El racó d'en freejack: SearchMash, el nou cercador de Google\nPermet a la cèlebre companyia buscar noves solucions per a la interfície gràfica i l'algoritme de cerca del seu popular cercador sense haver d'experimentar directamentge sobre aquest.\nSi per alguna cosa és famós el cercador Google i per això ha guanyat tants adeptes és pel seu algoritme de cerca de resultats. Per tant com provar els canvis que en ell s'hi fan sense per això canviar la fórmula de l'èxit? Fàcil: crear un altre cercador amb el qual jugar, i oferir-lo als internautes per a què siguin ells els qui provin el producte. I això és precisament SearchMash, el "segon" cercador de Google en el qual provar coses noves.\nActualment SearchMash és completament operatiu, el que vol dir que en ell s'hi pot realitzar una cerca per paraules clau i ens torna un resultat correcte. De fet, el podem usar com el nostre cercador, però essent conscients de què la seva qualitat o els resultats que retorna poden canviar de sobte d'un dia per l'altre.\nCom a eina d'experimentació, SearchMash incorpora canvis i tecnologies d'última generació. Bon exemple d'això és la seva interfície gràfica. En el Google tenim la possibilitat de buscar per imatges, vídeos, notícies o mapes gràcies als enllaços a aquestes funcions disponibles a la part inferior del quadre de text en el qual hi escrivim els criteris de cerca. A SearchMash no disposem dels enllaços esmentats, si no que quan realitzem una cerca, a la banda dreta de la pàgina de resultats tenim un menú desplegable que ens permet accedir als resultats de la mateixa recerca però restringits a imatges, blogs, vídeos i la Wikipedia.\nPer a navegar entre els resultats no haurem d'obrir diverses pàgines, si no que en prémer l'enllaç "More web results", a la mateixa pàgina en la qual estem es desplegarà una nova bateria de resultats. Totes aquestes funcionalitats aprofiten les tecnologies AJAX, amb les quals són compatibles tots els navegadors.\nUna altra facilitat que ens ofereix la interfície gràfica de SearchMash consisteix en la possibilitat d'obtenir una vista resumida dels resultats, a la qual només veurem el títol de la pàgina web i el domini al qual pertany.\nPrecisament, si cliquem en el domini (enllaç amb el text en color verd, que també apareix en els resultats de Google però només a títol informatiu), la nostra recerca es centra exclusivament a les pàgines d'aquest domini.\nEls canvis en l'algoritme de recerca són menys evidents però existeixen, ja que realitzant les proves per a aquest article en forma de recerques en la versió nord-americana de Google i a SearchMash, per a una mateixa paraula els resultats diferien.\nDes del mateix SearchMash s'avisa que a vegades el cercador pot ser inaccessible degut a què s'hi estiguin introduint canvis, quelcom normal si pensem en la seva natura experimental.\nEn resum, SearchMash és una bona opció per a aquells internautes que volen estar sempre a l'última i presumir d'usar les eines més innovadores i desconegudes, i malgrat que és tan fiable com Google, de l'únic que no en podem estar segurs és que continuï estant disponible al minut següent.\nposted by Guillem @ 12:14 a. m.


Els gossos de Les Martines marquen precedent: actuar més ràpid en casos de maltractament Els gossos de Les Martines marquen precedent: actuar més ràpid en casos de maltractament – MónTerrassa\nEls gossos de Les Martines marquen precedent: actuar més ràpid en casos de maltractament\nUn dels gossos rescatats aquest divendres d'un solar de les Martines de Terrassa | Carles Caballero\nDuque assegura que a partir d'ara, quan la Policia Municipal detectin situacions extremes decomissaran d'immediat l'animal\nEl cas dels gossos en situació de maltractament i abandonament en una finca de la urbanització de les Martines de Terrassa vol suposar un punt d’inflexió. Així ho ha assegurat a Món Terrassa, el regidor de Benestar Animal, Noel Duque, que considera que “fixa un precedent, i a partir d’ara, les coses canviaran de veritat”. I és que el govern ha rebut crítiques perquè la Policia Municipal de Terrassa ja tenia constància de la situació de vulnerabilitat dels animals des de principis d’agost, gràcies a les denúncies de veïns i entitats animalistes, com 4Petjades o DAP. Però no ha estat fins ara que s’ha acabat actuant i rescatant els animals de la finca on es trobaven lligats a terra, i sense aigua, menjar ni cap lloc on aixoplugar-se.\n“La policia es va personar al solar i va veure l’estat en què es trobaven els animals. Però en primera instància es va demanar al propietari que corregís aquella situació. Ha hagut de passar un mes perquè des de Benestar Animal decidíssim que calia fer una actuació més contundent. Perquè sí, potser els gossos ja no estaven en perill de mort, però la situació en què es trobaven no era, de segur, de benestar”, manifesta Duque, que subratlla que “S’ha d’acabar amb els paràmetres obsolets que tenim les administracions en aquests casos. Per això crec que aquesta actuació d’avui ha estat molt important i pot marcar el futur de situacions similars”.\nMolt mala espina\nEn el termini d’un mes està previst que s’aprovi el protocol de Maltractament Animal. Això ajudarà a posar negre sobre blanc en quines situacions s’estipula que hi ha maltractament i com s’haurà d’actuar. Però a partir d’ara, des de les regidories de Benestar animal, Medi Ambient i Seguretat s’ha decretat que la Policia Municipal quan vegi que hi ha un animal que es troba en perill i que la seva situació és de maltractament se’l decomissió de forma immediata. “La decisió ha de ser àgil, si hi ha animals en perill, s’ha de rescatar i portar-lo al CAAD o a una residència”, sentencia Duque.\nAquesta era una de les reclamacions amb més insistència per part de les entitats animalistes que es queixen de la lentitud que suposa des que es feia una denúncia fins que s’actuava, com va passar en el cas dels gossos de les Martines. El regidor agraeix la tasca de les entitats que han aconseguit “que tres regidories anéssim de la mà per salvar els animals en perill”.\nEn el cas de Les Martines, Duque, que ha estat present en l’operatiu policial d’aquest divendres, afirma que “ja només a cop d’ull es veu que la cosa pintava malament. No hi ha cap casa, només un solar amb els animals lligats a terra. Jo no descartaria que fossin utilitzats per baralles. El jutge determinarà el que passava, però a mi em fa mala espina”, diu.\ngossos maltractaments Noel Duque protectora d'animals Terrassa


Imatges al mòbil que no vols. Compte amb el cyber-flashing! | TINET - Tarragona Internet\nL'intercanvi d'imatges a través de dispositius mòbils utilitzant sistemes remots com el bluetooth pot deixar-nos alguna sorpresa desagradable com les fotografies que s'escolen als nostres aparells i que ens provoquen desconcert i enuig. La pràctica de deixar als mòbils d'altres persones fotografies de caire sexual, sense haver de demanar permís, té nom (en anglès): cyber-flashing i comença a perseguir-se a alguns països.\nMontse Jaraba/Redacció TINET. El fenomen s'ha detectat entre telèfons iphone que utilitzen una funció airdrop que permet compartir imatges i altres arxius a través de bluetooth o wifi amb d'altres usuaris de dispositius mòbils que utilitzen sistema iOS. Els llocs reduïts amb gran nombre de persones -en què l'anonimat del remitent sembla garantit- són els espais on s'ha detectat aquesta pràctica. Mitjans de transport públic com el tren o el metro al Regne Unit han registrat casos, alguns dels quals s'han denunciat a la policia.\nPerò per què es reben imatges de persones desconegudes?\nLa funció airdrop està habilitada als dispositius que utilitzen iOS per a fer-la servir només amb els contactes propis. Ara bé, si es vol enviar a un altre usuari o rebre d'algú que no està en aquests contactes, s'ha d'activar l'opció compartir amb tothom. El problema arriba quan l'usuari no torna a restaurar l'opció restringida i el seu dispositiu queda obert per a rebre arxius de qualsevol persona.\nAixò és el que li va passar a una usuària britànica a un vagó de tren del transport públic de Londres, segons una informació de la BBC. Lorraine Crighton-Smith, de 34 anys va rebre dues imatges del penis d'un home desconegut al seu iphone a través de la funció airdrop d'Apple. Un cop rebudes les imatges, va rebutjar-les, però això no va evitar que les veiés perquè la funció inclou una previsualització de la imatge. El fet de rebutjar-les dificulta ara saber qui era la persona que va enviar-les.\nPer evitar ensurts -un cop s'ha fet servir la funció- és recomanable desactivar ràpidament l'opció que permet que el dispositiu quedi obert a tothom i que qualsevol altre usuari d'iphone hi pugui enviar un arxiu.\nLa policia del transport britànic investiga el cas, perquè consideren que enviar material de caire sexual a desconeguts no ha de ser menystingut. Els receptors podrien ser menors i -en qualsevol cas- és una acció que pot provocar disgust i neguit a qualsevol persona en comprovar que algú, no gaire lluny, està fent arribar expressament aquest tipus de material.


ERC-AM RIUPRIMER: d’agost 2008\nPrograma de la Festa Major 2008 a Santa Eulàlia de Riuprimer\nBenvolgudes i benvolguts veïns, aquí teniu un enllaç a la programació de la Festa Major 2008:\nHi ha un parell de coses que voldria comentar:\nEl programa (seguint la mateixa dinàmica de fa anys i panys amb alguna novetat) ha estat elaborat únicament a criteri d'AR al nostre entendre, ja que ni s'ha format cap Comissió de Festes (com em consta que tenia pensat impulsar l'equip de govern), ni s'ha convidat als partits de l'oposició (CiU i el nostre ERC-AM) a preparar-la, ni em consta que el CJR o altres entitats s'hagin consultat per a preparar la programació.\nEn canvi, sí que s'ha demanat (en la reunió del passat dilluns, és a dir a misses dites) al CJR que treballi en l'organització dels actes durant la festa. Tot plegat ho trobo força patètic... com diu la dita popular: "Qui es menja el tall que es mengi l'os". La Festa Major és un acte popular i s'hauria de comptar amb tot el poble per organitzar-la. I ja no em posaré a qüestionar aquesta manca d'innovacions i la programació en sí, però trobem que s'hauria de renovar després de tants anys amb la mateixa estructura.\nAra, jo sóc un simple membre dins el (desgraciadament) moribund Consell de Joves, i no sé exactament la posició que ha adoptat la Junta al respecte, però sembla ser que hi posarà molts voluntaris a treballar en l'organització de la festa en diferents vessants. I pel què fa a l'Ajuntament, essent minoritari a l'oposició no tinc gaire marge de maniobra per canviar les coses o proposar alternatives.\nDe totes maneres, com l'any passat hem consolidat que els actes de La Marxa dels Vigatans que comencen a Santa Eulàlia de Riuprimer i on el nostre poble juga un paper destacat, tornin a estar inclosos dins el programa de Festa Major. D'altra banda, com ja vaig comentar fa poc, hem aconseguit que l'estelada onegi els dies 10 i 11 al màstil de la plaça de la Vila.\nPer cert, que, tot i que la programació de Festa Major surt al portal d'internet Osona.com, a la contraportada de l'Osona Comarca i a l'agenda de El 9 nou, no entenc com no l'han posada al Bloc municipal a internet, de fet, no sé què passa amb el Bloc de l'Ajuntament a internet. Fa molt que no l'actualitzen, i sembla ser que les crítiques que em va fer l'alcaldessa per no haver aconseguit posar en funcionament la pàgina web municipal, francament ara més que res em fan riure, veient l'ús que fan del bloc municipal que vaig crear jo només entrar a governar, i que 4 mesos després d'assumir ells el tema de la pàgina web municipal, encara no en tinguem...\nTambé aprofitem per felicitar en Pere Creus, un activista cultural del poble, que sempre ha lluitat per organitzar tot tipus d'actes i ha posat moltes hores i molt d'altruisme per fer poble sense distincions de quin Ajuntament estigués governant. Felicitats Pere!\nPere Creus preparant l'arrossada de l'any passat a la Font Gran\nMolt bona Festa Major a tots i a totes de part d'ERC-AM Riuprimer!\nVisca Santa Eulàlia de Riuprimer!\nConsideracions fetes a principis d'agost al fòrum del poble Osona.com després de sentir inquietuds sobre el tema:\nHola a tothom, com que veig que hi ha algunes inquietuds sobre la Festa Major d'enguany (jo mateix en tinc), us dic el què sé:\n1. No s'ha format cap Comissió de Festes al poble, tal i com tenia pensat impulsar l'equip de govern.\n2. No s'ha comptat en cap moment amb els 2 grups de l'oposició per parlar del tema o formar una comissió de treball de cara a preparar-la. Per tant, entenc que ho ha assumit tot AR, sense ni tan sols comptar amb el CJR o cap altra entitat per decidir els actes.\n3. Sé que els actes de la Marxa dels Vigatans (10 de setembre) sortiran al programa de Festa Major, perquè així mateix m'ho ha confirmat l'alcaldessa, així com una subvenció de 200€ per realitzar-la. La Marxa l'organitza Òmnium Osona, i la columna de Santa Eulàlia l'organitza en col·laboració amb el CJR, que ha estat representat per mi per delegació del president en totes les reunions d'aquest any, ja que encara en sóc membre del CJR tot i que lògicament no estic a la Junta.\n4. Sé que el dijous dia 31 hi havia convocada una reunió entre el CJR i l'equip de govern per parlar de la Festa Major, però no hi vaig poder assistir. (De totes maneres el gruix de programació a aquestes alçades ja ha d'estar fet, i la reunió, de la que encara no en sé res, deuria ser per parlar de temes organitzatius, com si el CJR es cuida de fer la barra i algunes altres coses, no per demanar-los quin grup s'ha de portar o s'ha de deixar de portar...)\nEspero que tinguem el programa aviat i que l'ajuntametn informi una mica millor del què té pensat fer, i ja no m'enrotllo més que em comença a fer mal l'esquena tanta estona davant l'ordinador...\nEspero que tinguem una bona Festa Major 2008! Salut!\nPublicat per Txevi Rovira i Montells a 30.8.08 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Altres partits, Marxa dels Vigatans, Notícies, Opinió\nL'estelada onejarà a Riuprimer el 10 i l'11 de setembre.\nFinalment s'han esvaït els dubtes inicials, i avui mateix l'equip de govern m'ha confirmat que l'estelada s'hissarà al màstil de la plaça de la Vila de Santa Eulàlia de Riuprimer els propers 10 i 11 de setembre per commemorar la nostra diada nacional. No ha calgut ratificar-ho per ple, tots els grups presents al consistori vam estar d'acord amb la proposta presentada per ERC-AM, i avui m'ho ha acabat confirmant l'equip de govern, que d'inici ja ho veia amb bons ulls, però va esperar per fer algunes consultes sembla ser per precaució. De totes maneres si convé es farà una resolució d'alcaldia perquè en quedi constància, però el que compta és fer l'acció.\nEn aquesta foto (2006) s'observa el màstil de la plaça de la Vila amb una senyera, enguany hi onejarà l'estelada, símbol de la lluita per les nostres llibertats nacionals.\nMarxaires durant el pas per sota Sant Sebastià el 10 de setembre de 2007\nL'estelada ja fa dies que estava encarregada... Visca la terra!\nAlguns marxaires del 2006 sota la muntanya de Sant Sebastià\nMés informació a la pàgina de la Comissió 100 anys d'Estelada: www.estelada.cat\nPublicat per Txevi Rovira i Montells a 26.8.08 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Estelada, Marxa dels Vigatans, Notícies\nPrograma de la Festa Major 2008 a Santa Eulàlia de...\nL'estelada onejarà a Riuprimer el 10 i l'11 de set...


València demana que el feminisme es reconega com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat - À Punt\nValència demana que el feminisme es reconega com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat\nCarmen Alborch va finalitzar el seu discurs en l’entrega dels premis Nou d’Octubre 2018 amb aquesta petició.\nCarmen Alborch en l’entrega dels premis Nou d’Octubre 2018\n15 de novembre 2018 - 21:41\nL’exministra de Cultura Carmen Alborch va concloure el seu discurs en l’entrega dels premis Nou d’Octubre 2018 amb la proposta següent: “El feminisme hauria de declarar-se patrimoni immaterial de la humanitat”.\nAra, l’Ajuntament de València ha recollit aquesta petició i ha aprovat una declaració institucional per a instar el govern espanyol a iniciar els tràmits perquè la Unesco reconega el feminisme com a patrimoni cultural immaterial de la humanitat.\nAquesta petició unànime ha tingut origen en una moció en la qual es recollien les paraules d’Alborch en la seua última intervenció pública, en la qual assegurava que “el feminisme ha millorat la qualitat de vida de tots els ciutadans”.\nEn la declaració institucional es destaca que 2018 “ha sigut l’any en el qual s’ha viscut una eclosió en el moviment de defensa dels drets de les dones, amb un efecte contagi que ha afavorit una consciència col·lectiva entre les dones i també entre els homes”.


Política de Cookies - Ampro Grup\nUna “Cookie” és un petit arxiu que s’emmagatzema a l’ordinador d’a l’usuari, tablet , smartphone o qualsevol altre dispositiu amb informació sobre la navegació. El conjunt de “cookies”, ens ajuda a millorar la qualitat de la nostra web, i ens permet saber quines pàgines troben els nostres usuaris útils i quines no.\nLes cookies són essencials per al funcionament d’internet, aportant innombrables avantatges en la prestació de serveis interactius, facilitant la navegació i usabilitat de la nostra web. Recordeu que les cookies no poden danyar el seu equip i que, en canvi, el que estiguin activades ens ajuden a identificar i resoldre errors.\nCookies pròpies : Són aquelles que s’envien al seu equip des dels nostres propis equips o dominis i des del qual prestem el servei que ens sol·licita.\nCookies de tercers : Són aquelles que s’envien al seu equip des d’un equip o domini que no és gestionat per nosaltres, sinó per una altra entitat col·laboradora. Com per exemple, les usades per xarxes socials, o per contingut extern com Google Maps .\nCookies de sessió : Són galetes temporals que romanen a l’arxiu de cookies del seu navegador fins que abandona la pàgina web, de manera que cap queda registrada en el disc dur del seu ordinador. La informació obtinguda per mitjà d’aquestes cookies, serveixen per analitzar pautes de trànsit a la web. A la llarga, això ens permet proporcionar una millor experiència per millorar el contingut i facilitar el seu ús.\nCookies persistents : són emmagatzemades al disc dur i la nostra web les llegeix cada vegada que realitza una nova visita. Una cookie permanent posseeix una data d’expiració determinada. La cookie deixarà de funcionar després d’aquesta data. Aquestes cookies les fem servir, generalment, per facilitar els serveis de registre.\nCookies tècniques : Són aquelles necessàries per a la navegació i el bon funcionament de la nostra pàgina web. Permeten per exemple, controlar el trànsit i la comunicació de dades, accedir a parts d’accés restringit, utilitzar elements de seguretat, emmagatzemar continguts per poder difondre vídeos o compartir continguts a través de xarxes socials.\nCookies de personalització : Són aquelles que li permeten accedir a el servei amb unes característiques predefinides en funció d’una sèrie de criteris, com ara l’idioma, el tipus de navegador a través del qual s’accedeix a el servei, la configuració regional des d’on s’accedeix a el servei, etc.\nCookies d’anàlisi : Són aquelles que ens permeten quantificar el nombre d’usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris dels serveis-prestats.\nPer això s’analitza la seva navegació a la nostra pàgina web per tal de millorar l’oferta de productes i serveis que oferim.\nCookies publicitàries : Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que es poguessin incloure a la nostra pàgina web.\nCookies de publicitat comportamental : Aquestes cookies emmagatzemen informació de l’comportament dels usuaris obtinguda a través de l’observació continuada. Gràcies a elles, podem conèixer els hàbits de navegació a internet i mostrar-publicitat relacionada amb el teu perfil de navegació.\nA més, alguns serveis poden utilitzar connectors amb xarxes socials com ara Faceboock o Twitter. Quan un usuari es registra en un servei amb credencials d’una xarxa social, autoritza a la xarxa social a guardar una cookie persistent que recorda la seva identitat i li garanteix accés als Serveis fins que expiri.\nL’usuari pot esborrar aquesta cookies i revocar l’accés als Serveis mitjançant xarxes socials actualitzant les seves preferències a la xarxa social que especifica.\nA la pàgina web www.amprogrup.com fem servir Google Analytics, un servei d’analítica web desenvolupada per Google, que presta un servei de mesurament i anàlisi de la navegació. Podeu trobar més informació a la respecte i inhabilitar l’ús d’aquestes cookies a:\nConfigura o Deshabilitar.\nL’Usuari té l’opció d’impedir la generació de cookies, mitjançant la selecció de la corresponent opció de seu navegador d’internet. En el cas que no es permeti la instal·lació de cookies és possible que no pugui accedir a algun dels serveis o que impedeixi el bon funcionament de la pàgina web.\nPodeu trobar informació sobre com fer-ho, en relació a navegadors mes comuns, en els links que s’inclouen a continuació.\nA l’navegar i continuar en la nostra pàgina web, ens indica que està consentint l’ús de les cookies per a poder enunciades, i en les condicions contingudes en la present Política de Cookies.\nDill. a Div. : 09:00 a 14:00 i de 16:00 a 19:00\nDissabte : 10:00 a 13:00\nCopyright © 2022 Ampro Grup - Tots els drets reservats


Algunes mostres de les nostres produccions.: de febrer 2020\nEls alumnes de Noves Oportunitats han ensenyat el que havien après sobre Google traductor als alumnes d'Anglès 1 M1 i 2 M1 del matí.\nHa estat un bon intercanvi per a totes les parts i tots volen repetir-ho!!!\nPublicat per Les nostre produccions amb les TIC a 9:28 2 comentaris:\nEls alumnes i les alumnes de Noves Oportunitats van aprendre les qüestions bàsiques sobre primers auxilis:\n- Què és el DEA i com fer-ho servir\n- Com actuar si algú pateix un atac epilèptic.\n- La maniobra de Heimlich\nTot això va ser possible gràcies a la Rosa Dorca, infermera i formadora que ara ja jubilada assisteix a anglès1 a la nostra escola.\nPublicat per Les nostre produccions amb les TIC a 9:13 7 comentaris:\nPublicat per Les nostre produccions amb les TIC a 17:58 8 comentaris:\nEl grup de GES2 de Literatura Catalana ha visitat la casa-arxiu Joan Maragall.\nGuiats pel nét del poeta, en Pere Maragall, han llegit alguns dels poemes més memorables.\nHan visitat la casa on va viure el poeta amb la seva familia.\nPublicat per Les nostre produccions amb les TIC a 17:27 Cap comentari:\nPublicat per Les nostre produccions amb les TIC a 20:52 9 comentaris:


El DTASF i la Creu Roja impulsen un programa per garantir l’alimentació infantil | Taula d'entitats del Tercer Sector Social de Catalunya\nEs preveu donar cobertura a les necessitats bàsiques de 14.000 famílies amb infants.\nEl Departament de Treball, Afers Socials i Famílies signa un conveni amb la Creu Roja per atendre famílies amb infants a càrrec en situació d’extrema vulnerabilitat. Es tracta d’un programa de 6 mesos que preveu arribar a més de 14.000 famílies i que permetrà cobrir-ne les necessitats bàsiques d’alimentació, higiene i cura dels infants. A banda de reforçar l’atenció social a les persones que més ho necessiten, aquesta iniciativa permetrà al Departament identificar nous casos de vulnerabilitat que han sorgit o s’han vist agreujats per la crisi econòmica derivada de la pandèmia.\nLa inversió per part del Departament serà de 4M€, que finançarà ajuts directes, així com els costos del personal necessari per identificar, acompanyar i fer el seguiment d’aquestes famílies, i la seva derivació cap a serveis socials. Precisament un dels aspectes clau d’aquesta iniciativa conjunta és l’acompanyament social que durà a terme la Creu Roja en coordinació amb els serveis socials. En aquest sentit, es pretén fer un seguiment dels casos i oferir assessorament a les famílies sobre recursos i serveis del conjunt de la xarxa de protecció social que puguin revertir la situació de vulnerabilitat en què es troben. Per això, equip professional i de voluntariat de l’entitat, juntament amb els equips de serveis socials d’arreu del territori, oferiran informació sobre l’Ingrés mínim vital, la Renda garantida de ciutadania, el bo social i d’altres eines a les quals es poden acollir les famílies.\nEl projecte es basarà en el suport econòmic mitjançant targetes carregades amb imports que van des dels 75 fins als 125 euros (depenent dels membres que conformin la unitat familiar) per ser utilitzades en establiments d’alimentació i fomentar així també la compra en el comerç de proximitat. També es preveu la distribució de bolquers i la possibilitat d’ampliar amb altres productes d’alimentació i higiene per a nadons. En conjunt, es preveu superar les 42.000 ajudes.\nLlegeix el comunicat de Creu Roja


juny | 2019 | EL BLOC DE TERCER\nEl museu egipci del Montcau\nPublicat el 11 juny 2019 per Anna Zamora\nEl nostre projecte neix de la curiositat del grup del Montcau envers el món dels antics egipcis. Les mòmies i la mort ens van atrapar de bon començament i gràcies a això se’ns va obrir tot un món desconegut.\nVam fer un intens treball de recerca personal per assolir un repte important: Compartir els descobriments amb els companys.\nDesprés de les presentacions individuals i de la visita al museu ja vam estar preparats pel repte final: crear el Museu Egipci del Montcau.\nHavíem d’organitzar totes la informacions que havíem obtingut entre tots i crear un museu per explicar-ho a les famílies. Necessitàvem objectes per exposar i pòsters per explicar. Per grups vam donar forma al guió i vam assajar i assajar.\nEl resultat… Un gran museu egipci del Montcau.\nEl planetari de la Mola\nEls nens i nenes de la Mola hem presentat el nostre planetari a les famílies.\nTROBADA DE DANSES POPULARS DELS GRUPS DE 3R DE MOLINS\nEl dimarts els nens i nenes de 3r vam anar al poliesportiu municipal per participar en la trobada de danses populars.\nAquest trimestre ens havíem preparat dues danses per mostrar-les als companys de tercer de la resta d’escoles de Molins.\nUna de les danses era la Sardana de la Marieta Cistellera. Per poder aprendre a ballar la sardana vam tenir la gran ajuda dels voluntaris de l’Agrupa que ens van venir a ensenyar dos setmanes seguides.\nAl final de la trobada, tots els nens i nenes vam ballar acompanyats dels nostres mestres de l’Agrupa la sardana que ens havien ensenyat.\nEscalem al Rocòdrom\nEls nens i nenes de la Mola i el Montcau hem visitat el rocòdrom “La Reunió” per descobrir els secrets de l’escalada.


Club Esportiu CCR EXIGÈNCIA MÀXIMA CONTRA BELLSPORT - Club Esportiu CCR\nEXIGÈNCIA MÀXIMA CONTRA BELLSPORT\nEl Primer Equip rep al Bellsport aquest dissabte (17.15 h, Can Vinader) en un partit on l’exigència serà màxima i un bon test de cara al tram final.\nCCR té aquest dissabte una bona oportunitat per tornar al camí de la victòria i superar l’eliminació en Copa Catalunya del cap de setmana passat. Tot i això, no ho tindrà gens fàcil. Es presenta a Can Vinader un dels millors equips de Segona B, Bellsport arriba amb ganes de demostrar que pot estar més amunt encara que ja no té opcions de disputar la Copa del Rei. Hi ha precedents més que suficients per saber que l’equip de Sito Rivera no ho tindrà gens fàcil per endur-se els tres punts.\nL’equip groc, des de que va guanyar la Lliga, només té en ment els partits del play-off d’ascens. Cada cap de setmana és un bon test per millorar i provar coses noves. Quan falten 3 jornades per acabar la competició, els de Castelldefels encara li treuen 15 punts al Manresa i juntament amb el Mataró, són l’equip menys golejat amb tan sols 75 gols en contra. Abans de la fase d’ascens, i per escalfar motors, l’equip jugarà dos partits com a local i un com a visitant.\nPer la seva banda, el Bellsport no arriba en un bon moment al partit de dissabte. Després de l’última derrota contra el Mataró, l’equip de l’Hospitalet ja no té cap opció de jugar la Copa del Rei la temporada que ve. L’equip de Sergio Lamaña es troba actualment en la sisena posició, a sis punts del cinquè classificat, el Pallejà. Dels últims quatre partits, només ha aconseguit dues victòries i la clau aquesta temporada ha estat la irregularitat en la segona volta. Després de l’aturada de Nadal, l’equip ha perdut 6 partits, el doble que en la primera volta i quan falten encara tres jornades.\nAmbdós equips s’han vist les cares aquesta temporada en dues ocasions. La primera va ser en el partit de la primera volta. El matx va acabar en empat a 3, un dels pocs d’aquesta temporada. Fa poques setmanes, Bellsport i CCR es van tornar a trobar en Copa Catalunya. Aquest va ser un partit molt disputat que es va acabar emportant el conjunt de Sito Rivera per 5 a 8. Tots dos resultats demostres que serà un partit molt igualat i competit.\nEl tècnic català Sito Rivera apunta de cara al partit: “Dissabte tenim l’oportunitat de recuperar-nos de la desfeta de Salou. Encara que els jugadors estan decebuts, els he vist molt motivats durant els entrenaments d’aquesta setmana”.\nEl jugador de CCR Chechi destaca: “Tot i la decepció del cap de setmana passat, crec que hem de seguir treballant perquè tenim un objectiu molt marcat en el futur. Bellsport serà un rival molt difícil i per treure els tres punts necessitarem estar tots junts”.\nPer aquesta jornada, la convocatòria també presenta novetats. Són baixa el capità Ari Santos, Héctor i Marc, per molèsties, i segueix entrant Borja, jugador del filial.\nDeclaracions de Chechi:\nÈXIT TOTAL DEL II TORNEIG CIUTAT DE GAVÀ\nCCR ES RETROBA AMB LA DINÀMICA POSITIVA


Tarragona llençarà una actualització de l'EPP! al setembre\nL'Ajuntament de Tarragona actualitzarà l'aplicació per reportar incidències el pròxim mes de setembre\nNeteja Pública està realitzant proves de la nova versió que en els darrers dies han provocat incidències puntuals en l'aplicació | Durant el 2018, els tarragonins van registrar 4.273 incidències a través d'aquest servei\ndivendres, 26 de juliol 2019 - 09:00h\nEl pròxim mes de setembre es renovarà l'eplicació Epp! | Technodach\nL’Ajuntament de Tarragona presentarà a finals del pròxim mes de setembre una renovació de l’aplicació EPP!, un servei perquè la ciutadania pugui informar el consitori mitjançant el telèfon mòbil de les incidències que troben a la ciutat. Així ho han confirmat fonts municipals a TarragonaDigital, que també han explicat que aquesta nova versió de la popular aplicació introduirà noves funcionalitats, que no han especificat, per a l’usuari. Així mateix, incorporarà noves funcionalitats a nivell intern municipal, per tal de millorar el treball conjunt de les conselleries implicades en la resolució de les incidències.\nEls tècnics municipals han treballat en els darrers mesos en aquesta nova versió de l’EPP! i els últims dies estan realitzant proves per tal que estigui a punt de cara a la seva posada en marxa a inicis de la tardor. La darrera actualització de l’EPP! va ser al 2017.\nLes últimes setmanes, a través de les xarxes socials, alguns usuaris han reportat problemes de funcionament de l’aplicació. L’errada més reportada aquests darrers dies és el fet que la incidència no s’enviava completament i l’aplicació es penjava.\nFonts municipals han explicat que l'EPP! funciona correctament i que no hi hagut cap caiguda del servei, encara que admetien que com a conseqüència de les proves realitzades amb la renovada aplicació, és possible que hi hagi hagut alguna incidència puntual als servidors.\nLes incidències relacionades amb la neteja suposen més de la meitat dels avisos de l'EPP! | TarragonaDigital\nL’aplicació EPP! va registrar 4.273 avisos durant l'any 2018, segons dades de la Conselleria de Neteja de l’Ajuntament de Tarragona. Aquesta xifra suposa un descens del 18% respecte l’any 2017, quan l’EPP! va rebre 5.258 incidències. Del avisos registrats durant el 2018, més de la meitat, 2.204, eren de Neteja Pública (51,6%); 892 corresponien a la Brigada; mentre que 538 es van derivar a Enginyeria Industrial.\nUn servei que es va estrenar l'any 2015\nL’EPP es va posar en marxa el febrer de l’any 2015 i compta amb versions per a Android i iOS. Aquest servei complementa el Telèfon Verd, 977296222, operatiu les 24 hores del dia, els 365 dies de l’any, i la pàgina web.\nEls àmbits que cobreix l’EPP! són: neteja viària, contenidors i recollida de residus, platges, terrenys bruts, plagues, gossos i gats, enllumenat, neteja i manteniment de parcs i jardins, voreres, jardineria, marquesines d’autobús, clavegueram i fuites d’aigua, olors, senyals de trànsit i semàfors.\nAjuntament de Tarragona tecnologia


El futur de la dreta covarda - Diari de Girona\nEl futur de la dreta covarda\njuan lagardera 10.05.2019 | 01:11\nEl futur de la dreta covarda Diari de Girona\nEn a penes unes hores des que es van comptabilitzar els vots de les eleccions del 28-A, el líder del Partit Popular, Pablo Casado, li va donar la volta a la truita ideològica de la seva formació política. Fins als comicis, Casado evitava qualsevol diferència amb les seves ales, copades per Vox i Ciutadans, amb qui mantenia un matrimoni de fet per més que no havien passat per capella. El nou executiu andalús i la manifestació rojigualda de la madrilenya plaça de Colón marcaven el camí coalitzat. Casado propugnava un acord ampli dels tres partits, tot un front neoconservador per guanyar el govern. El to dels seus mítings resultava irat: el país estava amenaçat per colpistes, grup en el qual incloïa al socialisme tebi.\nPablo Casado ja va modular la seva retòrica en el segon debat televisat. Després de la constatació de la seva derrota, ara es reivindica com un moderat centrista sense connexions amb l'«extrema» i «radical» dreta de Santiago Abascal, ni amb la «socialdemocràcia» d' Albert Rivera. El jove líder popular ha virat 180 graus i ha escoltat com alcen la seva veu crítica els diversos barons del partit. A Javier Maroto, però, els errors de la campanya li han costat el càrrec i l'escó.\nLa tornada a la xuleria aznariana ha resultat tot un fiasco. Mariano Rajoy i Soraya hauran arrufat les celles en somriure amb sarcasme, el seu tecnocentrisme va ser laminat en l'últim congrés del partit però a hores d'ara, tot just nou mesos després, s'evidencia que el que altres veien com a complexos i covardies representen en realitat el que l'elector comú entén com a estabilitat i pragmatisme.\nLa cruïlla ideològica del PP ja s'ha resolt, però queden els deutes pendents -i els econòmics no seran menors, a més dels penals-, així com la pugna política. Aquestes circumstàncies es veuen augmentades per la imminència de les eleccions municipals, europees i autonòmiques. De fet, resulta força obvi que Casado seguirà al capdavant del partit fins a aquests comicis, però almenys ha d'evitar el daltabaix. Les estratègies de Vox i Ciutadans passen per tot el contrari. Així que aquesta és la batalla: Tots contra el PP, d'aquí les urgències per recentrar als populars. Madrid i València seran clau, les dues joies en joc el 26 de maig.\nPerò els candidats populars elegits per Casado per a Madrid són fluixíssims, així que les apostes donen guanyador a la plaça de la capital a Ciutadans. A València, la lluita, en canvi, és molt renyida entre María José Catalá i Fernando Giner, amb el convidat de pedra en Vox. No només està en joc la possible alcaldia de València, és que aquesta pot ser fonamental per al futur de la relació entre el PP i Ciutadans.\nNo obstant això, vist com han evolucionat les coses, la lògica convida a pensar que el futur polític del centredreta passa per la confluència. Ja va passar en temps de la UCD. Difícilment hi havia lloc per a dos grans partits en un espectre ideològic tan pròxim, llavors i ara. El relleu dels centristes el va prendre el PP però abans hi va haver de crear convergències: el 1982 la candidatura dels de Manuel Fraga portava fins a quatre sigles a la papereta: AP, PDP, UL i UV. Sumaven tardofranquistes, democratacristians, liberals i regionalistes. El futur convida a pensar en una iniciativa amb certa semblança. Ara bé, per a la reconstrucció del centredreta democràtic hi ha encara molts dubtes per aclarir. El tractament cap a Vox i els seus extremismes, la primera. La lluita pel lideratge entre els joves del PP i Rivera, la segona. El forat negre de la dreta espanyola a Catalunya i el País Basc, la següent. No els resultarà fàcil el camí. El paper que prendrà Núñez Feijóo, qui segueix dominant el feu gallec, serà determinant. Com també ho serà si Catalá obté l'alcaldia de València, o la pugna entre Manuel Valls i García Albiol a Barcelona, i la necessitat de pactes per a la governabilitat a centenars d'ajuntaments i en alguna autonomia.\nCal tenir en compte que en aquestes properes eleccions ja no hi ha tanta penalització per als partits petits perquè els escons a repartir són quantiosos, i aquesta circumstància, augmentada en la gran circumscripció única a tot el país que s'organitza per a les europees, donarà molt més protagonisme en els resultats a formacions com Podem, Vox o Compromís, alhora que oferirà centenars de regidories i fins diputacions noves a Ciutadans.\nMalgrat tot això, i tot i que la conjuntura pròxima pot resultar diabòlica per al PP, ha quedat també en evidència, un cop més, que el gran graner de vots del país es troba al centre, l'espai del qual no té un altre significat més que el de la tranquil·litat política i l'estabilitat en els mercats. La majoria de la gent, en definitiva, és el que realment li demana als polítics, que no ho facin malbé. És aquesta majoria que es nodreix del pragmatisme i l'esforç quotidià per tirar els seus endavant, i que pateix amb els falsos herois i la seva perillosa empenta. La prudència, sovint, es confon amb la covardia.


A “The Killing of a Sacred Deer” de Yorgos Lanthimos, un noi, espècie d’ésser demoníac, provoca el caos en la modèlica família d’un cirurgià cardiovascular, Steven Murphy (Collin Farrell – que repeteix amb Lanthimos després de “La langosta”), casada amb Anna (Nicole Kidman) i amb dos fills. El noi, Martin (Barry Keoghan), és una presència misteriosa des d’un bell principi, presentat com a fill d’un pacient mort de Steven, per culpa d’una negligència mèdica. Steven sembla haver-se convertit en protector o tutor del noi, prestant-li atenció, com una mena d’expiació de la seva culpa. Però en realitat, el noi busca el càstig implacable, que la justícia cega caigui damunt la família, com una plaga bíblica.\nDavid Freyne no reinventa el gènere de la plaga i els infectats a “The cured” però es sustenta sobre una premissa diferent i poc tractada, la reinserció social dels afectats d’una infecció que ara remet la seva terrible simptomatologia gràcies a una vacuna. El comportament antropòfag s’ha pogut revertir gràcies a una cura i els afectats pel gen zombi retornen a les seves cases després del seu ingrés per intentar reprendre la seva vida al costat de familiars o amics als quals abans havien atacat.\nUna escena de la pel·lícula “The Killing of a Sacred Deer”


La residència L’Onada Can Jorba està situada a els afores del casc antic de Santpedor, al costat de la Plaça del Sindicat, a la zona de les escoles del poble. Està construïda en una de les zones més nobles del municipi, a l’antic terreny de la família Jorba de vila de Santpedor.\nDisposa d’uns jardins molt amplis i de disseny original. La residència està ubicada en una zona amb molta activitat, especialment per a les festes locals, ja que al mateix davant del propi centre es celebren múltiples activitats.\nAquesta residència és de titularitat municipal i està gestionada per L'Onada, que la va inaugurar en 2014. L’edifici, dissenyat pel conegut arquitecte Toni Codina, és de tres plantes, en les quals es distribueixen les 53 habitacions, 8 de les quals són individuals, i gaudeix de molta lluminositat. Disposa de 98 places de residència i 25 de centre de dia.\nTèl: 93 832 01 55\nDirecció: C/ Salvador Espriu, nº 10, 08251, Santpedor\nCurs de cuidadors a Santpedor\nLa importància d'una alimentació sana per a la gent gran\nL'hort com element terapèutic a la Residència de Santpedor\nPrimer Aniversari de la Residència L'Onada de Santpedor\nMobilitat en la gent gran\nCan Jorba - Santpedor\nAvui hem ballat sardanes a la residència... quins ballarins que tenim!\nEns ho hem passat molt be amb aquest taller.\nAvui hem recordat com jugàvem a la petanca, fins i tot alguns usuaris han jugat per primera vegada i han guanyat!\nHa estat un matí molt agra...\nTALLER DE REMINISCÈNCIES: ELS NOSTRES RECORDS\nCOLLITES DEL NOSTRE HORT\nEl nostre hort està en ple rendiment, cada dos dies treiem una caixa ben plena de carbassons, tomàquets, mongetes verdes... Moltes gràcies a ...\nAl diari Regió 7, se'n fan ressó de com vam celebrar el Carnestoltes a l'Onada Cal Jorba de Santpedor\nPrograma d'activitats amb usuaris de la residència Can Jorba\nLa residència de Santpedor arriba al 85% d'ocupació el seu primer any\nSantpedor es beneficirà d'ajuts suspesos


Tractament sobrecreixement bacterià (SIBO) | ets el que menges\nTractament del sobrecreixement bacterià: quan els antibiòtics són “bons”\nEl tractament més eficaç quan hi ha SIBO són els antibiòtics, però no n'hi ha prou perquè no val a l'arrel del problema. Us expliquem les millors opcions d'antibiòtics naturals, d'alimentació i d'hàbits més adequats per tractar-lo.\n24 de juliol 2019 | Actualitzat el 28 de maig 2021 per Neus Elcacho\nEl tema dels antibiòtics segueix sent motiu d’anàlisi. Segons les dades sobre el consum d’antibiòtics publicats el 2016 pel Ministeri de Sanitat, l’Estat espanyol ocupa un dels primers llocs del món en consum d’aquests medicaments.\nEn cap cas, doncs, vull fer apologia dels antibiòtics ni generar malentesos. Tampoc soc metge, que és el professional que ha d’aportar més informació i donar-nos la recomanació individualitzada. Per tant, la informació que he volgut recollir en aquest article no és més que això: informació recollida per experiència personal i professional com a dietista.\nÉs l’antibiòtic l’única solució per al sobrecreixement bacterià?\nEl tractament més eficaç quan hi ha sobrecreixement bacterià (SIBO), i que té més suport científic i mèdic, és l’antibiòtic rifaximina (Spiraxin). Té pocs efectes secundaris, és fàcil d’absorbir i es potencia amb la bilis; i actua de manera localitzada a l’intestí prim.\nA causa de símptomes recurrents, alguns pacients necessiten repetir el tractament antibiòtic; en aquest cas, se suggereix rotar els antibiòtics per evitar que s’hi desenvolupi resistència. En tot cas, sempre ha de ser un metge qui els prescrigui de forma individualitzada i considerant els riscos d’un tractament prolongat, com són diarrea per irritació, infecció per Clostridium difficile o càndida, resistència bacteriana.\nSi es detecta metà en el test d’alè de lactulosa (vegeu el primer article sobre SIBO), es proposa combinar rifaximina amb neomicina.\nTambé hem de tenir en compte, però, l’augment de casos de resistència als antibiòtics. L’estudi “Review on Antimicrobial Resistance” encarregat pel Govern britànic, advertia que deu milions de persones podrien morir abans del 2050 per l’augment de la resistència als antibiòtics. Dos vehicles importants de transmissió de la resistència a aquest antibiòtic són la carn d’au de corral i la del porc, sense oblidar-nos de l’aigua que bevem (en contacte amb l’orina d’aquests animals), encara que siguem vegetarians.\nAntibiòtics i prou?\nDe totes maneres, els antibiòtics no van a l’arrel del problema, a la causa; per tant, és imprescindible acompanyar-los d’una dieta i d’altres recomanacions:\nLa primera opció de dieta és la dieta de carbohidrats específics (SCD), que elimina tots els carbohidrats complexos: cereals, llegums, sucres, i patates i moniatos. És com una espècie de dieta paleo, ja que podem menjar carns, peixos, ous, vegetals i fruites amb poc sucre.\nLa segona opció de dieta recomanada és la Gut and Psychology Syndrome (GAPS), que elimina cereals, llegums, lactosa i edulcorants, menys la mel. A més, consta de tres parts: dieta, desintoxicació i complementació amb probiòtics, àcids grassos essencials, vitamina A i enzims digestius.\nUna tercera opció és seguir la dieta FODMAP (oligosacàrids fermentables, disacàrids, monosacàrids i poliols). Fa uns anys en parlava en un reportatge que vam preparar conjuntament amb el psiconeuroimmunòleg Xevi Verdaguer, però en els últims anys s’han fet molts més descobriments que hi estan relacionats.\nLa idea és fer primer una fase d’eliminació, i reintroduir gradualment alguns aliments en una fase posterior de millora.\nLa meva proposta és fer una dieta preliminar baixa en FODMAP, sense sucre, mel, melasses, xarops, lactosa, edulcorants com sorbitol o xilitol, ni tampoc llegums, fruita seca, all, ceba, pebrot, carxofes, cols, espàrrecs ni xampinyons, i en general reduint tots els cereals (sobretot blat) i lactis. Prenent això com a base, es revisen tots els altres aliments per veure quins poden anar bé i quins no en cada cas, i s’elabora conjuntament un menú personalitzat in situ amb proposta de plats i combinacions i adaptat a les necessitats i estil de vida personals.\nTreballar l’estrès i les emocions és imprescindible per al tractament i gairebé més important que la dieta\nTreballar l’estrès i les emocions és imprescindible per al tractament i gairebé més important que la dieta. L’estrès redueix la producció d’àcid clorhídric, la motilitat intestinal, i augmenta la inflamació i permeabilitat intestinal. Si la inflamació no disminueix i el nervi vague està actiu tota l’estona, els bacteris del còlon pujaran de manera constant cap a l’intestí prim.\nRelacionat amb l’estrès, és molt important dormir bé. Els desajustos en els ritmes circadians s’associen amb taxes més altes de trastorns intestinals com síndrome de l’intestí irritable i disbiosi (desequilibri de la microbiota). A les persones amb problemes digestius, no els van bé els torns nocturns. A part de cuidar els hàbits de son i de sopar poc i d’hora, pot ajudar prendre un complement de melatonina (3mg/nit) i prendre una mica el sol al llarg del dia.\nAixí doncs, també és clau ajudar a la motilitat natural dels intestins, i aquí l’exercici físic hi té un paper important. Amb el temps, el sedentarisme (si en 168 hores només ens en podem moure tres, per exemple) frena aquest moviment peristàltic i afavoreix la colonització bacteriana. Si el metge sospita que hi ha problemes, pot recomanar procinètics per millorar la motilitat.\nHi ha procinètics naturals amb efectes secundaris mínims, com Iberogast o Mix Gases de Phytobiopole.\nI si no podem prendre antibiòtics?\nPenseu en les persones que tenen candidiasi vaginal o genital recurrent i que recauen en prendre antibiòtics, o en les persones al·lèrgiques o que tenen diarrea o molts problemes digestius quan en prenen, o en les persones que hi tenen resistència. Hi ha altres opcions?\nEn aquests casos o quan els símptomes són molt clars, però el pacient no té accés a la prova diagnòstica, els comprimits d’oli essencial d’orenga com a antibacterià natural són una bona ajuda extra, però només temporalment.\nAltres antibacterians naturals a part de l’orenga són els següents:\nArtemisa o herba de Sant Joan\nExtracte de fulla d’olivera\nSempre s’han de prendre seguint les recomanacions específiques d’un professional de la salut expert en la matèria.\nEn molts casos es recomana acompanyar els antibiòtics al·lopàtics d’antibiòtics naturals per assegurar que fem una neteja correcta de SIBO.\nPer altra banda, és important acompanyar el tractament d’antibiòtics i dieta baixa en fermentació d’un protocol antiinflamatori natural per millorar la mucosa, el terreny on viuen els bacteris, i ajudar a fer que la porta de l’intestí prim al còlon tanqui correctament. Per això es recomana també reduir lactis (per la caseïna), cereals, sucre i soja, així com afegir algun complement per regenerar la mucosa si hi ha símptomes d’hiperpermeabilitat o irritació o en tenim proves. Un complement molt beneficiós en aquests casos és la L-glutamina. Es recomana començar amb dosis petites (1-2 grams/dia de glutamina en pols separat del menjar), i elevar la dosi fins a 10-15 grams si el fetge la tolera bé (per exemple, amb tres preses diàries de 3 grams).\nSIBO i vegetarians\nSi teniu SIBO o ho sospiteu i sou vegetarians o vegans, i acabeu de llegir les recomanacions de dieta, segurament ho deveu veure tot molt negre.\nDe fet, són els casos més difícils per als dietistes, perquè tot el que menja el pacient és susceptible de ser fermentat per un bacteri, cosa que representa un bufet lliure per al SIBO. Hi ha pacients que volen incorporar alguns aliments de font animal per poder disminuir llegums i cereals de manera temporal i n’hi ha d’altres que recorren als antibiòtics.\nÉs el cas de la coneguda Rawvana (explicàvem el seu cas en el primer article), que no va obtenir resultats del tractament fins a quatre mesos més tard i que ho va aconseguir deixant de ser crudivegana temporalment. Molts seguidors se li van tirar a sobre. En la literatura científica mèdica sobre SIBO no hi ha cap connexió directa entre la malaltia i la manca d’aliments d’origen animal a la dieta. Per tant, no és que incorporar aquests aliments millori la condició, sinó que ajuda a treure’n d’altres que sí que perjudiquen sense que hi hagi dèficits nutricionals o una pèrdua de pes important.\nEs poden prendre probiòtics i menjar fermentats quan hi ha SIBO?\nSembla lògic que, si tenim un sobrecreixement bacterià, no ha de ser beneficiós afegir més bacteris com a tractament.\nEl consum crònic de complements probiòtics pot produir una colonització ectòpica de bacteris a l’intestí prim que desencadeni SIBO si no es té en compte la resta de causes (vegeu el primer article sobre SIBO).\nTanmateix, un cop s’ha fet el tractament amb antibiòtic, és bo analitzar la microbiota del còlon (amb una prova de femta que quantifiqui i qualifiqui els bacteris) per veure si és prou bona i ajudar-la amb probiòtics específics per evitar problemes posteriors, sobretot per bacteris més problemàtics.\nEls probiòtics o fermentats amb bacteris com Lactobacillus tenen un efecte protector com a força propulsiva que limita la capacitat dels bacteris per colonitzar l’intestí prim.\nVolem agrair a Grupo Cinusa per les esplèndides investigacions i formacions que fan cada any en matèria de problemes digestius.


Museu de la pesca - Bridging Learning Experiences\nEl Museu de la Pesca vol contribuir, com a element de qualitat, al desenvolupament cultural, econòmic i social de la comunitat. Treballa per afermar-se al propi territori i ajudar a provocar canvis i reflexions envers el patrimoni marítim i pesquer que afavoreixin la societat. Els objectius que l’han d’ajudar a tirar endavant aquests propòsits giren entorn de les àrees de conservació, recerca, difusió i interpretació del mateix Museu:\nGarantir la conservació, la protecció i la salvaguarda de les col·leccions que integren el fons del Museu i del patrimoni marítim i pesquer de la Costa Brava.\nImpulsar la recerca sobre el fet marítim i pesquer.\nFacilitar la consulta i l’estudi del fons.\nPlantejar un discurs expositiu, que a través del patrimoni marítim i pesquer, contribueixi a la sensibilització cap a la sostenibilitat.\nDonar les claus d’interpretació de la realitat, econòmica, social i cultural del sector marítim.\nConvertir-se en un lloc de diàleg entre la gent de mar i la resta de la societat.\nAccentuar lal vocació marítima de Palamós\nSer un referent, un element clau de les comunitats de la costa gironina.\nMostrar el nostre passat marítim\nPlantejar els problemes i els reptes que el sector ha d’afrontar.\nEl Museu de la Pesca ofereix un programa pedagògic adreçat a escoles d’educació infantil, primària i secundària, així com activitats diverses –visita guiada a la subhasta del peix i al centre d’interpretació de la pesca, taller de cuina marinera, etc.– als visitants.\nClassificació: educadors estudiants i famílies investigadors tots els nivells biologia ciències naturals


en fase de prova\nBreda-Holanda, any 1983 Jeroen i Eric Hanners (guitarra i contrabaix) formen el grup Batmobile junt amb Jhony Zuidhof (bateria). Dos anys més tard el 1985 trauran el seu primer àlbum d'estudi amb el mateix nom de la banda.\nAmb fortes influències Rockabillys entraren ràpidament dins el circuit Psychobilly arribant a ser caps de cartell de diversos festivals, també seran una de les bandes de referència a la sala Klub Foot durant la dècada dels 80's, meca de l'escena Psychobilly.\nPer alguns els Batmobile representaren les esencies pures del Psychobilly, per a d'altres (cas d'un servidor) formaren part de les bandes Rockabillys més grans del panorama actual, sigui com sigui aquest trio d'holandesos sense cap mena de dubte han influenciat l'escena del rock n roll amb el seu só característic. So que va començar a ser conegut com a "B-music".\nBatmobile - Gates of Heaven (Hard hammer hits 1993)\nYou turn my world upside down baby that's for sureYou've taken me to certain heights I've never been before\nYou make me say I wanne live you make me say I\nPublicado por Dani Vallès en 11:32 No hay comentarios:\nObligada a marxar de la seva terra natal, de ben petita, pels homes de les ombres, Nidam es veurà immersa en una terra llunyana i salvatge, on cap criatura és el que sembla ser. Land Ho és la terra de la nova era i el foc i les petjades dels humans encara no han conegut les seves valls i muntanyes.\nSerà capaç de sobreviure en aquesta terra inhòspita?\nPublicado por Dani Vallès en 5:37 No hay comentarios:


5- ROSSEND CALS I GRÀCIA – Atletisme Sant Celoni\n5- ROSSEND CALS I GRÀCIA\n24 enero, 2017 24 enero, 2017 by Atletisme Sant Celoni\t/\nA l’any 1973 comença a agafar forma l’atletisme federat a Sant Celoni. Propostes, idees, projectes i esdeveniments comencen a desenvolupar-se. Tres persones en son els principals obrers de la construcció atlètica.\nUn dels protagonistes d’aquells anys va ser Rossend Cals que durant molts anys, va ser també un destacat membre directiu de la Federació Catalana d’Atletisme i va ser a l’any 1973 quan va venir a Sant Celoni per parlar amb l’Alcalde Ferran Catarineu, per proposar-li organitzar una prova de marxa pels carrers de la Vila.\nAquell mateix any va tenir lloc la primera edició del Gran Premi de Marxa, primera competició oficial federada que es va celebrar a Sant Celoni.\nCom a conseqüència de les converses mantingudes i davant l’interès expressat pel mateix Alcalde, en la demanda d’un tècnic per promocionar l’esport de l’atletisme entre els escolars de la població, a l’any següent, el 1974, en Rossend va portar a Sant Celoni per fer la seva presentació, a un jove entrenador, l’Albert Galin, el qual va acceptar l’encàrrec d’elaborar el projecte anomenat «I Curset d’Iniciació a l’Atletisme» que, desprès de ser aprovat, es va realitzar el mes de juny del 1975 al Camp de Futbol.\nVint-i-dos anys després, en motiu de la celebració del Gran Premi de Marxa, a l’any 1995, a la pista d’atletisme es va realitzar un acte de reconeixement lliurant una placa a Rossend Cals que va rebre de mans del President del Club Atletisme Sant Celoni, Cèsar Gómez en presència de Domingo Casillas, President del Col·legi de Jutges i Cronometradors.\nRossend Cals, atleta, jutge, directiu, entrenador, promotor i amant de l’atletisme, va ser sempre un addicte a les competicions que s’organitzaven a Sant Celoni fins que, el 29 d’abril de 2011 ens va deixar a l’edat dels 82 anys.\nAra, els atletes participen en la competició en la seva memòria que. cada any, es celebra a Barcelona, essent aquesta, una altra manera d’homenatjar-lo i testimoniar-li el agraïment.\nEl triplet de personatges format per Rossend Cals, Ferran Catarineu i Albert Galin, van ser decisius per a la construcció dels inicis de l’atletisme federat a la població del Baix Montseny,\nFoto: Any 1995, d’esquerra a dreta, Rossend Cals, Domingo Casillas i Cèsar Gómez.\nPrevious Post4- ELS PRIMERS ATLETES LOCALS\nNext Post6- INICI DEL PROJECTE DE L’ATLETISME


«El Geoparc arriba en un bon moment a la revàlida del segell de la Unesco» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«El Geoparc arriba en un bon moment a la revàlida del segell de la Unesco»\nEnguany es posen en marxa dos centres que donaran una visió global de què és el Geoparc\ndavid bricollé 14.08.2020 | 23:06\nAgustí Comas, davant del futur centre explicatiu del Geoparc, a Sallent mireia arso\nAgustí Comas, davant del futur centre explicatiu del Geoparc, a Sallent\nComas encapçala una àrea que, fins fa pocs anys, era gairebé inèdita a la comarca, però que està intentant bastir un projecte global\nAgustí Comas (ERC) va presidir el Consell Comarcal del Bages al llarg del mandat passat. Tot i que després de les eleccions municipals del maig del 2019 i amb la constitució del nou Consell va passar el relleu en aquest càrrec a la companya de partit Estefania Torrente, Comas –que és regidor a Santpedor– forma part de l'equip de govern comarcal, en el qual és al capdavant de l'àrea de Turisme. Una cartera fins fa una dècada pràcticament inexistent al Bages, però que en els darrers anys ha agafat rellevància, ja que s'està bastint un projecte turístic que té en el Geoparc de la Catalunya Central –i en totes les seves ramificacions– un pilar central. Una proposta, la del Geoparc, que ha anat evolucionant, que ara tindrà dos centres explicatius (a Sallent i a Montserrat) i que aquest any és previst que s'hagi de sotmetre a l'examen per ravalidar el segell Unesco.\nEn una escala de l'1 al 10, en quin punt de maduració creu que tenim aquest producte turístic?\nSe'm fa molt difícil posar puntuacions o escales. El que és clar és que ja hem superat clarament la fase inicial. Perquè tenim un producte definit i bastit en tot allò que és essencial, i perquè penso que ara ja és força ampli el ventall de població a la qual, si li parles de Geoparc, si més no li sona. Alhora això vol dir que encara queda molt camí per córrer. Hem començat a caminar i és un moment d'evolució.\nEl repte més important ara és la difusió?\nCertament. El Geoparc de la Catalunya Central crec que està assentat, com a argument i com a elements que el componen. I ara és el moment de donar-lo a conèixer. I en aquest sentit és clau la propera posada en marxa dels dos espais de difusió que s'estan acabant d'enllestir: el que s'ha habilitat a l'antic CAT Sallent, i el que Ferrocarrils ha impulsat a l'estació superior del funicular de Sant Joan de Montserrat. S'han fet altres passos que poden semblar més petits, més senzills, però que per a nosaltres també són molt rellevants, com és el cas dels plafons que ja es van instal·lar mesos enrere a cada municipi, amb la referència Geoparc. Són importants perquè fan que a poc a poc la població local ho vagi interioritzant. I per a una bona difusió cap a fora és essencial que la gent del territori s'ho faci seu. L'important és generar l'interès perquè la gent vulgui descobrir-lo. I és aquí on nosaltres hem de saber despertar-los i satisfer aquest interès amb totes aquestes actuacions.\nQuina importància tindrà l'obertura dels dos centres explicatius?\nDonar-nos plena visibilitat, és clar. I proporcionar una cosa que qualsevol visitant d'un atractiu turístic necessita: un punt de referència on se li expliqui per què allò és singular, important, atractiu i se li faciliti, sobretot en aquest cas que parlem d'una suma d'indrets escampats pel territori, una visió de conjunt. En aquests dos centres volem aportar el discurs del Geoparc, perquè després pugui fer la seva descoberta real de cadascuna de les propostes que li plantegem. És molt important poder explicar i distribuir després pel territori. I, en aquest sentit, crec que l'elecció de l'antic CAT de Sallent és molt escaient, perquè és un lloc molt central, a tocar de dos eixos principals, visible... I d'aquest centre també és molt important la part pedagògica, que és la que ens dona el gruix.\nEl centre explicatiu que s'obre a Montserrat simbòlicament és important per trencar aquella barrera mental que sempre ha dibuixat que pel santuari passen milers de visitants que el Bages hauria de saber captar?\nSens dubte és un primer pas, que pot semblar petit però que és molt important en aquesta direcció, perquè estableix un vincle directe entre Montserrat i el Bages. El Geoparc ha contribuït a establir aquesta connexió, perquè el massís de Montserrat és el pilar visual d'aquesta proposta. El centre que s'obre al funicular de Sant Joan és molt important perquè està constatat que molt visitants que pugen al santuari repeteixen, i confiem que, un cop fan aquesta segona vegada, se'ls pugui oferir tot un territori al seu entorn, com és el Bages, i més amb aquesta proposta concreta que és el Geoparc.\nArriba en un bon moment, enmig de la covid-19?\nSens dubte aquest context actual no afavoreix, però el preveiem com un fet circumstancial, que pot durar més o menys, mentre que els centres explicatius són una aposta de llarg recorregut. I creiem que arriben en un bon moment perquè estem en un context en què el visitant cada cop més busca aquest producte de qualitat i de proximitat, de segells de sostenibilitat, que encaixen perfectament amb el Geoparc. És un punt ideal per donar a conèixer el producte, i a Montserrat estem convençuts que hi tindrà molta visibilitat. I hem de recordar que el Geoparc enllaça fins a Moià i Cardona, amb tota l'oferta territorial que hi ha entremig, que et convida a escampar-te per la comarca. És un punt ideal.\nEls dos centres no són només una suma, sinó que es complementen? Podríem dir que van adreçats a públics diferents?\nSí, és així. Penso que més enllà del fet que passem a tenir dos punts on es visualitzi el Geoparc, es complementaran molt bé. Perquè el de Montserrat el veurà segurament un públic que majoritàriament ens desconeix i que allà hi tindrà un primer contacte, una primera descoberta. És un punt on s'explica de manera molt directa el Geoparc, però que sobretot pensem que ens permetrà despertar l'interès. En canvi, el que tindrem a Sallent, que ja li diem centre de visitants, també pot fer que hi hagi una primera descoberta, però sobretot està pensat per a aquella gent que ja n'ha sentit a parlar i que ens vol conèixer i descobrir. Diguem que serà un usuari que vindrà més expressament a rebre la primera informació per fer la descoberta, però amb prèvia coneixença. El de Sallent serà el centre referencial per al visitant del Geoparc. El de Montser-rat és un trampolí cap al Geoparc i la comarca. I, certament, estem molt agraïts a l'esforç que hi ha posat Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya per fer possible aquest espai, ja que posa de manifest la seva implicació amb el territori.\nA la tardor, si res no ho impedeix, el Geoparc de la Catalunya Central haurà de sotmetre's a la revàlida del segell Unesco. Hi arriben amb els deures fets?\nPenso que és un bon moment per tal com ha avançat el projecte i el punt on el tenim. Sobretot perquè tots els actors que hi ha en el nostre entorn s'ho creuen i estan apostant fort per activar de ple un turisme sostenible a la nostra comarca. A això hi afegim el fet, importantíssim, que ara disposarem d'aquests dos centres explicatius dels quals hem parlat, a Sallent i a Montserrat. Tenir un centre de referència era una de les principals demandes pendents que ens havien posat damunt la taula. I també creiem que és un factor que ens dona punts l'aposta que estem fent pel producte de proximitat, tant des del vessant estrictament gastronòmic i vinícola, com en l'aspecte cultural, d'aposta de recuperació de patrimoni, amb tot el paquet de projectes que es van incloure dins els ajuts Feder i que s'estan executant en diferents poblacions. Un exemple el tenim al conjunt de les Tines dels Manxons, a Callús. I n'hi ha diversos en desenvolupament. Per tant, són atractius que hi anem afegint i que posen de manifest que es camina de manera conjunta en una direcció.\nI la Generalitat, hi està apostant prou?\nHi estem treballant, penso que estan començant a veure que és important. De fet, en breu signarem algun acord perquè la Generalitat hi aporti ajuts. Estem treballant conjuntament ja que ara tenim dos Geoparcs reconeguts a Catalunya, el nostre i el Geoparc Orígens Pirineus Catalans. Per tant, creiem que el Govern hi ha de creure i apostar destinant-hi recursos, de la mateixa manera que ho fa amb els parcs naturals. Són actius que no tothom té.\nL'empresariat els acompa-nya?\nNo només ens acompanya, sinó que ens exigeix que ho tirem endavant per poder vendre marca. Hi ha molta gent del sector privat que ja hi ha cregut i són els que ens pressionen. Tot i que encara hi ha camí per córrer perquè s'hi vagin afegint més. Nosaltres hi estem posant molts esforços, però ens compensa veure que hi ha molt entorn que hi creu i que ens demana manterial per donar cos i valor a aquest relat.\nCreu que el Bages és un territori turísticament ja posicionat?\nDeixant de banda la situació d'excepcionalitat actual, crec que estàvem en un moment important per al conjunt de la marca Bages per la revalidació del segell Unesco, per l'aposta de Manresa pel projecte ignasià enfocat sobretot de cara al 2022, i per la que estan fent també bona part dels municipis per desenvolupar, consolidar i explotar els seus atractius. Si miréssim pocs anys enrere, pocs regidors i tècnics de Turisme hi havia, i ara això ha canviat molt. A Bages Turisme ja hi tenim tots els municipis i el sector privat implicat. Són tot d'elements que van bastint aquest segell i que ha d'anar esclatant progressivament.\nEl Geoparc preveu obrir a final d'any el centre de Sallent per rebre visitants.


El 50,2% dels i de les docents utilitzen sempre o habitualment grups de treball flexible. – Edubaròmetre\nEl 50,2% dels i de les docents utilitzen sempre o habitualment grups de treball flexible.\nUn altre 24,3% utilitza els grups flexibles de vegades i un 23% mai o gairebé mai. De les pràctiques que es plantejaven a l'enquesta, aquesta és una de les més innovadores.\n“Quan proposes activitats d’aprenentatge, assenyala la freqüència amb la que fas aquestes pràctiques: Utilitzo grups de treball flexible de diferent nivell, amb tasques diferenciades”. Escala de 0 ‘Mai’ a 10 ‘Sempre’.\nEtiquetes: aula, innovació, personalització\nEl 70,2% dels/les docents adapta les activitats a les possibilitats de cada alumne habitualment.\nEl 82,8% dels i de les docents adapten sempre o habitualment les activitats al nivell del grup.\nEls i les docents s’esforcen perquè tot l’alumnat segueixi els continguts: el 66,2% fan reforç.\nLa majoria de docents, el 52,1%, ja no utilitza el llibre de text per proposar activitats.


Mijares ha finalitzat en la 6ª plaça en fer una primera mànega bona, on se situava quarta amb +0.88, i una segona amb una pista trencada que ha lluitat per fer el 19è temps de la baixada. Finalment, el seu crono final ha estat de 1.42.70, a 2.11 de la guanyadora, Kenza Lacheb, que s’ha imposat amb 1.40.59.\nTambé ha competit avui Íria Medina, que en la primera mànega era 39ª amb +5.12, però que en la segona no ha pogut arribar a baix.\nYago Antes, entrenador: “Hem estat aquí competint perquè, tot i que no és una pista semblant a la que ens trobarem a Bansko, sí que té un inici amb mur directament, que és el que més li costa a la Carla per agafar ritme i teníem aquest objectiu, de provar. Avui una bona primera mànega, amb un esquí correcte. Sempre es pot anar més ràpid als plans, però està bé, sobretot perquè les dues primeres estan esquiant a un nivell molt, molt alt. La segona mànega no l’hem acabat d’afrontar bé, amb la pista que es trenca, que es fan forats, i ha costat entrar allà, amb petits errors".


violència masclista Archives - Catalunya Plural\nNomés un terç de les dones que pateixen violència masclista molt greu a Catalunya denuncien\n08/07/2019 - Victòria Oliveres\nL’any passat, 75.000 dones van patir fets molt greus relacionats amb la violència masclista i només 23.000 ho van denunciar. Així s’exposa en el reportatge interactiu ‘Desprotegides, malgrat tot’, que evidencia a través d’una anàlisi de dades públiques que els recursos destinats a combatre aquest tipus de violència no són suficients.\n25 de novembre: temps de reflexió i reconeixement\n24/11/2018 - Rakel Esqurriol Martínez\nMalgrat els estereotips situen les dones en situació de violència en l’obligació d’adequar-se a un perfil, aquest perfil no existeix. No hi ha una demanda única, sinó una multiplicitat de situacions específiques que requereixen una atenció i un reconeixement singular\n“Quin mòbil té, s’està divorciant, quin profit en treu?: la Justícia continua posant sempre en dubte la dona”\n24/11/2018 - Maria Antònia Frau\nEsther Costa és advocada del Col·lectiu Ronda i especialitzada en violència masclista. Amb motiu del 25 de Novembre, Dia Internacional per a l’Eliminació de la violència contra les dones, parlem amb ella sobre els obstacles que es troben les dones víctimes de violència masclista a l’hora d’acudir al sistema judicial i la necessitat d’introduir la perspectiva de gènere de manera transversal\nPer nois joves: el futur no és masclista\n24/11/2018 - Laura Pérez Castaño\nQue les dones estem avançant en la lluita contra la violència masclista és innegable. Però les dades persisteixen. I per això, és fonamental interpelar-vos als homes i a les noves generacions per revertir aquesta situació i trencar amb aquesta solidaritat masculina que us fa còmplices davant de situacions de violència\nEncerts, mancances i reptes de la “llei catalana” de la violència masclista\n19/11/2018 - Júlia Humet Ribas\nLa llei del dret de les dones a erradicar la violència masclista, aprovada fa deu anys, contempla mesures i abordatges encara innovadors avui en dia. Aquesta llei, però, ja va néixer coixa pel que fa a l'efectivitat.\nPrevenir més i curar amb diversitat: com millorar l’impacte de la llei contra la violència masclista?\n26/04/2018 - Meritxell Rigol\nRespondre a la diversitat de necessitats de les dones és encara un repte, com també ho és ampliar els esforços dedicats a prevenir les violències masclistes. Set de cada deu professionals hi dediquen menys d’un 25% de la jornada laboral, segons un diagnòstic del Grup d'Investigació Antígona de la UAB.\nDeu anys de dret a erradicar la violència masclista: com ha aterrat la llei?\n24/04/2018 - Meritxell Rigol\nLa llei 5/2008 és àmpliament reconeguda com un bon punt de partida per promoure, des del pla institucional, passes endavant contra les violències masclistes. Fa una dècada que en recorre i, en alguns casos, ha trepitjat fort, mentre que, en d'altres, posa els peus a terra amb debilitat. La infradotació pressupostària dels recursos d'atenció i recuperació previstos a la normativa impedeix, sovint, que els processos d'acompanyament resultin reparadors per a les dones.\nLa violència de gènere i els seus complices\n17/04/2018 - Míriam Vázquez Santiago\nMirar cara a cara la violència et fa mirar-te a tu i a les teves dinàmiques relacionals. Les d'abans i les d'ara.


DIARI D'UN JOVE MASTERITZAT : de gener 2014\nPublicat per APMB a 21:52 2 comentaris:\nEl 1066 és una data capital per a la història anglesa, més o menys com el 1238 per als valencians. El duc de Normandia, Guillem el Bastard conquerí el regne anglés i envià el rei Eduard el Confessor i la seua família de tourné per les Europes. Escòcia, en principi aliena a aquest fet transcendental, acabaria patint les seues conseqüències. En un intent d’erigir-se com a legítim sobirà de l’illa de la Gran Bretanya, el rei escocés, Malcolm III es casà amb Margarida de Wessex, germana de l’esmentat rei destronat.\nDiu el refrany valencià i no li falta raó: Estira més un pèl de figa, que una maroma de barco. La reina rebutjà des d’un principi la cultura cèltica dels seus súbdits. A més, convencé el seu espòs per a permetre l’assentament de refugiats anglesos a les terres baixes del regne. Aquest acabaria sent, l’acte inicial d’un procés de substitució cultural que encara hui hi trobem: la desaparició de la cultura gaèlica i el seu canvi per una cultura de caràcter més anglosaxó.\nLes ambicions de Margarida, santa per a les esglésies catòlica i anglicana, anaren in crecendo. Així, proposà al seu marit consolidar el seu domini insular mitjançant una conquesta del regne anglonormand. Per no sentir-la més, el rei acabà prenent les armes i l’any 1093 trobà la mort, juntament amb el seu fill hereu el príncep Eduard, contra les tropes del rei Guillem el Roig. Diuen que la reina morí de dolor tres dies més tard.\nLa bona qüestió és que havien quedat cinc fills més, tanmateix un sector de la noblesa escocesa gaèlica estava en contra de la creixent influència anglosaxona, així al voltant del germà del rei crearen un fort partit i li atorgaren la corona. El rei Donald III, preocupat com tants polítics espanyols pel baix domini lingüístic dels seus nebots, decidí enviar-los a un erasmus permanent al país veí. Hagué de pensar: “els anglesos a Anglaterra”. Per suposat que els prínceps desterrats no van tindre una il·luminació divina i començaren a parlar de nou gaèlic, sinó més aviat al contrari, el poc pòsit de cultura cèltica que conservaven, el canviaren per abraçar completament la del seu país d’acollida. A més es casaren amb nobles angleses, enfortint així encara més, els lligams.\nNo fòra estrany que durant la xarraeta de després del dinar i entre vaquerets i puros, intentarien convéncer les seues respectives famílies polítiques per a una conquesta d’Escòcia, amb repartiment de guanys inclòs. Tots li disputaren al seu oncle el tron, tots acabarien per conquerir-lo, tots foren reis i tots moririen ràpidament. D’on creieu, sinó que Shakespeare es va inspirar per a escriure Macbeth? D’aquesta manera trobarem els reis Duncan, Edgard i Alexandre. Finalment quedà el fill únic, un pel qual ningú haguera apostat, el príncep David.\nEn morir el rei Donald III, de segur que en còmiques circumstàncies, David va cridar el seu sogre i ràpidament suggerí a la noblesa escocesa que ell podria ser rei, a canvi de no passar-los a tots per l’espasa. Davant tanta eloqüència i la força d’eixe argumentari, no tingueren més remei que rendir-se.\nEl rei David va encetar una reforma reformista, coneguda com a revolució davidiana. Entre altres introduï el feudalisme, que estava de moda en Europa per aquell temps. Això fou en part perquè els francesos no donen duros a pesseta i havia de recompensar molts socis mitjançant terres. També es dedicà a fundar ciutats i viles, entre elles Edimburg i Stirling i punta de llança de la penetració cultural anglesa.\nFinalment i després d’aquesta llarga introducció, és interessant la reforma religiosa. El cristianisme cèltic, en altre temps avantguarda europea, s’havia quedat demodé, mentre que al continent europeu, nous vents de canvi havien dut la reforma gregoriana. Es dedicà a fundar abadies aquí i allà que havien de ser els centre d’irradiació de la nova cristiandat feudal. En Canongate o l’ambició d’un cèrvid, ja vaig contar com fundà una abadia per als agustins. Altres ordes agraciades foren els benedictins o els cistercencs, que són els que ens interessen.\nL’abadia de Melrose (Maol Ros en gaèlic) es troba a la vora del riu Tweed, en una fèrtil planura que ja havia sigut dominada pels romans. No en va, ben a prop s’hi troba el fort de Trimontium. En les rodalies també havien sigut fundat amb anterioritat monestirs. Ben conegut era el dels Sants Aidà i Cutbert de Lindisfarne. El mateix David havia volgut reutilitzar aquest monestir, amb una voluntat de mostrar certa continuïtat amb el cristianisme cèltic. Però els cistercencs eren bons negociants i rebutjaren subtilment les indicacions reials.\nMelrose es funda l’any 1124, mentre que l’Orde del Cister apareix l’any 1098. Tenim llavors vint-i-sis anys des que es fundara la primera abadia mare a la Borgonya, fins que arriben a Escòcia. És un èxit rotund si tenim en compte les comunicacions de l’època. Els monjos blancs venien amb pressa.\nEl monestir fou fundat per monjos de l’abadia de Rievaulx, a les rodalies de York i en ser la primera fundació del regne, es convertí també en la casa mare d’Escòcia. Per no marejar tant la troca, breument, els cistercencs es basaven en la regla de Sant Benet, allò que tothom té al cap quan es parla del monacat medieval: el treball i l’oració com a base de l’espiritualitat, és a dir l’ora et labora.\nEl segon abat del monestir fou Waltheof, nebot ni més ni menys que del rei David. No sabem que va fer, però poc després de la seua mort, començaren a circular rumors de la seua santedat. De fet en l’actualitat l’església catòlica el venera com a sant. El cas és que Melrose esdevingué ràpidament un centre de pelegrinatge, que en el llenguatge medieval vol dir dinerets per als torrons. Per a adonar-nos de la importància que guanyà, l’abadia es convertí en el principal exportador escocés de llana al continent al segle XIII. Atrets pel seu poderio, el rei Alexandre II volgué ser soterrat allà. També hi descansa el cor del rei Robert de Bruce.\nPerò els rics també ploren i el monestir fou objecte de l’atac anglés en diverses ocasions no consecutives. L’any 1322 el rei Eduard II la destrueix. L’any 1385 torna a ser destruïda pels anglesos, aquesta vegada pel rei Ricard II. Aquesta darrera destrucció coincidí amb el declivi econòmic del monestir, ja que no fou acabada la reconstrucció fins a principis del segle XVI. L’any 1544 torna a tindre passà de vara, ara per Enric VIII.\nAmb la reforma protestant acaba el moviment monacal a Escòcia. El monestir ja no fou reparat després del darrer atac i l’any 1590, en morir l’últim monjo, l’abadia queda abandonada. Es conservà l’església per a les celebracions parroquials del poble i encara fou atacada una vegada més per les tropes de Cromwell. L’any 1810 es construeix una nova església a Melrose i el monestir queda definitivament abandonat.\nPer a fer-nos una idea de com seria la vida d'un monestir cistercenc, vos deixe sense cap motiu un vídeo de la sèrie nord-americana Melrose Place.\nPublicat per APMB a 0:32 Cap comentari:\nPublicat per APMB a 19:24 Cap comentari:\n-Tu creus en l'Imperi Romà?- em va preguntar Ian, mentre recollia gots d'una taula.\n-Tu creus en els egipcis?\n-Clar, Ian. Són fets històrics. No és com dir si creus en tal o tal déu.\n-I on estan els constructors de piràmides? I els que dominaren tota Europa? On està el vostre imperi colonial? Tots eixos pobles són pobres hui, has vist als italians? Els egipcis només fan que matar-se els uns als altres.\n-Ian, això és com dir que els dinosaures no van existir, perquè hui en dia no hi ha dinosaures. Què és de l'Imperi Britànic en l'actualitat?\n-Ahhh, l'Imperi Britànic continua tan viu com en els temps de la reina mare.\nI amb eixes críptiques paraules se'n va anar.\nTot havia vingut perquè estàvem mirant 300 en la tele i Ian ens digué que ho llevàrem, perquè no creia en la mitologia grega.\n-Però Ian, que la batalla de les Termòpiles fou real. La pel·lícula no es caracteritza pel seu rigor històric, però els fets estan aquí.\nPerò res, si a Ian se li clava alguna cosa al cap, no hi ha manera de llevar-li-la. I si diu que les Termòpiles és una llegenda, ho sent Leònides però te'n vas amb Hèrcules, Teseu, Perseu i tota la tropa.\nA tot això, Ian té motius per a pensar en les Guerres Mèdiques com una narració llegendària. Espartans lluitant per la democràcia, la Gerúsia com una reunió de dimonis sàtirs i la reina del Carnaval de Tenerife convertida en rei de reis i senyor de Pèrsia converteixen 300 en un despropòsit.\nPublicat per APMB a 12:02 Cap comentari:\nDesembre de 1996. És una nit plujosa en la ciutat d'Edimburg. Llamps i trons trenquen la tranquil·litat de l'Auld Reekie. És una nit per quedar-se en casa, amb una tassa de xocolate i el vell tocadiscos sonant. Això si tens casa, clar. Un pobre vagabund, dels tants que poblen la ciutat, corre desesperat buscant un refugi. Després d'una cerca infructuosa, un llamp il·lumina davant d'ell una placa: Greyfriars Kirkyard. Sense pensar-s'ho dues vegades s'endinsa en el vell cementeri dels franciscans. L'església està tancada com de normal, així que corre fins a un antic mausoleu, el Mausoleu Negre. Bingo! La porta està oberta. Allà podrà passar la nit i apurar la seua botella de whisky, pensa el pobre desgraciat. De sobte el sòl s'obre sota els seus peus i cau damunt d'una tomba segellada des d'antic. Pot sentir una estranya presència, intenta fugir però algú o alguna cosa li ho impedeix. Aconsegueix safar-se i escapar d'aquella trampa, amb el cos ple de blaus, arraps i talls. Tanmateix la porta ha quedat oberta, el vell McKenzie ha despertat.\nQui és McKenzie? Bé, per descobrir-ho hem d'agafar les nostres màquines del temps, o en el seu defecte una cadira de platja amb un para-sol i un rellotge lligats. Viatgem arrere fins al segle XVII. Ah, el Barroc!, Rubens, Caravaggio, Bach, el rei Sol. Europa sencera és una obra de teatre a la recerca d'allò que és el surrealisme. Els conflictes religiosos per fi han quedat enrere. Tots? No, en un petit regne de la perifèria europea a penes acaben d'escomençar.\nPreviously en el segle XVI a les illes britàniques, Enric VIII es va separar de l'església de Roma i va crear la seua pròpia religió amb casinos i meretrius, en la qual ell era el cap. En Escòcia, un senyor anomenat John Knox va implantar el presbiterianisme, una vessant del calvinisme ginebrí. Isabel Tudor va morir sense descendència i va deixar el tron al seu nebot, Jacob Estuard rei d'Escòcia, Anglaterra i Escòcia quedaven unides sota una mateixa monarquia.\nCarles I, fill del rei Jacob, va intentar expandir l'anglicanisme per Escòcia, ja que estava interessat sobretot a tirar-li mà al patrimoni eclesiàstic. Mitjançant amenaces i suborns s'havia fet amb el suport dels arquebisbes escots. La situació despertà el recel de la població, temerosa de veure's absorbida pels anglesos i perdre la seua autonomia. Cal dir que el presbiterianisme pressuposa la desaparició de la figura de l'arquebisbe o del bisbe, tanmateix s'havia tolerat el manteniment d'aquesta figura. Llavors aquest apropament dels prelats al rei els deixava a tots en la corda fluixa.\nEl 23 de juliol de 1637 l'arquebisbe d'Edimburg es disposava a fer missa en la catedral de Sant Gil. El rei havia fet distribuir una nova sèrie de missals concordes amb el ritu anglicà i aquell dia anava a ser el primer en què es fera lectura pública. De sobte, una jove Jenny Geddes prengué el seu catre i li'l llançà a l'arquebisbe al cap. Com si fóra un senyal convingut, tots els assistents començaren a llançar cadires, bíblies, canelobres i tot el que se'ls posava a la vista, contra els rectors. L'avalot s'escampà pels carrers de la ciutat i ben prompte ja arribava a tots els racons del regne, iniciant-se així la Guerra Civil Escocesa.\nEl 28 de febrer de 1638 una sèrie de prohoms del regne es reuniren a l'església de l'antic convent dels franciscans, per signar el Compromís o Covenant, pel qual es comprometien a mantindre el presbiterianisme com a única religió d'Escòcia i a eradicar del regne qualsevol ritual supersticiós o papista que s'intentara imposar des de l'exterior. Més aviat fou una reedició d'un pacte similar, signat al mateix lloc, a finals del segle XVI, però en tot cas és considerat com l'acta d'independència d'Escòcia. Els signants del Covenant o covenanters anaren parròquia per parròquia fent signar el pacte i expulsant els rectors anglicans de les esglésies.\nLa guerra civil escocesa coincideix en el temps amb sendes guerres civils a Irlanda i Anglaterra. El 1649 el rei Carles I fou decapitat pel Parlament de Londres per intentar implantar una monarquia absoluta. El rei degué pensar: "els Parlaments estaven bé en l'Edat Mitjana, però els nous temps exigeixen reis absoluts amb perruca i sabates de tacó". Un rei era decapitat i no passava res, 150 anys havien de repetir els francesos la gesta i tot el continent s'escandalitzà. Definitivament a ningú li cauen bé els francesos. El cas és que el fill de Carles, el príncep Carles havia de succeir son pare, però el poder l'havia pres un general anomenat Oliver Cromwell. El rei fou exiliat a França i als Països Baixos i Anglaterra esdevingué durant nou anys una república. Cromwell fou una mena de Napoleó del Barroc i ben prompte les seues reformes escarotaren la noblesa, la qual dugué al jove rei de nou a l'illa.\nCarles II havia aprés massa coses a Versalles i va decidir posar ordre en els seus dominis. I per posar ordre volia dir matar a tots els que s'oposaren. En Escòcia confià la missió a un jove advocat i membre del Parlament George McKenzie. Aquest inicià una repressió brutal contra els covenanters, als quals tancà en una presó improvisada al costat de l'església dels franciscans. Les cel·les de Greyfriars no eren del tot convencionals, ja que no tenien sostre, de manera que els presos quedaven completament exposats a la meteorologia, que en Escòcia no és precisament sol i brises marines. McKenzie passà a la posteritat per ser un sanguinari i sàdic, conegut pel malnom de Bloody o Bluidy.\nL'advocat havia recorregut el món documentant-se sobre diferents pràctiques de tortura que després aplicaria sobre els covenanters. Els presos eren alimentats pobrament, eren maltractats salvatgement i mutilats. Quan plovia, els presos eren obligats a col·locar-se cap per avall fins a ofegar-se amb els bassals fets per l'aigua en la terra. Assajà també amb la tortura psicològica. Cada vegada que s'escoltava un pres parlar, un pres a l'atzar era executat. Una ruleta russa macabra que minà qualsevol voluntat.\nEl 1685 va morir el rei Carles II sense descendència i el succeí el seu germà Jaume II. El nou rei, a banda de continuar amb la política absolutista, es convertí al catolicisme. I per a este viatge, tant d'equipatge? Degueren pensar els seus súbdits, aleshores van decidir que ja havien tingut prou de la casa Estuard. El 1688 esclatà la revolució Gloriosa i el rei fou expulsat del tron. La Corona fou entregada a la filla del rei, Maria i al seu espòs Guillem d'Orange, ambdós protestants. McKenzie morí el 1691 i fou soterrat en el cementeri de Greyfriars i fou soterrat en un mausoleu familiar, conegut com a Mausoleu Negre.\nTornant al segle XXI, una nit de l'any 2003, el guàrdia de seguretat de Greyfriars troba dos xiquets en l'antiga presó dels Covenants. Ambdós es troben en un evident estat de xoc, amb el cos plé d'arraps i blaus. Al seu costat hi ha la calavera momificada de George McKenzie. Els dos xiquets havien violat la tomba de l'advocat i havien estat jugant amb el seu cadàver. El fantasma va decidir venjar-se. Fou l'últim esdeveniment d'una llarga llista de fets paranormals, sorolls, visions i atacs físics. Des d'aquell dia l'Ajuntament d'Edimburg va decidir tancar el Mausoleu Negre i la Presó dels Covenanters. Però, poden unes portes detindre un esperit malèfic? McKenzie solament aconseguí empresonar 400 dels 1200 covenanters, diuen que cada nit ix de la seua tomba per buscar els seus descendents i castigar-los. Bé, això m'ho acabe d'inventar, però a què queda bonic?\nPublicat per APMB a 13:16 Cap comentari:\nMai he sigut de plantejar-me propòsits per a complir en el nou any i abandonar-los al cap de tres setmanes, però a la força els pengen i alguns crec que són ineludibles per a aquest any. El primer d'ells és deixar de fer el ridícul tant sovint.Per a posar-nos en situació, era la nit de Cap d'Any del 2013 i va arribar a la barra un senyor escocés amb el seu kilt preceptiu. Davant de tot he de dir que vinc de l'Empordà i que després d'uns mesos ja m'he acostumat a les extravagàncies del personal. Així que quan em va demanar un vodka martini ho vaig prendre literal.I per assegurar-me que ho havia entés vaig fer doble check,\n-però un vodka amb martini?\n-si, si, com en les pel·lícules de James Bond.\nClar, que si haguera vist alguna vegada una pel·lícula de James Bond, tal vegada la referència m'haguera servit. Total que els meus companys encara s'estan rient, perquè el tal vodka martini és un còctel i vol tota la parafernàlia de la coctelera, du més ingredients i es posa en un got de martini. Ah! el got de martini, un focus d'atracció d'un tipus de client conegut com a vaca-burra.\nAl sandemà va tornar el mateix senyor i aquesta vegada em va demanar solament un café. Jo encara li vaig preguntar si no li abellia un altre vodka martini i l'home rient em va dir que n'havia tingut prou amb un.\nEl segon propòsit per a 2014 és veure'm totes les pel·lícules de James Bond, a veure si hi ha altres coses de cultura popular que tothom coneix i jo no.\nPer altra banda ha sigut la primera vegada que assistisc a una festa de Cap d'Any i per assistir vull dir treballar durant 12 hores. 34 hores si contem que en Escòcia el Cap d'Any dura tres dies. El Hogmanay, com el coneixen per aquestes terres, es suposa una antiga tradició d'arrels nòrdiques, de quan els víkings estigueren per aquí vivint. El costum diu que tothom ha d'eixir al carrer i donar a la primera persona que veja, sal, pa, carbó o whisky. Tenint en compte que el whisky, en lloc de regalar-lo se'l beuen, jo no vaig veure a ningú regalant res. Antigament es donaven els regals de Nadal per Cap d'Any, perquè entre el segle XVI i fins a la Segona Guerra Mundial les esglésies escoceses prohibiren la celebració del Nadal, com un costum catòlic i papista. Actualment han sucumbit a la tradició del Pare Noel.\nFidels a la tradició, els escocesos passen les campanades amb una beguda alcohòlica a la mà mentre sonen els compassos de la cançó Caledonia, la qual sona en bodes, batejos i qualsevol tipus de celebració. El meu company i jo vam optar pel tradicional raïm. Intentàrem celebrar-ho a hora europea, però al final haguérem de fer-ho a hora de Canàries. Menjar raïm és un costum que els va semblar extravagant i pintoresc a la vegada. Estan bojos aquestos hispans.


Inma Shara dirigeix la Jove Orquestra de les Comarques Gironines - Revista Musical Catalana\nInma Shara, una de les representants més brillants de la nova generació de directors d’orquestra internacional, dirigeix la Jove Orquestra de les Comarques Gironines (JOCG) el 25 de novembre a l’Auditori de Girona (21 h), en un concert que du com a títol “Per sempre Mozart / Mozart forever” en el qual s’escoltarà el Concert per a clarinet i orquestra en La major i la Simfonia núm. 40 en Sol menor de Mozart, amb Juncal Salada com a clarinet solista. La JOCG, formada per estudiants de conservatoris de Girona, és un projecte impulsat per l’Orquestra de Cadaqués i Metalquímia, amb la finalitat de promoure la cultura i l’art entre els més joves.\nInma Shara (Amurrio, Àlaba, 1972) ha dirigit algunes de les formacions més prestigioses d’arreu del món, com ara la London Philharmonic Orchestra, Filharmònica d’Israel, London City Chamber Orchestra, Simfònica Nacional Txeca, Simfònica Nacional Russa, London Royal Philharmonic… i un llarg etcètera, que inclou les orquestres i formacions més importants de l’Estat espanyol. En aquesta ocasió, la directora es posa al capdavant de la JOCG, una formació musical integrada per joves músics gironins que ha demostrat la seva excel·lència interpretativa amb repertoris d’elevada dificultat.\nShara ha col·laborat en la creació de les versions originals de pel·lícules com ara Titanic i Parc Juràssic, va ser deixebla de Zubin Mehta i l’elegida per oferir un concert al Vaticà amb el qual es commemorava el 60è aniversari de la Declaració Universal dels Drets Humans. Una part dels ingressos de la venda d’entrades d’aquest concert es destinaran a la Fundació Síndrome de Down de Girona i Comarques Astrid-21.


Rima en So Ponent: de gener 2012\nEn Josep Camps i en Francesc Foguet ens expliquen que "Nascut a Lleida per una qüestió estrictament ginecològica" (Biosca-Cornadó 1993: 19), el mollerussenc Josep Borrell és, avui dia, un poeta que compta amb un llarg i ferm recorregut. Val a dir que en la seva persona conflueixen diverses facetes a banda de l'esmentada: la de docent; la d'activista cultural (ha estat director de la delegació lleidatana d'Òmnium Cultural i de l'Institut d'Estudis Ilerdencs, cantautor amb el sobrenom de "Xerric"); la d'assagista, des de la qual s'ha encarregat de divulgar el patrimoni cultural ponentí (ha publicat llibres com ara Escriptors contemporanis de Ponent (1984), La Renaixença a Lleida, en col·laboració amb Paquita Sanvicén (1998), i ha editat i estudiat, entre d'altres, autors com ara Jaume Agelet i Garriga, Màrius Torres o Josep Vallverdú; i la d'articulista (cada dimecres trobem a la contraportada del Segre el seu article agut i incisiu, a la secció "Barra lliure").\nAquí en teniu el poema Rambla de tardor.\nSense peresa es despullen\nels plataners de la Rambla\nals nostres peus delerosos,\naquesta tarda d'octubre.\nLa branca borda suportarà el vent\nque ens escampa la mirada\ni els besos ens foragita.\n!Que fugaç passa el reialme del verd\nLa lectura d'aquest poema em suggereix un altre pensament de tardor:\nel dia es fa més curt, poc a poc es va apagant i,\nmalgrat l’esforç de les potents bombetes que il·luminen els carrers\nper suplir la manca de llum solar,\nl’arbre va deixant anar totes les seues fulles, l’una rere l’altra,\nsense resistir-s’hi, resignat,\ntot confiant que un dia torni la primavera,\nel sol s’amagui més tard\ni les fulles tornin a néixer.\nJa han florit, també, les nostres branques\ni n’han nascut els fruits que ens faran eterns.\nPerò quan penso que arribarà aquella primavera en què nosaltres ja no hi serem\ni ja no podrem veure com rebroten les fulles dels arbres,\nem pregunto si la nostra decisió haurà estat encertada.\nLlavors em queda la recança d’haver de marxar\nsense saber qui tindrà cura dels nostres fruits.\nEmès per EMUN FM el dimarts dia 24 de gener de 2012 dins el programa Versàtil de Pili Garcia.\nPublicat per Esther Peiró a 1:52 Cap comentari:\nPublicat per Esther Peiró a 1:19 Cap comentari:\nPublicat per Esther Peiró a 0:52 2 comentaris:


Afectacions per la vaga del 18-O i per altres mobilitzacions\nDes de Temporada Alta rebutgem fermament la sentència\nDes de Temporada Alta volem fer públic el nostre més enèrgic rebuig a la sentència i volem manifestar el nostre suport tant als presos polítics, com a les entitats i a les persones que reben una intolerable agressió als drets més elementals.\nTambé volem expressar la nostra convicció que els conflictes polítics, siguin de la mena que siguin, han d’afrontar-se per la via política, que és, essencialment, la de la paraula, l’expressió i la participació lliure ciutadana. No tenim cap dubte que qualsevol solució ha de passar per la negociació i el diàleg.\nPer tot això, com a Festival ens sumem a la vaga general convocada pel proper divendres 18 d’octubre i donem suport a les diverses mobilitzacions dels propers dies. Per estar informat de possibles afectacions en la programació, consulta aquesta pàgina i segueix les xarxes socials de Temporada Alta.\nAfectacions en la programació de TA\nActualització de dijous 07/11 a les 16h:\nLa Tendresa (9/11 a les 18h i 21h): l’accés a les funcions de les 18h i les 21h coincideix amb una concentració convocada a Plaça del vi al llarg de la tarda de dissabte. Per aquest motiu, és possible que l’accés al teatre sigui més complicat que habitualment (degut a la gran afluència de gent). Si finalment és així, s’obrirà un accés alternatiu per la Plaça Pallol.\nActualització de dilluns 28/10 a les 16h:\nJerusalem (28/10 a les 20:30h): l’accés a la funció de les 20.30h coincideix amb la concentració de cada dilluns organitzada per Girona Vota a Plaça del Vi , en suport als presos i exiliats polítics. Per aquest motiu, és possible que l’accés al teatre sigui més complicat que habitualment (degut a la gran afluència de gent). Si finalment és així, s’obrirà un accés alternatiu per Plaça Pallol.\nActualització de dimarts 15/10 a les 14h:\nEl amor brujo (18/10 a les 20:30h al Teatre Municipal de Girona): la funció es realitzarà el 15/11 a les 21h\nPrefunció de La mort i la primavera (18/10 a les 20:30h a El Canal): La prefunció prevista pel dia 18/10 queda anul·lada.\nActualització de dilluns 14/10 a les 14h:\nCanvis en la programació de dilluns 14/10/2019. Davant la publicació de la sentència s’ajorna aquesta activitat.\nEl Torneig de Dramatúrgia (14/10 a les 20:00h a la Sala La Planeta): es farà el 22/10 a les 20.00h\nCanvis en la programació de divendres 18/10/2019. Tota la programació i activitats previstes queden anul·lades i es faran en dates alternatives:\nEl amor brujo (18/10 a les 20:30h al Teatre Municipal de Girona): data pendent de confirmació\nNoucents, el pianista de l’oceà (18/10 a les 20:30h al Teatre de Salt): la funció passa al dia 16/10 a les 20:30h\nLa mort i la primavera (18/10 a les 20:30h a El Canal): la funció es farà el 20/10 a les 18h. La prefunció prevista pel dia 18 s’ajorna al dia 20/10.\nA.K.A (18/10 a les 18h i a les 20:30h a La Planeta): la funció de les 18h es farà el 17/10 a les 18h i la funció de les 20:30h es farà el 16/10 a les 20:30h\nEls diners, el desig i els drets (18/10 a les 22h a La Planeta): la funció passa al 19/10 a les 18h\nVentura (18/10 a les 20:30h a Can Pagans): la funció es farà el 16/11 a les 18h\nLes teves entrades per divendres 18 són automàticament vàlides per les noves dates proposades. En el cas de no poder assistir a les noves funcions, pots anul·lar les entrades a través del correu electrònic afectacions@temporada-alta.com. La data límit per demanar anul·lacions, és a les 20:00h del dia abans de la funció. És un fet excepcional així que tingues paciència, contactarem amb tu tant aviat com sigui possible.\nCom a conseqüència de les mobilitzacions, et donem alguns consells que et poden fer servei:\n1) Intentar arribar als espais amb temps. Poden haver-hi afectacions al trànsit o altres impediments\n2) Consulta sempre aquesta pàgina web o les xarxes socials del Festival abans d’anar al teatre, t’anirem informant de les darrers novetats i anirem actualitzant la informació puntualment