Espai Isidor: La mort de Harry el Sucio\nLa mort de Harry el Sucio\nClint Eastwood aprofita la que probablement serà la seva última aparició en la gran pantalla, com a protagonista de la seva pròpia pel·lícula Gran Torino, per fer una síntesi de la seva trajectòria i redimir els personatges sense moral que l’han acompanyat en aquestes dècades dedicades a la interpretació. Gran Torino pot sembla “petita” al costat de títols capitals com Sin Perdón, Mistyc River o el díptic configurat per Banderas de nuestros padres i Cartas desde Iwo Jima, però dista molt de ser una pel·lícula senzilla: com en les seves darreres obres, Eastwood aborda qüestions que, força incòmodes, el cineasta sap abordar amb gran lucidesa i resoldre amb extraordinària elegància. En el cas concret de Gran Torino, els conflictes que sorgeixen en una població del middle west, on els costums tradicionals van perdent terreny inexorablement a mesura que la immigració –aquí oriental- va ocupant els barris. De rerefons, la progressiva pèrdua de valors de la societat, la família, la violència, l’esforç, el respecte, la fe i, com no podia de ser una altra manera, el perdó i la redempció, són els temes que puntegen una pel·lícula serena i irònica, molt allunyada del que ha estat la filmografia que ha convertit en mite a aquest dur de Hollywood.\nEl personatge d’Eastwood, aquest Kowalski que sintetitza en un rondinaire octogenari els pitjors defectes de Harry el Sucio, el sargent de ferro i una llarga galeria de cowboys, viu ancorat un passat que representa el seu Gran Torino, el cotxe que simbòlicament també està en l’origen de la trama. Armes en mà, Kowalski surt a defensar el territori que considera propi i li acaba salvant la vida al jove asiàtic que li intenta robar el vehicle i amb el qual establirà una curiosa relació de mestre-pupil que es pot entendre també, perquè no, com el pas d’una forma de vida a l’acceptació d’una nova realitat en un món on les fronteres es difuminen. Els veïns d’ètnia hmong, amb la seva exòtica espiritualitat, s’acaben convertint en la família autèntica de Kowalski, mentre els seus fills biològics, que representen també el materialisme més ranci, es tornen cada vegada més i més estranys. Aquest excombatent de Corea, marcat pels crims comesos durant la guerra, sol i malalt, farà de la ma d’aquests orientals el necessari camí -de clara influència catòlica- cap al perdó i la redempció, que culmina en un fascinant i desmitificador duel final que tanca la història d’aquesta pel·lícula i en el qual perdona els pecats de tots els dubtosos personatges als quals Eastwood a cedit la seva presència i la seva veu, i que queden ara definitivament enterrats.


El Casal Solleric acollirà el mes d'abril de 2017 l'exposició "Toni Catany. D'anada i tornada" - Ajuntament de Palma\nEl Casal Solleric acollirà el mes d'abril de 2017 l'exposició "Toni Catany. D'anada i tornada"\nEl patronat de la Fundació Palma Espai d'Art ha donat el vistiplau avui a la plaça de director/directora de Creació Artística de l'entitat\nS'ha aprovat la convocatòria per a iniciar l'activitat a Ses Voltes com a centre de projectes artístics autogestionats\nPalma, 28 de desembre de 2016.- El Patronat de la Fundació Palma Espai d'Art ha aprovat avui programar el proper mes d'abril l'exposició "Toni Catany. D'anada i tornada". A més, també s'ha donat el vistiplau a la convocatòria de la plaça de director/directora de Creació Artística de l'entitat. Un cop que es publiqui la convocatòria al BOIB els aspirants disposaran de 20 dies per a presentar la seva sol·licitud. Un altre dels punts que s'han acordat és la convocatòria de propostes per a la programació d'activitats i residències d'artistes al CAC Ses Voltes, que es desenvoluparan entre febrer i abril de 2017, la qual cosa permetrà iniciar l'activitat a Ses Voltes com a centre de projectes autogestionats.\n"Toni Catany. D'anada i tornada" ha estat comissariada per Alain D'Hooghe i Antoni Garau, vicepresident i director de la Fundació Toni Catany respectivament, i tots dos col·laboradors estrets i amics personals del fotògraf. La mostra, produïda per la Fundació Catalunya La Pedrera, té un caràcter retrospectiu i, a més, vol revelar un Catany força diferent de com se'l coneix i del record que s'acostuma a tenir del seu treball. L'exposició compta amb unes 150 fotografies, el 70% de les quals són inèdites. Vol fer una revisió del treball de Catany amb una mirada transversal que entrecreua cronologies i geografies (des de la seva Mediterrània al Carib o l'Índia), posant un èmfasi especial en les fotografies realitzades en la seva darrera etapa, fins el 2013.\nEl Patronat també ha aprovat el pressupost per al 2017 i l'inici dels tràmits per reconvertir la Fundació en una altra entitat que garantirà la professionalitat, la pluralitat i la participació en la presa de decisions. A més, també s'ha donat el vistiplau al pla d'actuació per al 2017 a l'espera del nou director de creació artística, que acabarà de conformar la programació.\nData darrera modificació: 29 de desembre de 2016


Pis en venda en zona Les Tres Torres - Nora Marti\nPis amb àmplia terrassa al carrer Escuelas Pias\nMagnífic pis a tres vents de 200 m2 a l’exclusiu barri de Tres Torres. L’habitatge es distribueix amb dues zones clarament diferenciades. La zona de dia, consta de rebedor i ampli saló-menjador amb sortida a una gran terrassa orientada a sud-oest amb boniques vistes al jardí comunitari. a l’altra banda del passadís trobem una gran cuina-office, safareig i cambra de servei amb bany complet.\nLa zona de nit disposa de 4 dormitoris dobles exteriors amb armaris encastats,. Un d’ells és la suite principal amb un gran vestidor i bany. els altres 3 comparteixen un bany.\nFinca amb dos ascensors, entrada de servei independent i zona comunitària amb jardí.\nPlaça de pàrquing gran i traster al mateix edifici inclòs en el preu.\nla finca es troba a prop del parc Piscines i esports pel que té a la seva disposició multitud de comerços i serveis públics\nRef. 11098 / Barcelona / Zona Alta\nPis en venda a Esplugues de Llobregat Can Vidalet\nPis en venda en zona Les Tres Torres - Escuelas Pias 15, 08017 Barcelona, España


En defensa de sindicalistes i pol�tics - Neus Munt� - Els blogs d'e-noticies\nComenço pels primers. S´ha instal·lat la percepció que hi ha un excés d’alliberats sindicals i “que no serveixen per a res”. Curiós, quan de les xifres es desprèn que a casa nostra hi ha la meitat d’alliberats que, per exemple, a la Comunitat de Madrid un cop reduït allà dràsticament el seu número. He conegut i he treballat amb homes i dones, alliberats, tècnics, i també “voluntaris” sindicals. Com deia un company meu, la seva és una noble causa. Treballen si, i s’ho creuen, avantposen allò que beneficia al conjunt, inverteixen temps, il·lusions, esforços. Atenen, assessoren, negocien, defensen els nostres drets. I s’exposen encara avui dia a represàlies i a molta incomprensió. Així ho he viscut jo i seria injust no dir-ho si en tinc l’oportunitat.\nPolítics. Cada cop més un concepte vinculat a privilegi, poca feina, molt figurar, alguns de corruptes, altres, simplement suprimibles, innecessaris.... Hi ha crítica a peu de carrer, moviments que ens acusen de no representar-los, i casos reals de polítics que embruten la política. Tot plegat ens ha de fer canviar i limitar moltes coses, cert. Però la generalització continua sent injusta, atès que moltes persones creiem encara que és l´eina de transformació d’una realitat que no ens agrada. No n’hi ha altra. I no hauríem d’assentir i baixar el cap quan ens diuen que tots els polítics estem massa ben pagats o gaudim de massa privilegis. M’hi rebel·lo simplement perquè, fins on jo conec i he experimentat, no és veritat.\nI perquè parlar d’oïda, perquè així ho diu el tòpic, l’estereotip, no ens ajuda a millorar o a aïllar allò que no funciona. Que és el que entenc que caldria fer enlloc de posar tot dins un mateix sac. Hi ha sindicalistes i polítics de tota mena i condició, que s’ho creuen més o s’ho creuen menys. Que actuen d’acord amb allò que se suposa que defensem, o que no ho fan prou. Ni més ni menys, exactament igual que els homes i dones esportistes, periodistes, gent de l’espectacle, metges, mestres, cossos de seguretat, religiosos, empresaris, botiguers... Si que és cert, però, que nosaltres representem alguna cosa més que a nosaltres mateixos. Cadascú dirà a quants, o fins a on.\nI abans que se’m retregui, hem de fer autocrítica, d’acord. Els primers? Més que ningú? No ho sé. Però sobretot explicar què fem i perquè, amb quines dificultats ens topem, fer més pinya entre nosaltres, fer be la nostra feina, i no amagar-nos. Mostrar orgull per viure un determinat compromís, social o polític, sense cap vergonya.\nEls blogs d'e-noticies - Neus Munt� - En defensa de sindicalistes i pol�tics


L’atractiu de les startups com a objecte d’inversió recau en l’interès que susciten els seus nous models de negoci i la innovació, principalment tecnològica. Aquests dos ingredients poden contribuir potencialment a generar elevats retorns financers, a més d’altres beneficis per a la inversió corporativa. És per això que l’Ajuntament de Terrassa posa en marxa un cicle de sessions formatives al voltant dels aspectes operatius, legals i financers de la inversió en startups.\nAquest cicle forma part del programa ‘Projectes de Valor per Terrassa’ (ValorTRS). Es tracta d’un projecte que facilita la cerca de finançament privat. A més, es vol incentivar la col·laboració amb empreses a projectes innovadors d’alt impacte social o medi ambiental i arrelats al territori.\nAquestes formacions s’han programat per donar resposta al creixement de la inversió en startups. També respon a la proliferació de nous projectes empresarials a un públic cada vegada més ampli interessat a buscar oportunitats d’inversió. Així doncs, el cicle està pensat per familiaritzar-se amb els conceptes i les millors pràctiques per analitzar, negociar i formalitzar aquest tipus d’inversió. Ja que invertir-hi comporta riscos i la seva operativa té aspectes legals i financers que poden generar dubtes.\nAquest cicle de sessions, que es durà a terme entre el 23 de febrer i el 6 d’abril, consisteix en sis sessions presencials teòric-pràctiques conduïdes per especialistes de Delvy, una assessoria jurídica i financera especialitzada en startups i empreses innovadores. El cicle finalitzarà amb una setena sessió es podrà simular la negociació d’una ronda d’inversió posant en pràctica els coneixements adquirits.\nAquesta formació està totalment subvencionada. Es pot assistir, prèvia inscripció a través del següent enllaç, a cadascuna de les sessions monogràfiques de manera individual.\nPer a més informació, es pot consultar el programa a la web o posar-se en contacte amb projectesdevalor@terrassa.cat.\nEls hospitals guanyen tranquil·litat amb un notable descens dels ingressats per covid


El quintet Spanish Brass, Premi Nacional de Música 2020 - Castelló Notícies\nInici Cultura El quintet Spanish Brass, Premi Nacional de Música 2020\nAmb més de 30 anys de trajectòria al món de la música de cambra, Spanish Brass és un dels quintets més dinàmics i consolidats del panorama musical internacional.\nL’any 1996 obté el Primer Premi del 6é Concurs Internacional per a Quintets de Metall “Ville de Narbonne” (França), considerat el de més prestigi per a aquesta formació. En 2017 va rebre el I Premi Bankia al Talent Musical en la Comunitat Valenciana i en 2019, el Premi Espai Ter de Música i dos premis Carles Santos de la Música Valenciana atorgats per l’Institut Valencià de Cultura. En 2020 ha rebut el Premi Nacional de Música atorgat pel Ministeri de Cultura.\nA més d’haver participat en alguns dels festivals més importants del món, ha tocat en la gala dels Premis Príncipe de Asturias en 1995 i ha enregistrat la música de l’obra teatral La Fundación de Buero Vallejo per al Centro Damático Nacional i la banda sonora de la pel.lícula Descongélate, de Félix Sabroso, per a la productora El Deseo.\nHa publicat vint-i-sis treballs discogràfics, entre ells dos DVD-CD i un doble CD recopilatori, que mostren les seues múltiples facetes: Luur-Metalls Spanish Brass Quintet (1996), No Comment (1998), La escalera de Jacob (2000), SPANISH BRASS Luur Metalls & Friends (2001), Delicatessen (2002), Caminos de España (2003), Absolute amb Christian Lindberg i Ole E. Antonsen (2004), Gaudí’um (2005), Metàl.lics (2006), Retaule de Nadal amb l’Orfeó Valencià Navarro Reverter (2006), SBALZ Brass Ensemble (2007), Brass and Wines amb Steven Mead (2008), Brassiana amb Lluís Vidal Trio (2008), The Best of Spanish Brass (2009), SBLM (2009), Tell me a Brass Story amb la Banda Municipal de Música de Bilbao (2012), viBRASSions (2012), Metalls d’Estil amb Pep Botifarra (2013), 25 (2014), SuBLiMe Christmas (2014), Brass Brass Brass (2016), de Vents i Terra amb la Banda Municipal de Barcelona (2017), Puro de Oliva amb Chano Domínguez i Bandolero (2018), XXX (2018), Mira si hem corregut terres… amb Carles Dénia (2019) i Les Aventures de Monsieur Jules amb Albert Guinovart (2019).\nAuditori Rex de Castelló, després d’un concert de Spanish Brass\nToquen amb trompa Paxman, trombó Courtois i tuba Melton; i també amb la nova aplicació BlackBinder. Spanish Brass utilitza fundes d’instruments Bags.\nFont de la informació: Spanish Brass\nEnhorabona d’aquest premi tan merescut.\nEntrevista de Toni Bataller al castelloner Carlos Benetó membre de Spanish Brass\nArticle anteriorEls metges valencians contra l’obligatorietat del castellà, per Josep Miquel Bausset\nArticle següentCastelló fa cent anys (III): comunicacions i urbanisme, per F. Xavier Martí\nDemà diumenge Spanish Brass en ‘Los Conciertos de La 2’ de Televisió Espanyola\nSpanish Brass i Maite Gil presenten el seu nou espectacle ‘Un po’ di Fellini’\nConcert en streaming ‘Spaniss Brass (a) Live!!!’\nSpanish Brass us desitja salut, paciència i solidaritat (Vídeo)\nSpanish Brass a Castelló


PREVENDOG 60CM GOS PETIT\nPrevenció de re-infestacions de paparres (Ixodes ricinus i Rhipicephalus sanguineus) durant 6 mesos. Prevenció de les picades de Flebotom (Phlebotomus perniciosus) durant 5 mesos. Prevenció de les picades de mosquit (Culex pipiens) durant 6 mesos. NO utilitzar en cadells de menys de 7 setmanes d'edat. Exerceix el seu efecte complet després d'una setmana.\nPREVENDOG 60cm gos fins 25kg (1 collar) PREVENDOG 60cm gos fins 25kg (2 collars)\nCollar antiparasitari contra puces i paparres (propoxur, flumetrina)


Acupuntura - electroacupuntura - Fisioteràpia i Massatges - Medicina Alternativa - Medicina xinesa - Quiromassatgista - quiropràctica - Salut - Ventoses\n06 de novembre de 2018 - 14: 11\nTens forts dolors d'esquena? Necessites deixar de fumar? Vols desfer-te de la cel·lulitis? Al centre de teràpies naturals BONAVIDA poden ajudar-te a millorar la teva salut física i mental.\nSi tens problemes d'esquena, lesions, artritis o tendinitis confia en els professionals de BONAVIDA. Però també per altres problemes interns com l'insomni, les al·lèrgies, l'ansietat o la tensió alta.\nI si necessites deixar de fumar, BONAVIDA et proposa un tractament de 10 sessions en què combinaran l'acupuntura i auriculocupuntura (reduir les ganes de fumar, eliminar ansietat i retenció de líquids), un massatge per relaxar-te i les tensions musculars, ventoses que acceleraran l'eliminació de toxines a través de la pell i altres tècniques com moxibustió, homeopatia i quiropràxia.\nCom desfer-te de la cel·lulitis\nSaps com eliminar el teu cel·lulitis? BONAVIDA et proposa un tractament de 10 sessions que se centraran en un massatge reductor i anticel·lulític per trencar les membranes de les cèl·lules adiposes, un tractament de electroacupuntura amb agulles i corrents a la zona afectada i finalment, les ventoses per facilitar el drenatge i la eliminació de greix alliberada.\nDeixa't assessorar pels professionals de BONAVIDA, experts en medicina tradicional xinesa, Servei de massatges, Quiropràxia, Homeopatia ...\nDemana ja la teva cita al telèfon 640 84 30 47.


Curiositats i mites del cementiri de Figueres, en una visita nocturna - Empordà\nCuriositats i mites del cementiri de Figueres, en una visita nocturna\nCapítols de la història de la ciutat cobren vida entre tombes de la mà de Bardalet, Seguranyes i Dacosta\nEMPORDA.INFO 10.11.2018 | 08:30\nEl cementiri s'ambienta amb torxes i espelmes per a la visita. EMPORDÀ\nEl cementiri s'ambienta amb torxes i espelmes per a la visita.\nEl cementiri de Figueres conserva capítols de la història de la ciutat que aquest dissabte, 10 de novembre, cobraran vida quan caigui la nit. La visita, a partir de les 20.00 hores, guiada pel metge forense Dr. Narcís Bardalet, la historiadora de l'art Mariona Seguranyes i el biòleg Josep Maria Dacosta, es presenta plena de curiositats i mites de rigor històric ambientats pels dissenys d'il·luminació de Bruno Pérez.\nNo cal reserva prèvia, només ganes de compartir una experiència inoblidable enmig de la nocturnitat del cementiri. Per tal que ningú no perdi detall es recomana portar una llanterna i calçat còmode. La previsió de durada de la visita és d'una hora.


Castellbell i el Vilar celebra el dia internacional contra la violència contra la dona amb variats actes – Castellvilarenc.info\nby Sònia Abad 26/11/2021 26/11/2021\nFotos i Vídeo: Pere Sánchez/Muntatge Vídeo Sònia Abad\nAhir 25 de Novembre, es va celebrar un any mes el dia internacional contra la violència envers les dones amb actes variats a Castellbell i el Vilar.\nal matí els alumnes de l’escola Jaume Balmes han assistit al casino Borràs per veure una actuació de titelles per la igualtat amb els comptes La princesa que no volia menjar perdius i la meitat d’en Jan. Aquest mateix espectacle es podrà tornar a veure’l, demà dissabte a les 18 hores al Casino Borràs, pel públic en general.\nA la mateixa hora a l’ Intitut Bages Sud i a la Tarda al Centre cultural de la Bauma s’ha fet una xerrada L’Amor NO és l’hòstia.\nJa a la tarda a la Plaça Barcelona, s’ha pintat un cor i que tal com diu l’alcaldessa Montserrat Badia El lema de la campanya es L’amor no et fa perdre la vida. Que és la campanya comarcal que consisteix en tres cors de tres colors del vermell al negre aquest ultim representa la mort. Segons Badia l’idea a Castellbell i el Vilar és fer una pinzellada que totes i tots tinguem un cor que bategui fort, és el missatge que volem ser lliures.\nDesprés d’aquesta pinzellada on hi va participar gent de totes les edats, es va llegir un manifest i es va encendre espelmes en record a les víctimes d’aquesta xacra, A cada espelma hi ha el nom de la víctima.


Els amants de Terol →\n“Romeu i Julieta” és una gran obra del segle XVI escrita per William Shakespeare, dramaturg, poeta i actor anglès, considerat un dels pares de la literatura universal.\nWilliam Shakespeare, un dels dramaturgs més importants de tots els temps, va escriure “Romeu i Julieta” inspirat en el mite clàssic de “Píram i Tisbe”. Així doncs, reprèn la idea d’Ovidi en “Les Metamorfosis” creant una espectacular tragèdia que ha donat la volta al món.\nRomeu i Julieta eren dos joves amb famílies encarades, això suposava un immens problema per a ells, ja que tant l’un com l’altre tenien prohibit poder establir una relació. Però com en el mite de “Píram i Tisbe”, no hi havia frontera que destruís aquell fort amor que ambdós sentien. Per tant, es trobaven d’amagat on es demostraven l’amor i el desig que es tenien.\nL’obra explica de manera espectacular com aquests dos enamorats intenten superar els obstacles que les famílies interposen en la relació.\nShakespeare va voler seguir al fil el mite grec i com a bon literat que era va posar un punt de tensió a la producció literària realitzada. Un final fatal com “Píram i Tisbe” perquè Romeu va morir pensant que la seva estimada Julieta estava morta, però en realitat, ella estava en un estat de coma induït per ella mateixa per poder enganyar als seus familiars. Julieta va ensarronar perfectament als seus pares però per desgràcia al seu estimat també. Aleshores, ell es va suïcidar prenent verí, quan ella es va despertar va decidir clavar-se al pit la daga d’en Romeu (com Tisbe), posant així final a la seva vida.\nQuan els dos joves van morir, la dinastia d’ambdós es van adonar del gran error que havien comès, així doncs, van deixar les diferències de banda i van sepultar els dos enamorats junts per sempre més. Tan “Píram i Tisbe” com “Romeu i Julieta” lluitaven pel seu amor passional prohibit fins a la mort.\n“Romeu i Julieta” de Frank Dicksee (1884)\nAquest article s'ha publicat dins de General, Morir per amor, Pervivència literatura anglesa i etiquetat amb Pervivència, Píram i Tisbe, Romeu i Julieta, Shakespeare. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n5 respostes a Romeu i Julieta\nHe de di que “Romeo i Julieta” es una de les meves obres preferides, la historia d’amor, estimar-se i no poder estar junts, matarse per amor, es el que veig amor de veritat, reflexart en dos personatges que no poden estar junts, no sabia que estava inspirat en el mite classic de “Píram i Tisbe”.\nRetroenllaç: Romeu i Julieta els amants originals? | El fil del mite grec


Santa Susanna és per uns dies la capital mundial del Fitness - Santa Susanna Barcelona\nYou are hereHomeNotícies Santa Susanna Santa susanna és per uns dies la capital mundial del fitness\nProtegits per estrictes mesures de seguretat per evitar cap brot de COVID-19, un total de 800 atletes de 22 països participen fins diumenge en el Campionat Europeu de Bodybuilding i Fitness, en les categories de juniors, sèniors i màsters. Organitzat per la Federació Internacional (IFBB), el campionat converteix Santa Susanna –un poble de poc més de 3.000 habitants—en la capital mundial del Fitness.\nL’acte d’obertura d’aquest esdeveniment que té cobertura mediàtica a nivell internacional va presidir-lo l’alcalde de Santa Susanna, Joan Campolier; el president de la IFBB, Rafael Santonja; el president de la Federació Espanyola, José Ramos; el president del Comitè de Jutges de l’IFBB, Pawel Filleborn; i el secretari general de la Comissió Médica de la IFBB, el Dr. Alfonso Morán.\nDes de fa 17 anys, la flor i nata del fitness mundial celebra el seu campionat internacional i el seu Congrés anual a Santa Susanna. Els seus equipaments esportius, la seva xarxa hotelera de qualitat, la tranquil·litat del seu entorn i la seva proximitat a Barcelona i Girona, converteixen Santa Susanna en un petit oasis ideal per fer aquesta mena d’esdeveniments en un entorn de qualitat.


Implants Dentals - Implantologia | Clínica Dental Girona, Artdental\nTractament – Implantologia (Proposta)\nEls especialistes en implants dentals d’Artdental apliquen implants unitaris a través de la tècnica anomenada mínimament invasiva que requereix una petita cirurgia que el pacient pràcticament ni percep.\nTambé realitzen implantologia de càrrega immediata que permet col·locar implants i dents provisionals a la vegada. Aquesta tècnica ofereix importants avantatges, ja que el pacient no veu alterat el seu ritme de vida ni la seva imatge. Quan els implants s’han integrat a l’os, es col·loca la pròtesi definitiva.\nPel que fa als implants es poden col·locar el mateix dia de l’extracció o passats uns mesos segons les indicacions dels nostres especialistes. Això dependrà de si hi ha alguna alteració com per exemple una infecció.\nAixí doncs podem parlar de:\nImplants Immediats que són els col·locats el mateix dia de l’extracció amb uns resultats excel·lents.\nImplants de Càrrega Immediata on es col·loca una pròtesi provisional amb uns resultats perfectes. En aquest cas, no necessàriament l’extracció s’ha fet el mateix dia sinó que s’ha pogut fer uns mesos abans. Aquesta tècnica reforça la confiança del pacient perquè obté uns resultats visibles el mateix dia i millora la cicatrització del teixit ossi, principalment el fistonat gingival, que és el més important quan es col·loca una pròtesi. Una vegada ha passat el temps per la correcta inserció dels implants, es retira la pròtesi dental i es procedeix a col·locar la peça definitiva que té la forma precisa perquè s’integri perfectament amb la resta de peces.\n1. Planificació del cas\nUna planificació en 3D, mitjançant un TAC o CBCT, ens permet visualitzar amb detall l’os del pacient en totes les seves dimensions i determinar on col·locar els implants prèviament a l’acte quirúrgic. En la planificació també utilitzem altres mètodes o tipus de registres com són fotografies i models d’estudi. Amb tot això els nostres especialistes preparen una rehabilitació estètica i funcional ideal.\nEs col·loca l’implant de forma directa i precisa, suturant la geniva per aconseguir una ràpida cicatrització. En el cas de realitzar una rehabilitació completa es pot utilitzar sedació, ja que la cirurgia requereix de cert temps.\nDesprés d’esperar el temps necessari d’osteo-integració, procedim a posar la pròtesi definitiva. Depenent del cas i la necessitat de cada pacient els nostres especialistes decidiran el temps convenient per finalment realitzar la col·locació de la pròtesi sobre l’implant.


Israel ataca Gaza i estableix una zona d'accés prohibit als palestins\nLes incursions tingueren com a blanc les oficines del moviment Fatah\nHelicòpters israelians atacaren ahir a l'alba diversos objectius a la franja de Gaza, on Israel va començar a instaurar una àrea prohibida per als palestins per així impedir els trets de coets contra el seu territori. Les incursions israelianes, que ocasionaren danys però no víctimes, tingueren com a blanc les oficines del moviment Fatah a Beit Lahya (al nord) i a Gaza, segons fonts palestines.\nAquests atacs es produïren algunes hores després d'un atac contra territori israelià efectuat amb coets artesanals disparats des de la franja de Gaza. Les Brigades dels Màrtirs d'Al Aqsa, vinculades a Fatah, del líder palestí Mahmud Abas, reivindicaren 3 d'aquestes accions.\nPer la seva banda, el portaveu de l'exèrcit israelià anuncià que els atacs aeris havien assolit un edifici a Beit Lahya, utilitzat com a «centre de reclutament» per les Brigades dels Màrtirs d'Al Aqsa. A Gaza atacaren un immoble que era usat per aquest mateix grup com a «centre d'activitats». L'exèrcit israelià atacà, a més, un pont prop de Beit Hanun, i camins i carreteres d'accés a les zones emprades pels palestins.


Pan et hoquei | Catorze.cat\nEsperança Sierra i Serra | 11/10/2015 a les 19:39h\nLa majoria de nenes i nens de la meva classe de l’Avet jugaven a hoquei, ja ho he explicat altres vegades, perquè a Terrassa calia tenir un passat tèxtil i ser d’un club d’hoquei herba per deixar rastre significatiu. De quin club ets? I sembla que de l’hoquei dels caps de setmana al futbol de l’hora del pati hi havia just un saltironet. Maleïda sigui la situació amb sentit retroactiu.\nNosaltres érem del Terrassa (C.D. Terrassa Hockey), altrament dit Les Pedritxes, perquè la casa de Matadepera la tenim per allà, però jo en feia tant ús com cap. Sí, molts diumenges hi anàvem a dinar. Els altres de la família potser hi feien coses, però m’interessava tan poc que no puc dir que ho hagi oblidat, és que no ho he sabut mai. Hoquei, no, això sí que no, ni el Quim, però hi havia camps de jugar a altres coses.\nJo sempre havia volgut ser de l’Egara (Club Deportivo Egara), sempre eren les nenes de l’Egara les que tallaven el bacallà i si s’havien de portar pantalons Levi’s d’etiqueta de pell i jerseis Privata, es portaven naturalment. Elles mai no fallaven i no veuries mai que unes nàutiques no fossin Nautimoc –se sabien fer unes filigranes elegantíssimes amb els cordons, que quedava com una mena de nus mariner–. Les nenes de l’Egara eren grandíssims cognoms de cabells llargs que s’han anat reproduint entre ells i encara ara reparteixen bastonades pels camps d’hoquei del món, incloent-hi Jocs Olímpics successius.\nEls de l’Atlètic (Atlètic Terrassa Hockey Club) eren més com els víkings, no recordo nenes de l’Atlètic, només nens i ferotges amb la bata estripada –menys el Jordi Arasanz, que era guapíssim i mai li faltava cap botó enlloc–. Si s’hagués tractat de lluitar fins a la mort i sólo puede quedar uno, ara mateix el món seria dominat per un nen de l’Atlètic. Mentida. Sí, un parell de nenes eren de l’Atlètic, un parell de víkings, com hi ha món. I cosines entre elles –una no me la mirava gaire, però l’altra no només tenia els cabells estirats i forts i per més que es mogués sempre li tornaven, perfectes, a lloc, sinó que tenia un remolí al front que era fortuna feta irregularitat, com l’afavoria–. I tenien noms moderníssims. I a sólo puede quedar uno n’hauria quedado una, la Nona Galí.\nI ja està, tres clubs i de quin club ets? Ser del Terrassa, del que era jo i, a més, no fer-hi res, era menys que no existir, era existir en putrescència cíclica amb olor molt forta, mosques i vapor verd. Sí que hi havia un parell de famílies eminents (Ventalló, Francino), però no ens enganyem, d’orgull no treies la mandíbula de lloc per dir sóc del Terrassa. Dir sóc de l’Egara, en canvi, els desgreixava la constel·lació familiar fins a set generacions enrere. Era l’ADN, quin desastre –pensament des d’un racó del pati: “De gran no existiran els clubs”.\nL’hora del pati era la pitjor mitja hora de la meva vida cada dia, mitja hora vigilada per l’emperador sanguinari invisible del polze sempre avall. I com que els estics hi eren prohibits, a l’escola, jugaven a futbol, jugaven partits que de vegades s’arrossegaven encara de diumenge passat, que l’Egara i l’Atlètic es van enfrontar i uns van perdre i ara hi havia revenja sense garrot però amb la mateixa vivesa.\nEls dilluns eren els dies més calents, esclar, les llagues de les mans els sagnaven sense dolor –dels cops d’estic– i potser alguna encara supurava del partit de fa quinze dies. I es llançaven al pati com si no hi hagués demà i es vestien amb la nuesa del prehumà a l’encalç d’una mena de glòria que encara tenia a veure amb aviam qui clava l’últim cop de roc que estaborneixi definitivament el búfal per sopar, que hi ha gana i matem-lo, però si el mato concretament jo, millor.\nJuak44, 21/10/2015 a les 16:25\nM'ha agradat, és cert a casa nostra mai es parlava de l'hoquei,\nno hi havia arrels familiars.


Jornades Formatives de l'Àrea de Gestió Integral i Afiliació-Cotització | Activamutua\ninici / Hemeroteca / Jornades Formatives de l’Àrea de Gestió Integral i Afiliació-Cotització\nJornades Formatives de l’Àrea de Gestió Integral i Afiliació-Cotització\nActiva Mútua 2008,Afiliació\nEls passats 6 i 7 de Juny a Madrid i el 13 i 14 a Barcelona es van celebrar unes jornades de formació sobre afiliació-cotització. Unes jornades que formen part del complert programa de Jornades Formatives de l’Àrea de Gestió Integral i Afiliació-Cotització que organitza Activa Mútua en les quals han assistit més de 120 professionals.\nEn ambdues jornades es van tractar assumptes relacionats amb el pla estratègic i els objectius operatius de l’empresa, així com de les sol·licituds i tramitacions per acollir-se a l’incentiu de reducció de cotització “Bonus”. Es va dotar de gran importància les eines online i als nous procediments d’alta autoritzats en RED.\nLa formació instrueix a aquests professionals en el pla estratègic de l’entitat i en les múltiples normatives que els concerneixen.


Rita Barberá es disculpa pel seu mal ús del valencià en un discurs - Diari de Girona\nRita Barberá es disculpa pel seu mal ús del valencià en un discurs\nL'alcaldessa de València, Rita Barberá, va demanar disculpes per com va usar diumenge el valencià en la seva intervenció durant el tradicional acte de la "crida" de les Falles de la ciutat, va reconèixer que es va quedar "en blanc" i va confessar que està "profundament disgustada" amb el que li va passar. Barberá es va referir així al seu discurs de diumenge a la nit davant milers de persones a l'acte on la fallera major, acompanyada per les màximes autoritats, convida la ciutat a sumar-se a les festes patronals de València. Una de les paraules de la breu intervenció de l'alcaldessa, "caloret", s'ha convertit en un dels temes més comentats a les xarxes socials, i la seva al·locució en general, que va intentar fer en valencià, ha estat criticada per representants de l'oposició i pel rector de la Universitat de València.\n"Em sento profundament disgustada per la meva intervenció a la "crida". Probablement, la persona que estigui més disgustada sóc jo i això ho vull reconèixer", va assenyalar Barberá. Segons la seva opinió, "tothom no té tots els dies bons, de vegades surt malament" i a ella li va tocar, "malauradament, en un acte tremendament important per al món faller".


Full informatiu nº 136 octubre 2020 | Servei Educatiu de l'Urgell\nLa Fundació Catalana de l’Esplai ha obert la convocatòria dels Premis Joves pel demà, adreçat als joves d’entre 13 i 17, que té com objectiu reconèixer i donar suport a idees per avançar en la sostenibilitat i la justícia, concretades en iniciatives per fer un món millor amb un projecte entorn als 17 objectius de desenvolupament sostenible (ODS).\nAccés a les bases del concurs.\nPel curs 2020-2021, Joves i Mobilitat planteja el repte: Protegits a l’escola, com protegim també la mobilitat del seu entorn?\nAquest concurs educatiu proposa tractar la protecció dels entorns escolars i els desplaçaments del seus alumnes i professors de casa cap a les escoles i instituts i viceversa.\nEls participants poden donar la seva visió sobre la mobilitat mitjançant alguna de les tres categories del concurs: anuncis gràfics, vídeo per a Instagram i projectes de millora de la seguretat viària. Més informació\nL’ Edu365 inaugura un canal propi de Youtube amb una sèrie de vídeos titulats «Què en saps de…?» Són vídeos curts d’aproximadament un minut de temps sobre diversos àmbits (la publicitat, la notícia, la música del S.XX, etc.). Us convidem a visionar-los i a seguir el canal perquè no us perdeu cap actualització.


Banyoles adjudica la concessió de la barca de l´Estany - Diari de Girona\nBanyoles adjudica la concessió de la barca de l´Estany\nL'escollida ha estat una empresa gironina que el consistori espera que comenci a operar aquest mateix mes d'agost\nACN Banyoles ha adjudicat la concessió de la barca de l'Estany a una empresa gironina i confia reprendre el servei aquest mateix mes d'agost. D'entre les quatre ofertes que s'havien presentat, la guanyadora del concurs ha estat l'empresa 'Naviliera les Goges SCP', que compta amb un patró que té divuit anys d'experiència. A més de fer tornar a navegar la barca -ara, amb el nom de 'Tirona'- l'empresa també ampliarà el servei amb vint barques de rems de passeig. 'Naviliera les Goges' aportarà 12.000 euros inicials en concepte de cànon i, de cada tiquet que vengui, 70 cèntims s'ingressaran a les arques municipals per amortitzar la compra del catamarà. La concessió ha rebut els vots en contra de l'oposició.\nL'Ajuntament de Banyoles ha aprovat aquest dijous, en un ple extraordinari, la concessió del servei de barca turística de l'Estany. De les quatre propostes que s'havien rebut, la que ha resultat guanyadora és la que havia presentat l'empresa 'Naviliera les Goges SCP'.\nL'empresa, amb seu a Girona, compta amb un patró que té divuit anys d'experiència. Tot i que d'entrada començaran oferint passejos amb el catamarà, després el servei s'ampliarà amb vint barques de passeig, que permetran navegar a rems per l'Estany.\nLa guanyadora del concurs aportarà 12.000 euros en concepte de cànon inicial. Precisament, aquest concepte va ser un dels esculls que va provocar que l'Ajuntament hagués de repetir el concurs per a l'adjudicació del servei.\nI és que, abans de l'estiu, el consistori ja havia convocat un primer concurs, però no s'hi va presentar ningú. Entre d'altres, perquè l'Ajuntament demanava que el concessionari avancés d'entrada 100.000 euros en concepte d'anticipació de cànon.\nAra, després de modificar les condicions inicials i fer-les més assequibles, la concessió de la barca de l'Estany ja és una realitat. A la pràctica, això suposarà que el municipi recuperi un servei que es va deixar de prestar ara fa més de dos anys, arran de la jubilació del patró de 'l'Anna'.\nAra, amb el nom de 'Tirona'\nLa barca que tornarà a navegar per l'Estany serà la mateixa que la que hi havia aleshores, tot i que ara ho farà amb un altre nom: 'Tirona'. El consistori va comprar la nau per 150.000 euros i, després de reparar-la, ara la cedirà al concessionari.\nAixò sí, com ressalta l'alcalde Miquel Noguer, la compra "no costarà res als banyolins". I és que, de cada tiquet que es vengui, 70 cèntims aniran a parar a les arques municipals en concepte d'amortització.\nL'alcalde confia que el servei es pugui reprendre aquest mateix mes d'agost. "Si tot va bé, la barca podrà tornar a estar a l'estany a finals de la setmana vinent; aleshores, quedarà una última inspecció, signar el contracte i enviar-lo a la Generalitat perquè l'avali", ha indicat Miquel Noguer.\nEs preveu que, cada any, el catamarà pugui transportar entre 30.000 i 40.000 passatgers arreu de l'Estany. L'adjudicació de la concessió, que s'ha fet mitjançant el ple extraordinari, ha rebut el suport dels regidors de l'equip de govern. L'oposició (Junts per Banyoles-AM, la CUP i ICV) hi ha votat en contra.


cartells | +bloc\nLaPica – PEDALADA HIVERNAL de Picamoixons\nAquest divendres, 2 de desembre de 2011, es farà la presentació de la 5a edició de LaPica. L’acte tindrà lloc al local social de Picamoixons (la zona de sortida/arribada de LaPica) a les 19.30h. La presentació anirà acompanyada d’una xerrada/acte obert a tothom sobre el ciclisme com a eina de cohesió familiar. La família Guasch-Morgades, homenatjada en aquesta edició, serà l’encarregada d’explicar-nos la seva experiència i la seva relació amb la bicicleta.\n+web col·labora amb LaPica des del primer dia, aportant el meu granet de terra (la sorra la deixem a la platja) i estic molt contenta de poder-vos presentar el cartell d’aquesta 5a edició tan especial… Divendres, a la presentació, ja tindrem els llibrets amb tota la informació i novetats del 2012 i també s’obriran les inscripcions a www.btttarragona.com. Us esperem a tots!\nEtiquetes: Alt Camp, btttarragona.com, cartells, gràfic


82è Aniversari del CGB – Barceló Sants – 2015 – Centre Gimnàstic Barcelones\nLa trobada va ésser molt entranyable com ja resulta habitualment, plena d’empatia i comunicació. No va faltar la participació artística d’alguns dels Socis, el popular brindis en honor de l’Entitat i, un final de festa amb ball a càrrec del notable Disc Jockey: Joan Carles, fotografies i un vídeo commemoratiu. En Pere Piñol va adreçar unes paraules als ex socis lamentant no haver pogut mantenir-se la continuïtat esportiva del Barcelonès.\nEn Pere Piñol ens va adreçar unes paraules en recordatori de la importància del CGB al Barri del Raval i va lamentar no haver pogut mantenir-lo o re instaurar-lo després del seu tancament a l’any 2004. A la foto brindant pel 82è Aniversari del Barcelonès, durant un moment de la festa.\nUn altre moment del brindis durant la festa del CGB a l’Hotel Barceló Sants, festejant el 82è Aniversari de la Fundació del Club.\nDescriptius: Festa Aniversari CGB\nNext Post:Josep Calvet – Secció d’Atletisme – 1950’s


A la independència no hi ha res que no pugui oferir un Estat Federal – Cortum\nNo és cert, i això ho explica molt bé en Josep Borrellhttps://ca.wikipedia.org/wiki/Josep_Borrell_i_Fontelles en el seu llibre “Las cuentas y los cuentos del independentismo”, que als estats federals hi hagi unes balances fiscals, ni tan sols a Alemanya. Hi ha uns acords econòmics en els que es retorna a cada territori en funció dels seus habitants. Si en aquell moment en teníem cinc milions d’habitants i ara en som set, doncs aquest retorn haurà se ser en funció dels set milions. El tema, és fiscal es doncs dins de les estructures de govern compartit, però aquí sempre s’ha utilitzat per mercadejar. És evident que la negociació fiscal produeix tensions, però hi ha un espai institucional per resoldre aquestes diferències i, sobretot, no s’utilitzen per mercadejar. I aquí tenim un aprenentatge horrorós, doncs durant mes d’una vintena d’anys cada cop que en Jordi Pujol donava suport a un govern de Madrid, treia alguna prebenda treia alguna competència o uns diners per Catalunya, i d’aquí la desgana i el desinterès en definir les competències de cadascuna de les parts. Unes competències que no es mouen i no són intercanviables i que estan definides per la mateixa Constitució.\n“La possibilitat federal, ara per ara, està trencada”, en diu la doctora Valls. “Jo la veig veure trencada a la manifestació del 10 de juliol de 2010, en la que el govern no es va poder moure perquè el passeig de Gracia va ser envaït per molta gent que amb la consigna de cridar independència, i on van haver agressions independentistes contra gent del partit socialista. Aquell dia que protestàvem perquè el Tribunal Constitucional havia retocat l’Estatut, i vàrem acceptar empantanegar-nos amb la independència enlloc de desenvolupar l’Estatut amb totes les lleis orgàniques per veure que donava de si. Segurament hauríem tingut un recorregut i un discurs diferent, perquè el discurs que es veu en les manipulacions dels mitjans de comunicació públics, ha vetat la visió federal a canvi d’una visió estreta i nacionalista de la realitat”.\nAutor adminPublicat el 25 setembre, 2017 24 setembre, 2017 Categories políticaEtiquetes Carme Valls, Club Cortum, federalisme, independencia\n3 respostes a «A la independència no hi ha res que no pugui oferir un Estat Federal»\n25 setembre, 2017 a les 11:40 pm\n26 setembre, 2017 a les 9:24 am\n28 setembre, 2017 a les 9:47 am\nAnterior Entrada anterior: Manifest 21 setembre\nSegüent Entrada següent: Els expresos polítics criden al diàleg


La ‘Motorada per la Independència’ completa els seus 1.000 quilòmetres a Terrassa | Canal Terrassa\nFerran MorenoData: 01/05/17\nEl rugit de les motos independentistes ha arribat a Terrassa aquest dilluns 1 de maig al migdia. Més de 150 motos han acabat els tres dies de recorregut per tot Catalunya, que han sumat un total de 1.000 quilòmetres. La campanya, anomenada “Donem la Volta al País”, per donar suport a la convocatòria del referèndum.\nLa caravana de motos ha arribat després de fer un recorregut per diferents barris de la ciutat. Durant tot el matí l’ANC-Terrassa per la Independència ha organitzat activitats a la plaça d’Andalusia. Hi ha hagut actuacions musicals, inflables gegants, parades informatives i una fideuà popular.\nFa uns dies l’Assemblea ja va anunciar que la mobilització d’aquest 11 de setembre serà al carrer Aragó amb Passeig de Gràcia. Els organitzadors esperen que sigui una explosió de colors pel sí a la independència.\nTags: ANCAssembleaIndependènciaTerrassa per la Independència\nEl futbol femení busca a Terrassa seguir creixent en la 5a jornada de la Federació Catalana de Futbol


El Suprem autoritza els llaços grocs | Diari La República Checa\nEl Suprem autoritza els llaços grocs\nMarchena permet que els acusats portin llaç groc\nEl president del tribunal que està jutjant els líders independentistes pel procés ha dictaminat que no farà que cap dels acusats retiri el llaç groc que porta a la solapa.\nEl jutge Manuel Marchena ha pres aquesta decisió després que l’advocat de Vox, que es persona com a acusació particular, s’ha insurgit contra el fet que alguns acusats llueixin el llaç groc, el qual simbolitza la llibertat dels presos polítics arran del referèndum de l’1 d’octubre.\nMarchena ha informat que adoptarà la doctrina del Tribunal Europeu dels Drets Humans sobre símbols ideològics. D’aquesta manera el jutge del Suprem no prohibirà que Jordi Sánchez llueixi el llaç groc a la solapa de la seva jaqueta.\nEl tribunal només impossibilitarà que els lletrats portin aquest símbol, recordant que l’article 37 de l’Estatut General de l’Advocacia, el qual estableix que els advocats compareixeran vestint togues sense distintiu de cap classe.\nCal recordar que Jordi Sánchez també fa servir un bloc de notes amb la coberta groga.\npreviousCauen els pressupostos de Pedro Sánchez\nnextA Tarragona (sempre) és Nadal


impersonal i transferible: de febrer 2009\n-Ei!, jefe... Què passa... Hem presentat concurs de creditors? O ja estem a l'Inem?\n-No. És que no es pot parlar de res perquè no se sap res. Ni els espies troben 'matèria'.\n-Portem més d'un mes callats.\n-Practiquem la desinformació. Com l'ajuntament.\n-Però hi han els diaris locals i el Som-hi i les notícies de la web de l'Ajuntament...\n-No em facis riure... Les computadores no arribareu a entendre mai els humans.\n-Sí, informen o mig informen del que els hi interessa, però no del que està complicat o endarrerit o penjat.\n-Deu ser veritat, perquè en el fitxer de 'pendent' tinc diversos assumptes sense actualitzar.\n-Hi han moltes qüestions entaforades. S'ha tirat ja la tovallola amb els Muntanyans? S'ha acabat el carrer Nou? És ja 'legal' el pavelló esportiu? I qui portarà l'aigua? Què es farà amb les escombraries? A quin calaix han anat a parar els plans parcials? Quan la segona zona de vianants? Hi ha teatret o no? I l'acord amb Renfe per la nova estació? Va endavant l'Auditori? De qui és el Club Marítim?\n-Són assumptes complicats.\n-I a part del silenci, hi han maneres de fer que queden en entredit, com el compliment dels resultats de les consultes participatives. Es tenen en compte? Tindrem aquest hivern piscina coberta de debò o d'envelat? Serà l'escorxador un centre cívic? Què es farà amb la caserna de Baix a Mar? No hi ha manera d'obrir la biblioteca els dissabtes al matí?\n-Estem en crisi.\n-Ja. I també falta claredat en les determinacions. Aquest estiu no hi haurà pàrquing al carrer Filadors. On aparcaran els quasi tres-cents cotxes que acull? Es va presentar el projecte a ple també a corre-cuita per no donar temps a objeccions? I per què no es menciona que el nou pàrquing subterrani serà de pagament? Ho tenim que anar assimilant mica en mica?\n-I per què l'alcalde diu que portarà en persona el control de la construcció del pàrquing de Filadors? No són competents les regidories pertinents? O tenen massa feina? O s'ha establert alguna limitació?\n-Sembla -o volen que sembli- que hi han 'discrepàncies'.\n-I els pressupostos 2009? També es presentaran de presa i corrent, sense consens (i sense preguntes?)\n-Seria el tercer cop. Esperem que no.\n-Considero que té que millorar la comunicació entre el govern municipal, l'oposició i els ciutadans. Confiem en que, algun dia, estiguem informats de 'tot'.\n-El regidor de Governació dona explicacions de la seva tasca.\n-Sí, és l'únic que es comunica amb el poble.\nPublicat per jordi pla a les 0:07 4 comentaris:\n▼ de febrer 2009 (1)


JORNADES GASTRONÒMIQUES DE L'ESCAMARLÀ I EL PEIX DE CAP DE CREUS: d’abril 2014\nDe l'1 de maig fins el 29 de juny, 24 restaurants dels pobles de Llançà, EL Port de la Selva, Colera i Portbou, t'ofereixen la millor cuina del Cap de Creus, on hi destaquen els productes quilòmetre 0 per excel·lència d'aquesta terra: l'escamarlà i el peix del Cap de Creus. T'ho perdràs?\nPresentació al Far de S'Arenella\nLa presentació de les Jornades la vàrem fer aquest divendres al Far de S'arenella. Els cuiners dels 24 restaurants i els alcaldes de les pobles del Cap de Creus varen donar així el tret de sortida d'aquesta nova edició, aquest any amb la novetat del concurs GastroRuta i la participació de més restuarants que mai!\nEtiquetes de comentaris: Colera, EL Pot de la Selva, Llançà, Portbou\nRecordem les jornades de l'any passat?\nLes jornades gastronòmiques ja fa moolts anys que es celebren als pobles del Cap de Creus. Us adjuntem un vídeo de l'any passat que us farà llepar els dits!\nLa GastroRuta, guanya un cap de Setmana al Cap de Creus!\nSi fas dos menús de les Jornades, pots omplir la butlleta i participaràs en el concurs d'un cap de setmana per a dues persones a un dels pobles del cap de Creus! Amb una activitat inclosa i els àpats i la nit de franc! A que esperes? Participa-hi!\nDescarrega't la butlleta en aquest enbllaç: http://tiny.cc/8pztex\nEtiquetes de comentaris: gastroruta, premis\nAquest any, amb il·lustració d'en Carles Bros\nEl nostre agraïment a n'en Carles Bros per la cessió de la seva il·lustració que serveix de reclam de la imatge de les Jornades Gastronòmiques. Des de fa molts anys tenim la sort de compartir veïnatge, i la seva obra ens ajuda des de sempre a divulgar el nostre territori i la nostra manera de fer. Moltes gràcies Carles.\nPodeu conèixer la seva obra amb més detall aquí: www.carlesbros.com\nEtiquetes de comentaris: Carles Bros\nGuanya un cap de setmana!\nDescarrega't la butlleta i complimenta-la per participar-hi!\nLa GastroRuta, guanya un cap de Setmana al Cap de ...


La prospecció feta aquesta cap de setmana per la Secció de Micologia ha recollit molt poques espècies recollides i, a més, les seves condicions de desenvolupament i conservació eren molt poc adequades\nL'Institut d'Estudis Ilerdencs comunica la suspensió de la XXV mostra de bolets de primavera.\nEn la prospecció per part de la Secció de Micologia feta arreu de les Terres de Lleida durant aquest cap de setmana, s'han trobat molt poques espècies de fongs i, a més, les seves condicions de desenvolupament i conservació eren molt poc adequades per a la seva exposició al públic, degut sobretot al seu estat de deshidratació.\nEl principal motiu d'aquesta situació ha estat la climatologia extrema soferta durant aquest mes de maig, amb temperatures de mes de 33ºC i fortes ventades, juntament amb un dèficit hídric del terra per les poques pluges dels mesos anteriors. Així, la recerca de bolets per a la XXV mostra de bolets de primavera de la Secció de Micologia de l'Institut d'Estudis Ilerdencs no ha assolit els seus objectius, decidint-se suspendre l'exposició prevista pels dies 30 i 31 de maig. Esperem que a l’exposició de tardor, prevista per al mes d’octubre, les condicions i la prospecció siguin més favorables.


I cada frase és un cop de puny. Com dir-la amb prou energia? Com trobar la força per seguir vivint en ella, després d’haver-la dit, després d’haver-la escoltat? O potser haver-la dit en veu alta i haver-la escoltat ens n’allibera, perquè és com si en fer-la present haguéssim travessat, pel mig, aquesta tan intensa pena. Vet aquí la immensa sort que tenim en fer i en anar al teatre. Vet aquí la redempció si és que aquesta és possible. Vida salvada, vida robada, vida donada.\nLa força del que està escrit en aquestes pàgines és tan profunda que les paraules, les frases i les imatges queden gravades amb una brutalitat inaudita al cor. M’agradaria haver escrit aquest gran poema sobre el nostre temps, i el dels nostres pares i el dels nostres avis. M’agradaria haver-lo escrit, i poder dedicar-lo als meus pares. No l’hem escrit nosaltres, però tenim la sort de representar-lo avui, davant vostre, de dir-lo, de fer-lo present. I en dir-la i sentir-la ens sentim fills, pares, germans, amics. Lliures per uns instants.


Mil fulls de patata, fuagràs casolà, botifarra negra de perol i romesco | Recepta de cuina de Quim Lleonart - RECEPTES.CAT\nMil fulls de patata, fuagràs casolà, botifarra negra de perol i romesco\nFuagràs casola,( el podeu trobar a les meves receptes)\nFarsa de botifarra negra,( la podeu trobar a les meves receptes)\nEl meu romesco,( el podeu trobar a les meves receptes)\nUn motlle metàlic rodó\nDues mànegues pastisseres\nUna mà de morter\nPrimerament, en un cassó amb aigua i sal, bullim les patates fins que són cuites.\nTot seguit, les pelem i les passem pel passapurés. Després, les posem en un altre cassó i acabarem de fer el puré de patates. Amb l'ajud d'una espàtula de fusta, anem remenant el pure, el corregim de sal i nou moscada, hi afegim una nou de mantega i un raig de nata líquida per muntar. Quan ja tenim el puré ben emulsionat, passem a muntar el plat.\nEn el centre del plat, posem el motlle metàlic, i amb l'ajud de la mànega pastissera posem un dit de puré de patates. Tot seguit, presionem amb la mà de morter, i afegim un dit de fuagràs casolà, amb l'ajud de la mànega pastissera. Acte seguit, posem una altra capa de puré de patates i presionem amb la mà de morter. A continuació afegim una capa de farsa de botifarra negre, i una altra capa de puré de patates. Ja per acabar el plat, al capdamunt, fem una capa fina de romesco, i ja ho podem servir a taula.\nFarem tants mil fulls, com persones siguem a taula\nEtiquetes: La cuina del fuagràs Afegir etiqueta\nEnllaça aquesta recepta: Receptes.cat/recepta6733\nMousse de xocolata negra amb aroma de cítrics


Anarquistes d’abans d’ahir, d’ahir, d’avui i de demà – Antagonistas\nActualidad, Entrevista, Historia\nby Antagonistas 21 May, 20202:54 pm 24 July, 2020\nJoan Garcia Guijarro (@libertario4)\nDe manera força recurrent dins del món que ens autoanomenem llibertari fem referències a temps gloriosos del passat des d’una perspectiva que ens reomple d’efervescent romàntic, però que grinyola -i molt, amb la nostra pròpia activitat dia a dia-. I mantenim vives discussions ideològiques de bar (o ateneu, o sindicat) sobre el maig del 37: “Que si jo hauria fet la revolució; No, era prioritari guanyar la guerra; els … eren uns reformistes; … els … uns vulgars assassins; … era necessari, van ser uns herois… bla, bla, bla”. En acabat sortim del local, consultem el dispositiu corresponent esperant la dosi de dopamina corresponent, pugem a l’utilitari i cap a casa. Llevat de casos excepcionals a la feina llepem, no impulsem amb la nostra pràctica allò que emfàticament verbalitzem ni des del biaix organitzatiu ni des de l’autogestionari. Tot plegat és un llast d’anys però que fa clamar el cel als darrers testimonis vius del creure-s’ho, del tal dit, tal fet. De la coherència, vaja.\nLa biologia és tossuda i ja no ens queden testimonis vius de les èpoques glorioses d’abans d’ahir, però sí dels grans oblidats que van desafiar la llarga dictadura del 1939, sense esperar al “quan tot acabi” entomant la resistència al Franco i la burgesia triomfant. Molts d’aquests van ser protagonistes dels temps de les cireres, la gran eclosió i fulminant autoesclerosi de l’esperança de la idea, un cop mort el dictador.\nEntrevistem a en Joan Garcia Guijarro @libertario04, nascut a la grisa dècada dels 40, hereu proper dels anarquistes d’abans d’ahir i testimoni vivent dels anarquistes d’ahir (generacionalment, és clar, perquè tot i ser jubilat no para el tiu). Tot un exemple.\nPregunta: Bon dia Joan, ens pots fer cinc cèntims de la teva biografia? (On vas néixer, escola, feines, fins a la teva incorporació al món llibertari)\nResposta: Vaig néixer a Mollet el 23-01-1947, escola ben poca, perquè em vaig posar a treballar amb 13 anys de pastisser, l’ofici que hi fet durant tota la meva vida. És cert que durant dos anys vaig compaginar el treball amb estudis fins els 15 anys. La meva incorporació al món llibertari va ser d’allò mes fàcil, tenia un oncle que va estar molts anys empresonat i,(va ser el meu referent), en concret fins l’any 1953. Des d’un primer moment vaig connectar amb ell, casat amb la meva tia, germana de la meva mare; no tenien fills. De mica en mica i, sense adonar-me’n «l’anarquisme» em va abraçar o, l’inrevés. De fet amb 16 o 17 anys ja formava part d’un grup de JJLL, no feiem grans cosses però com a mínim preníem consciència de tot el que ens envoltava, en aquells temps ja era molt.\nPregunta: Tu véns de les generacions de la fam de postguerra. Ens pots explicar les condicions de vida dels teus primers anys de vida?\nResposta: No recordo haver-ho passat gaire malament, tinc dos germans bastant més grans que jo, un és de l’any 30 i l’altre del 35. Com dic al principi jo sóc del 47, tots dos sempre m’han estimat molt i encara m’estimen. S’ha de tenir present que jo vaig néixer 9 mesos després que el meu pare sortís de la presó, ell va estar detingut en acabar la guerra com molta gent. Els meus records són molt bons, sóc el petit de la casa i tothom em cuidava, sobretot la meva iaia. La meva germana, el meu pare, la meva mare i el meu germà treballaven. Sempre explico una anècdota: al tenir que treballar la mare la meva germana em portava a la fàbrica perquè me mare em donés el pit, jo sempre explico que la mare treia el pit per la finestra i d’aquesta manera m’alimentava; la cosa no era ben bé així, però s’hi acosta. Hi ha una qüestió que podria ser important o, com a mínim anecdòtica; quan vaig anar per primer cop a la escola el primer que li van demanar a la meva mare es la partida de baptisme, i aquest va ser el problema, jo no estava batejat. I ja veus a la meva mare a les 8 del matí (d’amagat del meu pare) a batejar-me. Quan m’ho explicava de més gran em pixava de riure.\nPregunta: Com vèieu la teva generació l’eclosió del moviment llibertari durant els anys 30 i la revolució social? Quina era la vostra visió del període i dels i les companyes que els van protagonitzar?\nResposta: En general teníem poca informació, els nostres progenitors tenien por (després d’una guerra i amb anys de presó, ja em diràs). De tota manera sempre arribava alguna cosa, jo podria considerar-me un afortunat. L’oncle era el meu referent, em deia coses si jo li preguntava, però no recordo que mai em mengés el «tarro». La meva mare va ser membre del comitè d’empresa que en el primers moments de la revolució van col·lectivitzar l’empresa TENERÍA MODERNA FRANCO ESPAÑOLA (lo de franco era perquè era d’origen francès) i, alguna cosa m’explicava. Però respecte a la revolució social no sabíem per on començar. Sabíem que ells havien fet una gran tasca però ens faltaven els detalls (més tard vam començar a saber-los). Això sí, teníem una cosa molt clara; havíem de posar tota la carn a la graella per intentar acabar amb la dictadura.\nPregunta: Com vèieu els referents de la propaganda pel fet del segle XIX? I el moviment anarcosindicalista dels anys 10, força influenciat pel Noi de Sucre?\nResposta: La història de l’anarcosindicalisme a la nostra generació ens va arribar els anys 70, després de la mort del dictador. Aleshores, i després de l’obertura de sindicats vam començar a posar en practica allò que nosaltres enteníem per un sindicat de classe i al marge de la política partidista. Lògicament vàrem buscar referents. De tota manera teníem problemes, sobretot amb els troskos, però n’hi havia de tots els colors, era difícil portar una dinàmica més o menys coherent amb allò que volíem representar, la motxilla de la història era massa gran. Poc a poc vàrem començar a caminar malgrat totes les dificultats. Per acabar-ho d’adobar només ens faltava l’exili !!, que volia «controlar» tot el cotarro. «Uns que no en sabíem i els altres que no se’n recordaven», merder rere merder, però ens em vam sortir. S’ha que tenir present que de la nostra generació, molts ni tan sols havien sentit a parlar de la CNT.\nPregunta: Explica’ns una mica com un vailet s’incorpora en plena dictadura a tot un moviment anarquista per derrotar-la.\nResposta: Derrotar què? Alguns de nosaltres «només» érem uns rebels i, per diferents circumstàncies, vam coincidir en el moviment llibertari. No recordo que en cap moment ens plategéssim enderrocar la dictadura o, potser que sí. Lluitar contra ella sí, però……. era per pura rebel·lia. Per descomptat que la ideologia va tenir molt a veure, Bakunin, Proudhon, Malatesta, Sartre… ect.ect.ect.\nPregunta: Explica’ns com sentíeu la idea vosaltres. Us sentíeu diferents dels companys que van viure la revolució? En quins sentits? Per què?\nResposta: Lògicament hi havia diferències, apart de l’edat també les circumstàncies. Però també una manca de transmissió directa entre generacions. Ells pensaven que havien fracassat i no eren conscients del èxits obtinguts (la guerra encara era molt a prop). Nosaltres la por la gestionàvem d’una altra manera, la major part érem uns inconscients i no prevèiem el perill que teníem pel sol fet d’estar organitzats d’alguna manera. El que si és cert és que nosaltres buscàvem noves maneres d’actuació, però la pràctica feia aigües per tot arreu. Entre mig de la generació del meus pares i jo hi havia molts anys de diferència, això comportava un trencament generacional enorme. El que més ens separava era que ells volien fer les coses com es feien els anys 30, molt sovint parlaven un idioma que no enteníem, però també passava a l’inrevés.\nPregunta: Explica’ns quines accions organitzàveu. Com us organitzàveu?\nResposta: Accions fèiem totes les que podíem, des d’octavetes de totes classes a sabotatges diversos. S’ha de dir que els sabotatges s’organitzaven al marge del sindicat. A Mollet (que jo sàpiga) era l’únic que tenia una activitat fora del sindicat.\nPregunta: Descriu-nos algunes accions en les que vas participar.\nResposta: Van ser diverses, algunes relativament importants, però ara no es tracta d’explicar batalletes. De totes maneres et diré, que van haver-hi dues etapes: una, la més intensa abans d’obrir els sindicats i l’altra amb els sindicats oberts.\nPregunta: Realment sentíeu que podríeu derrotar la dictadura i instaurar el comunisme llibertari?\nResposta: No, ni se’ns passava pel cap, o potser si, no ho recordo. El comunisme llibertari amb prou feines sabíem el què era, en realitat anàvem molt perduts (alguns teníem la sort de tenir un oncle) i amb això no n’hi havia prou, es feia molt dur. A vegades fèiem volar coloms, però sense cap ni peus.\nPregunta: La mort al llit del dictador. Com la vau viure? Esperances? Com vau actuar?\nResposta: Com ja portàvem uns quants anys d’activitat i començàvem a tenir experiència el moment va ser molt esperançador i il·lusionant. A més hi havia una qüestió molt important; en aquell moment, l’any 75, diverses organitzacions «extra-parlamentàries» estàvem «connectades», per dir-ho de alguna manera, i vam fer diverses reunions. Semblava que es podia fer alguna cosa important, però els partits polítics de seguida van començar a negociar amb el franquisme i poc a poc es va deixar de parlar de revolució i de república. Ràpidament començaren a promocionar la «democràcia» i aquí es va acabat tot. Tothom es volia ja presentar a les eleccions per fer els canvis i la revolució des de dins, em refereixo als partits «extra-parlamentaris». O sigui, que com ja sospitàvem ens vam quedar sols, com sempre.\nPregunta: Explica’ns com vau viure la reconstrucció del moviment llibertari després del 75. Coses bones, coses lletges, errades en girar la vista enrere.\nResposta: El moviment llibertari ja funcionava abans del 75 i amb una presència molt significativa a tot l’estat espanyol,. El que si va fer un salt important va ser el sindicalisme llibertari. L’anarco-sindicalisme per nosaltres era una terminologia nova, no en sabíem res o gairebé res; fins que no es van incorporar companys sindicalistes allò funcionava com a grups específics… però vam començar a caminar com un sindicat revolucionari, creixent i creixent, semblava que allò no tenia aturador i pensàvem que teníem la revolució a la cantonada. Aleshores van començar les capilles, voler controlar la CNT, (des de aquí i des de l’exili )… i ja no parlem del cas SCALA del 78 i tot un seguit de problemes interns. A partir d’aquí tot anava a la deriva, i per acabar-ho d’adobar les eleccions sindicals. Gairebé puc assegurar que les eleccions no eren el principal problema, n’hi havia d’altres. El que si és cert que les «van» fer servir com el cavall de batalla: punyalades de tots colors, reunions paral·leles, amenaces de tots tipus… recordar-ho em posa malalt.\nPregunta: Tot i que sabem que encara et fa mal… Explica’ns la teva visió del trencament de la CNT. Quina opció militant vas seguir en endavant?\nResposta: Enllaçant amb la resposta anterior, va ser un període molt fotut. Veient el passaria uns quants vam intentar que la cosa no es trenqués, però va ser impossible. A mi personalment en van « convidar » tant uns con els altres; els hi vaig dir que a mi l’única cosa que em preocupava era l’organització. Lògicament i, degut a les postures existents, el trencament es va materialitzar: es podia haver evitat? Pot ser sí, però es van prioritzar els egos de més d’un «líder» per sobre de l’organització. Em preguntes què vaig fer a partir del trencament: a nivell sindical res, em vaig connectar amb gent que plantejava alternatives de caire ecològic, social… qualsevol cosa que no fes gaire tuf polític. No vull parlar ni dels uns ni dels altres, i menys ara que amb els anys s’han vist els resultats. Continuo dient que la solució és la reunificació, però tal i com estan les coses és impossible, tothom està barallat amb tothom, dintre i fora de les organitzacions corresponents. En aquests últims temps amb una colla de companys de l’estat Espanyol hem intentat acostar posicions, però no ens n’hem sortit.\nPregunta: Ara ens pots explicar com veus el moviment llibertari actualment? [tarannà general de les persones, organització i acció]. Alguna crítica? Alguna proposta de millora?\nResposta: Hi ha grups que funcionen i estan fent coses, però el problema és que cadascun va a la seva bola, «ÉS L’ANARQUISME MODERN». Qui sóc jo per criticar ? I dels sindicats no en vull parlar.\nPregunta: Pots comparar la teva visió\n[de les persones, de l’organització i acció]\ndel món llibertari de les generacions actuals (concretades en persones en actiu laboralment) amb la que teníeu vosaltres?\nResposta: En principi NO, l’única diferencia que detecto es que avui es fa servir molta paperassa i poca acció sindical, la resta m’ho reservo.\nPregunta: Quins consells ens dones als qui venim darrera?\nResposta: Consells pocs, potser un: s’hauria de intentar que el moviment llibertari lluités sota un sol paraigües.\nCom sempre generós amb el temps i les persones. Tanmateix excessivament humil com per evitar la supèrbia de magnificar les «accions juvenils» que vau protagonitzar, però també críptic i prudent a l’hora d’aflorar públicament els dimonis de les errades «d’uns i altres» que van truncar un futur millor i que et cremen per dins.\nUna gran abraçada llibertària!


Serveis | Infotic studio\nInfotic Studio > Serveis\nOferim un servei integral d'estratègia digital. Des de la comunicació visual, ja sigui en online o offline, fins al desenvolupament web i APP, campanyes SEO, SEM, d'Email màrqueting i gestió de xarxes socials. Simplifiquem, automatitzem i professionalitzem processos fent ús de la tecnologia.\nCom a coneixedors de les últimes novetats TIC, dels serveis tecnològics i de la importància de la comunicació visual, oferim solucions integrals de consultoria per tal de millorar la competitivitat, la producció i les vendes dels nostres clients.\nLa nostra motivació principal és fer arribar i comprendre el missatge del client al seu públic objectiu d'una manera gràfica correcta, original i elegant, creant i implantant d'aquesta manera, una gràfica adequada, innovadora i responsable.\nOferim la millor eina que permetrà reforçar la imatge de marca i que complirà amb els objectius empresarials. Dissenyem i desenvolupem pàgines web atractives i funcionals, adaptant el disseny i la comunicació a cada client i prioritzant els criteris d'usabilitat i accessibilitat.\nAtraiem i fidelitzem clients gràcies a la creació d'un contingut rellevant i ajustat als interessos del públic objectiu de cada marca. La nostra manera de comunicar ens permet connectar amb l'audiència, incrementar la visibilitat de la marca i la probabilitat de generar negoci.\nAnalitzem i estudiem l'estat, els objectius i la competència dels nostres clients per definir l'estratègia SEO adequada i poder assolir el seu millor posicionament natural. Impulsem la visibilitat online i optimitzem inversions gràcies a treure la màxima rendibilitat als continguts.\nSi l'objectiu és donar a conèixer el producte o la marca a gran escala i d'una manera ràpida, elaborem un pla d'accions, basat en campanyes SEM, per aconseguir atreure un trànsit segmentat i de qualitat al web i aconseguir, d'aquesta manera , un retorn ràpid de la inversió.\nGestionem i potenciem el canal perfecte per generar vendes: les xarxes socials. Seguint una correcta estratègia de Social Media, dinamitzem la comunitat d'usuaris dels nostres clients per aconseguir la màxima difusió i la creació d'una font de trànsit.\nFem servir aquesta poderosa eina per atraure clients potencials a partir de dissenys atractius i adaptables a tot tipus de dispositius. Seguint l'estratègia i la comunicació adequada, utilitzem aquest efectiu canal online per millorar la rendibilitat dels nostres clients.\nObjectiu: potenciar la teva marca\nTraiem el màxim partit a cada canal i als serveis digitals per aplicar les estratègies idònies que sempre estan orientades a resultats.\nAmb una prèvia planificació estratègica, prenem les decisions convenients per fer arribar el missatge final a través del millor canal, aportant un valor diferencial i impulsant la marca.


A l'espai, al peu i a plaer\nLa valentia de Mendilibar i una ràpida expulsió faciliten la golejada del Barça\nNATALIA ARROYO 28/01/2013 00:00\nAl'entrevista amb l'ARA José Luis Mendilibar reconeixia que si el seu Osasuna tenia alguna esperança de puntuar al Camp Nou era gràcies a una possible distracció del Barça. El tècnic dels navarresos, malgrat haver sortit escaldat de totes les visites, no volia renunciar a la seva estratègia atrevida d'avançar les línies i mirar d'incomodar el Barça des del seu camp, amb una forta pressió i la defensa situada a 40 metres de la seva porteria. Mantenir l'equip agrupat i com més lluny millor de l'àrea pròpia era l'objectiu, per mirar d'incomodar la circulació de la pilota dels blaugranes a l'espera d'una errada que pogués convertir-se en una bona opció de gol al contraatac. Aquest havia de ser el pla. Tossut, Mendilibar va ser fidel al guió imaginat. Però no va trobar en el Barça el teòric equip dispers o distret. Ni rastre de la fatiga de la Rosaleda. Tampoc cap símptoma d'estar pensant abans d'hora en el Bernabéu. El Barça, concentrat i intens, va sortir a jugar el partit que havia imaginat, el partit que Mendilibar sempre que avisa que farà contra els blaugranes.\nIntel·ligència als extrems\nContra la línia avançada de l'Osasuna, Roura va alinear dos extrems verticals i intel·ligents. Pedro i Villa, movent-se de fora cap a dins, van guanyar l'esquena de la línia de quatre i van reclamar passades a l'espai. Xavi i Thiago, avisats des dels vestidors de l'escenari ofensiu que es trobarien, van mirar d'assistir-los sempre que van poder. El fora de joc i la possible imprecisió tàctica van impedir que el canari i l'asturià es plantessin més cops sols davant Andrés Fernández. A mesura que l'Osasuna va anar ajustant el seu replegament per no regalar tants espais, el Barça va anar adaptant el seu joc llarg per trobar receptor no en els extrems sinó en els laterals. Alves, apareixent per la banda dreta, va ser molt més efectiu que Adriano, tot i que el lateral esquerre també va saber llegir els espais que deixava Villa amb els moviments interiors.\nL'habilitat dels dos davanters per moure's sense pilota va donar ales al Barça. Quan Villa i Pedro no podien rebre a l'espai apareixien entre línies per desequilibrar per dins. Del seu moviment de suport, Xavi, Thiago i Messi inventaven parets que obrien forats en la tova defensa navarresa. L'Osasuna, castigat per l'expulsió d'Arribas al minut 26, no va poder completar la seva aposta d'ofegar el Barça entre línies i va quedar despullat, a mig camí de tot. Sense poder pressionar a dalt. Sense acabar de córrer bé enrere.\nMendilibar no va voler tancar-se al darrere perquè la seva manera d'entendre el futbol imagina una recuperació de pilota molt més pròxima al camp rival. El Barça, però, va cuidar la pilota i va evitar cometre errades en zones delicades. Sense pèrdues locals, l'Osasuna es va quedar sense contraatacs.Tímidament, els navarresos van intentar executar la transició que tenien estudiada, però, sense aire per l'immens esforç físic que van haver de fer amb deu homes durant més d'una hora, van fallar en la passada. Si podien temporitzar una mica per acabar de fer els moviments de desplegament provaven una passada curta abans de connectar amb Llorente a dalt. Si no, puntada amunt i a agafar aire un segon. L'entrada de Puñal i De las Cuevas va permetre a Mendilibar fer un 4-2-3 més ofensiu, però va seguir tenint Llorente desassistit. Espectador de luxe.


Unió Gremial ofereix a la vicepresidenta Mónica Oltra crear en el teixit comercial de la CV una xarxa d'alerta primerenca contra la violència de gènere - Unió Gremial\nUnió Gremial / Sin categoría / Unió Gremial ofereix a la vicepresidenta Mónica Oltra crear en el teixit comercial de la CV una xarxa d’alerta primerenca contra la violència de gènere\nUnió Gremial ofereix a la vicepresidenta Mónica Oltra crear en el teixit comercial de la CV una xarxa d’alerta primerenca contra la violència de gènere\nUnió Gremial, a través del seu president Juan Motilla i representants de l’entitat, ha presentat a Mónica Oltra, vicepresidenta de la Generalitat Valenciana i consellera d’Igualtat i Polítiques Inclusives, la seua proposta per a la creació i l’impuls d’una xarxa en el teixit comercial autonòmic d’alerta primerenca contra la violència de gènere, durant la reunió que han mantingut en el matí de hui.\nAixí, Unió Gremial ha traslladat a la vicepresidenta Mónica Oltra una proposta estructurada en quatre fases per a contribuir a la difusió i creació d’una xarxa d’alerta primerenca que convertisquen als comerços de la Comunitat Valenciana en llocs segurs i de detecció precoç amb l’objectiu de frenar la violència de gènere, una xacra en la societat actual.\nEsta iniciativa s’emmarca perfectament en l’Agenda 2030, Objectiu Desenvolupament Sostenible del Govern, on s’estan duent a terme polítiques d’igualtat com la publicada recentment per la ministra Irene Montero que pretén que els comerços puguen ser Punts d’alerta primerenca.\nJuan Motilla, president d’Unió Gremial, ha explicat que la proposta, que ha sigut molt ben valorada per la Conselleria, pretén “crear una xarxa d’alerta primerenca en la Comunitat Valenciana que s’ajuste a la guia del Ministeri en este assumpte dels Punts Violeta”.\n“Volem avançar com més prompte millor en este tema de crear una xarxa d’alerta primerenca i, per això, hem oferit la nostra iniciativa a la vicepresidenta Oltra”, ha continuat Motilla, qui ha avançat que serà la pròpia Conselleria la que adapte la guia autonòmica a la que s’està treballant des del Ministeri d’Igualtat.\n“En la nostra proposta detallem una xicoteta formació o orientació a tots els comerços perquè totes les persones que els regenten puguen detectar una possible alerta de violència de gènere per a activar el procediment. Així, amb només un gest, bastarà amb posar la mà sobre la icona per a detectar la necessitat d’ajuda i activar els protocols corresponents d’alerta primerenca del punt violeta, que permetran la intervenció del personal qualificat de l’administració” ha agregat el màxim responsable de la patronal del comerç local.\nD’altra banda, durant la reunió, en la qual també han participat la Directora General de Comerç, Rosa Ana Seguí, i Rubén Sancho, secretari autonòmic d’Igualtat i Diversitat, Juan Motilla ha analitzat la problemàtica actual del sector, i ha recordat que el comerç representa “més del 15% del nostre PIB i, actualment genera una ocupació de prop de 215.000 llocs de treball”. A més, ha afegit que les dones representen aproximadament el 60% del sector del comerç i en generació d’ocupació, superen el 70% de les persones ocupades.\nEl relleu generacional, fonamental per a la pervivència del model de comerç local, la conciliació laboral i familiar així com els horaris comercials i els festius aperturables són els grans problemes inherents al sector on sens dubte, té un major impacte entre les dones del sector. Tal com ja va assenyalar Unió Gremial, de manera ferma, en la intervenció de la “Comissió Especial d’estudi sobre els usos del temps per a impulsar polítiques concretes de racionalització d’horaris” de les Corts Valencianes.\nLes persones treballadores autònomes i empresàries associades a les 120 entitats que es troben en Unió Gremial suposen més de 10.000 punts de venda, que en el seu conjunt generen més de 20.000 llocs de treball en la Comunitat Valenciana.


Ryan Trahan (YouTuber) Viquipèdia, biografia, edat, alçada, pes, xicota, valor net, família, carrera, fets\nRyan Trahan és un youtuber nord-americà i estrella de les xarxes socials. Va publicar principalment contingut de comèdia i estil de vida al seu canal de YouTube. Té milions de subscriptors al seu canal. A més, els seus primers vídeos de YouTube, des del 2014, són una barreja de contingut de comèdia ràpida i cròniques de les seves trobades estatals. Sintonitza la biografia i explora més sobre la Viquipèdia de Ryan Trahan, la biografia, l'edat, l'alçada, el pes, la núvia, el valor net, la família, la carrera i molts més fets sobre ell!\nAlçada i pes de Ryan Trahan\nQuina alçada fa Ryan Trahan? Es troba a una alçada de 5 peus 8 polzades o bé 1,68 m o 168 cm. Pesa al voltant de 58 kg o 128 lliures. Té els ulls marrons foscos i els cabells castanys. També és un fan del fitness. Porta una talla de 10 EUA.\nEdat de Ryan Trahan\nQuants anys té Ryan Trahan? El seu aniversari és el 7 d'octubre de 1998. Actualment, té 22 anys. El seu signe del zodíac és Balança. Va néixer als Estats Units. Té la nacionalitat nord-americana i pertany a una ètnia mixta.\nNom real Ryan Trahan\nAniversari 7 d'octubre de 1998\nNúvia Haley Pham (promès)\nNúvia de Ryan Trahan\nQui és la xicota de Ryan Trahan? Està compromès amb Haley Pham el maig del 2020. La parella està junts des del 2018. A més, ell i Haley dirigeixen junts el canal de YouTube The Traphamily.\nCarrera i valor net de Ryan Trahan\nQuin és el valor net de Ryan Trahan? El canal de YouTube de Trahan va créixer, va avançar cap a nous territoris: vlogs personals, algunes instruccions puntuals i reptes de moda com copiar els Instagram de celebritats durant una setmana. Aleshores, Trahan es va instal·lar fermament en un gènere popular: vídeos de comentaris, on cobria una persona o escàndol de la setmana amb un humor mordaç. El seu canal va explotar. Va passar d'aconseguir desenes de milers de visualitzacions per vídeo a milions. És el cofundador de Neptune Bottle and Hydra Collective. Com el 2020, el seu patrimoni net s'estima al voltant de 2 milions de dòlars (USD).\nFamília Ryan Trahan\nNo es coneixen els noms del pare i de la mare de Ryan Trahan. També té germans. Té un germà que es diu Mateu. Segons les seves qualificacions educatives, té una bona formació.\nFets de Ryan Trahan\nVa jugar a futbol a l'escola secundària Shasta.\nComparteix selfies al seu compte d'Instagram de Ryan Trahan.\nEl seu nom d'usuari de TikTok és Ryan Trahan.\nAmb aquest nou contingut, el seu canal va créixer fins als 2,31 milions de subscriptors i més de 25 milions de visualitzacions al mes.\nActualment, diu, està afegint subscriptors a un ritme de 10K per dia.\nLlegeix també: Jack Doherty (YouTuber) Viquipèdia, biografia, edat, alçada, pes, valor net, núvia, carrera, fets


PENSAMENTS DE COLORS DE MESTR@: Vertigen....\nVertigen es el que sempre sento quan arriben aquestes dates, tothom corre d’aquí cap allà, comprant regals preparant menjars, festes i trobades, sopars, berenars,…L’any s’acaba, sembla que el mon s’acabi…\nPerò en realitat, tot continua, la vida segueix amb les seves coses bones i les dolentes. Sovint tinc tendència a fer un repàs de totes les coses dolentes que em passen i en faig una llarga llista. Un dia el Ferran em va dir:\n- Però segur que avui t’ha passat alguna cosa bona!\nI es veritat que tots els dies també te’n passen de coses bones. El millor que et pot passar cada dia es poder compartir un bon record amb algú altre, un company, el teu company, els teus fills, els teus amics, el pare, la mare,…\nAra, mirar enrere em fa vertigen, molts anys, molta feina, la família,… mirar endavant també me’n fa!\nAvui he rebut una carta d’una noia fantàstica que ha fet les practiques amb mi, senzilla i molt ben escrita em donava les gracies pel temps que hem compartit i jo també li vull agrair. Ha estat un començament de curs difícil i encara no hem remuntat, però el temps ho posa tot al seu lloc. Al seu costat ha estat més fàcil. El Ferran té raó sempre hi ha coses bones per recordar.\nJa fa dies que aquest article ronda per l’ordinador, potser fa vertigen penjar-lo, ara però és un bon moment, aprofito per desitjar bones festes i que aconseguim un munt de moments alegres!\nZerozerosset 24 de desembre de 2011 a les 12:07\nEn Ferran té raó: sempre hi ha alguna cosa bona per a recordar, i val la pena que cada dia sigui recordat per aquesta cosa, per petita que sigui.


Fins dijous es poden fer inscripcions anticipades a la 21a Cursa Popular - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nAquest diumenge, Vilanova del Camí acull la 21a Cursa Popular. Fins dijous hi ha temps per fer les inscripcions anticipades a través del web municipal www.vilanovadelcami.cat/esports. També es podran fer el mateix dia de la cursa, de les 9 a les 10,30 h del matí al pavelló esportiu de Can Titó sempre que no s’hagi arribat al límit d’inscrits.\nLa prova l’organitza l’Ajuntament de Vilanova del Camí -Servei d’Esports-, amb la col·laboració de la Diputació de Barcelona i del Club Atlètic Igualada Petromiralles i el suport de Marathon Esports, del diari Sport, Coca-Cola i Super Mas. Com és habitual, hi haurà 3 recorreguts: el primer, sobre un circuit de 4.550 metres; el segon, de 10.000 metres, i el tercer, per als més petits, d’uns 1.000 metres. En tots ells es combinarà el recorregut urbà amb el natural, passant per la zona del Parc Fluvial.\nEn el recorregut de 10.000 m es limita la participació a 300 participants. Les categories, tant masculina com femenina, van des de prebenjamí fins a veterans B.\nLa recollida dels dorsals es pot fer a les oficines del Servei d’Esports (Pl. dels Horts, 1, de 9 a 14h, els dies 4, 5 i 6 de març, per als preinscrits. També es podran recollir el mateix dia de la cursa, de dos quarts de 10 a dos quarts d’11 al poliesportiu de Can Titó.\nLes curses, obertes a tothom, tindran la seva sortida davant del complex esportiu de Can Titó. Tots els participants, llevat dels acompanyants, rebran una bossa amb provisions. A més hi haurà sorteig d’obsequis per a tots els participants.\nPel que fa als premis, es concediran Trofeus als 3 primers classificats. de la general, als 3 primers de cada categoria, en les curses de 4.550 i 10.000 m., i als 3 primers en categoria benjamí i prebenjamí masculina i femenina de la cursa de petits, amb medalla fins al 6è -6a, també en la cursa de petits.\nLa participació en les curses suposa la total acceptació del preceptuat en el Reglament, i la cessió dels drets d’imatge que es puguin difondre als diferents mitjans de comunicació, essent tot allò no especificat, resolt a criteri de l’organització, que es reserva el dret d’introduir alguna modificació si les circumstàncies així ho requereixen.\nDerrotes del sots 25 i de l’infantil femení del Vilanova Bàsquet Endavant


Aprovat el Pla Local de Joventut d’Esparreguera 2022-2025 - Llobregat Digital\nAprovat el Pla Local de Joventut d’Esparreguera 2022-2025\nDimarts, 24 de maig de 2022 - 12:00h\nLa localitat tornarà a tindre un pla pel jovent.\nEl Ple municipal va aprovar ahir el Pla Local de Joventut d’Esparreguera 2022-2025 amb els vots a favor de PSC, Esparreguera en Comú (EC), Esparreguera 2031 (E2031) i Junts per Esparreguera (JxE) i els vots en contra d’ERC, la CUP i el regidor no adscrit.\nEs tracta d’una eina estratègica que s’estructura a partir de quatre eixos: la transversalitat, que inclou els programes d’espais joves, informació juvenil, treball entorn i treball transversal; les transicions juvenils, que engloba els programes de formació, ocupació i identitats.\nTambé la implicació jove, que aborda aspectes relacionats amb cultura, esports, oci i lleure i participació; i la inclusió social, que fa referència a aspectes vinculats amb la convivència i la igualtat. La redacció del pla ha tingut un cost de 8.100 euros i ha anat a càrrec de la Fundació Ferrer i Guàrdia.\nParal•lelament, la sessió plenària del mes de maig, de la qual va excusar la seva presència el regidor de Ciutadans, Josep Maria González, també va acordar per unanimitat dels presents l’aprovació definitiva de la declaració de Bé Cultural d’Interès Local (BCIL) de la Colònia Sedó.\nL’objectiu d’aquesta declaració és protegir els elements arquitectònics, arqueològics, ambientals i paisatgístics d’aquest referent històric d’Esparreguera, amb el propòsit de recuperar-la i aportar un valor afegit a la colònia en el seu futur desenvolupament.\nEn referència al Pla Local de Joventut, el regidor de Joventut, Emmanuel Ortí, va explicar que “és important que Esparreguera torni a disposar finalment d’un Pla Local de Joventut, ja que el darrer va finalitzar l’any 2011”.\nI va subratllar que “és vital que des del consistori es tingui en compte al jovent del municipi, les seves inquietuds, els seus anhels, els seus reptes, perquè ells i elles són el futur de la nostra vila”.\nSegons el regidor, aquest pla pretén recollir “les inquietuds i reivindicacions del jovent d’Esparreguera i oferir tot el ventall de possibilitats que pot oferir el consistori de manera transversal entre tots els seus departaments”.\nEl document es basa en els quatre eixos abans esmentats i defineix 14 programes i 32 projectes, liderats per diferents serveis municipals. “En resum, podríem dir que el pla gira al voltant de dos àmbits, la consolidació del Punt Jove com a espai clau i de referència i l’aprofitament del treball transversal entre les diferents àrees de l’administració”, va apuntar Ortí, qui també va “agrair les aportacions de la CUP en l’àmbit de la comunicació, que s’han inclòs en l’eix de la transversalitat”.


6. Obligacions dels client.\n7. Realització de la comanda.\nVia telefònica, trucant 625 69 39 36 o a través de l’app WhatsApp.\nRealitzades a través de la tenda on-line.\n10. El dret de desistiment.\nEn el cas que la comanda arribi de manera defectuosa, bé per pèrdua de la cadena del fred, bé per un cop al transport o problema amb l'embalatge, el producte o productes defectuosos seran reemborsats al client o li seran remesos en un proper comanda.\nEl dret de desistiment regulat en aquest apartat únicament podrà ser exercitat en els casos establerts per llei i en relació amb els productes adquirits a través de la Botiga Online, d'acord amb les especificacions establertes en aquests Termes i Condicions. De conformitat amb l'article 103 del Reial decret legislatiu 1/2007, de 16 novembre, pel qual s'aprova el text refós de la Llei general per a la defensa dels consumidors i usuaris, el dret de desistiment NO és aplicable en tractar-te de la contractació de béns peribles que es poden deteriorar o caducar amb rapidesa\nEn els supòsits en què el Client tingui dret a desistir del corresponent contracte de compra, aquest podrà fer-ho sense necessitat de cap justificació dins el termini de 14 dies naturals, comptadors des del dia en què el Client o un tercer nomenat per aquest, que no sigui el comprador, prengui possessió del darrer dels productes adquirits.\nPer exercitar el dret de desistiment, el Client haurà d'informar a al GINJOLER de la seva decisió de desistir del contracte per mitjà d'una declaració ferma (per exemple, una carta mitjançant correu postal, fax o correu electrònic) adreçada a l'adreça de la Empresa Venedora que apareix al peu de pàgina de la Botiga Online. Per això, el Client pot fer servir el formulari legal de desistiment o qualsevol declaració inequívoca a aquest efecte.\nPer complir amb el termini establert per al desistiment del contracte, només cal que el Client enviï la declaració que exercita el seu dret de desistiment abans que acabi el termini per fer-ho.\nA continuació us adjuntem formulari del dret de desistiment, que en cas que el client tingui el dret d’exercir-lo, l’hauran d’emplenar i enviar a través de carta certificada o correu electrònic a la nostra adreça de correu electrònic [email protected], de manera que quedi constància de forma fefaent:\nEn__________, a ______/ ________/________\nTitular de la siguiente página web de comercio online: ____________________\nPor medio de la presente, y conforme a lo establecido en el RDL 1/2007, Texto Refundido de la Ley General para la Defensa de los Consumidores y Usuarios y otras leyes complementarias, modificado por la Ley 3/2014, de 27 de marzo pongo en su conocimiento mi voluntad de desistir de nuestro contrato de los siguientes bienes o productos:\nNº del pedido:\nFecha en la que se realizó o suscribió el pedido:\nDirección del/los consumidor(es) y usuario(s):\nTeléfono del/los consumidor(es) y usuario(s):\nCorreo electrónico de/los consumidores(es) y usuario(s):\nNombre y domicilio del destinatario del envío (solo si la dirección es distinta a la del/los consumidor(es) y usuario(s)):\n(Solo si el formulario se presenta en papel)\n12. Nul·litat i ineficiència de les clàusules.\n13. Resolució de conflictes de forma extracontractual.\nDepartament de Consum de la Generalitat de Catalunya: Departament de Consum, el usuari/consumidor pugui realitzar la reclamació clicant el següent enllaç.\n14. Legislació aplicable.\nLes presents condicions generals de contractació es troben actualitzades al desembre de 2021.


El Reus Deportiu buscarà la glòria europea\nEls jugadors reusencs celebren la victòria.\nEls roig-i-negres disputaran la final de la Final Four contra l’Oliveirense\nActualitzada 13/05/2017 a les 21:49\nUn cop més, la tanda de penals ha estat protagonista per al Reus Deportiu La Fira. Després d’aconseguir el bitllet per la Final Four que ha acollit Lleida als penals contra el Porto, els d’Enrico Mariotti buscaran la glòria continental després de superar el Benfica també des del punt fatídic.\nLa segona semifinal començava amb el precedent del partit anterior en el que l’Oliveirense havia superat el Barça gràcies a un gol d’or. Conscients del poc temps de descans que tindria el guanyador del partit, tant Reus com Benfica han igualat forces durant tot el partit. Al final de les dues parts el 4-4 de l’electrònic condemnava el partit a la pròrroga i a una possible tanda de penals.\nAmb el factor Pedro Henriques a favor, el Reus Deportiu deixava córrer el temps de la pròrroga conscients que els penals podrien caure en favor seu. Tot i així, una falta absurda de Matías Platero enviava el Benfica a la doble falta i semblava allunyar el Reus de la final desitjada. Però la carta Pedro Henriques feia el seu efecte, aturant el llançament i conduint el partit a la resolució fatídica.\nDesprés de tres penals errats per cada equip, Nicolía aconseguia el difícil repte de batre Henriques. Joan Salvat, però, responia empatant la tanda. En l’últim llançament, Henriques feia bona la seva enorme qualitat aturant els penals negant el gol al Benfica; mentre que Albert Casanovas sentenciava amb el segon i definitiu penal dels roig-i-negres. Henriques, cedit pel Benfica al Reus, es convertia en heroi a contracor.


Recepció al taekwondista mundial Gustavo Díaz - Diari Serpis\nRecepció al taekwondista mundial Gustavo Díaz\nL’alcalde de Gandia, José Manuel Prieto, i Lydia Morant, regidora d’Esports, van rebre a Gustavo Díaz, entrenador del Club Taekwondo la Safor Gandia, amb motiu de la seua classificació per a participar el proper mes d’abril al mundial de Corea. L’esportista de l’Alqueria de la Comtessa competirà en la modalitat Poomsae en trio sincronitzat de la categoria trio 2 (per a majors de 30 anys). Serà la segona volta que disputarà un mundial després de Perú 2016, on va quedar sèptim classificat.\nEl poomsae és una combinació-coreografia de defenses i atacs amb punys i puntades, executats en una línia de moviments contra diversos adversaris imaginaris. Aquest esport mostra l’essència i l’art del taekwondo.\nEl passaport a aquest esdeveniment el va aconseguir el passat cap de setmana al campionat d’Espanya disputat a La Nucia on, junt amb els seus companys, es va coronar com a campió d’Espanya. Aquest billet mundialista se l’ha guanyat en qualitat de número 1 del rànking nacional. A més, Díaz Arena va ser bronze individual en Màsters 1 (de 40 a 50 anys d’edat).\nArticle anterior“Els Vilallonga” arriba al Teatre Serrano de Gandia\nArticle següentSalut Mental impulsa un programa telemàtic pel tractament de la depressió


Vilanova del Camí es prepara per celebrar la XXI Fira del Camí Ral - Canal Taronja Anoia\nIniciNotíciesCulturaVilanova del Camí es prepara per celebrar la XXI Fira del Camí Ral\nVilanova del Camí celebra aquest cap de setmana la Fira del Camí Ral i la Festa de Sant Hilari. Diumenge, durant tot el dia, el centre de la població anoienca s’omplirà d’activitats i parades d’artesania i alimentació. La Fira, que s’ubicarà als carrers Major, Onze de Setembre, Santa Llúcia, la plaça del Mercat i la plaça Major també comptarà amb representacions teatrals de personatges fantàstics.\nA més, a la plaça del Mercat hi haurà espectacles de falconeria, on es podran veure vols d’aus rapinyaires i falcons que rememoraran aquesta antiga forma de caça. També hi haurà atraccions i activitats infantils i una mostra dels oficis particulars de l’època medieval.\nEl mateix diumenge dia 13 es disputarà una nova edició de la Pujada als Dipòsits, una cursa gratuïta de 3,5km amb sortida des de la plaça d’Extremadura i arribada al Dipòsit de Ca l’Aromir, on hi haurà botifarrada per a tots els participants.\nL’Ajuntament d’Igualada presenta els pressupostos per al 2020 amb una despesa global de gairebé 70M d’euros


La DO Penedès lidera els ajuts agroambientals concedits amb un 81%\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural (DAAM) continua efectuant els pagaments del Programa de Desenvolupament Rural (PDR), corresponents a l’ajut agroambiental de sistemes alternatius a la lluita química per al conreu de la vinya corresponents a la campanya 2013. L’objectiu de l’ajut és la reducció en l’aplicació de productes químics i la introducció o seguiment de l’aplicació de sistemes alternatius de lluita biològica per al conreu de la vinya, amb la finalitat de promoure una activitat agrària més sostenible mediambientalment.\nDels expedients concedits a tota Catalunya, el 81% són per la Denominació d’Origen Penedès (348 sobre un total de 428) i representen el 67% de tots els diners repartits en aquesta línia d’ajut.\nSegons l’informe d’estadístiques del sector ecològic a Catalunya (2000-2013) elaborat pel CCPAE, el tipus d’agricultura ecològica que més es conrea a Catalunya és la vinya, representant un 31% sobre el total i amb 7.790 ha.totals de conreu. L’evolució d’aquest tipus de conreu en els darrers anys ha estat espectacular: ja només de l’any 2012 al 2013 va haver-hi un creixement del 38,74% en el número d’hectàrees conreades, i si ens fixem en el període total d’estudi (any 2000 a 2013) s’ha passat de 455 ha. a les 7.790 ha que hi ha registrades actualment.\nSi ens el fixem en el detall i pel que fa a la DO Penedès, les dades reafirmen la seva aposta i lideratge pel cultiu ecològic, sent la denominació d’origen de Catalunya amb una major superfície de vinya conreada, 4.839 ha (un 62,11%) sobre un total de 7.790 ha. A nivell de cellers, ja en són 55 els que aposten per aquest tipus de cultiu dins la DO Penedès, d’un total de 146 presents a Catalunya.