntament de Barcelona assenyalen que un 90% dels tributs que gestionen estan domiciliats o pel banc o es paguen per internet. Entre ells, es troba l’IBI.\nEl càlcul de la quota de l’IBI\nPer determinar l’import que et correspon pagar de l’IBI de l’habitatge, el Ministeri d’Hisenda estableix una quantitat en funció del valor de l’immoble que li consta en el Cadastre Immobiliari. El càlcul té en compte el valor del sòl i el de la construcció. En poques ocasions coincideix amb la xifra de l’escriptura ni amb la qual s’ha pagat pel pis.\nL’IBI l’ha d’assumir la persona que sigui la propietària de l’immoble a data 1 de gener. Encara que la compravenda de l’habitatge es produeixi al febrer, el tribut es paga per avançat. Abans d’abonar la quota de l’impost, és aconsellable que acudeixis al notari per comprovar que el pis o casa està al corrent de pagament i no acumula deutes.\nMantenir la motivació depèn només de tu\nConsells pels “millennials” que vulguin comprar un habitatge\nTendències europees en el sector immobiliari\nJacuzzi d’exterior: bombolles amb estil\nQuina és la política d’habitatge a la Unió...\nQuè he de fer per llogar el meu...\n5 errors en reformar casa teva que redueixen...


Dubtes i pagaments - Sant Pere de Ribes\nQuan es considera notificada una denúncia?\nPer a notificar la denúncia hi ha varis mitjans:\nL'agent lliura la denúncia en mà a l'interessat.\nL'Organisme de Gestió Tributària la envia per correu al domicili.\nSi cap de les opcions anteriors és possible, es publicarà al Butlletí Oficial de la Província.\nOn puc consultar el meu saldo de punts?\nUn cop sigui ferma la sanció en via administrativa es trauran els punts indicats a la notificació. Podeu consultar el saldo a orgt.multes@diba.cat.\nPodeu fer efectiva la multa amb reducció del 50% en el termini de 20 dies naturals a partir de la notificació sol·licitant el document per al pagament, per correu electrònic, a l'adreça orgt.multes@diba.cat\nTranscorreguts 10 dies des de la denúncia podeu pagar:\nAmb targeta de crèdit trucant al 93 202 98 02\nA través d'entitats financeres col·laboradores, amb el document que podreu demanar personalment a qualsevol de les oficines de l'Organisme de Gestió Tributària de la Diputació de Barcelona (podeu consultar la relació a la Web orgt.diba.cat)\nDemanar un duplicat a l'Organisme de Gestió Tributària\nQuè comporta el pagament de la denúncia amb reducció dins el termini?\nEl pagament amb reducció dins el termini indicat comporta la renúncia a formular al·legacions i la finalització del procediment sense resolució expressa, i només es podrà recórrer davant l'ordre jurisdiccional contenciós administratiu en el termini de dos mesos a partir del pagament, llevat que es tracti de les infraccions previstes als articles 65.5.h) i 65.6 de la Llei de seguretat viària, a les que no és aplicable la reducció.\nCom puc veure les fotografies de les meves multes per excés de velocitat?\nPer poder veure les fotografies de les seves multes, disposa de les següents opcions:\nAccedir a la web del servei de l'Organisme de Gestió Tributària (Veure la fotografia de les multes).\nAdreçar-se a la Policia Local de l'Ajuntament de Sant Pere de Ribes.\nAdreçar-se a qualsevol oficina de l'Organisme de Gestió Tributària de la Diputació de Barcelona.\nEstan protegides les meves dades personals?\nD'acord amb la Llei 15/1999, de 13 de desembre, s'informa que les dades personals facilitades s'inclouran als fitxers de la base de dades de l'Organisme de Gestió Tributària de la Diputació de Barcelona, davant del qual podeu exercir els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició, en els termes establerts en la legislació vigent, mitjançant escrit presentat al Registre General (situat al c/ Mejia Lequereica, 12. 08028 Barcelona).


Primera visita del rei espanyol des de la carta contra la independència de Catalunya - VilaWeb\nEl rei espanyol Juan Carlos I visita avui Barcelona per primera vegada des que va publicar a la web de la casa reial una carta contra la independència de Catalunya. 'Res pitjor no es pot fer ara que dividir forces, esperonar dissensions i perseguir quimeres', va dir el rei. Avui, a dos quarts de set de la tarda, es reunirà amb el president de la Generalitat, Artur Mas, al monestir de Pedralbes en el lliurament del IV Premi Internacional Comte de Barcelona al secretari d'estat del Vaticà, el cardenal Tarcisio Bertone.\nMas hi farà cap des del Parlament de Catalunya, on a les quatre de la tarda ha de pronunciar el discurs d'obertura del debat de política general, en què se suposa que exposarà com hauria d'anar la nova etapa política de Catalunya.\nEditorial de Vicent Partal: Què vol ara Juan Carlos?


El Vendrell trenca la ratxa de sis partits seguits sense perdre del Lloret - Empordà\nEl Vendrell trenca la ratxa de sis partits seguits sense perdre del Lloret\nEl Lloret va trencar ahir una ratxa de sis partits seguits sense conèixer la derrota –3 victòries i 3 empats– a casa davant el Vendrell, sisè classificat, amb un partit que va acabar amb el resultat de 2-3.\nAl minut i mig de partit els visitants van aconseguir avançar-se al marcador amb una falta directa transformada per Rodríguez que posava el 0-1 al marcador. Quatre minuts més tard arribaria la igualada per al conjunt de Barceló. Va ser Àlex Grau l'encarregat d'empatar el partit a un gol.\nPerò sis minuts més tard, i a falta d'arribar a 12 per al descans, de nou Rodríguez va avançar els tarragonins. I amb l'1-2 s'arribava al descans.\nAls 10 minuts del descans, Rodríguez va poder fer l'1-3 en una nova falta directa, però no va anotar. Qui sí que ho va fer un minut més tard va ser Mitjans, que situava el Vendrell dos gols amunt.\nA falta d'11 minuts, Plaza retallava distàncies pels gironins posant el 2-3 al marcador, però el resultat ja no es mouria més.\nEl Lloret queda en onzena posició amb 25 punts, lluny de la zona de descens.


El Barça Lassa es classifica per a la final de la Copa del Rei per sisè any consecutiu (28-24)\nEls blaugranes s'enfrontaran al Liberbank Conca diumenge a les 17 h amb un títol en joc\n1 min. Barcelona 06/04/2019 20:59\n651x366 El capità del Barça Lassa, Victor Tomàs, marcant un gol a la semifinal de la Copa del Rei d'handbol contra el Logronyo la Rioja / FC BARCELONA El capità del Barça Lassa, Victor Tomàs, marcant un gol a la semifinal de la Copa del Rei d'handbol contra el Logronyo la Rioja / FC BARCELONA\nEl Barça Lassa no altera el guió i es classifica per a la final de la Copa del Rei d'handbol després de guanyar el Logronyo la Rioja (28-24). L'últim obstacle abans d'aixecar la hipotètica 23a Copa del Rei (la sisena consecutiva) serà el Liberbank Conca diumenge (19 h, Esport3).\nPer la via ràpida i sense contemplacions. Els blaugranes han sentenciat la semifinal ràpidament i han deixat sense possibilitats el Logronyo la Rioja. Amb un parcial de 3-0 i amb un 5-2 al marcador, els de Xavi Pascual han sortit al màxim per evitar una altra relliscada contra els logronyesos com la de l'últim partit de Lliga (28-28). Gràcies a un estel·lar Kevin Moller, amb set aturades, el Barça se n'ha anat de sis punts, màxim avantatge del partit (9-3). Els visitants han acabat collant els blaugranes i han reduït la distància a cinc gols (13-8), però la superioritat dels campions de Lliga ha acabat certificant el 17-10 al descans.\nEl Logronyo s'ha despertat a la represa i ha reduït la diferència a quatre gols (22-18). Amb un parcial d'1-3, els riojans han tornat a reduir l'avantatge que el Barça havia tornat a augmentar al Pavelló Pitiu Rochel d'Alacant (28-24).


Amb l’Espanyol certificant l’ascens a Saragossa, ara només queda una plaça buida a la Primera Divisió i, tot i que serà a poc a poc, el Mallorca no ha de tenir gaires problemes per accedir-hi. No fa gaires temporades, un partit a La Rosaleda era de Primera Divisió i no venia gens de nou veure un Màlaga-Mallorca a la màxima categoria. Però el d’aquesta jornada forma part d’una altra història i amb uns objectius ben diferents. El Mallorca és a prop de tornar a l’elit de la lliga i el Màlaga gairebé ja no té opcions per entrar al play-off d’ascens. Per tant, poca cosa a rescatar, en línies generals, de cap dels dos equips, que s’han hagut de conformar amb un rònec empat.\nA banda de la sanció a l’entrenador, el Mallorca s’ha presentat a Màlaga amb les baixes importants de Dani Rodríguez, per sanció, i Ruiz de Galarreta, lesionat. Després de tenir uns minuts davant el Mirandés, avui ha tornat a l’equip titular Lago Junior. El davanter africà ha estat el protagonista positiu de la primera part i el negatiu de la segona. Lago ha fet una rematada de cap excel·lent a un bon servei, l’únic, de Joan Sastre, que ha significat l’empat. A la segona, però, ha tingut una claríssima oportunitat de fer el segon gol i l’ha tudada.\nEl Mallorca, en conjunt, no ha fet un mal partit, però tampoc no l’ha fet gaire bo. Després de la reacció al gol del Màlaga, gràcies a un penal absurd d’Olivan, l’equip ha reaccionat, ha estat superior als locals i ha aconseguit igualar el marcador amb el gol de Lago Junior. Fins i tot hauria pogut arribar al descans amb avantatge, si Amath hagués tingut un poc més de punteria. El senegalès no ha tingut el partit de cara i ha perdut moltes pilotes al centre del camp, que s’han convertit en contraatacs perillosos que el Màlaga no ha sabut aprofitar.\nVists els partits a través del televisor, sembla que al grup de Luis García Plaza li costa més del que seria desitjable acabar la temporada. Fa mesos que el Mallorca està encallat i ha deixat d’esser l’equip temible en què es convertia quan era visitant. Els números són els que són i els mallorquinistes només han sumat dos punts de divuit possibles. Hi ha jugadors que han perdut potència física, circumstància que sol anar acompanyada de la frescor necessària per suportar més de noranta minuts al màxim nivell. Ara, amb la plagueta a la mà, són sis punts de diferència amb l’Almeria, un marge que no hauria de ser obstacle per assolir l’objectiu. Diumenge que ve a Son Moix, un altre repte, amb la visita de l’Alcorcón, que només està a dos punts de la zona de descens i que voldrà escalar posicions.\nOpinió Futbol Reial Mallorca Segona divisió


La Leire i el Joel han fet anys aquest mes de Novembre, 8 anys!!\nEns han pogut llegir la seva targeta i ens han explicat com els agradaria que fos el dia del seu aniversari.\n20/21vidaaula3r, General 0\nLes Tanits aquesta setmana hem tingut el privilegi de poder conèixer i gaudir d’una audició de quatre instruments que no acostumem a veure ni sentir a l’escola en directe.\nA l’estona de música hem tingut quatre grans músics que ens han volgut explicar quin és l’instrument que toquen, les parts que té, de quina família és i fins i tot ens han tocat una petita peça musical que havien preparat a casa.\nSabeu qui eren aquests quatre músics? Doncs l’Aroa amb el seu saxo, el Daniel amb el seu piano, l’Emma amb el violí i el Lluc amb la bateria.\nHa sigut una tarda diferent i de la que hem gaudit molt. La veritat és que aquests companys i companyes s’han esforçat molt i s’han preparat molt bé aquesta estona que ens han dedicat entorn la setmana de la música.\n19/20Música3r, 20/21vidaaula3r 0\nLes Tanits ens estem fent grans i això implica, a vegades, fer unes feines que són una mica més complicades però que cal començar a entrar-hi i practicar.\nCom heu anat veient, a les llibretes de documentació tan fantàstiques i que tan cuidem i ens estimem, per anar explicant els passos i el desenvolupament del projecte d’aula, els i les mestres de l’escola fins ara anàven creant petits textos per donar una mica més de sentit i continuïtat.\nPerò això, per les Tanits s’ha acabat. Aquesta setmana hem sigut nosaltres, per parelles els qui hem creat aquest text, en aquest cas el d’inici del projecte, on s’explica el procés que hem seguit i tot el que ens ha passat i hem fet per arribar a decidir quin seria el nostre projecte.\nHa sigut un repte no gens fàcil però que ens ha agradat molt de poder tirar endavant. Primer tots junts hem repassat tots els passos i el procés, per recordar i ajudar-nos a ordenar tots els moments viscuts. Després, per parelles i amb els Chromebooks, hem fet aquesta creació de text. I quina aventura això de crear un document amb els Chormebooks! Hem treballat de valent, però també ens ho hem passat molt bé descobrint les negretes, els subratllats, els canvis de lletres i mides, la posició de les línies, i sobretot, poder canviar el color de les lletres dels títols!\nEsperem que quan us arribin aquestes llibretes a casa, gaudiu d’aquesta primera creació de text tan especial per a totes les Tanits.\nCOM ESCRIVIM EL 1897?\nLes Tanits hem tingut una conversa ben interessant entorn com escriure el número 1897.\nSabeu què va passar l’any 1897? Resulta que va ser l’any que es van inventar les curses d’orientació i tot volent escriure aquesta xifra a la pissarra, ens ha sorgit un dubte: com s’escriu?\nUna Tanit ha escrit: 1000 800 97.\nUna altra Tanit ha escrit 1897.\nQui tenia raó? Alguns han dit que el primer s’havia equivocat, tenien molt clar que la correcta era la segona manera però… és així? Justament quan fem sumes amb aranya moltes vegades fem aquests passos! Altres han dit que en el segon li faltaven zeros perquè el mil té tres zeros!\nAixí que hem fet servir un material molt xulo que tenim a l’aula i que ens ha ajudat a entendre que descomposant aquesta xifra tenim un 1000, un 800, un 90 u un 7. Però que si els col·loquem ens queda el 1987.\nFEM PERCUSSIÓ CORPORAL\nLes Tanits hem tingut la sort de poder gaudir d’una sessió de percussió corporal amb el Kike Cuadros, que n’és tot un expert.\nAquesta és una activitat de la que gaudeixen els nens i nenes de la comunitat de grans de l’escola de manera setmanal i a nosaltres ens venia molt de gust provar-ho.\nHem començat amb una roda de noms ben ritmada i hem seguit fent diferents moviments ben divertits al ritme de la música, la veritat és que hem gaudit molt d’aquesta estona: hem ballat, hem rigut i també ens hem esverat, i fins i tot li hem demanat si un altre dia pot tornar.\nSORTIDA A CAN TITÓ\nA les Tanits ens agrada molt sortir al bosc i gaudir de la natura. A més a més per poder tirar endavant el nostre projecte, ens cal conèixer molt bé el nostre entorn i saber-nos orientar. Així doncs, la nostra intenció és anar sovint al bosc i no només anar-hi a jugar sinó també a descobrir rutes noves per nosaltres, la vegetació que hi ha… i fer-hi activitats diverses.\nAquesta vegada, hem esmorzat al parc fluvial, en acabar hem seguit camí amunt cap a la muntanya. Després de jugar a fer cabanes, córrer i amagar-se entre els arbres… hem tornat a la calma tot llegint la novel·la de la Tanit.\nHa sigut una estona molt especial, imagineu-vos! tots i totes en silenci, concentrats… enmig del bosc… llegint la Tanit. Un moment màgic!\nQuan vam fer l’activitat de la “gimcana”, ens vam adonar que ens costa una mica treballar en equip. Així doncs, hem visualitzat aquest curt que a continuació us adjuntem, perquè ens ajudi a reflexionar i seguir aprenent. Sabem que no és gens fàcil però ens esforcem molt.\nAquest vídeo ens ha fet pensar en tots aquells aspectes que hem de millorar quan treballem en equip, com per exemple, ajudar-nos uns amb els altres per aconseguir un objectiu comú, saber-nos organitzar i escoltar-nos, respectar-nos, tenir responsabilitats…\nDesprés d’una conversa del tot interessant, posem en pràctica totes les nostres reflexions muntant un puzle cada grup, i és que si intentem que cada peça encaixi… tots i totes ens enriquirem d’allò que volem aconseguir plegats.\nEL PROJECTE D’AULA ENGEGA MOTORS\nLes Tanits aquesta setmana hem seguit donant voltes al Projecte d’Aula i és que si recordeu, vam estar creant una xarxa d’idees per començar a organitzar tot allò que ens interessava, motivava i volíem descobrir.\nDoncs resulta que després de crear aquesta xarxa d’idees sobre fer d’exploradors pels boscos de Vilanova del Camí, vam decidir buscar als Chromebooks el significat i les maneres que existeixen per moure’ns per la natura, una informació que havia portat el Joel. Així doncs, vam buscar a internet i per parelles aquestes possibles maneres com: passeig a cavall, running, trail running, senderisme, alpinisme, curses d’orientació, btt… Cada parella s’havia d’encarregar d’una d’aquestes modalitats.\nUna vegada vam tenir tota aquesta informació buscada, ja fos en vídeos o pàgines web, cada parella la va organitzar en tres apartats: què és? què es necessita per fer-ho? ho podem fer les Tanits pels boscos de Vilanova del Camí?\nI la posada en comú va quedar així:\nOrganitzat així, vam veure que el que podem fer les Tanits és senderisme, curses d’orientació, passeig i explorar, però… Ens vam adonar que fent curses d’orientació, estàvem fent, a la vegada també, senderisme i exploració i que a més a més ens haviem d’orientar amb mapes, fet que ens feia força gràcia. Però això de les curses d’orientació… No a tots ens havia quedat clar què eren… així que cadascú a casa va buscar-ne més informació.\nI dilluns… vam arribar tots i totes amb un munt d’informació sobre les curses d’orientació que calia analitzar bé. I va ser aleshores que ens vam posar mans a la feina i a treballar amb diferents equips. Vam organitzar en cinc apartats la informació que havíem buscat cadascú a casa seva: què són les curses d’orientació?, què es necessita?, què hem de saber?, què hem de fer? i altres idees que hem trobat.\nAixò de treballar en equip ens va costar una mica, hi havia grups més treballadors, altres de més despistats i xerraires, altres que els costava posar-se d’acord… però vam aconseguir analitzar tota la informació.\nFinalment, vam posar-la tots junts en comú i vam crear un petit mapa de ruta, que la setmana que ve el farem en gran i en servirà per anar seguint el procés de tot el projecte perquè sabeu què? Vam decidir que volem que el nostre projecte sigui crear-ne una!! Així que el títol que hem triat pel nostre projecte és:\nCREEM UNA CURSA D’ORIENTACIÓ PELS BOSCOS DE VILANOVA DEL CAMÍ\nUs seguirem mantenint informats i informades de tot el procés.\nEL BLOC DE LES TANITS!\nExplorem els boscos\nAura i Rosa\nQuan érem Alícies…\nP.Aula: Convertim la classe en el País de les Meravelles


tens un racó dalt del món: Johnson & Johnson, Ausetans i extraterrestres, de Fede Cortés\nJohnson & Johnson, Ausetans i extraterrestres, de Fede Cortés\nJohnson & Johnson són dos germans detectius que viuen a la plaça de la Quartera de Falset. De fet hi viuen i hi treballen, perquè el menjador del seu pis serveix també de despatx professional.\nEl Jota Efa és el germà petit, però ha assumit la responsabilitat que el gran, el Jota, no assumirà mai. El Jota és inconstant, desentès, malgastador, inconscient; però a vegades té idees genials. De quan en quan i de manera impredictible pateix atacs de lucidesa que el porten a realitzar conferències on exposa les seves teories per arreglar el món o explica algun conte de la seva collita (o de son germà). A vegades no volen dir res i a vegades contenen la clau del misteri que han de resoldre i que de manera inexplicable el seu subconscient ha revelat.\nEl Jota Efa festeja amb la secretaria del jutjat (Lucia Ocampo Sanfernando), una manya que els ajuda a resoldre els casos que investiguen. Son germà, el Jota, no surt amb cap noia i sempre va afamat, cosa que el fa posar en embolics més d'una vegada i més de dos.\nSón grans admiradors del Gato Pérez i el seu gran adversari és el "Sargento Málaga”, comandant de la Guàrdia Civil al poble.\nQuan van conèixer Pepe Carvalho van decidir obrir una agència de detectius i relatar els casos que anaven resolent, i el més recent és Ausetans i extraterrestres.


L’AMB, impulsora de la innovació al sector alimentari - Sant Boi Diari\nL’AMB, impulsora de la innovació al sector alimentari\nSant Boi Diari • 27/12/2017\nContingut patrocinat per l’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB).\nLa producció agrícola mundial s’ha triplicat en els darrers 55 anys, augmentant així la generació de residus i el malbaratament de recursos, contribuint al canvi climàtic. Un grup de més de 80 experts i emprenedors s’han reunit en la jornada organitzada per l’AMB per tal de buscar solucions i estratègies del sector agroalimentari.\nLa jornada portava per títol ‘Ecoinnovació en el sector agroalimentari’ // AMB\nAmb l’objectiu d’explorar les iniciatives més punteres que busquen resoldre la problemàtica que afronta el territori metropolità al voltant de les activitats agroalimentàries, l’AMB ha organitzat, de la mà de la Fundació Fòrum Ambiental, la jornada ‘Ecoinnovació en el sector agroalimentari: reptes i oportunitats per a la competitivitat econòmica metropolitana’. Les noves estratègies del sector agroalimentari per la zona metropolitana se centren en la millora de la salut del ciutadans i del medi ambient, així com en el bon desenvolupament social i econòmic.\nLa jornada s’ha enfocat en la presentació de l’estudi ‘Sector alimentario: tendencias en ecoinnovación’, impulsat per l’AMB. De l’informe, se n’extreu que la producció agrícola mundial s’ha triplicat entre el 1960 i el 2015, com a conseqüència de l’increment de la població i la millora de les tecnologies, i també es conclou que el sector de l’alimentació s’ha globalitzat i industrialitzat, incrementant el consum d’aliments processats, preparats i envasats.\nA nivell ambiental, s’observa que el sector agroalimentari és un gran consumidor de recursos i, de fet, utilitza un terç de tota l’energia disponible a nivell mundial. A més, del total d’aigua dolça consumida per l’ésser humà, el 85% és per al rec de conreus, i un 33% de la terra cultivada ho està de forma poc sostenible, cosa que genera pèrdues anuals de 310.000 milions de dòlars.\nD’altra banda, el sector agroalimentari també és un gran contribuïdor al canvi climàtic, generant el 26% de les emissions totals de gasos d’efecte hivernacle. De fet, la producció d’un quilo de carn bovina produeix les mateixes emissions que viatjar 257 quilòmetres en cotxe.\nPer últim, també cal tenir en compte que, de la producció total d’aliments a nivell global, un 33% es malbaraten; i un 80% de les empreses del sector envasen els seus productes, incrementant encara més la generació de residus. A tot això, cal sumar-li també l’ús generalitzat de pesticides químics i antibiòtics, que no només perjudiquen la salut de les persones, sinó també la del medi ambient.\nImatge de la jornada // AMB\nD’entre les més de 45 iniciatives que s’han presentat a l’estudi de l’AMB, on hi figuren idees que fan ús de les noves tecnologies, com ara imprimir pasta amb impressores 3D per facilitar l’empaquetament o fabricar envasos a partir del rebuig dels mateixos aliments. Empreses com Nestlé i Danone contribueixen, dins del territori metropolità, a un desenvolupament social –a través de la bona alimentació–, mediambiental –evitant l’excessiu consum d’energia o de generació de residus– i econòmic –evitant les pèrdues provinents del malbaratament i fomentant la competitivitat del sector agroalimentari.\nCom a exemple, s’ha presentat el cas de l’associació Espigoladors, dedicada a recuperar els excedents agrícoles que, per no complir amb els requeriments estètics, no es poden vendre als comerços tot i ser perfectament vàlids a nivell nutricional i gastronòmic. Els aliments, en gran part provinents del Parc Agrari del Baix Llobregat, es recullen i es transformen en melmelades i altres conserves vegetals, sota la marca Es Im-perfect. A la vegada, l’associació també aporta un valor social, ja que una part dels aliments recuperats es destinen a entitats benèfiques de distribució d’aliments per a persones en situació vulnerable.\nUn altre cas d’èxit és l’empresa Hemav, impulsora de l’”agricultura de precisió”. Gràcies a l’ús de drons i altres tecnologies, digitalitzen els cultius i els productors tenen una radiografia constant de l’estat del camp, contribuint a un estalvi de recursos com aigua i fertilitzant, que d’aquesta manera poden utilitzar selectivament a les zones on es necessita.\nPer últim, un altre cas exposat és el de l’empresa Aquapioneers, que desenvolupa solucions per generar els aliments a la pròpia llar. D’aquesta manera ha creat un aquari i un petit hort que se serveixen l’un de l’altre, ja que les plantes purifiquen l’aigua i els peixos mentre aquests fertilitzen les plantes amb el seu rebuig.\nTags:Àrea Metropolitana de Barcelona indústria agroalimentària\n← Balance anual\nL’Ajuntament amplia les voreres del carrer Lluís Pascual Roca per afavorir el comerç →


Uncategorized | adéu, nadó\nMaria Àngels Claramunt\n21 febrer 2016\nby Adeu Nadó\tDeixa un comentari\nEl Tribunal Constitucional ens dóna la raó: les despulles d’un fill es poden recuperar, sempre, sigui quan sigui l’òbit\nEl Tribunal Constitucional dóna la raó a una mare a qui se li va impedir incinerar el cos del seu fill, nascut als cinc mesos\nEl Tribunal Constitucional dóna la raó a una mare a qui se li va impedir incinerar el cos del seu fill, nascut als cinc mesos. La demanda va ser interpolada per l’advocada de El Parto es Nuestro, Francisca Fernández, i per Aitor Canales Santander, i suposa una fita històrica al l’Estat espanyol ja que és la primera sentència que reconeix el dret de la família a acomiadar-se dels fills perduts en qualsevol moment de la gestació, de forma íntima i privada, per damunt de protocols hospitalaris que fins ara negaven aquest dret a molts pares per raço de poques setmanes o a partir d’un determinat pes.\nDesprés de perdre una demanda rere l’altra, el dia 1 de febrer de 2016 el Tribunal Constitucional va decidir amparar la mare, i li va donar la raó tot declarant que s’havia “vulnerat” la seva intimitat familiar. En aquest sentit, l’ auto defensa que els protocols són documents interns que ordenen l’actuació dels professionals sanitaris, però que no poden impedir la realització dels drets fonamentals, que òbviament són de major dimensión i jerarquia.\nEl més alt òrgan constitucional estabñeix un precedent important en una faceta del dret fonamental sobre el que no exisia doctrina constitucional. Per a l’associació El Parto es Nuestro i per a totes les persones i organitzacions implicades en el suport i acompanyament a les mares i pares en dol gestacional és una notícia d’especial relleu, ja que ratifica la necessitat d’ abordar d’ una manera més humana i respectuosa aquest moment tan delicat i dolorós com és una pèrdua gestacional-perinatal.\nDiagnosi: “mala sort”\nQuan una dona pateix una mort gestacional és força comú que el metge li digui que ha estat per “mala sort”.\nI la “mala sort” no és una causa tipificada de mort gestacional. És ben veritat que amb els coneixements actuals només es resolen el 50% de les pèrdues gestacionals que es produeixen, però d’aquí a dir que la causa de l’altre 50% ha estat la “mala sort” hi ha un bon tros.\nEn el meu cas, em van donar aquesta diagnosi de la “mala sort” les dues primeres vegades, a la tercera ja es van posar a investigar a veure quina podia ser la causa. Vam estar cinc anys a trobar-la. La raó de les pèrdues hi era des del primer moment, per tant no es tractava de mala sort sinó de gens!\nDesprés d’escoltar tantes i tantes mares que reben aquest diagnòstic no em vull estar de dir que això de la “mala sort ” és una estafa. Una estafa a les mares i pares en dol que es repeteix massa vegades.\nPer tant, quan una mare sent que el motiu de la mort del seu nadó a l’úter ha estat la “mala sort” en una consulta obstètrica en realitat el que li estan dient és que ha estat de mala sort d’anar a parar a aquella consulta on no tenen ni idea de què li ha passat al nadó ni tenen cap intenció de saber-ho.\nNi ho saben ni li volen dir la veritat, de manera que la mare pugui buscar un professional més especialitzat o, encara millor, li puguin recomanar ells mateixos aquest altre professional, i no hagi d’anar ella buscant en ple dol. A més, amb el greuge que, en la majoria dels casos, li recomanen que ho torni a provar, a cegues, una altra vegada, que és “gratis” _les proves són cares i es considera que “no val la pena”_, sense donar opció a la dona, a la parella, que decideixi si val la pena, o no, la investigació i , si és el cas, la inversió econòmica que comporta si no ho cobreix l’assegurança_ que aquesta és una altra qüestió que…Déu n’hi do!_.\nPerò les mares saben quin és el cost del dol gestacional, i no estan disposades a passar-lo fins a tres vegades per ser ‘mereixedores’ de tals investigacions perquè així ho marquen unes directius molt “pràctiques” per als pressupostos i temps de dedicació mèdica, però molt poc empàtiques amb aquesta vivència tan dolorosa.\nQuan les vostres orelles sentin diagnosi: “mala sort” sortiu cames ajudeu-me de la consulta, no hi perdeu ni un minut, i poseu-vos a buscar un/a professional seriós/a a qui interessi de debò trobar les causes de la mort del vostre nadó, (i si teniu la mala sort de ser del % dels que encara se’n desconeixen les causes, que no sigui per la negligència de no haver-les buscat a qui li pertoca darrera l’empara d’aquesta diagnosi tan peculiar i tan poc de fiar).\nFotos “secretes” de nadons morts, lluny de la mirada dels seus pares\nDesprés de viure una mort perinatal, moltes mares i pares senten la necessitat de veure els seus nadons sense vida, de poder-se’n acomiadar sense presses, de fer, potser, alguna fotografia per mantenir el seu record, el record d’un fill a qui han pogut veure fugaçment, i de poder disposar d’un lloc íntim, adequat per fer aquest comiat.\nEn alguns pares aquesta necessitat sorgeix immediatament, en altres no es presenta en el shock inicial però arriba després, potser massa tard, i altres vegades, trien no veure’l. El problema sorgeix quan el desig de veure’l no s’ha pogut acomplir, i els pesa tota la vida.\nNo hi ha eleccions bones o dolentes a priori; en l’acompanyament al dol perinatal l’important és atendre les necessitats dels pares, d’escoltar-los i respectar-los en les seves decisions i desitjos darrers en relació al seu nadó finat.\nFa un temps, Diana Orte, una mare a qui aconsellaren no veure la seva filleta que va morir abans de néixer i penedida després per haver acceptat la recomanació, se li va ocórrer que és de protocol fer fotos a les autòpsies. Va saber que l’informe de l’ autòpsia pertany als pares _ tenen tot el dret de tenir-lo íntegre_ i el va demanar. Li van negar repetidament que aquestes fotos existissin. Ella va insistir per diversos mitjans fins que des del centre hospitalari van reconèixer que sí que hi havia les fotos. Li van recomanar, des del paternalisme, que millor que no les veiés.\nElla sabia que necessitava veure la seva filla, li va quedar pendent. Rectificaren i les va tenir. No són fotos “agradables” de veure, com podem imaginar, però van ser molt importants per a aquesta mare; l’ única manera possible que li quedava de poder conèixer la seva filla, veure com era.\nSi s’ha d’arribar a aquest extrem per tal que una mare pugui veure el seu nadó mort és que les coses s’estan fent molt malament. I a més, es perpetua l’error, no només durant la pèrdua, sinó després, negant l’existència de les fotos reiteradament, tot i que aquestes hi siguin!\nAltres mares han seguit l’exemple de Diana. Patricia Vargas, membre del fòrum SUA ens explica:\n“Yo pregunté a la ginecóloga cuando me dieron los resultados de la autopsia si había fotos y me dijeron que no. Así, que siguiendo vuestros consejos, insistí, y escribí un email al hospital donde tuve a la pequeña ( a documentación clínica) , y un día me llamaron, y me dieron cita. Ahí ya me surgieron esperanzas, porque si no, me hubieran dicho que no. Fui al hospital, y bajó la jefa de Ginecología, y el jefe del hospital. Y me dijeron que sí que las tenían y que claro que me las darían, que nunca nadie se las había pedido en más de 30 años, pero que me las querían dar mediante la psicóloga, porque son de autopsia y por ser más difíciles de ver. Así que la llamaron, se las enviaron a ella, y ella, por fin, me las ha dado esta mañana. No he tenido que rellenar nada, y se han portado muy bien conmigo, la verdad. De hecho le he comentado a la psicóloga (que es la especialista de ginecóloga) que deberían plantearse hacerlas en las salas de parto también, porque siempre serán mejores que las de autopsia como le he comentado, que me arrepiento muchísimo de no haberlas hecho, y como yo, supongo que habrá mas mamis/papis. ( y seguramente , lo propondrá). Así que os animo a todas/os, que no tiréis la toalla, yo estoy muy feliz de tener imágenes. Ahora solo me queda buscar a alguien que me las edite un poquito. Gracias a todas por decirme que insistiera en pedir las fotos “.\nCada dia són més les persones que treballen per a la millora de l’atenció a la mort gestacional-perinatal. Aquesta vivència resta amagada encara amagada a l’ombra i necessita veure la llum, i a vegades, també, la lum d’una càmera adequada.\nEnllaç NILMDTS: https://www.nowilaymedowntosleep.org/\nEnllaç Projecte Stillbirth, Norma Grau http://www.proyecto-stillbirth.org/\nby Adeu Nadó\t1 comentari\nRETRAT D’UNA MORT GESTACIONAL INICIAL\nEstà de deu setmanes. Li van dir que seria difícil, en el seu cas, un embaràs sense ajuda mèdica i ho havia aconseguit. Felicitat absoluta. Volia tant aquest fill ja des d’abans que bategués al seu ventre! L’havia vist i sentit en una visita mèdica feia poques setmanes.\nAbans d’ahir se sentia embarassada: nàusees, dolor als pits, ventre inflat, palpitacions, cap pèrdua, molèstia per les olors fortes….Ahir va anar a revisió i li van fer una ecografia. NO HI HA BATEC. Avortament diferit. Cap símptoma. “¿Raspat o pastilles, què vols?\n“…vull el meu fill, vull estar embarassada d’aquesta criatura”\nAvui li han fet el raspat. Ho ha elegit entre els dos únics camins, medicalitzats ambós, que li han ofert. Encara, al segle XXI, amb tota l’evidència científica, no li han ofert esperar, i que la fisiologia actués; amb seguiment mèdic. No ho entenc, però prosseguim. La mare, que no té el fill però se sent mare i ho és, no para de plorar des que li van comunicar la fatal notícia. I ja ha començat a patir els efectes col·laterals afegits a un dol com aquest, menystingut. Som-hi: “ets molt jove”, “ja en tindràs més”, “no venia bé, millor així”, “millor ara que més endavant” “això és normal, no ets l´única” i una llarga llista més d’insensibilitats que amb bona intenció, no és només que facin mal, sinó que molts cops s’escolten com punyalades, i totes juntes el que aconsegueixen no és pas ajudar, en absolut; afegeixen dolor al molt que ja n’hi ha.\nI la fan sentir rara, incapaç, immadura, boja. “Sento que m’estic tornant boja” diuen moltes mares dissociades entre el que senten i el que se suposa que han de sentir; ja que entre un fet i l’ altre i ha molts quilòmetres de distància.\nNo el vaig tenir als meus braços, però el vaig tenir al meu ventre i allí només el té una mare\nAvui l’entorn, els familiars més propers li han començat a dir el que HA DE fer i el que NO HA de fer.\nElla ha comentat que no vol parlar amb ningú, i li han dit que NO POT tenir aquesta actitud derrotista, que la gent no en té la culpa, que “ a les penes, punyalades”. I a fer vida normal, com si no hagués passat res.\nNomés han passat unes hores que tenia un fill bategant dins seu i ara té l’úter buit, “net” com una patena.\n¿Per què? Es pregunta amb insistència ¿Quan va passar? És culpa d’aquells nervis que vaig passar aquell dia? L’estrès d’aquests dies a la feina, el viatge en avió que vaig fer? El tint? La depilació? La grip que vaig passar….?\nI encara pitjor: “¿em podré tornar a quedar embarassada? Trigaré molt? Ho aconseguré un altre cop i em tornarà a passar el mateix? “ Pensa en ell, en el nadó que hi era i no hi és en un obrir i tancar d’ulls, com un malson fet realitat i li diuen: “no hi pensis que et martiritzes” .\nPensa què pot fer per evitar la pèrdua la pròxima vegada i li diuen: “no pensis en això que tu no hi pots fer res”\nPensa en com hagués set si hagués progressat l’embaràs i li diuen: “no pensis en això que ja no val la pena”-…\nOs** no pot pensar en RES, llavors!\nTot el que pensa i tot el que fa a partir de la pèrdua és jutjat i té el veredicte de MAL FET.\n¿Què és el que HA DE FER? Què és el que ha de pensar aquesta mare perquè sigui considerat “correcte”?\nOblidar aquest nadó perquè no ha nascut viu? És l’últim que vol fer.\nQuè fa? busca informació, busca iguals (tribu), recull records , pensa rituals…\nQuè ha de fer? no hi ha actuacions correctes o incorrectes en el dol. Es passa com es pot, i ja és molt i n’hi ha per felicitar-se per cada petit o gran pas que es faci, endavant o endarrere, que hi ha moltes recaigudes.\nUn dol no és un examen, amb encerts i errors, és un camí d’acceptació d’allò que seria l’últim que haguéssim volgut haver d’acceptar mai , per això és tan difícil i totes arribem a aquesta acceptació per camins tortuosos, molt dolorosos. És un lloc d’arribada que s’hi pot anar per camins diferents, però no hi ha dreceres, ni altres el poden fer per tu.\nFer aquest camí en bona companyia difereix molt de fer-ho amb companyia hostil. L’ entorn hi hauria de pensar i actuar en conseqüència.\nNomés era un pilot de cèl·lules, o quan les bones intencions fan mal\nA vegades els humans ens expliquem contes per poder sobreviure al dolor. La gent de ment científica tendeixen, pel que sembla, a racionalitzar en extrem tots els esdeveniments vitals. I davant del cataclisme de la mort gestacional es “consolen” pensant que només era un pilot de cèl·lules, no pas una criatura.\nEl problema ve quan el que pensem i el que sentim no quadra. I sobretot ve quan és l’entorn de la mare el qui que pretén consolar-la amb aquest conte-argument del pilot de cèl·lules, quan la mare viu i sent una altra “història”\nSi no hi havia “res” de ‘valor’, no hi ha per què patir, per què plorar, oi? El que passa és que ¿no som tots plegats un pilot de cèl·lules: jo, aquell gos, la meva planta? I sobretot, que si no era “res”, no cal fer el dol i ja som al cap del carrer; una manera més de negar un dol totalment necessari de processar.\nI anem al que importa: aquest enfocament consola la mare, l’ajuda? NO, tot el contrari, li fa mal.\nQuan la mort visita l’úter arriba el desconcert. Dir adéu quan s’està gestant vida és de les vivències més estranyes i doloroses que pot viure una parella il·lusionada amb l’arribada de la seva criatura, independentment del nombre de fills que tinguin. Hi ha fills desitjats, volguts i estimats des de fins i tot abans que facin niu dins de la mare. N’hi que vénen per sorpresa quan ningú els esperava ni els havia fet un lloc. Tant els uns com els altres sacsegen fort quan se’n van, de sobte i sense avisar; tal com van arribar. Si heu arribat a aquest bloc i us hi heu quedat una estona el més segur és que per raons personals, familiars o professionals us ha tocat d'aprop. Fa deu anys que converso diàriament amb mares i alguns pares en dol gestacional i tenen molt a dir. Queden moltes qüestions per aprofundir, encara. Aquest és l'objectiu dl bloc "Adéu, nadó" juntament amb el de recollir les qüestions més actuals respecte d’aquesta experiència i incidir en els punts que encara queden pendents en la bibliografia actual. Les morts gestacionals necessiten fer-se visibles, ser validades i tots podem contribuir a eradicar els efectes perniciosos de comentaris i actuacions equivocades que afegeixen dolor més que alleugen uns pares destrossats. Mentre per una banda es pot treballar per aconseguir saber més sobre el perquè de les pèrdues, tots plegats podem interessar-nos a aprendre a acompanyar millor els afectats i facilitar-los el recorregut del dol. Vull agrair l'enorme ajut que he rebut de Núria Boleda i de Mònica Solé en la gestació d'aquest bloc. A més de destacar l'autoria de la Núria pel que fa a a les fotografies i la de la Mònica en l'organització i muntatge del bloc.\nEscriu la teva adreça per rebre notificacions del nostre blog via email


Entrega de la Medalla del Montgrí 2021, aquest és el màxim distintiu cívic que concedeix l’Ajuntament en reconeixement a les persones i els col·lectius que han destacat en algun aspecte de la vida municipal, a l'Associació Gent del Ter, i també a Llorenç Massaguer, propietari de la coneguda i concorreguda sala musical Mariscal de l’Estartit.\nGent del Ter és una entitat sense ànim de lucre nascuda al 2001 a partir de membres del municipi que, pertanyent a diferents entitats ambientals i de protecció del territori, van decidir al seu moment centrar el seu esforç i la seva escomesa a la zona del Baix Ter. La seva línia d’actuació, indispensable per a la salvaguarda del patrimoni viu del Parc Natural del Montgrí, Illes Medes i Baix Ter, és la recerca, difusió i conservació dels elements del patrimoni natural i cultural d’aquest territori, tot establint una línia indissociable entre ambdós marcs i promovent la seva protecció i vigilància activa, fins i tot a través de la denúncia quan ha estat necessari. Tot abordant de forma transversal problemàtiques medi ambientals, així com aspectes de la cultura local i tradicional, durant els seus 20 anys d’història han participat en nombroses campanyes i taules de treball per aportar el seu coneixement i visió amb l’objectiu de millorar la governança i la presa de decisions locals, tant des de l’àmbit del Tercer sector com des de l’Administració.\nEntrega de la Medalla del Montgrí 2021 a la nostra entitat Gent del Ter.\nVídeo del parlament de la Maria Lloveras i de la Pilar Valls.\nVídeo presentació de la Medalla del Montgrí 2021 a Gent del Ter on es mostra alguna de les moltes activitats que hem anat fent al llarg d'aquests vint anys.\nPublicat per Gent del Ter a 4:31 Cap comentari:\nDiumenge 16 de juny hem visitat l'ermita de Sant Llop a Torrent. Pel camí hem passat per l'antiga estació del tren petit de Palamós a Girona, el llentiscle monumental, una casa que fou una de les primeres considerades autosostenibles construïda pels anys 1980 (avui en dia en estat de deixadesa) i l'ermita de Sant Llop, que actualment està en un estat també de deixadesa i que li cal alguna inversió de manteniment. Hem acabat la ruta fent una degustació de mels i una explicació de la feina de l'apicultor, gracies a Beedal apicultor.\nTAST DE MEL DE BEEDAL APICULTOR,\nANTIGA ESTACIÓ DEL TREN PETIT DE PALAMÓS A GIRONA.\nCASA AUTONOMA I AUTOSOSTENIBLE DELS ANYS 1980. UNA DE LES PIONERES EN LA AUTOSOSTENIBILITAT.\nVISTA DEL PLA DE TORRENT - LLOFRIU,\nERMITA DEL SANT LLOP.\nDEGUSTACIÓ DE MEL DE L'EMPORDÀ.\nPublicat per Gent del Ter a 13:28 Cap comentari:\nAquest cap de setmana Gent del Ter proposa dues activitats relacionades en tenir una vila més sostenible. En diferents campanyes hem fomentat el consum de productes locals produïts de forma ecològica, respectuosa amb l'entorn, l'ús de la bicicleta, d'energies renovables, etc.\nEl divendres 17 de maig a casa Pastors de Torroella de Montgrí, es fa una xerrada sobre la "Permacultura" que podriem adaptar a diferents àmbits i que en aquest cas es basarà sobretot en la aplicació als horts.\nEl dissabte fem una activitat relacionada amb la campanya que estem fent sobre la no utilització del glifosats que, malgrat les advertències, encara s'utilitzen en zones urbanes del nostre municipi. L'activitat consistirà en una "neteja manual" de "males herbes", per evitar l'ús de productes químics perjudicials. Sortirem de l'aparcament de l'estació d'autobús de Torroella de Montgrí a les 17.00 i després d'un recorregut per carrers i parcs de la vila, a les 18.00 irem a la Sala de la Tina de Can Quintana on farem un "berenar cantat", amb productes locals i amb la col·laboració d'un grup de polifonia tradicional.\nEsperem que hi podreu assistir!\nRecordar-vos que les activitats que us proposem aquest cap de setmana es poden fer encara que plogui!\nEl divendres amb la Permacultura es parlarà de com dissenyar un hort.\nEl dissabte, si és que a les cinc plou, farem l'activitat de "treure males herbes" més curta, si cal porteu paraigües. A les sis irem a la sala de la Bota de Can Quintana per llegir el manifest, berenar, escoltar el grup de polifonia tradicional i, si en teniu ganes, cantar-ne alguna.\nPublicat per Gent del Ter a 11:34 Cap comentari:\nVall Petita i Mala Terra.\nSortida de diumenge 5 de maig a "Mala Terra", animar-vos a participar-hi, ja que passarem per paratges poc coneguts, ahir en fer el reconeixement vam veure cabres salvatges, orquídies i "`postals del Montgrí" originals, espectaculars.\nPODEU VEURE ÀLBUM FOTOS SORTIDA CLICANT AQUI\nEl grup de la sortida.\n"Al principi, aquesta vall dóna la sensació de ser suficientment ampla, amb una vuitantena de metres entre les serralades que la conformen. Al nord, el Serrat Llarg, tal com l'anomenaven els pastors. És una paret rocosa en sentit descendent des del Puig Roig, a l'extrem est de tota la vall i que va seguint cap a Bellcaire amb el Puig Romanyac o Romaninyà (nom que sembla provenir de l'abundància de romaní en altres temps), i que continua amb unes plataformes escalonades a la carena, amb restes d'antics conreus, amb eixarts i barraques, conegut amb el nom de les Planes, ja als límits de l'entrada a la Vall Petita.El terra d'aquesta vall mostra uns camps escalonats, ara erms, amb marges ben definits a mesura que el nivell va baixant cap a ponent. Pel costat sud, és a dir, al llarg de les Olletes, el foc de l'any 2004 ha posat al descobert l'antic camí de carro que va resseguint la vall a uns dos metres pel damunt de l'alçada dels antics camps. Havia estat un camí ben marcat, amb pedres ben sòlides que evitaven les esllavissades. A mesura que ens anem endinsant en aquesta vall, ara encara transitable, anem deixant pel costat nord dues barraques de pedra molt ben fetes; una a peu de camp, amb la seva porta mirant cap a l'est i el sostre ple de vegetació que dificulta la seva visió. L'altra, a mig aire de la serra, és visible des de qualsevol punt, amb eixarts i marges amb vegetació baixa.Les feixes de la vall situades més cap a llevant fa poc que s'han replantat d'alzines i pins per substituir l'extrema frondositat que hi havia en aquest lloc abans de l'incendi i que feia impracticable el pas de les persones. Potser aquesta fou la causa que en aquest lloc hi hagués hagut un canyet o lloc on es deixaven els animals morts que en poc temps desapareixien a causa dels depredadors que hi havia. Al costat nord, entre dos còrrecs ben marcats, es veu la falda de la muntanya plena de roques i òrfena de marges: és l'anomenada Mala Terra, nom donat per la dificultat del lloc per al conreu i, fins i tot, per a la caça.\nA uns 800 metres de l'entrada de la vall, aquesta fa una sinuositat mentre s'encaixona dràsticament. Fins ara, la vegetació ens ha anat respectant. A partir d'aquest punt, l'únic pas possible és seguir per la llera del torrent, que era per on passava l'antic camí. A la banda nord, el sòl fa com una llarga feixa, amb restes d'antics conreus, una barraca esfondrada i eixarts encara visibles. També el torrent té senyals d'haver estat canalitzat amb pedres a cada riba. A mesura que un va avançant, les dificultats per passar van augmentant. L'erosió marca ja algun saltant d'aigua i terra molt descarnada.\nA un quilòmetre exacte de l'entrada de la vall, s'insinua un camí de pujada cap a la carena de les Olletes i que mena a l'esplanada dels Erms del Mas Palaio, peça de conreu marcada amb eixarts que aprofiten les entrades d'antigues oliveres.Aquest camp és una esplèndida plataforma que arriba fins pràcticament al damunt del camí de l'ermita amb una gran vista del sector, i aquí aprofitarem per tancar la passejada tornant per la Vall Gran.Però la Vall Petita encara continua cap al Puig Roig, un itinerari que deixem per a la propera publicació."\nTret de " La vall petita" de Narcís Arbusé. "Revista El Montgrí, núm. 40, febrer 2013.\nVista de L'Orifany, que esmenta Caterina Albert a la novel.la "Solitud". S'hi pot observar una forma semblant a un elefant.\nFragment de Solitud de la Víctor Català.\n"....Però a la Mila li cridava l’atenció el muntinyol isolat del fons.\n-Les bestiasses més grosses que trepitgin la terra, compti: Cada pota com un pi; veieu, la pei tota escatada, i lo que fa més cosa, que tenen dues cues, una de petita, on les atres bestis, i una de grossa, grossa, que els hi pengi just davant la cara…"\n"Anant pel Montgrí és fàcil adonar-se que, en cas d’absència de corriols marcats,sempre s’ha d’anar per la part alta dels turons i evitar sempre que sigui possible les parts baixes, com ara les valls o torrenteres. Gràcies a l’erosió, que facilita el pas emportant-se la terra dels llocs elevats, es pot passar millor que per la part baixa,on la ufana de la vegetació i la seva major humitat converteixen el terreny en impracticable.Per aquest motiu, i encara que els senderols escassegin i siguin molt imprecisos, la visió de tota la vall de Sta. Caterina és diferent i molt interessant vista des de la carena de les Olletes. Les Olletes són una petita serralada de petits turons que divideixen la vall de Sta. Caterina en sentit est-oest, partint dels peus del puig Roig, i que van descendent fins a desaparèixer pel costat de ponent.És un petit sistema muntanyós de cap a dos quilòmetres de llargada i, encara que el seu recorregut pot portar a càlculs erronis sobre la durada de la passejada, no presenta cap altra dificultat que la seva orografia.Un cop endinsats un quilòmetre pel camí que mena cap a l’ermita, les Olletes comencen a fer acte de presència a partir d’una petita clapa de pins des d’on es pot iniciar la sortida a peu. En aquest punt, el conreu d’algun olivar es fon amb la gran feracitat de les terres ermes: és el regne de la garriga.Un corriol incert i cada cop més colgat per la natura dominant ens podrà servir de referència mentre ens dirigim cap a un timpà de pedres molt visibles a mig aire del turó mentre es comença l’ascensió. Uns pocs metres més amunt, i a uns cent cinquanta metres de l’inici, es passa pel costat d’una petita barraca de paret seca, de cap a un metre d’alçada però en perfecte estat de conservació. Només la foscor de l’orifici d’entrada la fa visible, colgada entre la malesa. A partir d’ara, la carena serà ’única referència del nostre camí. Una cinquantena de metres més endavant ja destaca la roca mare de la pedra d’aigua que dóna nom a la serralada. Amb dos dipòsits naturals independents, resulta molt emblemàtica.Els diferents punts més elevats d’aquests turons i que representen tot un crestat de roca porten a la falsa sensació que la propera elevació ha de ser la més alta del conjunt. Però aquest es troba a un quilòmetre del punt de sortida i un cop superades pel sud les dues moles que formen els dos pinyons de la muntanya d’Ullà. Arriba als cent trenta metres sobre el nivell del mar; és a dir, noranta més que la plana del punt de sortida.Un centenar de metres més endavant i baixant, es troba un antic conreu d’olivar vorejat de paret seca: són els erms del Mas Pelai. Dins la vall Petita i en la confluència d’una torrentera, es troba un antic forn de calç i una gorga a la pedra de cap a un metre de boca que s’anomena la font d’en Tauler.A partir d’ara, el sòl va ascendint suaument però inexorable. La vegetació es mostra més avara, encara que no inexistent.Dominant els últims eixarts de pedra seca, encara destaca una antiga barraca força malmenada, però situada en un lloc molt estratègic visualment. Estem a mil quatre-cents metres del punt de sortida. L’absència d’arbrat fa que el paisatge es pugui contemplar en tot detall. Per la vall Petita, tornen a sortir eixarts i marges de pedra seca. Abans d’arribar a l’últim coll, ja als peus del puig Roig, la vall Petita ens guarda un últim misteri. En una torrentera es troba una antiga presa d’aigua, ara restaurada pels caçadors, que alleuja la set de l’assedegada fauna d’aquests indrets.\nSeguint el coll i cap al sud, per un camí molt ben marcat, s’arriba a les pinedes que fan d’aparcament de vehicles al clot del Taronger, des d’on iniciarem la tornada."\nTret de "La vall petita per les Olletes" de Narcís Arbusé. "Revista el Montgrí, núm. 41. Octubre 2013.\nPublicat per Gent del Ter a 11:45 Cap comentari:


El millor aliment per menjar en dejú | Consumer\nEl millor aliment per menjar en dejú\nCerts aliments poden ser més convenients que uns altres en dejú, segons la fi que es persegueixi o les circumstàncies vitals individuals\nData de publicació: Dijous, 10deAbrilde2014\nMoltes vegades sentim o llegim afirmacions com les següents: “prengui’s un suc de taronja en dejú”, “begui aigua amb llimona en dejú”, “coma una cullerada de pol·len en dejú”, “ingereixi una cullerada d’oli abans de desdejunar”. Són sentències -en ocasions, molt emfàtiques- que asseguren que hi ha un aliment precís que hem de consumir abans que uns altres. Però, això és així? Hi ha en realitat un millor aliment per trencar el dejuni? Es troba alguna diferència entre començar per l’oli i seguir amb el suc o fer-ho a l’inrevés? I més encara: hi ha algun aliment amb el qual no hem de començar el dia? Al llarg d’aquestes línies es respon a aquestes preguntes i s’explica què convé prendre en dejú i per què.\nQuè prendre en dejú i per què\nAl matí, després de romandre unes 10 hores (o més) sense ingerir cap aliment des del sopar anterior, se succeeixen diversos canvis metabòlics per assegurar la supervivència. Un dels més destacats i evidents és la hipoglucèmia, per la qual cosa l’organisme està disposat a absorbir amb més avidesa allò que se li ofereixi. Hi ha aliments que poden ser més convenients que uns altres, segons la fi que es persegueixi o les circumstàncies vitals individuals. Aquests són alguns exemples:\nUna cullerada d’oli d’oliva verge extra (o pa natural amb oli d’oliva). Es reconeix com un dels mètodes o remeis casolans més populars usats per estimular el peristaltismo intestinal en cas de tendència al restrenyiment. No cal negar la seva capacitat lubrificant de la mucosa digestiva, així com la seva capacitat per “despertar” el procés de digestió en activar la funció de fetge i vesícula.\nA més d’obtenir aquest benefici, està demostrat que el consum regular d’oli d’oliva, l’ingredient principal de la Dieta Mediterrània, exerceix un mecanisme de protecció indirecta enfront del sistema antioxidant endogen. Això es tradueix en un efecte cardiosaludable, tal com ho suggereix un recent assaig dirigit per investigadors espanyols. Segons el “estudi Guadix”, les propietats cardioprotectoras de l’oli d’oliva inclouen un millor patró lipídic postprandial. En aquesta recerca es van mesurar els efectes d’un desdejuni de tipus mediterrani (pa amb tomàquet i oli d’oliva, suc de fruita i llet descremada) sobre els paràmetres lipídics i postprandiales en preadolescentes amb sobrepès i obesitat, en comparació d’un desdejuni occidental, ric en àcids grassos saturats (llet amb cacao, pa amb mantega).\nAquest nivell de protecció també s’entén per la capacitat antiinflamatoria o moduladora dels marcadors inflamatorios de l’oli d’oliva verge, tal com recull en un article el doctor López-Miranda de l’Hospital Universitari Regna Sofia de Còrdova. Si s’atén a aquesta propietat, els qui tenen molèsties musculars o articulessis, com un exemple més d’un procés inflamatorio, poden experimentar millorança si prenen oli d’oliva en dejú, o desdejunen amb aquest “or líquid”. Aquests i altres efectes beneficiosos van quedar recollits en la conferència internacional sobre l’efecte saludable de l’oli d’oliva verge.\nCullerada d’oli d’oliva verge amb suc de llimona. En cas de desequilibri del fetge i en particular de la vesícula biliar pot estar més indicada aquesta combinació, tal com suggereix Itziar González d’A dalt en el seu llibre ‘Què és una dieta sana?’. Es pot estar “intoxicat” per diferents causes, encara que la més comuna és la barreja d’una mala alimentació i una insuficient capacitat depuratoria de l’organisme (en gran mesura, per sobrecàrrega de fetge i vesícula). Això es reflecteix en la salut física i mental: cansament matutino malgrat dormir hores, mal de cap, males digestions, boca pastosa o seca, alteracions del cicle del somni (hipersomnia o insomni), a més de molèsties o dolors musculo-esquelètics. La combinació de tots dos aliments (oli d’oliva verge extra i suc de llimona) en principi no té contraindicacions, excepte en cas d’estómac delicat. Això no és un consell general, és informatiu, per la qual cosa cada persona ha de valorar la seva tolerància individual.\nGot de suc de taronja. Hi ha qui necessita aquest estímul per evitar el restrenyiment. No obstant això, a altres persones, prendre aquest en aparença sa aperitiu els provoca malestar com a nàusees, gasos i pesadez abdominal, dolor en el costat dret i mal de cap matutino. Fins a pot agreujar-se amb una molesta acció purgante. Si és est el cas, és probable que es tingui debilitat digestiva, en concret de fetge (fetge mandrós) i vesícula biliar (coledisquinesias o vesícula mandrosa). Les molèsties s’accentuen després de prendre el suc de taronja en cas de càlculs en la vesícula biliar i, fins i tot, poden propiciar un còlic. Això es deu a la capacitat colagoga o estimulant del buidatge de la vesícula biliar d’aquest cítric, no tan accentuat en altres fruites de la mateixa família (convé comprovar la tolerància). És per això que en determinades circumstàncies prendre suc de taronja en dejú pot estar contraindicado.\nUna cullerada de pol·len en dejú. El pol·len és un compendio de micronutrientes: aminoàcids, sucres, minerals i oligoelementos, vitamines i carotenoides, enzims i substàncies antioxidants (flavonoides, terpens). Està sobretot indicat en casos de debilitat, fatiga, anèmia i falta d’apetit. Els seus components són fàcilment assimilables, atès que estan predigeridos, si ben la seva absorció encara serà major i més ràpida si es pren en dejú.\nQuè no combinar en el desdejuni. El cafè amb llet o el te amb llet són dos clàssics dels desdejunis. El primer, més. Aquesta combinació a la qual tan acostumada estan tantes persones no sempre és la millor pel seu contingut en el que es denomina “substàncies antinutritivas”, és a dir, composts dels aliments que en la concentració en la qual es troben alteren l’absorció o l’aprofitament de certs nutrients. És el cas del contingut en taninos del cafè i els tes (negre, verd), compostos que afecten a la correcta absorció del ferro. És per això que aquests aliments (cafè, te negre, te verd, tan habituals en els desdejunis) no són els més indicats en cas de debilitat, cansament, fatiga o anèmia.\nCerts aliments -o, més en concret, alguns dels seus components- augmenten, ralenteixen o fins i tot anul·len l’efecte terapèutic de determinats medicaments. A això se li coneix com a “interacció fàrmac-nutrient” o “interaccions entre aliments i medicaments“.\nCertes fruites, sovint preses en forma de suc, poden tenir més perjudici que beneficio segons a quin medicament acompanyin en el desdejuni. Així, el suc de pinya pot afectar de forma negativa a aquest efecte dels anticoagulants orals tan usats en cas de trombosi o embòlia. I el suc d’aranja, al que se li adjudiquen propietats depurativas i diuréticas, està desaconsellat prendre-ho juntament amb nombrosos medicaments com a antihistamínics, certs antihipertensivos i hipocolesterolemiantes. Tot el contrari al suc de taronja, tan popular en els desdejunis, recomanable per la seva riquesa en vitamina C per augmentar l’absorció del ferro de complements o medicaments usats per tractar l’anèmia ferropénica.\ndejuni desdejuni Dieta


GRAN AMBIENT AL TORNEIG DEL 25È ANIVERSARI FCPE | Blanc i Blau\nÁrea Social / GRAN AMBIENT AL TORNEIG DEL 25È ANIVERSARI FCPE\nGRAN AMBIENT AL TORNEIG DEL 25È ANIVERSARI FCPE\nLa que va començar com una tarda plujosa, amb llamps i trons, va acabar sent una vetllada amb un sol radiant i un fantàstic ambient de germanor entre la Selecció de la Federació Catalana de Penyes, l’Agrupació de Veterans i la Filial de River Plate a la Ciutat Esportiva Dani Jarque.\nAhir, dissabte 18 de juny, es va celebrar el Torneig triangular commemoratiu del 25è aniversari de la Federació Catalana de Penyes del RCD Espanyol. La competició va començar una mica més tard de les 18h degut a la potent pluja que queia a Sant Adrià. El primer matx, que va enfrontar l’equip de la FCPE i la Filial de River Plate de Barcelona, va esdevenir un encontre molt disputat i amb força gols. El 2-2 al marcador final va deixar satisfets tots dos equips participants.\nEl segon partit el disputaven la Filial de River Plate contra l’Agrupació de Veterans del RCD Espanyol. Amb un equip amb David Garcia, Eloy, Lardín i Serrano entre altres, els Veterans es van imposar als argentins per l’ajustat resultat final de 2-1. Tot i la derrota, els de Buenos Aires van celebrar amb càntics la seva participació en el torneig i van mostrar el seu sincer agraïment al RCD Espanyol i a la FCPE.\nEn el darrer encontre es van veure les cares l’Agrupació de Veterans amb la FCPE. Un 4-1 final va marcar un partit que els Veterans van saber guanyar gràcies a la seva experiència.\nAixí, amb intercanvi de rajoles commemoratives de l’esdeveniment i banderins, acabava una jornada de futbol i germanor a la Dani Jarque en un dels diversos actes del programa d’activitats del 25è aniversari de la FCPE.


QUI SÓN ELS PROPIETARIS DELS NEGOCIS? LES PERSONES - somhi consulting\nQUI SÓN ELS PROPIETARIS DELS NEGOCIS? LES PERSONES\nEls professionals oferim els nostres serveis a les propietaris de negoci, per a aportar un valor afegit específic. Normalment el camí per a procedir, ens el marca la formació i l’experiència.\nEl treball que es presenta al client és complex en el fons i senzill en la forma, exempt d’emocions. Som professionals, per aquest motiu ens han contractat.\nIntroduir l’emoció pot confondre el missatge en conseqüència al receptor d’aquest.\nEls protocols i processos empresarials serveixen per a avançar. L’emocions es gestionen en privat.\nPerò si ens parem un moment a pensar i ens preguntem:\nQuants client van entendre el treball de forma correcta?\nQuants clients van aplicar nostre saber fer?\nA quants propietaris de negoci vam entendre correctament?\nI aquí si que em refereixo a la persona i les seves emocions,.\nAra un altre treball d’imaginació:\nSi ens contracten empresaris individuals com a comerciants, artesans. Submergits en canvis constants, on alguns dels seus clients ja no els compren, les botigues que sempre han estat al seu costat fent comunitat han tancat o canviat, on les seves vendes, margenes baixen, quan l’ofici no l’assegui reconegut…..i sembla que costa veure la llum dins del túnel.\nCom hem de tractar estàs situacions els professionals?\nHem d’acompanyar a les persones perquè prengui consciència de la situació, redefinir objectiu, analitzant els diferents comins, i creant plans d’acció segons la realitat actual.\nEl client anirà trobant el seu camí, i durant, abans o després del procés de presa de consciència s’ha d’anar lliurant capsulas de coneixement necessàries per a adaptar-se al canvi necessari en el seu negoci.\nNo és tasca fàcil:\nEls professionals també som persones.\nTenim unes empreses que mantenir.\nPotser el propi rol o orgull d’empresari no accepta l’acompanyament.\nEl treball és molt mes lent.\nPotser es pot pagar un servei.\nPerò si realment volem ajudar les persones que gestionen els seus negocis hem de pensar a posar primer el primer.\nSi representes a una organització, t’hauràs adonat del problema que afronten els comerciants i artesans avui dia, desorientació, falta de recursos. I és la mateixa roda sempre, t’estan demanant formació, assessoria. Des de Som.hi consulting treballem tenint en compte a la persona i amb un coneixement transversal del seu negoci.\nÉs a dir la comunió entre les necessitats empresarials i les de la persona.\nCinc motius per aplicar l’RSE com a mapa de gestió\nHola a tots :))


El Temporada Alta alerta de la «difícil viabilitat del festival» perquè Hisenda li reclama un milió en concepte d'IVA - Diari de Girona\nEl Temporada Alta alerta de la «difícil viabilitat del festival» perquè Hisenda li reclama un milió en concepte d'IVA\nEl Ministeri li demana aquests diners per les subvencions culturals rebudes en els darrers quatre anys\nacn | girona 25.11.2017 | 20:15\nEl director de Temporada Alta, Salvador Sunyer, durant la presentació del Festival Aniol Resclosa\nEl director del Temporada Alta, Salvador Sunyer, ha alertat de la "difícil viabilitat del festival" perquè Hisenda li reclama un milió d'euros en concepte d'IVA per les subvencions culturals que ha rebut en els darrers quatre anys.\nA través d'un comunicat, el certamen ha assegurat que el ministeri també ha reclamat aquest impost a altres entitats culturals i ha alertat que això suposa "un cop al sector" i un "impacte irreversible" pel festival, ja que enguany el seu pressupost ronda els 3 milions d'euros. I ha recordat que aquesta demanda "confronta amb la recent aprovació del Congrés dels Diputats de no aplicar-lo a les subvencions atorgades en cultura".\nEn declaracions a l'ACN, Sunyer ha detallat que estan buscant un aval a través d'altres entitats i empreses per fer efectiu aquest pagament, ja que ara mateix el certamen no hi pot fer front. Per aquesta raó, el director del Temporada Alta ha anunciat que aniran als tribunals per evitar aquest pagament.\nEl director del Temporada Alta ha manifestat la seva "disconformitat" i "l'enorme dificultat que suposa" la reclamació de l'Agència Tributària sobre el festival de teatre i "altres equipaments i entitats culturals del país" de l'IVA de les subvencions atorgades en els darrers anys.\nDe fet, Salvador Sunyer ha assegurat que el festival "corre el perill de no fer-se els pròxims anys i que ara mateix no té diners per fer efectiu aquest pagament". Sunyer ha fet aquestes declaracions en el marc de la Setmana dels Programadors del Temporada Alta.\nEl festival gironí té enguany un pressupost que ronda els tres milions d'euros, dels quals un terç prové d'ajudes públiques. Programa un centenar d'espectacles, dels quals 26 són estrenes absolutes, 25 internacionals i 26 produccions o coproduccions.


Els 5 MILLORS HOTELS a Celle amb ofertes i HOTELS BARATS\nTroba les millors ofertes a Celle\nELS MILLORS HOTELS A Celle\nQuè veure a Celle: 11 llocs essencials\nCelle és un ciutat alemanya capital del districte homònim de Baixa Saxònia . Situat a la vora de la riu Aller i la salut de Lüneburg , Alemanya. Aquesta vila de ribera atrau els seus visitants amb les seves obres arquitectòniques històriques.\nCom una de les principals fites del rastre alemany de tramadados a la localitat, podràs veure més de 400 cases amb bigues de fusta que destaquen Casa Hoppener . S'albira la Palau del Dux i descobreix aquest edifici que combina l'estil renaixentista i barroc en el qual trobaràs el Museu de la Residència i el Teatre del Castell.\nEls diferents espais reten homenatge a l'origen de la ciutat perquè et fascini Museu Bonan que té exposicions antropològiques.\nAdmireu el Església de Santa Maria un dels edificis més antics de Celle que té un altar de l'any 1613.\nSent la pau de la natura Jardí Francès o caminar per l'antic camp nazi de Gedenkstätte Bergen-Belsen.\nAssaboreix el gastronomia Roulades alemanyes tradicionals amb col vermella i puré de patates servides als restaurants de Celle. Et fascinaran.\nMeet Celle i els seus 11 llocs importants .\nLa casa Hoppener: construcció del segle XVI\nObservar el Casa Hoppener al casc antic una construcció construïda el 1535 que és una de les cases amb sostre a dues aigües i bigues de fusta més famós de la ciutat. Apreciar la façana d'aquest edifici Segle XVI de sis nivells amb una decoració tallada i pintoresca.\nEscolta els altaveus Llanternes\nUna de les atraccions favorites de Celle els visitants són els Llanternes de Parlantes que es troben al centre històric de la ciutat davant de la Casa Hoppener.\nEscolteu aquests dues llanternes que tenen sensors de moviment i simulen un diàleg entre diversos personatges que narren fets històrics , anècdotes o fins i tot frases divertides i esbossos als turistes. La seva funció es realitza a la tarda i dura entre 16 i 17 hores.\nPalau del Dux de Celle, barreja d'estils arquitectònics\nEntrar al Dux Palau de Celle , l'edifici més antic de la vila. Considerat un dels més esplèndids palaus guèfics al nord d'Alemanya. Obra arquitectònica del segle XIII que alberga els ducs de Brunsvic Lüneburg.\nAdmira la seva estructura de quatre ales que barreja Estil Renaixement amb barroc i gòtic .\nA l'interior hi ha el Teatre del Castillo i el Museu de la Residència .\nApunta't a una Visita Guiada al Museu Residència\nVisita el Museu de la Residència instal·lat al Doge Palau de Celle que presenta un exposició permanent de la residència ducal.\nEn aquesta instal·lació cultural aprendràs sobre la vida i l'obra dels Ducs Guelphic, la reina Caroline Mathilda i la història del Regne de Hannover. UN espai senyorial i històric .\nGaudeix de les Produccions Artístiques al Teatre del Castillo\nGaudeix d'espectacles variats al Teatro del Castillo situat al Dux Palau de Celle . El teatre d'estil barroc més antic d'Europa amb companyia resident.\nLes seves instal·lacions combinen antigues i contemporànies amb 300 seients i bona il·luminació. Gaudeix de més de 20 produccions artístiques anuals des d'obres clàssiques fins a modernes, musicals i infantils per al gaudi de tota la família.\nEl Museu d'Art, un espectacle visual\nDescobreixi el Museu d'Art al centre històric de Celle . Una finestra a l'art que funciona les 24 hores del dia.\nSi vas durant el dia veuràs mostres de pintures, gràfics , escultures, llums i objectes del segle XX dels quals destaquen les obres de Joseph Beuys.\nA la nit el vidre il·luminat li permet veure el vestíbul de l'edifici. UN mostrar visua l.\nAdmireu les exposicions antropològiques al Museu Bonan\nEntrar a la Museu Bonan , un estructura medieval amb una superfície d'exposició de 500 metres quadrats del centre de la ciutat. Una de les institucions culturals més importants del nord d'Alemanya.\nEn aquest espai podràs veure exposicions antropològiques , aprèn la forma de vida dels segles passats a Celle. Admirar obres de gran valor històric i artístic, incloent una exposició contemporània. Compta amb guies competents en l'idioma anglès i alemany.\nComplir amb el Església de Santa Maria un temple luterà construït fa 700 anys al centre de la ciutat. UN Estil gòtic construcció amb remodelació renaixentista.\nAprecia escultures, pintures i la seva decoració tallada. Et sorprendrà el seu segle XVII altar major , els monuments funeraris dels ducs guelfs del segle XVI-XVII i la orgue barroc del segle XVII reconstruït el 1999.\nGaudeix d'un passeig romàntic pel Jardí Francès\nTrànsit pels espais de la Jardí Francès una zona verda que envolta el Dux Palau de Celle .\nCaminar o bicicleta en aquest lloc amb camins envoltats d'arbres simètricament plantats. Veureu una font escultòrica envoltada de flors de colors i llac amb ànecs. UN espai romàntic per seure i fer fotos boniques.\nLa plaça de Sechbahn i la seva petjada històrica\nPlaça de Sechbahn és una fita a Celle per la seva antiguitat. T'encantarà aquest espai on els tornejos i lluites de cavallers es van dur a terme durant l'Edat Mitjana.\nFer fotos de l'estàtua i la marca de la ferradura del cavall que va causar la mort del Duc Otto II en una competició.Tenir un pícnic amb el teu nens a la gespa o assistir a una desfilada commemorativa. Una visita indispensable.\nExplora el Gedenkstätte Bergen-Belsen\nGira el Bergen-Belsen , una zona oberta a Celle que abans va ser Camp de concentració nazi on a més d'apreciar el seu valor històric es pot caminar o córrer pels seus senders.\nEt sorprendrà aquest lloc que és un memorial dels milers de víctimes de l'holocaust que van perdre la vida allà.Camina entre antigues tombes i admira la de les germanes Anne i Margot Frank.\nLa millor experiència foodie a Celle\nLa ciutat de Celle no només és ric en obres arquitectòniques històriques, sinó que també presenta un autèntic sabor culinari com els plats tradicionals de Gastronomia alemanya .\nAssaboreix roulades amb col vermella i puré de patates un plat tradicional que consisteix en un tall de carn laminada i farcit de cansalada, ceba i cogombre. S'acompanya amb col vermella i puré de patates. Estaràs encantat.\nSer un Baixa Saxònia comunitat envoltada d'espàrrecs, en els seus racons culinaris trobaràs els típics plat d'espàrrecs amb patates , pernil o schnitzel i salsa holandesa ;.\nReserva hotels a Celle\n4.5 (92 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 105 EUR\n4.5 (61 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 70 EUR\n4.5 (33 Ressenyes)\n4.0 (351 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 179 EUR\n4.0 (158 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 85 EUR


Espelma Sonora Sky Blau Wisteria/Willow | Raima\nEspelma Sonora Sky Blau Wisteria/Willow\nEspelma de soja Paddywax Sonora 85 g de Wisteria i Willow Concrete\nAquesta espelma està feta amb 85 g de cera de soja i té el bonic aroma de Wisteria & Willow que crearà un ambient relaxant a casa teva.\nNotes de sortida: aire fresc, cítrics purs, plumeria salvatge, gardenia i peònia.\nEspelma Sonora Sky Blau Wisteria/Willow cantidad\nNotes mitjanes: Paperwhites, pètals de gessamí, glicina penjant i nenúfar.\nNotes de fons: trèvol blanc, aigua de bambú, fulla de palmera i roure blanc.\nAquesta bonica espelma estampada presenta un exterior de formigó rugós que està gravat i pintat en blau cel, amb una tapa de fusta. Un cop hàgiu acabat amb la vostra espelma, el test de formigó és perfecte per reutilitzar-lo per a suculentes, papereria o per a qualsevol petita quincalla! Aquesta deliciosa espelma es veurà impressionant al vostre prestatge, mantell o taula. Una espelma Sonora de Paddywax és el regal perfecte per a un amic o familiar.


Turull es defensa al Judici del Procés atacant l'Estat | betevé\nL'exconseller de la Presidència ha negat la violència i tenir tractes amb Unipost o altres empreses per la votació\nSílvia Gutiérrez | dimecres, 20 de febrer del 2019, a les 21.03\nJordi Turull acusa l’Estat d’incomplir “fins a 25” sentències del Tribunal Constitucional. Ho ha dit en la seva declaració al judici del procés. L’exconseller de la Presidència, que ha respost les preguntes del fiscal Jaime Moreno i l’Advocacia de l’Estat, ha denunciat que al mateix temps que se l’acusa per haver convocat un referèndum que el Congrés dels Diputats va despenalitzar, el Govern espanyol “no ha estat sancionat” per aquest motiu.\nEn aquesta línia, l’exconseller, en un llarg al·legat polític, ha dit al fiscal que “la llei ha de ser igual per a tothom” i ha denunciat que en el seu cas fa “un any que està a la presó i aquí no passa res”. A més, ha ironitzat: “I després ens diran ‘Si no els perseguim per les seves idees'”.\nNega la malversació i la violència\nPel que fa a la malversació de fons públics, Turull ha negat que es destinés “ni un euro” al referèndum i ha explicat que el web referendum.cat -clausurat per la Guàrdia Civil- ja existia des del 2006 i que posteriorment es va “actualitzar” i s’hi va afegir algun “enllaç”.\nEl fiscal també li ha preguntat sobre l’anunci de les vies del tren i Turull ha dit que tampoc no va costar diners perquè va sortir d’un material “creat” per la Generalitat per una campanya anomenada “Civisme” que va quedar deserta. Sobre la despesa en paperetes i material a Unipost, l’exconseller també ha negat fer-hi cap tracte: “No hi ha cap encàrrec ni ningú [de la conselleria de Presidència] hi ha parlat”, ha dit. També ha assegurat que no es van gastar diners públics en les urnes, de fet ha afirmat que “no sé com es van adquirir ni com van arribar a destí”.\nTurull també ha negat que el 20 de setembre hi hagués violència a la concentració contra la macrooperació policial al Departament d’Economia. “Per molt que es presenti la societat catalana com a violenta, aquest relat no té cap sentit i no s’aguanta per enlloc, és més, és delirant“, ha dit. L’exconseller de la Presidència també ha negat que incités als ciutadans a ser violents davant la policia espanyola.\nEvita qualificar la DUI de merament formal\nEn ser preguntat pel fiscal sobre si la declaració unilateral d’independència del 27 d’octubre va ser “merament formal”, l’exconseller ha evitat respondre-hi amb un “sí” ni amb un “no”. Ha dit que “era una declaració política” i que es tracta de “l’expressió d’una voluntat política que encaixa amb el sentir majoritari del poble de Catalunya”.\nTurull també ha culpat el Govern espanyol de manca de diàleg: “Com més apel·lacions fèiem al diàleg, més ens enviaven el missatge de denúncies”. En aquest sentit, ha assegurat, que “vam intentar asseure’ns a parlar” i s’ha mostrat disposat a seguir apostant per la via de l’entesa política.\nEn l’interrogatori, l’exconseller de la Presidència ha retret al representant del ministeri públic que, en les qüestions prèvies, es referís als votants de l’1 d’octubre com a “murs humans que impedien l’actuació policial” i li ha dit que “els ciutadans de Catalunya no són ovelles, no són gent que està militaritzada i se’ls diu: ‘Aquí, allà’. No, no és això. La gent a Catalunya, sigui independentista o no ho sigui, sigui d’extrema dreta o extrema esquerra, del centre… No: la gent té criteri. Som al segle XXI”.\nEn començar, Turull també ha criticat que no hi hagi traducció simultània al català per falta d’auriculars. En aquesta línia, ha retret al president de la sala, Manuel Marchena, que “sempre hem de regatejar per expressar-nos en la nostra llengua, que també és oficial”.\nEn acabar la declaració, Turull ha tornat a seure al banc dels acusats, a diferència de Junqueras que està seguint tot el judici assegut just darrere del seu advocat.\nRecusació de Marchena\nAl marge del que ha passat a la sala de vistes, el Tribunal Suprem també ha estudiat aquest dimarts un incident de nul·litat contra la decisió de rebutjar la recusació de Manuel Marchena i la resta del tribunal. L’ha presentat la defensa de Jordi Sànchez, Josep Rull i Jordi Turull. El debat l’ha fet la sala del 61, que és la competent per estudiar els casos de recusació.\n— independència — judici del procés — referèndum — Tribunal Suprem