Procés participatiu pels usos de Cal Badia — Ajuntament d'Igualada\n13º max. / 4º min. 27/11/2021 16:24\nSou a: Infància i Joventut / Notícies / Procés participatiu pels usos de Cal Badia\nAquest mes d’octubre ha començat el procés participatiu per definir com ha de ser el futur espai per iniciatives juvenils que ha d’acollir l’edifici de Cal Badia, un projecte impulsat pel departament de Joventut de l’Ajuntament d’Igualada. Fins al proper mes de gener de 2015, totes les entitats, col·lectius i joves a títol individual estan convidats a participar en els tallers i les activitats que tindran lloc en diferents espais de la ciutat.\nAquest és un pas imprescindible per a la recuperació ciutadana d'aquest espai de titularitat municipal. L'objectiu, com ha explicat aquest dimecres el regidor de Joventut, el republicà Joan Requesens, és teixir una xarxa entre tots els interessats a desenvolupar la seva activitat en aquest edifici i a prendre part en la seva gestió. Per aquest motiu, els resultats del procés seran vinculants i serviran de base per a l’estratègia i accions futures de rehabilitació de l’edifici.\nLes persones que participin dels tallers reflexionaran al voltant de l’edifici de Cal Badia, reconeixent els espais i valorant les possibilitats arquitectòniques per als nous usos i les opcions per a la gestió de l’equipament, i coneixeran alhora altres iniciatives semblants que els puguin guiar a l’hora de desenvolupar un organigrama propi.\nTota la informació del procés estarà disponible properament al web www.calbadia.cat, que també vol ser un espai on fer aportacions i estendre el debat més enllà dels moments de taller.\nDinamització del procés · El procés engegat per l'Ajuntament d’Igualada, amb el suport de la Diputació de Barcelona, comptarà amb la dinamització dels col·lectius LaCol i La Hidra, dos grups que tenen una experiència reconeguda en processos similars. La cooperativa LaCol ha col·laborat en projectes com la recuperació de l'antiga cooperativa La Lleialtat Santsenca, la rehabilitació de Can Batlló o el concurs de les 16 Portes de Collserola. El col·lectiu La Hidra, de la seva banda, ha col·laborat en projectes com el procés urbà Fem Rambla o el disseny de continguts en el seminari Innovar Socialment.


Ajuntament de Benicarló - El taller d'ocupació ‘T'avalem, Benicarló en Verd 1' condiciona els 3.570 metres quadrats del Jardí de la Mar\nEl taller d’ocupació ‘T’avalem, Benicarló en Verd 1’ condiciona els 3.570 metres quadrats del Jardí de la Mar\nEls 10 alumnes-treballadors finalitzen el taller en el qual han adquirit formació teòrica i pràctica de jardineria per tal de millorar la seua futura ocupabilitat. El projecte ha comptat amb una subvenció de 194.529,60 euros per part de la Generalitat i amb una aportació de l'Ajuntament de 40.000 euros.\nL'alcaldessa de Benicarló, Xaro Miralles, el director territorial del Servef, José Vicente Andrés, i el regidor de Promoció Econòmica, Román Sánchez, han participat avui en la cloenda del taller d'ocupació 'T'avalem, Benicarló en Verd 1'. Els 10 joves d'entre 16 i 30 anys s'han format al llarg d'un any, tant en conceptes teòrics com en pràctics, amb l'objectiu de millorar les seues futures possibilitats laborals. Així, els alumnes han obtingut el certificat de professionalitat de nivell 1 d'«Activitats auxiliars en vivers, jardins i centres de jardineria» i el certificat de professionalitat de nivell 2 d'«Instal·lació i manteniment de jardins i zones verdes».\nXaro Miralles s'ha mostrat molt satisfeta pel treball pràctic que els 10 alumnes han dut a terme al Jardí de la Mar, i ha remarcat que «d'una zona plena d'herbes hem passat a un espai públic condicionat que s'ha recuperat per als ciutadans de Benicarló». Miralles ha subratllat que «en els últims tres anys hem dut a terme diversos tallers d'ocupació centrats en donar oportunitats a persones amb dificultats per trobar treball, en els joves i en els parats de llarga durada».\nPer la seua banda, Andrés ha volgut posar de rellevància que un dels pilars del projecte de ciutat de Benicarló «se centra en la recerca d'ocupació per als joves». «El que estem fent tant des del Consell, el Servef, com l'Ajuntament és donar oportunitats als joves». El regidor de Promoció Econòmica s'ha mostrat agraït amb la Generalitat Valenciana i el Servef per les polítiques d'ocupació que porten a terme i ha destacat que «els 10 alumnes-treballadors d'aquest taller han adquirit molts coneixements que espero que els valguen per a aconseguir una ocupació en bones condicions en el futur».\nFinalment, el director del taller, Enrique Orero, ha detallat les actuacions que han dut a terme els alumnes i ha remarcat que «més enllà del projecte en sí, el taller ha valgut perquè els joves puguen veure tot allò que són capaços de fer amb un poquet de formació i molta implicació».\nEn concret, el Jardí de la Mar té una extensió de 3.570 metres quadrats, que els alumnes del taller d'ocupació han poblat amb 2.000 plantes i 1.000 metres de gespa. A més, s'han instal·lat 1.840 metres de reg per degoteig.\nEl taller d'ocupació 'T'avalem, Benicarló en Verd 1' ha comptat amb una subvenció de 194.529,60 euros per part de la Generalitat i amb una aportació de l'Ajuntament de 40.000 euros.


Gay de Liébana | Disjuntiva política en plena cruïlla econòmica\nLa situació de l'economia espanyola analitzada per Gay de Liébana | iStock\nDisjuntiva política en plena cruïlla econòmica\nEl professor de la Universitat de Barcelona José M. Gay de Liébana analitza l'economia espanyola en el context postelectoral\nJosé Mª Gay de Liébana Professor d'Economia Financera i Comptabilitat de la Universitat de Barcelona Barcelona. 12 de novembre de 2019 05:30\nPossiblement tornar a votar en ple mes de novembre no hagi estat una de les idees més encertades per part del Govern de Madrid. Novembre és un mes rabiosament tardorenc, contagiat de malenconia, propici perquè les dades econòmiques no siguin bones, que les previsions que es formulin i no apuntin en la millor línia, quan el dia és més curt i la nit més llarga. I aquest ambient entre turbador i pertorbador ens condueix cap al terreny del dubte.\nMés info: La urgència d'un govern\nQuan escric aquestes línies, una vegada coneguts els resultats dels comicis del 10-N, els interrogants de caire polític suren per onsevulla. Espanya, decididament, és un país d'esquerres. Ara bé, de quina classe d'esquerres? El mosaic que ofereix l'arc parlamentari fa difícil precisar amb exactitud quines tonalitats pren l'esquerra espanyola. El centre sembla condemnat, a la vista dels resultats, a la seva desaparició i els extremismes, tant per la dreta com per l'esquerra, cada vegada entren més en joc. Això comporta al fet que les formacions tradicionals, per a entendre'ns, socialistes i populars, es vegin forçades, per pescar en els caladors dels vots, a simpatitzar amb propostes més o menys radicals que temps enrere ens haguessin sorprès.\n"Després de les eleccions del 10-N, aquest ambient entre turbador i pertorbador ens condueix cap al terreny del dubte"\n2019 no està sent un any bo, ans al contrari, seran 365 dies inserits en un context exigent per a l'economia mundial que està sofrint una desacceleració després d'haver viscut, a penes dos anys abans, la qual cosa era un creixement sincronitzat. Ara, en canvi, es produeix un estancament sincronitzat que afecta la majoria dels països. Uns per ser actors principals en l'escena econòmica –els Estats Units, la Xina, Europa amb la zona euro, el Japó, el Regne Unit – i uns altres per anar a remolc dels anteriors, com són els països emergents i les economies en desenvolupament. Que el creixement econòmic mundial per a 2019 es prevegi, en els primers dies de novembre, just quan l'any encara el seu tram final, al 2,9% és preocupant, màximament si es té en compte que el 2018 el producte de l'economia mundial creixia al 3,6% i el 2017 ho havia fet al 3,8%. La desacceleració, per tant, és palesa.\nMés info: El Govern espanyol rebaixa la previsió de creixement d'enguany i del 2020\nAfluixa el ritme dels països avançats que el 2019 creixerien, segons les estimacions, a penes al 1,7%, després d'experimentar creixements del 2,3% el 2018 i del 2,4% el 2017. I el decaïment econòmic se sentiria igualment en els coratjosos països emergents que el 2019 només augmentarien el seu producte un 3,9% enfront del 4,5% de 2018 i al 4,8% de 2017.\nSi aquests pronòstics són una mica atzarosos, encara es compliquen més les coses observant la caiguda en el creixement de l'economia europea que en el marc dels 28 Estats membres de la Unió Europea – per tant, incloent a Regne Unit - es constreny a un fluix 1,4% per a 2019 i repetint tant el 2020 com el 2021, i el més tenebrós: la falta d'ímpetu de la zona euro, que el 2019 a penes creixerà al 1,1%, el 2020 al 1,2% i aquest mateix percentatge el 2021. La zona euro és, al cap i a l'últim, el motor de l'economia europea i, dins d'ella, Alemanya el seu gran tractor amb un creixement esperat per a 2019 de tan sols el 0,4%, acompanyada en aquest perfil gairebé pla d'Itàlia, que creixerà al 0,1%, de França, que ho farà a l'1,3% i d'Espanya el vaticini de creixement del qual del producte interior brut es desploma a l'1,9%.\nEl cas d'Espanya, per més que s'argumenti que creixem en aquest difícil any 2019 per sobre de la mitjana de la zona euro, revesteix certes alertes. La nostra economia ha anat perdent gas en aquests últims anys i cada revisió a posteriori de l'Institut Nacional d'Estadística (INE) suposa un reajustament a la baixa sobre les dades inicialment reportades. En conseqüència, l'economia espanyola, que va créixer a un esperançador 3,2% el 2016, va descendir al 3% el 2017, es va contreure al 2,4% el 2018, cauria el 2019 a l'1,9%, el 2020 només augmentaria a l'1,5% i el 2021 ho faria a l'1,4%.\n"La nostra economia ha anat perdent gas en aquests últims anys i cada revisió a posteriori de l'INE suposa un reajustament a la baixa"\nAquests auguris de la Comissió Europea –en línia amb els del Fons Monetari Internacional en el seu conjunt, encara que no coincidents en el cas d'Espanya perquè el Fons va errar en les seves dades base, i els de l'OCDE– confirmen la baixada de l'economia europea i la frenada de l'espanyola. Sota aquest ambient, més aviat grisenc, a Espanya s'ha votat el aquest diumenge 10 de novembre.\nPlantejaments electorals superficials\nUna de les coses que més m'ha sorprès de la campanya electoral expressa que s'ha dut a terme ha estat la superficialitat dels plantejaments econòmics que han esgrimit les diferents formacions, limitant-se els uns a prometre pujades de pensions, subsidis de tota mena, ajudes i rendes per a tot fill de veí, acompanyades de fortes pujades d'impostos, i acontentant-se els altres a oferir meravelloses baixades d'impostos i, de passada molt per damunt, insinuar que s'ajustaria la despesa pública si bé les pensions s'actualitzarien.\nLa cantarella de millora de les pensions, tant per als uns com per als altres, resulta obligada ja que aquí, en la població pensionista, es mouen sobre els 9 milions de vots. La bossa de vots dels pensionistes, en conseqüència, és determinant per a qualsevol opció política.\nMés enllà d'aquestes bufones paraules que reguen les oïdes dels nostres majors escoltant allò que els agrada escoltar estan els números de la nostra Seguretat Social que s'aboca cap a un precipici profund. Les pensions el 2019 ascendiran a pràcticament 154.000 milions d'euros –el 2007 eren de 91.000 milions-; el nombre de pensionistes que perceben la pensió de jubilació ronda els 8.900.000; el nombre d'afiliats ocupats a la Seguretat Social es xifra en 19.100.000; la pensió mitjana mensual de jubilació que el 2005 era de 688 euros avui és de 1.142 euros; la guardiola de la pensions –Fons de Reserva de les pensions– que al tancament de 2011, amb José Luis Rodríguez Zapatero, va aconseguir els 66.815 milions d'euros al desembre es reduirà a només 1.543 milions amb Pedro Sánchez; el deute de la Seguretat Social, que al tancament de 2016 era de 17.173 milions d'euros, actualment s'eleva a 51.193 milions amb aparença que acomiadi 2019 acostant-se als 60.000 milions; i el dèficit acumulat pel sistema de la Seguretat Social des de 2010 a 2019 sumarà 120.000 milions d'euros.\n"La bossa de vots dels pensionistes és de 9 milions de persones i, en conseqüència, és determinant per a qualsevol opció política"\nAquest desafiament de l'Estat del benestar, al qual se suma la resta addicional de reptes, com són els canvis demogràfics, les ones migratòries a Espanya, el procés accelerat de concentració urbana, els efectes ja perceptibles de l'actual canvi climàtic i l'escassetat de recursos, l'impacte dels grans avanços tecnològics i els canvis en els poders econòmics mundials; aquest desafiament de l'Estat del benestar, dèiem, no pot aïllar-se de l'anàlisi total dels nostres comptes públics que de 2008 a 2019 llancen un dèficit públic acumulat de 814.861 milions d'euros, muntant equivalent al 68% del producte interior brut d'Espanya el 2018.\nEls números són tètrics i, més encara, si parlem que el deute brut del conjunt de l'Estat, això és, la suma dels passius en circulació de les Administracions Públiques ascendeix en aquests moments a 1.774.125 milions d'euros, equivalents al 145% del producte interior brut. El deute públic segons el protocol de dèficit excessiu –inclosa en la quantitat anterior – es xifra en 1.210.915 milions d'euros en acabar el primer semestre de 2019.\nConsegüentment, veurem a l'hora de la veritat en què queda tanta promesa electoral, malgrat que s'argüeixi l'estilet sempre punxant de més pujades d'impostos. La capacitat del contribuent espanyol per a encaixar majors càrregues tributàries es preveu difícil perquè de pagar entre impostos i cotitzacions socials el 2011 una suma total de 350.000 milions d'euros, el 2019 acabarem pagant 450.000 milions d'euros, és a dir, un augment de 100.000 milions d'euros rodons de més imposats que salin de les nostres butxaques.\nEl quid de la qüestió se centra en el desmesurat i un s'atreviria a qualificar d'irracional despesa pública que el 2019 suma 516.300 milions d'euros quan el 2016 era de 472.155 milions i que per a 2020, segons el Pla Pressupostari que el Govern va presentar a Brussel·les setmanes enrere, pujarà a 534.500 milions.\nAquests són els nombres reals de la trista realitat de les nostres deficitàries finances públiques.\nAquest article és la primera part d'una anàlisi completa que es publicarà dimecres 13 de novembre\nLes propostes econòmiques dels partits polítics pel 10-N


Consells de fisioteràpia per a qui treballa dempeus\nHi ha uns professionals que acusen l’augment de la feina i es passen moltes hores dempeus. Des de Mans de Sant, el centre col·legiat de fisioteràpia de referència a Sant Cugat del Vallès, ens volem fer ressò de la última campanya del Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya que ha elaborat un vídeo-consell amb recomanacions de fisioteràpia que contribueixin a minimitzar el risc de patir alguna patologia derivada d’estar massa temps a peu dret.\nHi ha feines que requereixen estar molt de temps de peus com és el cas de les dependentes, els cambrers i els operaris, entre d’altres professionals. El Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya proposa unes indicacions per evitar possibles lesions pel fet d’estar molt de temps dempeus. En primer lloc, els professionals de la fisioteràpia recomanen estar molt de temps seguit en una mateixa posició. Si estàs parat, tingues una banqueta per posar un peu i l’altre alternativament al damunt. D’aquesta manera relaxaràs la zona lumbar. També és aconsellable que quan s’agafin coses de terra, flexionar els genolls, acompanyar el moviment amb lo mirada per afavorir el treball de la musculatura que es fa servir. Si portes una safata, no la carreguis molt i no la portis sempre al mateix braç.\nUtilitza escales si has d’agafar productes que no estiguin a l’abast. Evita posar-te de puntetes molt temps seguit. Porta roba còmoda que no estrenyi per afavorir la circulació sanguínia. Utilitza un calçat còmode i que s’adapti bé al teu peu. Així mateix, és imprescindible que realitzis activitat física com a mínim tres cops per setmana per tal de tenir el cos a punt i sa. No ens podem oblidar de realitzar un bon descans nocturn. A aquestes indicacions s’ha d’afegir la de mantenir una alimentació equil·librada.\nEn tot cas, no oblidis visitar el teu fisioterapeuta per controlar el teu estat físic i et recomani exercicis per enfortir el teu cos.\nEfectos analgésicos del masaje en frío


Nova edició dels Tallers de l'EMMA (tardor 2015) - EMMA\nOct 25 2015 Nova edició dels Tallers de l’EMMA (tardor 2015)\nViu noves experiències musicals: descobreix els nous tallers de l’EMMA\nAmplia horitzons, aprèn en grup divertint-te amb la música que més t’agrada\nAquesta tardor, l’EMMA proposa una nova edició de tallers musicals que tant bona acceptació han tingut en edicions passades.\nEn aquests tallers, la paraula clau és “pràctics”, de forma que cada taller té com a objectiu adquirir unes habilitats per satisfer els nostres desitjos musicals. S’impartiran de forma col·lectiva intentant generar sinergies entre els alumnes de cada taller i aprendre entre iguals. És a dir, es caracteritzaran per tenir un caràcter lúdic i social: volem que siguin un punt de trobada de persones amb les mateixes inquietuds musicals que vulguin divertir-se aprenent i compartint coneixements entre companys.\n(Clica sobre la imatge per descarregar)\nL’oferta de tallers s’emmarca dins els àmbits de les noves tecnologies i les noves pràctiques musicals. El taller de Cant Modern, farà una aproximació pràctica a la tècnica vocal moderna i als repertoris més actuals; el de Coral “Oh happy Alcover”, proposarà una nova forma d’entendre el cant coral com a un espectacle complet a partir del cant i el moviment; el taller de Guitarra d’Acompanyament, introduirà les nocions bàsiques per utilitzar la guitarra com a instrument d’acompanyament de tot tipus de repertoris populars; el taller de Dansa Moderna (novetat d’enguany) presentarà les modalitats de modern dance i dansa jazz a tots els amants del ball; el taller de Música Electrònica (renovat), ens mostrarà els processos creatius més comuns en els diferents gèneres de la música electrònica, s’experimentarà i improvisarà sobre diferents programaris i instruments físics i virtuals; finalment, el taller de Teatre Musical ens donarà els coneixements pràctics necessaris per combinar amb destresa i solvència aquestes dues arts com són la música amb el teatre.\nLa informació detallada dels Nous Tallers de l’EMMA, continguts, professorat, preu, està publicada a la web www.emmalcover.cat, des d’on també es pot fer la inscripció online des del 26 d’octubre al 6 de novembre.\nCategories Informació general, Notícies EMMA\n← Previous Previous post: Imatges de les Festes d’Alcover\nNext → Next post: Sortida de Santa Cecília de la Xaranga de l’EMMA a Port Aventura


Ajuntament de Mollet: Desitjo que Mollet s'ompli de felicitat, optimisme i somriures (20.12.2017)\nL'Ajuntament L'alcalde L’opinió de l’alcalde Josep Monràs Desitjo que Mollet s'ompli de felicitat, optimisme i somriures (20.12.2017)\nDesitjo que Mollet s'ompli de felicitat, optimisme i somriures\nAra que el 2017 s'acaba vull fer balanç i dir que em sento molt orgullós que haguem aprovat una congelació de la factura fiscal per 6è any consecutiu, que siguem el 20è ajuntament de tot l'estat que més diners destina a la despesa social, que hem celebrat el 25è aniversari dels Jocs Olímpics i que hem estat Ciutat Europea de l'Esport. També que Japó hagi agafat d'exemple el model de discapacitats de Mollet, de les 4 flors d'honor, la màxima distinció donada fins ara, a la gala de Viles Florides, del 10 en transparència que ens ha donat la UAB... ha estat un any de reconeixements a la feina ben feta dels treballadors i treballadores i l'equip de govern. Però el millor dels premis és que més de mig miler de persones hagin trobat feina durant aquest any.\nEls darrers anys hem fet molta feina sobretot amb l'àmbit de l'ocupació; som una de les ciutats de la comarca on més ocupació es genera, hem replantejat EMFO per donar un servei més ampli i més adaptat a les noves demandes de la ciutadania i hem rebut amb alegria els anuncis d'empreses històriques del municipi d'invertir en les millores de les seves plantes, que significa una consolidació de les seves activitats i la creació de llocs de treball estables i de qualitat, com Merck, Filsa, KAO i la implantació de noves empreses a la ciutat com IDNEO.\nAl 2018, vull demanar per Mollet, sobretot, civisme. Voldria que tots ens conscienciem que tenim drets, però també obligacions i que l'espai públic no és propietat de l'Ajuntament, si no de tots els ciutadans i les ciutadanes i per això, hem de tenir-lo net i cuidar-lo entre tots. Un Ajuntament que, any rere any, ha augmentat recursos destinats a la neteja i al manteniment de la ciutat no pot tenir com a resposta l'augment de l'incivisme.\nI també vull demanar que al 2018 tinguem uns pressupostos de consens amb els que puguem combatre les situacions de vulnerabilitat social, reforçar el manteniment de l'espai públic, invertir en millores a la ciutat i els seus equipaments, impulsar la generació d'ocupació, potenciar els serveis públics de qualitat, promoure la participació ciutadana, avançar en la sostenibilitat mediambiental i la qualitat de vida, promoure el dinamisme cívic a través de la cultura, l'esport, el lleure... i continuar potenciant Mollet a Europa.\nUs desitjo molt bones festes i que el 2018 es compleixin els vostres somnis, jo faré el possible perquè així sigui. Desitjo que Mollet s'ompli de felicitat, optimisme i somriures, que entre tots i totes cuidem aquesta ciutat tan bonica que tenim i que ens sentim orgullosos de ser molletans.


«Em quedo amb els somriures dels nens quan em venen a rebre a l'escola» - Empordà\n«Em quedo amb els somriures dels nens quan em venen a rebre a l'escola»\nL'objectiu de l'ONG Gerd és crear una nova escola per a discapacitats més àmplia a Aguacatán, Guatemala\nAIDA VILAR 31.05.2018 | 19:14\n"L´escola de futur" d´Aguacatán doblarà la capacitat de l´actual. EMPORDA.INFO\nL'any 2003 neix a Sarrià de Ter l'ONG Gerd, el Grup Editor de la Revista del Discapacitat. Un dels responsables és Jan Millastre, juntament amb una desena de persones més, gairebé totes amb algun grau de discapacitat. L'impuls principal d'aquesta organització era crear la revista L'atípic, per recollir les inquietuds dels discapacitats de les comarques gironines. El projecte va anar creixent i l'entitat va sentir curiositat per com vivien els discapacitats a Cuba. Després de molts esforços, a dia d'avui ja han aconseguit crear una escola de d'educació especial a Aguacatán (Guatemala).\n- Quan vau arribar a Cuba, amb quin panorama us vau trobar?\n- Vam veure que faltaven ajudes tècniques. Pràcticament no hi havia cadires de rodes. Per això, ens vam coordinar amb entitats locals de discapacitats i vam iniciar donacions, a part de crear una fàbrica de cadires de rodes que encara segueix funcionant.\n- Quan feu el salt al poble de Aguacatán (Guatemala)?\n- Després d'haver fet treballs a Cuba, l'Ajuntament de Sarrià de Ter ens va proposar visitar Aguacatán, que és el seu poble agermanat, per veure què hi podíem fer. Això va ser l'any 2003.\n- I amb què us vau trobar?\n- Ens vam trobar amb una comunitat rural amb casos extrems. 50.000 persones ateses per un sol CAP, alguna mort per desnutrició i famílies amb set o vuit fills. Aguacatán és un poble que treballa en l'obra i el camp, amb pocs recursos, aigua i llum, i tenen un grau alt d'analfabetisme. Com ja se sap, la ignorància crea por. Vam detectar una comunitat amb molts de discapacitats degut, en molts caos, a les relacions entre familiars, que generen alteracions. Els discapacitats eren una "nosa" per a la família. He arribat a veure nens retinguts a casa perquè la família no sabia gestionar la seva discapacitat. Aquesta gent no gosava sortir al carrer i acceptava la creença popular que es tractava "d'un càstig de Déu".\n- Què vau fer amb tot això?\n- Vam trencar mites. Vam crear una associació per conscienciar i informar la gent en temàtica de discapacitat, i vam lluitar per l'acceptació del col·lectiu. Vam començar amb una avaluació mèdica per saber què tenien, i vam fer tractaments. Després vam buscar recursos per crear el projecte integral d'ajuda al discapacitat, que gestiona GERD i l'associació Asopedi. Gràcies a això, ara la gent valora i entén el discapacitat.\n- A partir de l'organització neix el vostre projecte més ambiciós.\n- Sí. L'escola d'educació especial que vam crear al Aguacatán el 2003. Actualment hi ha més de 100 socis discapacitats, i 28 alumnes amb diverses discapacitats: cecs, sords, muts o amb afectacions mentals, i el nostre objectiu és incorporar-los a l'escola normal. Estic molt content d'afirmar que s'ha creat una família, i que tots han tingut l'oportunitat de millorar la seva discapacitat i la seva qualitat de vida. Ara, després de quinze anys fent màgia, és moment de traspàs. Els nens ja no són tan nens com per anar a l'escola, i tampoc els poden incorporar a un lloc de feina normal.\n- Com lluiteu per aconseguir la seva inserció laboral?\n- Amb projectes com el "super xurro", que vam crear ara fa un any. Com que és molt típic menjar al carrer, vam decidir comprar un carret de venda ambulant. Vam formar els nois i noies, i els vam distribuir les feines: la cocció, l'ensucrat, l'embolcall, i el servei al client. També tenim altres projectes com ara el d'aprendre les bases de l'ofici de fusteria, amb la idea que més endavant puguin ajudar productors locals.\n- I ara quin projecte teniu?\n- Crear una nova escola. L'espai actual se'ns ha anat quedant petit. Amb visió de futur, vam comprar uns terrenys per crear una escola nova. Aquest va ser el motiu del meu últim viatge amb Pere Vila, el president de la Diputació de Girona, que és l'ens que subvencionador. Vam anar a posar la primera pedra a "l'escola del futur".\n- Com serà l'escola?\n- Un lloc fresc, còmode i sostenible. Hi haurà l'escola amb quatre aules, un altre edifici per la fisioteràpia i algunes habitacions per qui necessiti estar-s'hi. També volem crear-hi un restaurant que sigui gestionat pels mateixos alumnes, que formarem específicament. Aquesta nova seu doblarà la capacitat de l'actual i esperem que a finals d'any es comenci a construir. Sabem que apostem molt fort, però hi posem molta il·lusió i ganes.\n- Quin és el teu moment preferit, quan visites l'escola?\n- Quan vaig a Aguacatán, la meva segona casa, sempre m'adono que el projecte ha crescut, i això em recarrega d'energia. Si m'hagués de quedar amb un moment concret, em quedo amb el somriure dels nens quan em venen a rebre. Això em fa adonar-me que em deixo la pell per aquesta feina, però realment paga la pena.


Lectura i escriptura a dolls a les Biblioteques Públiques de Burjassot – Ajuntament de Burjassot\nLectura i escriptura a dolls a les Biblioteques Públiques de Burjassot\nEl Dia de les Biblioteques Públiques, viscut ahir 24 d’octubre, es va celebrar a Burjassot en el lloc més adequat per a l’ocasió, la Biblioteca Pública. El silenci i recolliment de la vesprada d’estudi, es van veure momentàniament interromputs per la celebració i l’homenatge a l’important paper que compleixen aquests espais en la societat, proporcionant a la ciutadania l’oportunitat d’accedir gratuïtament a un acte cultural tan rellevant per a l’ésser humà com és la lectura.\nI de lectura precisament saben molt les dues persones, una dona i una xiqueta de Burjassot que, en 2018, s’han convertit en “Les més lectores” de les Biblioteques Municipals. Així, la xiqueta de tres anys Lluna Márquez Requejo, amb 60 préstecs efectuats a la Biblioteca Infantil i Inés Roldán Aceituno, amb 66 préstecs a la Biblioteca d’Adults, van rebre ahir els diplomes acreditatius, els quals van ser entregats per l’alcalde de Burjassot, Rafa García; la vicepresidenta de l’IMCJB, Maria Viu i la regidora de cultura, Estefanía Ballesteros.\nA continuació, quatre usuàries de la Biblioteca d’Adults, així com del Club de Lectura i del Taller d’Escriptura van prendre la paraula per a llegir, a més del missatge oficial del Dia de la Biblioteca 2018, relats de la seua pròpia creació relacionats amb les Biblioteques, amb la passió per llegir i amb el gust de contar històries. Aquesta celebració es va completar amb unes afectuoses paraules per al record d’una usuària de la Biblioteca d’Adults, Amparo Padrós, qui va morir dilluns passat, sòcia de la Biblioteca des de fa anys, lectora empedreïda i component del Club de Lectura.\nLes celebracions del Dia de la Biblioteca 2018 finalitzaran a Burjassot amb el Mercat del Bescanvi de Llibres, hui dijous, de 17:30h a 19:30h i amb una nova sessió del Club de Lectura, demà a les 19h, que a l’octubre està dedicat a la novel·la de Margaret Atwood, “El cuento de la criada”.\nllibres, les més lectores, diplomes, lectura, Dia de la Biblioteca


Veus amb el poble xilé - 2on dia Vociferio 2020\nVeus per el poble xilé – 2on dia Vociferio 2020\nPer Víctor Benavides. Ahir, 19 de desembre de 2020 recitaren Rául Zurita, Enrique Falcón, Juan Carlos Mestre i Marc Granell a l’Auditori Joan Plaça del Jardí Botànic de la Universitat de València. Poc més es pot afegir quan s’ajunten a un sol escenari eixos noms. A més, introduí l’acte Vicent Garcés i el presentà Begonya Pozo. Poesia […]\nAhir, 19 de desembre de 2020 recitaren Rául Zurita, Enrique Falcón, Juan Carlos Mestre i Marc Granell a l’Auditori Joan Plaça del Jardí Botànic de la Universitat de València. Poc més es pot afegir quan s’ajunten a un sol escenari eixos noms. A més, introduí l’acte Vicent Garcés i el presentà Begonya Pozo. Poesia assegurada, asseguda i segura.\nSumaren 257 anys d’experiència, 123 publicacions a les editorials més prestigioses del passat i del present i més de 20 dels més reconeguts premis nacionals i internacionals. És difícil trobar millors representants de la poesia del segle XXI. En un festival amb el lema «Urgent l’emergent», era necessari i responsable organitzar un espai que partira de l’experiència compromesa. El camí del futur de la poesia l’han obert les veus que s’ajuntaren anit, i escoltar els seus poemes va ser fer pedagogia.\nEn aquest últim «Veus amb el poble Xilé», la connexió amb el país americà va ser molt directa. Amb el poeta xilé Raúl Zurita connectàrem virtualment des de la seua terra. Vicent Garcés, destacat polític valencià que va treballar al Ministeri d’Agricultura de Xile sota el govern de Salvador Allende, va recordar el treball diplomàtic del poeta Pablo Neruda (i del seu amic Rafael Alberti). I, per descomptat, l’acte no haguera tingut tant de color sense la col·laboració de l’Associació Casa Xile de València, que ens va oferir entre cadascuna de les intervencions exemples de cants i balls de la seua terra.\nEns quedarem una llarga estona reflexionant una vegada acabat l’acte: calia assimilar tot allò que es condensà en poc més d’una hora. Per torns, des de les seues butaques, els autors ens donaren una lliçó del que vol dir ser poeta.\nDe nou s’esgotaren les entrades. Segon dia. Continuarem demà, ja al Carme Teatre, seu principal del festival.\nSegueix l’enllaç per veure tota la programació, ja en Sala Carme Teatre València i fins al 23 de desembre de 2020.\n← Prev: Veus amb el poble xilé - 1er dia Vociferio 2020 Next: D’allà d’ací d’allà: 3er dia de Vociferio 2020 →


Detingut després de patir un accident per conduir begut\nActualitzada 19/11/2018 a les 06:57\nLa policia va detenir la matinada d’ahir un conductor per donar positiu en un control d’alcoholèmia després de tenir un accident amb el seu vehicle en el punt quilomètric 3 de la CG-1. El detingut, que va resultar ferit lleument en l’accident, és un home resident de 25 anys. Una vegada la policia va arribar al lloc de l’accident, els agents van procedir a sotmetre el conductor al control d’alcoholèmia pertinent, en el qual l’afectat va registrar una taxa d’1,73 grams per litre. Per aquest motiu, i una vegada l’home va ser donat d’alta per les ferides patides, va ser detingut per la policia. Fonts policials van informar que en l’accident només es va veure afectat el vehicle del detingut, el qual ja ha estat posat llibertat.\nEls delictes contra la seguretat\ndel trànsit segueixen sent els més nombrosos en els balanços de detencions. A principis de mes ja es van detenir vuit persones que superaven el límit d’alcohol permès, cinc homes i tres dones, i en tots els casos se superava o es fregava el grau per litre d’alcohol en sang. La taxa més baixa dels detinguts per conduir sota els efectes de l’alcohol aquest mes va ser de 0,9 i la més alta d’1,86. Llevat d’un, tots els detinguts per conduir sota els efectes de l’alcohol des de principis de mes són residents.\nD’altra banda, ahir a la tarda es va produir una col·lisió entre un turisme i una motocicleta. El conductor de la motocicleta, un home resident de 24 anys, va resultar-ne ferit.


«Quaderns de la Revista de Girona» presenta una nova guia dedicada a la contracultura – Cultura Virtual\n2 març / 19:00 - 20:00\nLa col·lecció «Quaderns de la Revista de Girona» ha publicat una nova guia, La contracultura: Història i memòries, els autors de la qual són Pau Lanao i Narcís Selles.\nEl llibre tracta d’un moviment sociocultural contemporani d’abast internacional, la contracultura, que aplegava un conjunt de corrents ─beats, freaks, hippies, provos, etc.─ els quals van plantejar un capgirament radical d’actituds i valors que eren predominants en les societats industrials avançades.\nOfereix una panoràmica d’aquests corrents a les comarques de Girona a partir de les seves manifestacions concretes en diversos àmbits i disciplines. En cada cas, es destaquen aquelles aportacions personals ─Damià Escuder, Lluís Güell, Joan Vila (Pam), Josep Antoni Palau, Josep Bosch (Piculives)…─ i col·lectives ─el grup de rock Atila, la companyia de teatre TEI de Sant Marçal, la Cooperativa Coure de ceramistes, el centre terapèutic Existentialia, la Fundació Wilhelm Reich, la publicació Cardar l’Ànec…─ que van tenir més interès i una especial rellevància.\nDia: dimarts 2 de març 2021\nQuè i qui: taula rodona moderada per Rosa Maria Gil, directora de la col·lecció. Hi intervindran els dos autors i Gemma Batlle, directora de Banca Institucions Girona de CaixaBank. Clourà l’acte Albert Piñeira, diputat de Cultura de la Diputació de Girona.\nActivitat puntual, Activitats educatives, Activitats en línia, Presentacions i actes culturals


Home Sakalava Nosy Be Madagascar - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRue Reine Tsiomeko, Hell-Ville, Hell-Vile, Nosy Be, Madagascar, 207 - Veure al mapa\nBarri Hell-Vile Ambaro Nosy Be\nMés informació sobre Home Sakalava\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Home Sakalava és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Nosy Be. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Home Sakalava és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, servei d'habitacions per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, despertador, ventilador, accés a la sala executiva , habitacions interconnectades disponibles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Buceig, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Home Sakalava.


WinZip arriba als dispositius amb iOS - www.imatica.org\nWinZip arriba als dispositius amb iOS\nL’eina més utilitzada als escriptoris, WinZip, arriba ara al sistema operatiu de la poma mossegada. L’eina serà més que utilitzada per a qualsevol usuari. Des d’un correu a un arxiu emmagatzemat al nostre dispositiu.\nWinZip és un compressor d’arxius comercial que funciona amb Microsoft Windows, OS X, desenvolupat per WinZipComputing. Podem treballar amb diferents formats d’arxiu addicional. És un producte comercial amb versió d’avaluació gratuïta.\nEls desenvolupadors de la versió d’escriptori han decidit adaptar l’eina per la plataforma mòbil, de moment per iOS i després segur que sortirà per Android, encara que ja tingui eines semblants o millors, adaptada per a iPhone i per a iPad.\nL’interfície és un pèl senzilla i al ritme de l’aplicació, els desenvolupadors indiquen que és perquè l’anomenen una aplicació de pas, ja que la farem servir quan la necessitem, no sempre. A part de modificar part del sistema podem notar a simple vista que ens ha adaptat la finestra “obrir amb…”\nAra ja no tenim excusa per obrir els ZIP que ens arriben al correu, inclòs els encriptats. També podrem copiar els fitxes i adjuntar-los allí on vulguem. Que l’interfície sigui un pèl senzilla no significa que estigui feta a la perfecció\nEnllaç a l’App Store, WinZip


5 July, 2020 publicat aBlog\nLa leucanthemum superbum o margarita de flor gran és una planta híbrida creada al 1890. Es va crear a partir de diferents veritats de margarides, obtenint finalment aquesta flor de pètals blancs voltant un disc groc. La seva forma i colors son com els de la margarita, però és molt més gran.\nÉs una planta rústica, per tant no necessita que estiguem molt pendent d’ella. A l’estiu l’hem de regar entre dos o tres cops a la setmana i a l’hivern podem fer-ho cada dues setmanes, també és molt resistent a malalties i plagues.\nFlors grans i vistoses\nCom hem dit, les flors que fa son grans i vistoses, per tant no sols és molt utilitzada per plantar en parterres i torretes, sinó que a més un cop tallada la podem posar en gerros i d’altres recipients per decorar diferents espais. Les flors un cop tallades aguanten molt bé durant alguns dies, també es fa servir molt per fer-ne rams. Si anem tallant les flors a mida que van sortint estem ajudant a la planta a tingui una floració més llarga i abundant.\nTe tendència a expandir-se\nPlantada directament al jardí o en un parterre, hem de pensar que te tendència a expandir-se, a envair els espais que te al voltant, si la posem en una torreta, no deixarà de intentar-ho, per tant és convenient cada tres o quatre anys trasplantar-la, aprofitant per netejar una mica les arrels i partir la planta en mates diferents i plantar-les en d’altres torretes.\nAmb les flors tallades, us invitem a jugar i crear fent les vostres pròpies combinacions per poder engalanar espais únics i personals i poder gaudir de diferents estils de decoració segons la vostra inspiració i segons el que vulgueu en cada moment, recordeu que a la botiga també podeu trobar complements per les vostres creacions.


Descomptes per als concerts de les brasileres María Gadú i Adriana Calcanhotto al Barcelona Jazz Festival - Casa Amèrica Catalunya\nDescomptes per als concerts de les brasileres María Gadú i Adriana Calcanhotto al Barcelona Jazz Festival\n29/10/2019 / Barcelona\nEl dimecres 20 i el dissabte 23 de novembre, en el marc del Barcelona Jazz Festival, actuen a la Sala Barts (Avinguda Paral·lel, 62. Barcelona) les intèrprets de jazz brasileres Maria Gadú i Adriana Calcanhotto respectivament. Els amics de Casa Amèrica Catalunya poden obtenir un descompte del 15% sobre el preu de l'entrada en els dos concerts utilitzant el codi promocional AMICSCASAAMERICAJAZZ.\nCliqueu aquí per adquirir l'entrada per al concert de María Gadú.\nCliqueu aquí per adquirir l'entrada per al concert d'Adriana Calcanhotto.\nLa presència brasilera al Barcelona Jazz Festival es completa amb el concert de Djavan el dijous 14 de novembre al Palau de la Música Catalana (c/ Palau de la Música 4-6. Barcelona).\nTorna María Gadú a Barcelona, però ara en un format intimista, essencial. Filla reconeguda del famós moviment conegut com a Música Popular Brasileira (MPB) i beneïda per un dels seus grans gurús -parlem, és clar, de Caetano Veloso-, Gadú ha seduït el món amb la seva particular revisió del llegat musical del seu país, en una fusió màgica on hi conviuen samba, cançó d'autor, afro-beat, funk i molts altres condiments ben saborosos.\nFilla d'una ballarina i un bateria de jazz, autora de cançons tan irresistibles com Naquela Estação (que tot Brasil cantava perquè va ser triada per a la banda sonora d'un dels culebrots més populars del país) i amb un palmarès que inclou dos Grammy llatins i quatre discos d'or, Adriana Calcanhotto celebra 30 anys de carrera mantenint-se fidel al seu instint camaleònic i líric. 11 anys després d'arrasar al Palau de la Música amb un concert de debut inoblidable, Calcanhotto torna al festival amb nou disc sota el braç, l'exquisit Margem.


Fuet i Mate – turisme no guiri\nBy fuetimate on 21 Gener 2019 • ( 2 Comments )\nBy fuetimate on 8 Gener 2019 • ( Leave a comment )\nBy fuetimate on 30 Juny 2018 • ( Leave a comment )\nBy fuetimate on 16 Desembre 2017 • ( Leave a comment )\nBy fuetimate on 6 Desembre 2017 • ( Leave a comment )\nCastellnou d’Ossó (L’Urgell)\nBy fuetimate on 30 Juny 2019 • ( Leave a comment )\nCasetllnou d’Ossó és un poble del municipi d’Ossó de Sió, amb el qual hi comparteix l’economia agrícola i ramadera i la història. Castellnou d’Ossó era una vila closa que crida l’atenció perquè l’església queda apartada del nucli antic. El punt més característic és la torre medieval construïda sobre […]\nAlmenara Alta i la Torre d’Almenara (L’Urgell)\nBy fuetimate on 28 Juny 2019 • ( Leave a comment )\nAlmenara Alta és un poble del municipi d’Agramunt, a la comarca de l’Urgell, província de Lleida que consta d’un cens de 10 habitants. El poble viu al voltant de la plaça rectangular on hi ha l’església, on es congrega la gent, el primer cap de setmana d’agost per […]\nBy fuetimate on 26 Juny 2019 • ( Leave a comment )\nMaldà és un municipi de l’Urgell a la província de Lleida amb una població de 225 persones, que va decreixent any rere any. Dels 115 homes i de les 110 dones, només 25 són nens i nenes, 134 es troben entre els 15 i els 64 anys i […]\nAmarapura, Sagain i Inwa (Myanmar) – Que no t’enredin\nBy fuetimate on 19 Juny 2019 • ( Leave a comment )\nItinerari per lliure per les ciutats antigues de Myanmar. Amarapura, Sagain i Inwa, els tresors de Myanar.\nBy fuetimate on 18 Juny 2019 • ( Leave a comment )\nSant Martí de Maldà és un poble del municipi de Sant Martí de Riucorb, a la comarca de l’Urgell, província de Lleida. Llegint les dades publicades a Idescat, el municipi té 648 habitants, 311 dones i la resta homes. Els nens i nenes menors de 15 anys sumen […]\nBy fuetimate on 15 Juny 2019 • ( Leave a comment )\nAnglesola és un municipi de l’Urgell, de la província de Lleida que té 1328 habitants, 670 homes i 658 dones. D’aquests, més de la meitat es troben a la franja d’edat entre els 15 i els 64 anys, 211 són nens i nenes, 263 tenen entre 65 i […]\nBy fuetimate on 12 Juny 2019 • ( Leave a comment )\nVilagrassa és un municipi de la comarca de l’Urgell a la província de Lleida. Amb una densitat de 25,7 habitants per quilòmetre quadrat té 510 habitants, repartits gairebé a parts iguals entre els gèneres 261 homes i 249 dones. Els habitants que tenen entre els 15 i els […]\n‹ Newer 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 … 122 Older ›


IB3 | La franja d’edat de la majoria de brots de les Balears es troba entre els 20 i els 40 anys\nPortada > societat > La franja d’edat de la majoria de brots de les Balears es troba entre els 20 i els 40 anys\nAquesta setmana hi ha hagut 19 brots nous, que han donat 88 persones positives\nEl Servei de Salut atén 1.733 persones per contagi de la Covid-19. D’aquestes, 103 es troben hospitalitzades i 17 són a l’UCI. Aquesta setmana hi ha hagut 19 brots nous, que han donat 88 persones positives.\nArranz explica que aquests brots es donen sobretot en l‘àmbit familiar i entre amics. De fet, un darrer brot, que encara no està tancat, ha afectat un grup de joves que s’havien ajuntat a la platja i que ha deixat de moment 12 contagiats. Arranz alerta també que la franja d’edat de la majoria de brots es troba entre els 20 i els 40 anys\nA la roda de premsa, tant la consellera com el portaveu del comitè de malalties infeccioses s’han mostrat seriosos. Un reflex de la situació epidemiològica actual sobre el coronavirus a les Balears. Demanen a la població més responsabilitat i no relaxar-nos-en


La Fira d'Ous d'Euga de Sant Llorenç de Morunys arriba a l'onzena edició - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Fira d'Ous d'Euga de Sant Llorenç de Morunys arriba a l'onzena edició\nEl concurs de carbasses i el Mercat de Pagès seran, un any més, els principals reclams de l'esdeveniment\narnau valverde 13.10.2019 | 00:11\nCarbasses participants al Concurs d'Ous d'Euga de l'any passat a Sant Llorenç de Morunys Ricard Monsó\nCarbasses participants al Concurs d'Ous d'Euga de l'any passat a Sant Llorenç de Morunys\nSant Llorenç de Morunys acollirà un any més el Mercat de Pagès i la Fira d'Ous d'Euga, que compleixen la seva novena i onzena edició respectivament. Es tracta d'un dels esdeveniments referents de la Vall de Lord, i tindrà lloc el cap de setmana del 26 i 27 d'octubre.\nUn any més, l'acte més esperat és el concurs d'ous d'euga, que tindrà lloc diumenge al matí i que es dividirà en tres categories: les carbasses més grans de la Vall de Lord, les més grans de fora de la Vall i els més artístics i originals. En les dues primeres categories es repartiran cinc premis que van dels 250 als 50 euros, mentre que a la tercera se'n repartiran tres que van dels 150 als 30 euros. A més, la carbassa més gran de totes les que es presentin obtindrà un premi addicional de 250 euros.\nPel que fa al mercat de pagès que tindrà lloc dissabte i diumenge, el regidor de Turisme de l'Ajuntament de Sant Llorenç de Morunys, Ferran Ginestà, explica que «procurem que sigui una fira de productors, no de productes, és a dir, que la gent que ve siguin els qui han elaborat els seus productes, no que siguin revenedors». «Això fa que el mercat sigui més autèntic», assenyala el regidor. A més, Ginestà assegura que s'intenta que el màxim de paradetes estiguin relacionades amb el tema central de la fira, les carbasses, tot i que lamenta que, a vegades, que es compleixin aquests requisits «és difícil».\nGinestà també comenta les dificultats que es viuen en el concurs d'ous d'euga. «Hi ha un calendari de concursos per tot el país, i nosaltres el tanquem, llavors les carbasses a vegades es trenquen abans d'arribar o arriben en mal estat», lamenta el regidor piteu.\nAltres activitats destacades del cap de setmana seran les visites teatralitzades per conèixer l'origen de la història dels ous d'euga a la Vall de Lord, o la cercavila dels gegants de Sant Llorenç i Guixers amb els grallers d'ambdós municipis, que finalitzarà amb el Ball de l'Euga dels gegants i el tradicional Ball de Coca durant el matí de diumenge.\nPel que fa a la part gastronòmica hi haurien dues línies. Una és que diferents restaurants de la Vall de Lord realitzaran durant la setmana diferents plats amb carbassa. A més, a falta de confirmació oficial, la tècnica de l'associació de turisme de la Vall de Lord, Montse Vilalta, assegura que la intenció és que diferents restauradors de la zona ofereixin diverses tapes amb la carbassa com a producte principal a través de Food Trucks, que oferiran el seu servei durant el concert que se celebrarà dissabte al vespre.\nEls més petits també tenen el seu espai a la fira. Diumenge a la tarda, a l'escola Vall de Lord, els nens podran gaudir de l'espectacle infantil Corroc de la companyia Escarlatacircus.\nA més, la cooperativa Biolord oferirà una visita guiada a les pomeres en motiu de la setmana Bio que acabarà amb un tast de suc de poma per als assistents.


Nom: MASIA DE SANT LLEÏR - SANTLLEHI\nAdreça: Ctra. BV 1221 Terrassa a Navarcles Km 19'5 trencall mà esquerra\nNúm. Registre / Catàleg: 10300-I\nData Disposició: 17/10/2007\nEdifici de planta baixa i dos pisos, el superior destinat a golfes. Està orientat a l'est, amb la porta d'arc de mig punt. La coberta és a dues vessants, de teula àrab. Els carreus són de mides diferents, i els de la part esquerra -més antiga- són més foscos. Presenta una masoveria adossada, més nova, amb finestres construïdes amb arcs de totxo.\nConsta també d'un cobert afegit a la cara principal. Aquesta presenta dues finestres quadrades i tres espitlleres.\nA la part de ponent, unes tines apareixen afegides al mur. La façana sud és obrada amb carreus desiguals i arrebossat, i en ser més assolejada, presenta més obertures (portes i finestres). L'edifici disposa s'un carener sense canal.\nEl conjunt resta avui malmès per l'estesa de línies d'alta tensió per la zona. Edifici de planta baixa i dos pisos, el superior destinat a golfes. Està orientat a l'est, amb la porta d'arc de mig punt. La coberta és a dues vessants, de teula àrab. Els carreus són de mides diferents, i els de la part esquerra -més antiga- són més foscos. Presenta una masoveria adossada, més nova, amb finestres construïdes amb arcs de totxo.\nA la part de ponent, unes tines apareixen afegides al mur. La façana sud és obrada amb carreus desiguals i arrebossat, i en ser mé...\nEs coneix l'existència d'aquesta masia des del segle XIV, tenint com a llinatge d'origen Santlleïr. Actualment roman tancada i presenta senyals d'haver-se deshabitat.


Recipient biodegradable, Bol, Copa - ZHONGSHENG\nClamshell de frontissa\nSafata per dinar\nSafata del supermercat\nSafata per dinar de 5 compartiments ZZ Eco Products, de 12,5 "...\nSafates de fibra TAN ZZ Eco Products-6 "X 6 ...\nCopa de cafè Bagazo ZZ Eco Products Li ...\nZZ Eco Products Biodegradable Borsa de Sucre ...\nJinhua Zhongsheng Fibre Products Co., Ltd. és una empresa de fabricació que integra la producció i venda d'equips de maquinària per a pasta de paper i disseny i desenvolupament de motlles en un tot. El formatge de pasta de paper i el motlle de premsa en calent que fabriquem és adequat per a diversos tipus d’artesania i màquines de diferents mètodes de calefacció (calefacció elèctrica, calefacció a vapor, calefacció per transferència de calor). Ens encaminem a investigar i fabricar motlles de pasta de paper escalfats per vapors i oli de transferència de calor. Aquesta tecnologia d’estalvi d’energia ha estat àmpliament promoguda i utilitzada tant a casa com a l’estranger.\nZhongsheng Group es va constituir el 2004. A la primera etapa, Zhongsheng es va especialitzar en el disseny, desenvolupament, fabricació i venda d’equips de modelat de pasta i motlles especials i va ocupar el 70% del mercat de la indústria de modelat de pasta de Xina amb tecnologies innovadores de motlles d’alumini, automàtics. pasta i màquines grans\nAmb la creixent demanda del mercat de vaixella de paper biodegradable, Jinhua Zhongsheng Fiber Products Co., Ltd es va constituir el 2013 i va començar a participar en vaixella de paper biodegradable per modelar pasta.\nEl dinar d'un sol ús, que ha de ser mor ...\nTot i que la comanda límit de plàstic ha estat en vigor des de fa deu anys, i molts països i persones volen que el medi ambient no es contamina pel plàstic, però encara podem trobar que hi ha molts productes plàstics d’un sol ús. S'han criticat els desavantatges de les vaixelles de plàstic d'un sol ús, que són ...\nNO.318 ， WEN XI CARREA, JINHUA, ZHJJIANG, XINA


Ja hi ha data per La Mostra 2010 – De Què Parlem? – Ràdio Nova (BCN)\n14/07/2009 Aitor Bernal Exposiciones y Espectáculos, Festivales, Sociedad y Cultura, Teatro 0\nLa 21a edició de La Mostra – Fira de teatre infantil i juvenil es durà a terme entre els dies 14 i 18 d’abril de 2010. D’aquesta manera, la principal fira catalana d’arts escèniques per a tots els públics tornarà a reunir de nou a Igualada els millors espectacles de teatre infantil i juvenil.\nA principi de setembre s’obrirà el període d’inscripció de les companyies per participar a la 21a edició.\nLa Mostra és el mercat d’arts escèniques de les terres de parla catalana especialitzat en teatre infantil i juvenil. Està concebuda com un aparador de les produccions catalanes de teatre infantil i juvenil més interessants i està adreçada a programadors i a públic en general.\nLa Mostra – Fira de teatre infantil i juvenil està organitzada per l’Institut Català de les Indústries Culturals de la Generalitat de Catalunya i per l’Ajuntament d’Igualada.\nDames Màgiques fa front a la crisi


Els atletes més joves del CAM i del CAI brillen en els catalans de Lleida - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Avinent va obtenir onze medalles, amb set títols, i els anoiencs van obtenir set metalls, amb tres ors\nredacció/jumper 26.06.2019 | 23:25\nLucía Molina i Sira Salas, podi en sub-12 avinent manresa\nLucía Molina i Sira Salas, podi en sub-12\nNombrosos grups d'atletes de l'Avinent CA Manresa i del CA Igualada Petromiralles/Jocnet van prendre part, a les pistes de les Basses de Lleida, en la jornada final dels Campionats de Catalunya de base (categories sub-10, sub-12 i sub-14) amb una brillant actuació global. Aquests atletes havien aconseguit la seva classificació a la fase prèvia que es va celebrar el dia 8 de juny a les pistes de Castellar del Vallès.\nEn el cas del CAM, va destacar el primer lloc en la classificació de clubs de la categoria sub-14, el quart en sub-12 i el sisè en sub-10. D'entre totes les actuacions va destacar Ona Bonet, campiona sub-14 de salt d'alçada amb un rècord estatal d'1,65 metres que tenia María Vicente. També doblet per a Biel Cirujeda, campió en 15o llisos i en triple salt, amb rècord manresà. Pel que fa als altres títols, Sira Salas va vèncer en els 60 metres i Lucía Molina, en llargada sub-12. El sub-10 Martí Homs va vèncer en llançament de pilota i també van obtenir medalles Martina Martínez i Samuel Palhas.\nPel que fa a l'actuació dels atletes del CA Igualada Petromiralles/Joc Net, es va traduir en set medalles en total: cinc en la categoria sub-14 (3 d'or, 1 de plata i 1 de bronze) i dues més en categoria sub-10 (1 de plata i 1 de bronze) i cap en sub-12.


LA IMPORTÀNCIA DEL CLOUD COMPUTING EN LA EMPRESA | iDEAN\niDEAN > ERP, CRM, TPV i comptabilitat per Andorra > LA IMPORTÀNCIA DEL CLOUD COMPUTING EN LA EMPRESA\nQue és el Cloud Computing? Avui dia està de moda el terme “núvol” o “cloud”, però sabem realment que és? els seus beneficis i els seus avantatges? I els seus desavantatges? En aquest post us expliquem molt breument aquesta tecnologia…\nQuan parlem del núvol o de Cloud Computing no ens referim a un núvol en el cel, ni que el que pugem al núvol es trobi allà. Són servidors o computadores físiques que es trobes en altres llocs del món, on qualsevol té accés.\nCloud es basa en la idea d’utilitzar serveis informàtics com a programes i arxius sense la necessitat que s’emmagatzemin en el nostre pc i s’emmagatzemin en servidors externs. En la imatge podem veure l’exemple clar dels serveis que pot donar-nos la plataforma Cloud, sense la necessitat de tenir-ho emmagatzemat en la nostra oficina, pagant solament per l’ús que li donem i a molt baix cost mensual.\nUn dels punts claus i d l’èxit del Cloud Computing és l’estalvi que podem generar gràcies a aquestes solucions. Avantatges són moltes i a més de l’estalvi, la mobilitat, flexibilitat, productivitat i seguretat són clares respecte a solucions tradicionals. En la següent infografia podem veure els seus punts forts.\nÉs cert que respecte a la seguretat, no hi ha res ara mateix que ens aporti una seguretat al 100%. Internet és un món enorme i molt complex, sense cap estàndards ni normes d’ús. La ciber-delinqüència cada vegada és major i ho serà en un futur. Però sempre que s’apliquin mesurades per evitar-ho no tenim perquè tenir por a l’hora de pèrdua d’informació.\nPer concloure, és important que es tinguin en compte aquests conceptes, ja que en un futur els avantatges poden ser molt grans i no hem de reemborsar cap quantitat gran que ens suposi maldecaps.\n(estret de COMUNICACIÓ IEBS)


David Tarrés, el bloc:: de febrer 2015\nEl cap de setmana passat em vaig desplaçar a Torrebesses per córrer la primera cursa de btt-O de la temporada. Aquesta cursa era la primera cursa de la Lliga Espanyola i el Campionat de Catalunya.\nMapa mitja distància\nLa veritat és que tenia moltes ganes d’aquesta cursa, però no sabia com arribaria després d’estar corrent al 100% al POM i em feia por arribar cansat. A més a més, la temporada la tinc planificada per arribar al 100% de cara al maig, juny i juliol, o sigui que anava una mica a l’expectativa.\nEl dissabte al matí tenia lloc la cursa de mitja distància, a priori una cursa curteta de poc més d’una hora i on tots aniríem a fondo per poder començar la temporada amb un bon resultat.\nVaig començar amb ganes però de seguida vaig veure que no estava suficientment concentrat. La falta d’uns camps que no estaven pintats en el mapa em va originar més confusions del que deuria, ja que el mapa era fàcilment interpretable amb els camins i les corbes de nivell.\nTotal, que entre les 3 primeres balises vaig perdre més de 16 minuts de la manera més tonta possible, semblava que no hagués orientat mai.\nDesprés de la 3 ja em vaig anar posant a lloc, recuperant algun minut però sense anar ràpid per la falta de cames i/o per la desmotivació d’haver començat tant malament.\nMapa night sprint\nVaig arribar a meta i ràpid cap a dinar i a fer una bona migdiada, a veure si descansant m’asserenava i podia recuperar alguna cosa per la cursa sprint de la nit.\nSí, sí, a la nit tocava la cursa sprint. Realment crec que estava bastant concentrat, però a les primeres balises vaig voler arriscar i em va sortir malament. A més a més, de camí a la 7 em va passar l’Ángel que sortia 4’ darrera meu i anava com un avió que vaig ser incapaç de seguir. Algun error més de camí a la 11 i la 12 i a dormir calent una altra vegada, havent perdut 8’ més.... deu ni do la pena que estava fent...\nEl diumenge sí o sí havia d’anar diferent la cosa. Era la llarga distància i em feia por veure com tindria les cames. Per rematar-ho la cursa era score (les balises s’havien de fer en l’ordre que es volgués) i només s’havien de fer 27 de 33 balises. O sigui que l’estratègia seria clau.\nVaig decidir anar a la brava i confiar que podia fer una bona estratègia des de sobre la bici sense perdre temps a estudiar-me-la a la sortida. L’única cosa que tenia clar des del moment en què vaig veure el mapa és que descartaria 5 o 6 balises de la zona nord – est del mapa, però que ja decidiria quines serien.\nAixí doncs vaig començar a enllaçar balises mentalment a la vegada que n’anava assolint pedalant. Vaig descartar la balisa 48 perquè no trobava la manera d’enllaçar-la de manera més o menys còmode i la resta de combinacions per descartar 5 balises més les vaig anar barallant i intercanviant durant tota la ruta.\nFinalment vaig poder fer un recorregut bastant òptim i sense massa quilòmetres, cosa que em va permetre endur-me la victòria tot i no pedalar tot el fort que hauria volgut.\nTot i la bona cursa, no vaig poder recuperar el temps perdut el dissabte i em vaig haver de conformar amb la 5a posició a la general.\nNo obstant, estic bastant content d’almenys haver tret una bona puntuació en una de les 3 curses i exposar la meva candidatura a poder anar al mundial i/o a l’europeu.\nPer altra banda m’agradaria felicitar a la resta de corredors que van fer bones curses i van demostrar que aquí ningú regalarà res i que les places per entrar a la selecció aniran cares.\nAra la ment ja està en la propera btt-O de Navaleno el 14 de març. Abans però, tocarà anar a l’Andalucía O-Meeting i al Costa Càlida a fer orientació a peu.\nPublicat per David Tarrés a 23:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLlarga dia 1\nLa feina se m’acumula i de moment us passo la crònica del POM, a veure si durant aquesta setmana puc fer la de Torrebesses.\nFa quinze dies vam anar a Portugal a córrer el Portugal O-Meeting (POM), una competició que vaig descobrir l’any passat i que per poc que pugui intentaré anar repetint cada any.\nEl POM consisteix en 4 dies de competicions en els quals es fan 5 curses. Aquest any consistia en 3 llargues, una mitja i un sprint.\nAquí hi vénen un munt de corredors de gran nivell internacional que aprofiten la bona temperatura de Portugal per fer bons entrenaments de qualitat. A part, una de les curses era World Ranking Event, és a dir, puntua pel rànquing individual.\nEnguany el centre de competició era a la zona de Praia de Mira, un petit poble costaner amb uns terrenys de dunes dins el bosc, molt plans i amb vegetació molt penetrable, el que ho convertia en terrenys molt ràpids.\nLa primera cursa va ser el dissabte i es tractava d’una llarga distància de 18km. Sí sí, 18 kms lineals. Quina por que em feien! Però a l’hora de la veritat es van convertir en súper ràpids i vaig cobrir-los en 1h53’ i recorrent uns 19,5km!\nEn general vaig estar bastant content de la meva cursa, alguns errors que em van fer perdre uns 5-10’ i ja està.\nMitja dia 2\nA la tarda tocava la cursa sprint nocturn. Una divertida i explosiva prova pels carrers de Praia de Mira. L’únic inconvenient és que a la balisa 4 el frontal em va començar a fer pampallugues i ja no podia córrer al 100%. Tot i així una cursa acceptable tot i veure’m obligat a córrer a mig gas.\nL’endemà tocava el torn a la mitja distància. El mapa era el mateix que el dia anterior a la llarga. En aquesta ocasió sí que vaig fer errors estrepitosos que em van fer perdre moltíssim temps. Suposo que el fet de voler anar massa ràpid i anar confiat del dia abans em va passar factura. En total també uns 10’ perduts i no massa content del resultat. Però bé, les curses estaven esdevenint genials i ho estava gaudint molt.\nLlarga dia 3 (primer mapa) WRE\nEl dilluns tornava a tocar una altra llarga de 18km, i la cursa més important ja que era World Ranking Event. La zona era propera al mapa dels primers dies però la manera de córrer una mica diferent, ja que hi havia un munt de verds 2 i 3 que podien esdevenir autèntiques trampes. Jo em vaig emboscar en massa verds d’aquests i vaig perdre molt temps. Tot i això encara vaig fer un resultat acceptable. La cursa va acabar sent realment dura i els corredors arribàvem rebentats a meta. A banda del munt que es van retirar. Al final 2h08’ per completar els poc més de 20km que vaig recórrer.\nFinalment tocava la cursa de dimarts. Una altra llarga distància però aquesta vegada de “només” 13 km lineals. Com que en la suma dels temps de la resta de dies estava a més d’1h del primer classificat de la meva categoria, em va tocar sortir en massa. Això significava una sortida de 40 corredors a muerte per intentar despenjar a la resta de corredors. Aquí ningú regala res i es formen trens de corredors amb el ganivet entre les dents i controlant les diverses dispersions pensades perquè no es pogués seguir tant.\nLlarga dia 3 (segon mapa) WRE\nLa cursa va ser duríssima per la velocitat de la gent i els verds es creuaven a una velocitat inimaginable el dia abans. A la sortida vaig aconseguir situar-me en un bon tren, però vaig tenir un error a la balisa 12 i em vaig quedar sol. A partir d’allà vaig intentar anar al mateix ritme tot sol fins que un dubte en la balisa 18 va fer que m’atrapés un altre tren. A partir d’allà gas fins el final i un bon resultat.\nLlarga dia 4 (sortida en massa)\nAl final doncs, 31è en categoria èlit i molt content d’haver anat al POM. Tot i no fer molt bones curses estic bastant content del meu rendiment físic i tècnic. Ara a veure si puc millorar de cara a Huelva del 28 de febrer i 1 de març. Mentrestant intentar recuperar per la primera prova de Lliga Espanyola de Btt-O a Torrebesses que tindrà lloc en 4 dies!!\nPublicat per David Tarrés a 22:46 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per David Tarrés a 19:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


Criolipòlisi mèdica - UAU Radio - Clínica Nexus\nÉs moment de començar a pensar com volem tenir cura del nostre cos ara que ens apropem a la primavera. Encara que falti per l’estiu, la preparació ha de començar uns 4 mesos previs, així que avui escoltem els tractaments que ens recomana Montse Monjo, directora de Clínica Nexus.\n. Parlem de la criolipòlisi mèdica com a millor tractament per moldejar-nos per a l’estiu. En què consisteix?\nTal com la seva paraula indica: CRIO= fred LIPO= greix LISI= eliminació\nLa criolipòlisi mèdica selectiva, és un nou mètode no invasiu per a l´eliminació del greix. Consisteix a abaixar la temperatura d’una zona corporal que contingui greix acumulat fins – 8ºC durant uns 70 minuts, de manera controlada, cristal·litzant les cèl·lules de greix, tot produint-ne la destrucció definitiva i posteriorment l´expulsió pel propi metabolisme del cos.\n. Qui es pot sotmetre a la criolipòlisi?\nAquest tractament és ideal per aquelles persones no obeses, a les quals els sobra greix en algunes àrees del cos. És a dir, homes i dones amb greix localitzat. Els senyors normalment se´ls acumula més a la zona abdominal, i a les senyores a part de la zona abdominal, a flancs, plec toràcic (plec que es fa sobre sostenidors), i sobretot malucs, més conegut com “cartutxeres”….\n. Quins son els resultats que s’obtenen? La criolipòlisi redueix fins a un 50% el acúmul de greix tractat, per sessió.\nEl greix destruït és eliminat progressivament pel metabolisme natural del cos, a través de la via limfàtica, al llarg dels 45 dies posteriors a la realització del tractament. Els resultats ja són visibles als 15 dies després de la sessió.\nLa reducció mitja amb els nostres protocols personalitzats és d’una talla per sessió;\n. Hi ha límit de sessions, quantes se’n recomanen? es recomana d’una a tres sessions per zona; el límit ve determinat pel propi greix, sempre que tinguem un mínim 1´5 cm de greix podem fer una sessió.\n.Com és un tractament de criolipòlisis?\nEl tractament és INDOLOR i dura 70 minuts, en funció de les zones que s´han de tractar i el gruix de greix d’aquestes.\nPrimer fem l´anàlisi de composició corporal, en segon lloc calculem la densitat del teixit adipós de la zona seleccionada amb un plicòmetre, després es marca la zona que s´ha de tractar i a continuació la pacient es tomba còmodament a la llitera.\nTot seguit, la professional especialitzada escull els capçals que s’adapten més anatòmicament a la zona a tractar, ja que tenim un exclusiu equip amb 12 capçals diferents, i els col·loquem a les zones a tractar, realitzant una succió que posarà en contacte el teixit adipós amb les plaques refrigeradores.\nLa pell començarà a refredar-se i sentirà una lleugera sensació de fred localitzat, que mai arriba a molestar. Aquest procés de refredament dura 70 min, durant aquest temps podrà llegir, escoltar música, relaxar-se, etc… Passats els minuts seleccionats es retiren les plaques i es realitza un agradable massatge drenant.\n. Per què té avantatges respecte altres tractaments?\nPerquè: NO ÉS INVASIVA, ÉS INDOLORA I OFEREIX RESULTATS IMMEDIATS I DEFINITIUS\nEl refredament controlat destrueix exclusivament les cèl·lules de greix, i això suposa una gran avantatge respecte a altres procediments.\nLa criolipòlisi no danya cap altre teixit, és un dany controlat i selectiu que només afecta al teixit gras.\nAquest procediment permet la incorporació immediata del pacient a la vida quotidiana.\nI després quin manteniment s’ha de fer?\nMantenir el pes, i hàbits saludables, ja que sinó hi ha oscil·lacions brusques de pes, els resultats, al haver-hi hagut la destrucció de les cèl·lules de greix, són definitius.\nA més em consta que us han elegit centre referent de tot Catalunya i Aragó? Ens ho pots explicar?\nEstàs molt ben informada Eva, així és. Seguint amb la filosofia Nexus de ser referents i capdavanters també tecnològicament, hem adquirit aquest 2018 el model més avançat de Criolipòlisi i l´únic que té 12 capçals diferents, per adaptar-se a la perfecció a cada zona del cos. Aquest fet, més la preparació professional de tot l´equip, ha fet que Cooltech, ens hagi seleccionat com a centre de referència de tot Catalunya i Aragó.\nReduir una talla per sessió. Aquest és el resultat que es pot aconseguir amb la criolipòlisi de Nexus!\nPer a més informació, demaneu una 1a visita informativa gratuïta.\nL’abril de l’any passat incorporàvem els test genètics dins la nostra Unitat de Medicina Preventiva…\nTags: antiaging, medicina preventiva, test genètics\nLa clínica referent en medicina estètica de Lleida s’uneix a Estechic – Surgery & Hair…


Un error amb l'escrutini modifica els resultats a Figueres on el PSC perd un altre regidor - El Gerió Digital\nERC recupera un edil i es queda amb dos empatats amb els socialistes\nDilluns, 23 de maig de 2011 14:04h\nEls socialistes de Pere Casellas perden un altre regidor (arxiu)\nLa crisi socialista a Figueres s'ha incrementat aquest matí després de comprovar-se com les dades de l'escrutini publicades ahir pel Ministeri de l'Interior eren errònies. S'havien atribuït un total de 1.591 vots (12,49%) a la formació socialista encapçalada per Pere Casellas quan en realitat en va aconseguir 1.495 (11,77%). D'altra banda els populars de Maria Àngels Olmedo tenien 1.737 vots (13,64%) segons Interior quan a l'hora de la veritat en van captar 1.752 (13,80%). També s'ha detectat un error amb ICV on inicialment se'ls van atorgar 683 vots (5,36%) en comptes dels 645 (5,08%) reals.\nA efectes pràctics aquest fet suposa que el PSC baixa un regidor més passant de 3 a 2 i que ERC en guanyi un empatant amb els socialistes. Canet ja va anunciar ahir la seva retirada sense posar encara data al qualificar la derrota de ser un "desastre sense pal·liatius" en declaracions a Tramuntana Televisió mentre que Casellas va comentar que seguiria "endavant" apel·lant a un "projecte nou" amb "nous afiliats" que "entre tots estem disposats a tirar endavant".\nL'error ja es va detectar durant la mateixa nit electoral, però aquest dilluns, per diluir qualsevol dubte, s'ha tornat a repassar l'escrutini de totes les meses electorals. Aquest segon repàs ha confirmat l'error, i les dades modificades ja s'han enviat a la Junta Electoral Central. Serà aquest organisme qui s'encarregarà de ratificar l'escrutini en un termini d'entre una setmana i deu dies.


El nostre instructor RYA - Yachtpoint\nEl Pere Valera Taltavull és el cap d’estudis i instructor dels nostres cursos RYA (Royal Yachting Association). Acumulant més de 60.000 milles navegades, és titulat com a Patró d’Altura per la Marina Mercant Espanyola i graduat per la RYA.\nVa iniciar la seva trajectòria professional el 1998 al món del charter. Activitat que sempre ha combinat amb altres feines, totes elles relacionades amb la nàutica.\nHa patronejat embarcacions de diferent eslora i ha realitzat diverses travesses oceàniques. És un gran apassionat de la navegació tradicional, així com de combinar-la amb les tècniques més modernes de navegació.\nAl 2013-2014 va ser capità del vaixell Sterna, un Open 85 dedicat al charter d’aventura i formació de navegants. Amb ell va realitzar navegacions oceàniques i a zones remotes com Svalbard o Groenlandia, creuant en varies ocasions l’Atlàntic.\nActualment està col·laborant amb OCEANA Foundation; fundació encarregada de protegir àrees marítimes d’especial interès. S’inicià sent patró de l’embarcació Ranger, un catamaran d’alumini de 21,64 mtrs. Posteriorment va participar a Líban en un altre projecte de la fundació on fou cap de maniobres i encarregat de la logística del Tug Sea Patron (vaixell de 42 mtrs d’eslora).\nLA SEVA EXPERIÈNCIA AMB LA RYA\nComençant com alumne, el Pere va anar adquirint experiència i coneixements fins al punt de convertir-se en un valorat instructor. Tant és així, que el 2010 va fundar i dirigir una de les primeres escoles a Espanya en impartir cursos RYA. L’escola, regida per un espanyol, es deia Menorca Yachting BCN.\nTranscorreguts cinc anys a la professió i sent cap d’instructors de Menorca Yachting BCN, va començar a treballar com examinador oficial RYA. A la vegada, exercia d’instructor a escoles i clubs nàutics. Impartia cursos de navegació espanyols de nivell equiparable al de la titulació RYA Yachtmaster Ocean.\nAvui en dia, de la mà de Yacht Point RYA Training Center i com a cap d’instructors, imparteix cursos RYA. Ensenya als alumnes l’art de navegar a vela i, el més important, l’experiència.\nEl Pere Valera Taltavull és se’ns dubte un professor reconegut amb ganes de transmetre els seus coneixements i ser el mentor de futurs grans navegants. Ja sabeu grumets, no deixeu d’escapar la oportunitat de formar-vos al seu costat!\nA continuació us deixem l’enllaç d’alguns dels blogs redactats pel Pere per a Oceana Foundation: http://eu.oceana.org/es/blog/autor/pere-valera.\ncursos RYA, instructor espanyol RYA, instructors RYA, Pere Valera, RYA, titulació vela internacional, titulacions RYA


El Girona segueix somiant amb Europa amb una victòria contundent contra el Vila-real (0-2) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Girona segueix somiant amb Europa amb una victòria contundent contra el Vila-real (0-2)\nUn gol d'Stuani i un del Choco Lozano han destrossat els de la Plana i permet als gironins situar-se a un punt de la Lliga Europa\nJosep M. Puig 03/03/2018 - 17.25\nEl somni europeu del Girona segueix viu després de destrossar el Vila-real (0-2) a l'estadi de la Ceràmica. L'equip de Machín se situa a un punt dels de la Plana, que ara mateix és el conjunt que tanca les places de Lliga Europa.\nEl Girona no ha abandonat el patró d'asfixiar el rival des del primer minut i ha sotmès el Vila-real des del xiulet inicial. En el minut 16, Pere Pons ha recuperat aquest pilota i la centrada de Borja ha permès a Stuani obrir el marcador (0-1). Catorzè gol de l'uruguaià en aquesta lliga, el setè de cap.\nAbans de la mitja hora, el Girona ha hagut de substiur Carles Planes per una lesió muscular. Mojica ha entrat en el seu lloc. El Vila-real, a partir d'aquí, s'ha fet amo de la pilota i l'única ocasió de la primera part l'ha tingut Pablo Fornals en el minut 27. El conjunt local ha demanat penal en dues jugades que l'àrbitre González Fuertes ha deixat seguir. Bacca també ho ha intentat abans d'acabar la primera part, però la seva rematada ha estat molt defectuosa.\nEn la segona part, el conjunt de la Plana ha buscat l'empat a la desesperada. El primer a intentar-ho ha estat Pablo Fornals i Bono ha enviat la pilota a còrner. Abans del quart d'hora, Bacca ha disposat d'una ocasió, però el seu xut amb l'esquerra també l'ha rebutjat el porter marroquí.\nEl Vila-real ha seguit molt enfadat amb l'àrbitre i ha tornat a reclamar penal per unes possibles mans de Juanpe. La més clara l'ha tingut Roberto Soriano en aquest llençament que s'ha enverinat i que Bono ha rebutjat a mà canviada. Quan el Girona treia aigua del vaixell com podia, un contraatac letal dels gironins l'ha culminat el Choco Lozano amb un gol antològic per l'escaire en el minut 80 (0-2). El jugador hondureny encara ha disposat d'una altra oportunitat, però el resultat ja no s'ha mogut.\nAmb aquest triomf, el Girona FC fa història i es converteix en l'equip debutant a Primera Divisió que aconsegueix més aviat, a la jornada 27, els 40 punts que virtualment assegurarien la permanència.\nEl Girona es converteix en el millor debutant de l'història de @LaLiga a la jornada 27 en assolir els 40 punts que, alhora, certifiquen la permanència a la Primera Divisió.#OrgullGironí pic.twitter.com/NPEEnxeobO\n Girona FC (@GironaFC) March 3, 2018\nResum del Vila-real - Girona (0-2)\nStuani: "Aquest triomf ens dona moltes ales"\nVila-real 0-Girona 2: Europa, que venim!


Generació Digital: PACMAN\nEl Joc i la Icona\nDeia un acudit que si els Videojocs ens afectessin realment, avui en dia estariem tots en habitacions a les fosques, menjant píndoles i escoltant música electrònica. La referència, irònica, és clara a la cultura de les Raves, però ens diu també molt del que Pac-Man significa. És el referent absolut sobre els Videojocs. Qualsevol persona si pensa en videojocs coneix Pac-Man, s'imagina en Pac-Man. Parlar de Pac-Man és parlar molt més que d'un joc, és parlar del primer personatge que va donar forma i personalitat als nostres desitjos: ser nosaltres també, protagonistes de videojoc.\nNo només la seva adictiva jugabilitat ens va captivar, si no que la seva personal creuada contra els fantasmes que habitaven un món laberíntic de blaves barreres es va fer aviat nostra, i Pac-Man es va guanyar la nostra simpatia. Això, industrialment parlant volia només dir una cosa: Merxandatge. I en Pac-Man trovem el primer cas on un personatge de videojoc pot vendre més inclús que una estrella de pel·lícula: Cereals, llençols, barrets com els de la imatge, sabons, samarretes, jocs de tauler, una sèrie propia d'animació, una cançó d'èxit (Pacman Fever de Buckner&Garcia). Tot producte és vàlid per a la llicència Pac-Man. Tot? NO! La proliferació de nombrosos clons va portar també costoses batalles legals, com el cas de Munchkin per Videopac.\nPerò un cop pasada la febre dels 80, perquè Pac-Man ha seguit captivant? Anys després em anat veient mostres de que Pac-Man ha trascendit del seu rol de personatge: Jocs en viu, performances, reedicions constants, reinvencions continues. Gent de totes les edats ha venerat aquesta icona, aquest sentiment gairebé pur i destil·lat del que hauria de ser qualsevol videojoc.\nposted by Generació Digital @ 2:40 PM 1 comments\nRegistres de 8 bits: el perquè de la Pantalla Partida\nLa famosa Pantalla Partida ( o Split Screen), és la que s'assoleix al arribar al nivell 256 de Pac-Man. En aquest nivell, la pantalla apareix partida longitudinalment en 2 meitats. En una d'elles, l' esquerra, tot sembla correcte, mentre que en la dreta els gràfics apareixen corromputs i diferents sprites i blocs gràfics del joc es repeteixen fent impossible de veure el laberint i els personatges.\nPerò perquè succeeix això? I encara més, si es superés aquest nivell... què passaria?\nDoncs això succeeix degut a que el marcador de nivells intern del joc fa servir un registre de 8bits. En números binaris el zero és 00000000, i el 255 és 11111111. Si el marcador de nivells és un registre de 8 bits, això vol dir que només pot registrar 256 nivells ( del 0 al 255) fins que al intentar sumar un altre dígit el marcador es reseteigi i torni a senyalar el 0\nCom explica això la Pantalla Partida? El marcador intern ( que no té per què coincidir amb el que es mostra al jugador) comença amb el nivell 00000001 ( i no amb 00000000), al igual que el nivell que es mostra al jugador. Per tant, aquest nivell, el 1 sí que està definit per el programa de Pac-Man, però el nivell zero per a ell no existeix. Aixì que al arribar a la pantalla 256, en realitat per al marcador intern del joc es retorna al començament, al nivell 0, un nivell que no es troba descrit i per tant el programa es penja i mostra la Pantalla Partida.\nSi els programadors de Namco haguessin usat el registre intern amb valor zero com el nivell 1 pel jugador, mai es veuria una Pantalla Partida, doncs simplement al retornar el contador a zero, el programa SÍ sabria qué ha de mostrar i la partida seguiria. De fet, si amb l'ajut d'un emulador i trucs per passar automàticament de nivell probem d'arribar a la Pantalla Partida, veurem que es pot superar i que un cop el registre intern torna a senyalar el nivell 1 ( el nivell 257) aquesta vegada apareix el laberint de sempre i el joc pot continuar durant uns altres 256 nivells.\nposted by Generació Digital @ 2:25 PM 5 comments\nUn mòn de rècords\nDesde el seu llançament, Pac-Man va esdevenir un joc de gran adictivitat. La seva senzillesa i el fet que fos atractiu per a jugadors de totes les edats li han garantit un lloc especial en el cor de tots els jugadors. Rar seria que ningú hagués mai jugat al Pac-Man o alguna de les seves variants. Per tant és fàcil que les guerres de rècords comencessin.\nDesde TwinGalaxies, les llistes de rècords oficials parlen per si soles i la competitivitat és enorme, 6 persones empatades en la primera posició!! La xifra màgica: 3,333,360 que correspont a la màxima puntuació obtenible menjant tots i cadascun dels cocos energètics, els fantasmes i els punts extres. Malgrat tot, hi ha un líder: Billy Mitchell campió desde el 3 de Juliol de 1999, qui al acabar de jugar i batre el rècord va afirmar " ja no hauré de tornar a jugar a aquest refomut joc mai més!!". I no és d'extranyar. Si són de sobre coneguts certs patrons que es poden usar per completar pantalles, Mitchell afirmava que no en va usar mai doncs comprenia la forma de fer dels fantasmes i els podia esquivar sempre que volgués.\nCorre una llegenda, però, al voltant d'un jove americà de 8 anys, Jeffrey R., a qui el mateix Ronald Reagan va felicitar per escrit al aconseguir el rècord de punts de PacMan: 6,131,940, gairebé el doble del rècord oficial. De totes maneres, i tenit en compte que realitzar aquesta puntuació voldria dir superar la mítica Split-Screen ( pantalla partida), l'error de programació o bug més mític del mon dels videojocs, actualment es considera que mai va existir tal rècord. Tot i aixì, l'actual poseidor del rècord, B. Mitchel, va retar públicament a qui aconseguis superar la pantalla partida amb un premi de 100,000$$\nAmb un cálcul aproximat de més de 10 Milions de partides jugades a Pac-Mans a tot el mon, sens dubte Pacman segueix aconseguint rècords!\nposted by Generació Digital @ 2:10 PM 0 comments\nToru Iwatani: Perfil d'un creador\nToru Iwatani va nèixer el 1955 i entrà a Namco el 1977 amb la funció de dissenyador. Junt amb el programador Hideyuki Mokajima i altres empleats de Namco, va tenir la pensada de realitzar un videojoc que s'apartes dels canons actuals ( 1980) fortament influenciats per l'èxit de Space Invaders. Volia un joc colorista, no bèlic, que atragués per iguals nois i noies. La idea d'un joc d'habilitat al voltant d'un personatge que anés menjant peces ja els rondava pel cap quant l'èquip de disseny va fer una, ara ja "llegendaria", visita a la pizzeria. Un cop retirada la primera porció, davant d'Iwatani aparegué el personatge que tant estaven buscant. Acabava de neixer "Puck-Man".\nL'original nom del personatge, es basa en la onomatopeia japonesa Paku-Paku, que es traduiria com "menja-menja", i és el so que fa Pac-Man al moure's pel laberint. Amb l'exportació als USA, es va temer que els adolescents ratllessin les máquines per convertir la P en una F i obtenir una més que evident obscenitat, per la qual cosa es va rebatejar Pac-Man.\nMalgrat Iwatani ha realitzat altres jocs per a Namco com Libble Rabble, o més recentment Alpine Racer o Point Blank, aquest no han arribat mai a passar de jocs discrets sense fer ombra al seu il·lustre antecessor ( potser amb l'excepció de Time Crisis) que amb un èxit sense precedents i versions per a la totalitat dels sistemes apareguts fins a la data, segueix tenit tant de futur ara com fa exàctament 26 anys!\nEntrevista a Masaya Makamura , director de Namco\nposted by Generació Digital @ 1:46 PM 2 comments\nAriadna al Laberint de...Tomb Raider Legends (PS2)\nBé, jo per començar el que m’agradaria deixar clar és un fet obvi i que no m’ha calgut jugar per adonar-me’n: i és el perfil de la protagonista oi, una dona extremadament recautxutada: llavis, cul pits... a més amb uns pantalonets ben curts, roba ben ajustada... Això a mi no m’agrada, i a més em genera un dubte enorme que us plantejo, i és que com pot ser que un joc pensat, suposo, per homes té una protagonista femenina? Perquè a més jo no he trobat que es pugui canviar el personatge, és a dir que jugues a la noia o no jugues i bé, com us sentiu? Perquè de fet acostuma a passar sempre al contrari... Com us sentiu, vosaltres homes portant amb el comandament de la vostra estimada Play Station una dona?\nBé, al marge d’aquesta pinzellada que vol ser una mica la denúncia que crec que espero poder anar desenvolupant al llarg dels programes d’aquesta Generació Digital: el masclisme és molt present en els videojocs.\nAra em centro en el joc en si.\nD’entrada el joc planteja la possibilitat de jugar a 3 nivells: un de fàcil, un mitjà i el difícil. La música em sembla interessant i també la història, que comença a Bolívia. Bé, haig de dir que no és alló de donar-li al PLAY i començar a jugar, no: primer et fan una introducció, de l’estil pel•lícula hi ha un accident d’avió i se li planteja al jugador la història. El que cal és recuperar unes determinades peces d’una civilització antiga, i ens situem a Bolívia.\nLa veritat és que els paisatges que surten són espectaculars, a més com que el joc et permet mirar en diferents perspectives doncs et pots trobar directament dins, i això està molt bé: muntanyes, salts d’aigua, verd... a més et pots submergir a l’aigua i està realment ben fet. Aquí però ja vaig descobrir una cosa del joc que no em va agrada gens, que em feia sentir absolutament desorientada: i és que això que us deia de les perspectives que tens, una subjectiva, una des del darrera i una altra crec que és des de dalt, doncs bé, perds el control depenent els moviments que fas, i a mi això em feia sentir realment perduda. No sé si és habitual en aquest tipus de joc... A més em feia perdre temps.\nUn cop ja admeto que hi ha aquest error o aquest mecanisme, entres al temple, m’he dedicat a explorar els moviments que puc fer amb la Lara Croft: realment la noia és molt flexible: neda, salta, corre, es mou penjada per marges i fins i tot es capaç de penjar-se i avançar per lianes, aquestes plantes que pengen de la selva. Haig de dir que en alguns trams és avorrit, jo no he trobat manera d’identificar un mapa, no sé si n’hi ha o no, però jo o l’he trobat.\nHi ha peces de bronze, de plata i d’or a recuperar que et vas trobant, i que has d’agafar.\nEl problema és que a banda d’anar avançant, hi ha un moment quan entres dins del temple, que et trobes soldats que estan allà guardant el tressor que la Lara Croft també busca i clar, aleshores allà hi ha una carnisseria: et maten i has de matar. A més hi ha una cosa que em té al•lucinada: la pistola, per fer-la servir, t’apunta sola, vull dir que només has de pressionar per disparar.\nposted by Generació Digital @ 1:22 PM 4 comments\nRegistres de 8 bits: el perquè de la Pantalla Part...\nAriadna al Laberint de...Tomb Raider Legends (PS2)...\n< GENERACIO DIGITAL - Un viatge al somnis electrònics de tota una generació >


Els calçots, de Valls. I el vi? – VadeVi\nEls calçots, de Valls. I el vi?\nAhir va començar la temporada de les calçotades, una tradició gastronòmica i festiva molt arrelada al Camp de Tarragona i el Baix Penedès. Però el vi que s'hi consumeix no sempre és d'origen local\nAhir va començar la temporada dels calçots amb la 29a edició de la Gran Festa de la Calçotada de Valls, la calçotada popular més important, amb una assistència de més de 35.000 persones i on es van consumir uns 100.000 calçots. Els calçots són un producte molt arrelat al territori, fins al punt que els de les comarques de l’Alt i el Baix Camp, el Tarragonès i el Baix Penedès estan emparats per l’indicació geogràfica protegida (IGP) Calçot de Valls. A més dels calçots, els altres dos ingredients protagonistes d’aquesta tradició gastronòmica són el vi i la salvitxada, la salsa dels calçots. És lògic: la salvitxada s’elabora amb avellana, ametlla i oli d’arbequina, que juntament amb el vi són els productes agraris més importants d’aquestes terres.\nRafael Castells, secretari general de la cambra de Comerç de Valls, l’entitat que organitza la Gran Festa de la Calçotada, explica que han comprat a la Cooperativa Agrícola de Valls 5.000 ampolles, etiquetades especialment per a aquest acte, i 100 litres de vi a doll. Segons Castells, “si la calçotada està tan arrelada a Valls i hi ha un consum important de vi, ha de ser vi d’aquí”.\nAra bé, les calçotades no s’acaben en aquesta festa multitudinària, la temporada s’allarga fins a l’abril en restaurants i masies de l’indret. I no sempre el vi és d’origen local. Segons explica Joan Antoni Linares, gerent de la cooperativa de Valls, ells elaboren el vi Xat de Benaiges, que du el nom de l’inventor del calçot a la fi del segle XIX, i el nombre d’ampolles que es venen és testimonial pel volum de les calçotades.\nFrancesc Boronat, de la cooperativa de Nulles, a 6,5 km de Valls, diu: “Hem proposat el nostre vi a molts restaurants de calçotada de la comarca, però ben pocs ens en compren”. Boronat explica que han ofert totes les possibilitats als restaurants, servir el vi en garrafes de 5 o 25 litres o fins i tot directament a doll, però com que la tradició mana servir el vi en porró, es fa difícil saber-ne l’origen i per a molts restauradors una diferència de pocs cèntims és suficient per comprar vi d’altres procedències. “En canvi -explica Boronat- sí que ens vénen a buscar les redortes, els sarments per coure els calçots”.


IRENE MOLLÁ - 23/03/2020 | Fotograf: Protección Civil Puçol\nTal com estava anunciat, els serveis de protecció ciutadana municipals van polvoritzar durant la nit del 22 de març els carrers i espais comunitaris de Puçol amb l'objectiu de netejar possibles focus d'infecció del virus Covid-19. Protecció Civil, la Brigada i la Policia Local són els equips encarregats de realitzar esta labor i, encara que la pluja no suposa un problema, els treballs s'aniran repetint fins a cobrir tota la localitat.\nEls primers treballs d'higienització, a càrrec de la Unitat Militar d'Emergències (UME), es van realitzar el dijous 19 de març. A partir d'ací, cada dia han treballat conjuntament els equips municipals per a atendre els centres públics, comerços d'alimentació, bancs, parades d'autobús, estació i, en general, els punts amb major presència de veïns.\nA estos treballs diürns, s'han sumat els primers nocturns, realitzats el diumenge 22 de març, amb els quals es cobreix ja una part considerable de Puçol, sumant el treball de tres col·lectius.\nUn primer equip es va ocupar del casc antic, que es va netejar per complet, incloent la plaça i carrers pròxims al camp de futbol. Este treball es va fer polvoritzant el producte desinfectant des dels tractors de la Brigada Municipal d'Obres i Serveis.\nUn altre grup es va centrar en la zona del Barri, i un tercer va realitzar la labor entorn del parc Ribelles i el barri Hostalets, en este cas, amb mànegues i pistola manual, a càrrec de Protecció Civil. En tot moment, els encarregats de la neteja van estar recolzats per la Policia Local, encarregada d'evitar interrupcions de qualsevol tipus.\nEn totes les zones es va utilitzar una solució de lleixiu diluït en aigua. «La proporció és d'un tap de lleixiu per quatre litres d'aigua, aproximadament», explica Rubén Hernandis, coordinador de Protecció Civil Puçol: «És una concentració segura per a humans i animals», assegura, encara que per a minimitzar els riscos és convenient evitar que «les mascotes xuplen les cantonades i el sòl».\nLa pluja prevista durant els pròxims dies no suposa un problema per a la labor de desinfecció, ja que el lleixiu actua de manera instantània i, a més, «la pluja acaba de netejar la major part de restes», comenta Hernandis. Així i tot, al no ser un biocida persistent, el lleixiu requereix repàs diari i, per tant, els treballs s'aniran repetint al llarg d'estes setmanes: «Intentarem cobrir el cent per cent dels carrers del poble», afig el coordinador.


Setge a les autonòmiques (Àlex Gutiérrez)\nTV3 i IB3 no se senten amenaçades, mentre que Telemadrid podria ser la següent a caure\nÀLEX GUTIÉRREZ Barcelona 07/11/2013 00:00\nTot i que el setge a l'entorn de les televisions autonòmiques fa anys que s'estreny, hi ha una data rellevant, en la qual tot canvia: el 20 d'abril del 2012. Aquell dia el PP va aprovar la reforma de la llei audiovisual, que permetia la privatització total o parcial de les televisions autonòmiques. Però també hi afegia una modificació que ho regirava tot: aquests canals ja no podrien generar dèficit. Si tancaven l'any amb números vermells, haurien de retallar aquesta quantitat del pressupost de l'exercici següent. Així, malgrat que formalment la privatització es presentava com a una opció, aquesta clàusula addicional ho convertia en poc menys que obligatori per a casos com Canal 9 i Telemadrid, les dues televisions que acumulen més deute -1.200 i 240 milions d'euros, respectivament- dels 1.600 que arrossegaven el conjunt de cadenes autonòmiques.\nUn any i mig més tard l'ordre d'abaixar la persiana de Canal 9 ja era ferma. Caurà així una de les televisions autonòmiques més emblemàtiques, sotjada per acusacions de parcialitat, esquitxada per la trama Gürtel, llastada per un deute ingent, però que tot i així tenia fàcil justificar la seva existència atès que era l'única oferta en valencià.\n"A Catalunya no passarà"\nTot i que hi ha una pressió forta del PP i els grups mediàtics privats per laminar les televisions autonòmiques, no es preveu que hi hagi un efecte contagi amb TV3 i Catalunya Ràdio. El conseller Andreu Mas-Colell responia ahir, taxatiu, a una pregunta formulada per Jordi Basté, a RAC1: "Esclar que descarto que això pugui passar a Catalunya. És estrany que m'ho pregunti. Evidentment que a Catalunya això no passarà". Ja el mateix dia de l'aprovació de la nova llei espanyola, el missatge del govern català ha sigut inequívoc: la continuïtat de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals la decideix, exclusivament, el Parlament. De fet, la CCMA està immersa en l'elaboració del contracte programa per als exercicis del 2013 al 2016. Aquest document vincula les seves relacions amb el Govern, incloent-hi les aportacions que rep (i, per tant, garanteix l'estabilitat pressupostària dels mitjans de la Generalitat). L'esborrany del document preveu que es mantinguin els 225 milions d'aportació anual d'aquest any.\nPerò la Corporació s'enfrontarà, aquest desembre, a un moment de tensió politicoeconòmica. L'estalvi derivat de l'ERO recent es començarà a notar el 2014. Això implica que els comptes es tancaran aquest exercici amb un dèficit que rondarà els 27 milions d'euros. Seran uns diners que caldrà deduir automàticament del pressupost de l'any entrant. I és previsible que les forces polítiques o mediàtiques que voldrien una televisió pública catalana més petita ho aprofitin per reclamar una nova redimensió a la baixa de TV3 i Catalunya Ràdio.\nPel que fa a IB3, després de molts anys d'incertesa, s'ha assolit un cert equilibri. Abans de les eleccions, un corrent del PP apostava per tancar-la o cedir-la a un grup privat, però la idea no va prosperar. Sí que van clausurar, en canvi, Radiotelevisió de Mallorca, gestionada pel Consell. Però IB3 es manté -després d'haver-ne retallat dràsticament el pressupost- i ahir el seu director general, José Manuel Ruiz, ho aprofitava per assegurar que no corria cap perill: "La bandera de les televisions autonòmiques l'hem de defensar". En un sentit similar s'expressava el vicepresident Antonio Gómez, defensant que el canal és "viable" i el tancament "impensable".\nAmb tot, el canal ha apostat per una mesura singular: externalitzar una àrea sensible com els informatius a l'empresa Central Broadcaster Media, que també treballa per a altres autonòmiques del PP i que pertany al grup Secuoya, on hi ha de conseller Miguel Ángel Rodríguez, exportaveu d'Aznar.\nTelemadrid, pendent de l'ERO\nEl País Valencià no serà la primera autonomia sense televisió pròpia, però sí que es converteix en la més gran. I se suma així al grup de quatre comunitats que no tenen canal públic, amb tipologia diversa. A Cantàbria, per exemple, el seu president, Miguel Ángel Revilla, ha dit que mentre ell "pinti alguna cosa" al govern, no hi haurà televisió autonòmica, ja que ho considera "un disbarat". Castella i Lleó tampoc no té canal públic, però sí que hi opera RTV-CYL: el seu capital és 100% privat, tot i que rep una aportació de diners d'uns 22 milions d'euros. La televisió la van impulsar els polèmics empresaris José Luis Ulibarri i Antonio Miguel Pozo. El primer està imputat per haver pagat a la trama Gürtel un milió d'euros en comissions. El segon és constructor i va ser condemnat l'any 1994 a set anys de presó per falsedat documental. I la televisió s'enfronta a una reclamació de 10,7 milions de l'Agència Tributària, per no haver pagat l'IVA de les aportacions de la junta lleonesa de l'any 2009 al 2011.\nLa llista de comunitats sense canal autonòmic propi la completen la Rioja i Navarra. El precedent de Canal 9, però, podria tenir ben aviat continuïtat. Ahir mateix, poc després que Fabra confirmés que la clausura de RTVV era innegociable, el president de la Comunitat de Madrid, Ignacio González, llançava un avís a navegants: no mantindrà el servei "si els sindicats ho converteixen en inviable". La declaració està en sintonia amb una d'anterior, del 27 de febrer, en què suggeria també aquesta possibilitat. El Tribunal Superior de Justícia de Madrid va tombar la proposta d'ERO de Telemadrid i ara s'està pendent de la decisió del Suprem, instància a la qual es va recórrer. L'ERO afecta 850 treballadors, el 70% de la plantilla.\nUna altra televisió a la corda fluixa és la de Múrcia. De fet, el juliol del 2012 ja van viure un ensurt quan Esteban González Pons va assegurar que la cadena podia tancar "si no demà, demà passat". Al cap d'unes hores va tornar a comparèixer per corregir-se i aclarir que no havia volgut fer "un anunci", sinó "posar un exemple". Però la cadena ha caigut en l'abandó: té el pressupost més baix de les autonòmiques i la seva audiència ha passat d'un 4% el 2011 a un irrellevant 0,6% aquest any. Entremig, la cadena va passar a ser gestionada pel grup privat Central Broadcaster Media. El govern murcià, però, en reté la titularitat.\nPer contra, les televisions que es poden considerar fora de perill són les d'Andalusia, Galícia, el País Basc i l'Aragó: tenen unes situacions financeres digeribles i una audiència mitjana a l'entorn del 10% o més, que fa més fàcil justificar la seva continuïtat.