Compromís es dirigeix en espanyol als bombers\n19 de maig de 2021 ANNA\tDeixa un comentari\nEs curiós com la Direcció de Compromís en el Consorci de bombers de Valencia ens envia tota la documentació de la taula de negociació en castellà, això si, diuen que els acords els traduiran al valencià (moltes gràcies).\nLo del poder viure en valencià no sembla possible ací.😡\n— Sindicat Valencià Republicà (@Sindi_Val_Repub) May 18, 2021\nAllò que desitgen els partits valencians instal·lats en el règim del 78-39-1707 de les eleccions catalanes\n24 de desembre de 2020 ANNA\tDeixa un comentari\n'españoleando', Comunicats, Ruptura democràtica i repúbliques\nL’espanyol Ximo Puig, l’abanderat de l’Espanya de les Espanyes. Comunicat de RV/PVE\n7 de desembre de 2020 RVPVE\tDeixa un comentari\nL’espanyol Ximo Puig, l’abanderat de l’Espanya de les Espanyes\nFlanquejat per Rosa P. Garijo d’EUPV, Rubén M. Dalmau de Podemos , Mònica Oltra de Compromís, Vicent Marzà del BLOC, el tinent general Fernando García-Vaquero, de la caserna d’alta disponibilitat de Bétera i la delegada del gobierno de la Metròpoli Gloria Calero, el president de la Generalitat -colonial- Valenciana, Ximo Puig, va reclamar el diumenge, 6 de desembre, dia de la Constitució espanyola, “una reconexión emocional del todo con sus partes”, així com “sellar, de una vez, sus desgarros internos” i va defendre “una España de Españas”.\nDeclaracions de Ximo Puig, fetes a l’abric d’una esquerra espanyola, agitant el ventall de l’extrema dreta -de VOX i del darrer fixatge: la inefable Ayuso– fent xantatge amb allò del ‘Si tu no vienes con nosotros, vendrán ellos”.\nQuè bé s’ho tenen muntat els espanyols (1)!!!\nAmb el seus ‘polis buenos‘ i el seus ‘polis malos’.\n(1) Espanyols: les persones que voluntàriament –amb emoció o indiferència– s’adscriuen a la Nación española o Reino (o República) de España o ‘pueblo español’ o España o Estado español, un Estat que predica o intenta construir, no sense dificultats, una ‘identidad nacional española’. La resta de ciutadans d’aquest Estat ho són per imperatiu legal.\nI davant de la pregunta que alguns, com el sobiraniste mallorquí Bernat Joan es feia la setmana passada en el seu article Eix València-Barcelona-Palma en el diari de Balears, quan es preguntava: “De manera que, quan la corda ja s’hagi estirat massa, Puig i Armengol hauran de triar entre Sánchez i Iglesias o la fidelitat als ciutadans del Pais Valencià i les Illes Balears.” Doncs amb el discurs del diumenge de Ximo Puig ja la té contestada. Però tant se val, la pregunta es continuarà fent-se ‘sine dia’.\nPerquè encara l’evidència, fins i tot enragés abertzales de HBildu com Otegi, el 5 de març del 2016 ( https://player.vimeo.com/video/482385777 ), plantejava dos opcions: una, el pensar que es pot construir la democràcia a Espanya i que aquesta reconeixeria la sobirania dels pobles -opció que ell, en aquell moment, no ho veia factible- i una altra opció que ell considerava més ‘realista’, que és la que s’hauria de donar i en la que -dirigint-se Otegi a la nova esquerra espanyola- els demanava als espanyols d’esquerres honestedat perquè quan restés evident que la democratització d’Espanya és impossible, llavors Otegi els emplaçava a sumar-se amb les forces independentistes de les nacions de l’Estat per a posar en marxa processos constituents arreu. Doncs bé, es veu que -amb l’aprovació dels pressupostos de l’Estat imperial per part de forces sobiranistes i la pregunta que es feia el mallorquí, tant Bernat Joan com Otegi – i després de quatre anys- encara estan en l’etapa de comprovar si la primera opció plantejada per el basc, és possible.\nNosaltres, des de RV/PVE, entenem que la l’acció política dels independentistes catalans republicans per assolir la República Catalana de JxC que encapçala Puigdemont i que advoquen per una confrontació intel·ligent davant l’Estat, ha de comptar amb el suport i col·laboració de totes les organitzacions i persones que, fora de Catalunya, s’enfronten a l’Estat espanyol pel seu alliberament. Entenem que cal impulsar la col·laboració, la coordinació i les aliances entre les forces independentistes republicanes existents, per tal de formar un bloc antiimperialiste a l’Estat i impulsar estratègies de cooperació si, en els respectius territoris, s’aposta per esdevenir repúbliques independents.\nPaís Valencià, d’Oriola a Vinaròs, 7 desembre del 2020\n29 de novembre de 2020 ANNA\tDeixa un comentari\n10 d'agost de 2020 ANNA\tDeixa un comentari\nPer anar directament a les entrevistes:\nTONI INFANTE: del minut 6:50 a 10:01\nVICENT MAURI: del 10:10 17:03\nJAUME FERRA: del 18:06 19:04. Allò bo d’eixe tall és que al costat un sobiranista valencià republicà porta una senyera valenciana que posa INDEPENDÈNCIA. Per suposat els independentistes valencians republicans no varen ser entrevistats.\nJOSEP BARBERÀ: del 23:40 al 30:15\n– Jordi Sànchez: “Hem vingut a fer república catalana, no republicanisme espanyol“\n– Els valencians republicans ens hem d’espavilar, com ja ho fan els catalans des de fa anys; no ens poden tornar a prendre el pel com en el 31 i el 36.


Vols venir a la meva barca?: 18 d'octubre de 2016\nAvui ens centrarem en dues vinculacions ben diferents de la dona amb l’escriptura, la del franquisme i l’actual. Primer analitzarem la poesia a Reus durant la postguerra, per adonar-nos del paper «florero» que aleshores tenia la dona i, després, entrevistarem Carme Andrade, amb motiu de la publicació del seu últim llibre: Gosadies, i ens adonarem de com han canviat les coses per a la dona, en aquest sentit. Vinga, comencem!\nCom a mostra més immediata de la represa cultural i literària catalanes a Reus i a la seva àrea d’influència, el que trobem és la poesia. Una poesia que ha de servir per demostrar que la llengua catalana continua vivia i ha de servir per cultivar-la en un registre més formal que el del carrer; es tracta d’una poesia que arrenca en la clandestinitat i que comptarà amb certa permissivitat per allò de tractar-se d’un gènere d’elit que poc podia influir al gran conjunt de la població; a més, cal tenir en compte que, en la majoria dels casos tampoc destacava per la qualitat –però, és clar, era només una excusa per mantenir viva la flama d’aquella llengua, la nostra, que havien volgut apagar, era només una mostra de l’«afany testimonial i la voluntat de refermar la catalanitat i de preservar l’ús de la llengua per sobre de tot», tal com diu B. de Riquer (Riquer 1989: 238). Calia, en paraules de Salvador Espriu, «salvar els mots» i mantenir l’esperança, d’un poble que podia i volia renéixer.\nQue això sigui possible, com veurem, es deu a un seguit de gent que per damunt de la por que la repressió i la censura del moment feien inevitable, van mostrar la voluntat ferma de mantenir uns ideals i de no deixar perdre una identitat que es volia anorrear, Josep M. Ainaud Lasarte (2002: 8) ens ho diu d’aquesta manera:\nCom les brases sota la cendra, hi havia qui no desesperava, i que es posà a treballar per a reconstruir la cultura i el país, i, en primer lloc, la llengua catalana. Això va ser possible per l’esforç col·lectiu de tot un poble: pares, mares, fills i filles, avis i àvies, néts i nétes. Un esforç anònim, popular, que mereix ser recordat.\nAquesta és la meva intenció, recordar aquest esforç i aquesta gent; esmentaré uns noms, és clar, però darrere n’hi havia molts d’altres i sens dubte si va ser possible va ser gràcies a la complicitat de tots.\nJocs Florals d’estar per casa\nAixí, a Reus ja el 1945, enmig de l’esperança que els esdeveniments mundials afectessin els de casa i acabessin amb l’horror que s’hi vivia, però encara sumits en la brutalitat repressiva, trobem uns Jocs Florals d’estar per casa que se celebren clandestinament a l’Institut Pere Mata de Reus, un centre psiquiàtric; uns Jocs Florals que sorgeixen d’una voluntat jovial dels mateixos metges de l’Institut, prova d’això és que no només destinen premis entorn el lema: pàtria, fe i amor, sinó que també hi havia els extraordinaris i se’n destina un a «la poesia més dolenta» (Cunillera 1946). D’aquests Jocs Florals d’estar per casa n’hi haurà una segona edició, el 1946, que pren més volada i més solemnitat, que va a càrrec del doctor Lluís Grau Barberà; així tot i mantenir el nom –i dir-se, per tant, igualment «d’estar per casa»–, en aquesta segona edició aquests Jocs Florals compten amb molta més gent que en la primera; per això si en la primera edició se celebren al Xalet dels metges, en la segona se celebren al Teatre de l’Institut. Alguns dels premiats d’aquesta ocasió, en el cas de la primera no hi podem fer referència per la manca de cap publicació que ho esmenti, són: Josep M. Arnavat, amb la Flor Natural; Francesc Martí Queixalós, amb el segon premi; Oleguer Huguet Ferré, amb el tercer, i Salvador Egea, amb el quart.\nLa prova de la voluntat d’aconseguir que aquests segons Jocs Florals siguin més rellevants que els primers, també la trobem en el fet que, en aquest cas, sí que hi ha una publicació. Una publicació en la qual, malgrat que se’ns vulgui fer evident la pretensió de vetllar per la continuïtat de la llengua catalana, s’opta per una ortografia prenormativa; segurament perquè, tot i ésser clandestina, d’aquesta manera es pretenia evitar afegir més problemes legals, ja que, en tot cas, allò que la censura tolerava era aquesta ortografia.\nA més, la publicació ens permet veure que les composicions són de baixa qualitat literària, el llenguatge és planer i el tema que tracten sovint gira entorn la natura i la religió, que es deixen embolcallar per l’alegria que domina en aquests certàmens que, en definitiva, no eren més que un entreteniment –tot i que encarat a uns objectius determinats– per a les persones que hi participaven.\nJocs Florals del Mas de la Bassa del Just\nEl 1946 és el segon i últim any dels Jocs Florals d’estar per casa; això és possible que es degui al fet del naixement, pocs mesos abans, d’uns altres Jocs Florals a Reus; aquests fets amb molta més majestuositat i seriositat, i amb molt més ressò, tot i que segueixin essent clandestins. Es tracta dels Jocs Florals del Mas de la Bassa del Just, mas propietat de la família Vallvè-Casellas, organitzats per Enric Prats Martí, que hi havia fet cap per refugiar-se dels atacs a la gent d’Església, com ell era, i que segurament els endega perquè com a treballador de l’Institut Pere Mata, coneixia els que allí ja s’hi havien celebrat el 1945.\nAquests Jocs Florals del Mas de la Bassa del Just comencen amb el pretext de la posada de llarg de la filla dels propietaris del mas: Josepa Vallvè i Casellas, fet que els donava una mica de marge en cas que tinguessin algun problema governatiu. De totes maneres si van ser possibles, segurament va ser gràcies al vincle que tenien amb l’Església i, com recorda la filla gran d’Enric Prats Martí, Enriqueta Prats Auqué, al fet que davant vivia un excoronel franquista que acudia sovint al mas i que devia intercedir perquè els seus veïns no tinguessin cap problema. I és que en aquest cas, a més, la senyera era present arreu, tot i que, retornant a les paraules d’Ainaud Lasarte (2002: 8): «Des del 1939, l’exhibició pública de la bandera catalana fou prohibida per les autoritats d’ocupació» unes banderes que «es feien clandestinament amb peces de color vermell i groc, comprades per separat per no desvetllar sospites, i eren ben amagades fins al mateix moment de penjar-les».\nEls membres del jurat del primer certamen d’aquests Jocs Florals està format per persones tan destacades com Mn. Ramon Muntanyola, mantenidor; Marià Manent, secretari, i Joaquim Santasusagna, president. Els premiats en aquest cas són: Rafael Vilà i Barnils, amb la Flor Natural; Xavier Amorós, tema Amor; Antoni Correig, tema Sant Josep; Mn. Ramon Muntanyola, tema Fe; Josep M. Arnavat, tema Campanar, i altra vegada Mn. Ramon Muntanyola, tema lliure, entre d’altres. Es tracta, és clar, de poetes de Reus o vinculats a aquesta ciutat d’alguna o altra manera, com és el cas de Mn. Ramon Muntanyola. Cal tenir en compte que Enric Prats en va fer difusió a les seves amistats més enllà de la ciutat de Reus, però que la dificultat de difondre amb normalitat el certamen a causa de la repressió que es vivia fa que, finalment, tot acabi recaient a mans de la gent més propera i que, fins i tot, hi hagi que rebi més d’un premi, com hem vist que passa amb Mn. Ramon Muntanyola.\nDe la mateixa manera que en el cas dels Jocs Florals d’estar per casa, en la segona edició els Jocs Florals del Mas de la Bassa del Just són molt més ambiciosos i també de la mateixa manera que aquells, aquests només compten amb dues edicions. Posats en la segona edició, doncs, la del 1947, la reina de la festa en aquest cas va ser Enriqueta Prats Auqué, la filla de l’organitzador.\nEl jurat que, en aquesta ocasió, havia de deliberar sobre les composicions presentades estava format per P. Ramon Castelltort, president; Felip Graugés, secretari i Joaquim Santasusagna que, en aquest cas, feia de mantenidor; i els premiats foren: Antoni Correig, Oleguer Huguet, Albert Manent i Joan Llongueres, entre d’altres. En aquesta ocasió es varen convocar menys premis extraordinaris, segurament perquè no en recaiguessin tants sobre les mateixes persones, com havia passat en l’anterior certamen.\nEls poemes, en una i altra ocasió, estan molt aferrats al formalisme i a una visió de la realitat connectada a la naturalesa, que esdevé esperançadora perquè es connecta amb Déu. Tot amb un vocabulari elaborat i precís que, per tant, s’allunya d’aquell vocabulari més col·loquial que s’utilitza en els Jocs Florals d’estar per casa.\nJocs Florals de Vallfogona de Riucorb\nEl mateix 1947 d’aquesta segona edició dels Jocs Florals del Mas de la Bassa del Just se’n celebren uns altres que tot i dur-se a terme en un indret una mica apartat de Reus, a Vallfogona de Riucorb –com a (Muntanyola 1948: 187) «memòria del gran Vicenç Garcia, poeta i rector»–, malgrat tot la petja reusenca és evident, Xavier Amorós ens ho relata (Amorós 2000: 135):\nEls I Jocs Florals del Balneari de Vallfogona de Riucorb, celebrats amb tota pompa als jardins del balneari, el 14 de setembre de 1947, van tenir gran presència reusenca. En primer lloc van ser literalment organitzats sota l’impuls del senyor Enric Aguadé Parés –conspicu estiuejant de la colònia de l’entorn del balneari, propietari del conegut xalet Sant Jordi– i de la seva família. Els seus fills Jaume i Paquita van ser, respectivament, el secretari del jurat i la reina de la festa.\nAquests Jocs Florals, però, no són clandestins com els que hem vist fins ara, sinó que compten amb l’autorització eclesiàstica que en permet, també, la publicació legal –feta a Reus– de les composicions guanyadores. D’aquí que en puguem trobar referències al Diario Español que ens explica qui en resulta guanyador i hi trobem altra vegada noms com Correig, Amorós, Oleguer, Vilà i Barnils, Mn. Muntanyola, etc. entre altra gent que res tenia a veure amb Reus, com Josep M. Espinàs. En concret, Vilà i Barnils és qui rep la composició referida a la pàtria, tot i estar escrita en català, l’accèssit sí que seguia els paràmetres dictats pel règim –recordem, com diu Rafael Tasis (1997: 437) que hi havia «una disposició taxativa [que] prohibia que l’Englantina fos donada a una poesia escrita en la nostra llengua. Altrament, els discursos havien d’ésser en castellà» i aquesta disposició tampoc es compleix. L’accèssit en castellà que, és clar, gloriejava la pàtria espanyola, es tracta del treball presentat sota el títol Perennidad de España, de Manuel González Hoyos que, de fet, era de Santander i és l’única composició premiada en castellà.\nEls membres del jurat en aquest cas eren: Mn. Lluís Riba –el rector de Vallfogona–, president; Mn. Ramon Muntanyola, mantenidor; Mn. Manuel Trens, Dr. Salvador Vilaseca i Sr. Frederic Amat i Arnau, vocals; i Sr. Jaume Aguadé, secretari. Es van rebre 187 composicions de les quals només 4 eren escrites en castellà, fet que supera les expectatives que es tenien (Cunillera 1948).\nLes composicions poètiques presentades en aquest certamen (que va poder comptar amb premis amb metàl·lic –i premis destinats no només a poesia– gràcies a la contribució de diferents entitats com l’Ajuntament de Vallfogona o d’aportacions individuals), en termes generals fan referència a l’amor, un amor que engloba el lema: Pàtria, Fe i Amor i que, per tant, en última instància es tracta d’un amor a Déu; sempre, però, en la mateixa línia que en les altres ocasions, de composicions molt aferrades a la forma i a una visió romàntica de la natura que aporta pau i serenitat, si bé és veritat que aquí els poemes són més simbòlics i opten, en general, per una estrofa més llarga que en els altres casos.\nNo hi va haver una segona edició dels Jocs Florals de Vallfogona de Riucorb, però el 1948 a Reus hi va haver la II Feria de Muestras que comptava, també, amb uns Jocs Florals en què de manera totalment legal la llengua catalana era permesa, és clar que aquests Jocs Florals ja eren tota una altra cosa i el rerefons catalanista dels altres brilla per la seva absència.\nCal tenir en compte, a més, que estem en un context històric canviant en què el final de la guerra mundial, amb la derrota del feixisme, atenua la repressió contra la llengua i la cultura pròpies de Catalunya. I això fa que la gent vagi perdent la por i aprofiti les escletxes del règim per fer-ne esquerdes en el mur que oprimeix Catalunya.\nPublicat per Agnès Toda i Bonet a 9:38


Torna l'oferta formativa per a entitats i associacions sense ànim de lucre\nL’Agència de Suport i Serveis a les Entitats ha editat un díptic informatiu que es pot consultar en línia o als centres cívics i equipaments municipals de la ciutat\nDijous, 19 Setembre 2019 08:50\nJa s'ha fet pública la programació anual formativa de l'Agència de Suport i Serveis a les Entitats. Es tracta d'una vintena de cursos gratuïts i dirigits a entitats i associacions sense ànim de lucre, que s'elabora de forma anual tenint en compte dos factors: per una banda, les demandes expressades per les mateixes entitats, i, per altra banda, les necessitats detectades per part de l’Agència i les tendències formatives del context actual.\nLa novetat d’enguany és la programació de caràcter anual a inicis del curs, fet que permetrà a les entitats planificar millor la seva formació. L'entitat organitzadora ha editat un díptic informatiu que es pot consultar en línia o que es pot trobar als centres cívics i equipaments municipals de la ciutat.\nL’oferta formativa està programada trimestralment i inclou diversos cursos i tallers que es poden consultar al web mataro.cat/entitats


Mor el president de la patronal gironina FOEG durant un assalt violent a casa seva - El Gerió Digital\nTres lladres han lligat la víctima i la seva dona de mans i peus i l'autòpsia haurà de determinar ara les causes de la mort\nDilluns, 19 de novembre de 2012 09:13h\nEl president de la patronal gironina Foeg, Jordi Comas © ACN\nACN / Baix Empordà, Gironès / Castell-Platja d'Aro\nL'assalt a casa de l'empresari gironí va tenir lloc aquest diumenge pels voltants de dos quarts de dotze de la nit. Tres homes vestits amb roba fosca han entrat a l'habitatge on viuen Comas i la seva dona. Els lladres van lligar de mans i peus el matrimoni i, segons sembla, també haurien emmordassat l'empresari la seva muller per evitar que cridessin.\nA partir d'aquí, han transcendit pocs detalls sobre les circumstàncies de la mort. L'autòpsia, doncs, serà clau per aclarir si l'empresari va morir arran d'un atac de cor o bé van ser els lladres qui l'haurien mort (perquè li van obstruir les vies respiratòries).\nEls Mossos d'Esquadra han obert una investigació i treballen per localitzar els assaltants. De fet, ahir a la nit nombrosos agents es van desplegar arreu de la comarca i van tancar tant els accessos a Platja d'Aro com en altres indrets del Baix Empordà per intentar localitzar els tres lladres. El cas es troba sota secret de sumari.\nPresident de la FOEG des del 2009\nL'empresari hoteler Jordi Comas va accedir a la presidència de la patronal l'any 2009, després de la mort sobtada de l'anterior president, Joan Fausto Martí. Comas era el sisè president de la federació i a principis de novembre del 2010, les eleccions el van tornar a ratificar en el càrrec.\nComas també era vicepresident de la Federació d'Hostaleria de Girona, vicepresident de la Cambra de Comerç de Sant Feliu de Guíxols, vicepresident de la Unió d'Empresaris d'Hostaleria de la Costa Brava Centre. També havia ocupat la presidència de l'Skal Club d'Espanya i, actualment, n'era vicepresident. El desembre del 2010, va passar a formar part de la Junta Directiva de la patronal espanyola CEOE. Comas té diferents negocis vinculats al turisme i la restauració al Baix Empordà. A Platja d'Aro, entre d'altres, és propietari de l'històric hotel Costa Brava i de l'Hotel Aromar. A nivell polític, ha estat regidor i tinent d'alcalde de Platja d'Aro.\nGay de Montellà: 'Comas ha sigut un empresari però també l'home del turisme a la Costa Brava'\nEls Mossos reforçaran la vigilància a Platja d'Aro arran de la mort del president de FOEG


Reus rebaixa els requisits per poder accedir a les beques menjador\nLa compactació dels ajuts permet allargar les beques menjador.\nL’ajuda econòmica augmenta a 1,7 milions i per al curs vinent se suprimirà el requisit que obligava a disposar de dos anys consecutius d’empadronament a la ciutat\nActualitzada 30/05/2016 a les 22:20\nPer al curs 2016-2017 l’Ajuntament i la Generalitat han augmentat la partida pressupostària de les beques menjador. Han passat d’1.650.000 euros, aproximadament aquest any, a 1.697,713 euros, ampliables a un màxim de 500.000 euros. Fins ara, aquest pressupost es repartia entre un 50% cada una de les parts. Des de l’Ajuntament es preveu que per al pròxim curs, la Generalitat contribueixi en un un 65%.\nEl principal canvi per al pròxim curs es troba en l’augment del barem econòmic que ha imposat la Generalitat. Així doncs, s’ha passat de 3 llindars econòmics a 2, de tal manera que es podrà garantir l’ajuda a més famílies. Segons va explicar ahir la regidora de Benestar Social, Montserrat Vilella, en el cas de l’Ajuntament de Reus, aquest canvi no generarà l’augment de les ajudes ofertes, ja que des del consistori ja cobrien anteriorment el tercer tram dedicat a les famílies amb menys problemes econòmics. «El que sí farà és que la Generalitat aportarà més ajudes senceres a famílies i l’Ajuntament podrà funcionar com a complement», exposava Vilella.\nCom a novetat d’aquest any també s’han suprimit els dos anys consecutius d’empadronament a Reus, un requisit que només exigia l’Ajuntament.\nComplements i compactació\nAmb l’augment de la dotació catalana, el consistori podrà centrar-se més en «les famílies amb vulnerabilitat social». A banda de les ajudes que pugui oferir la Generalitat en el barem de punts socials, l’ens reusenc oferirà un complement de 3 euros a aquelles famílies amb un barem econòmic del 60% que tinguin entre 10 i 14 punts socials, deixant només a pagar 10 cèntims a les famílies, i 1,20 euros a les famílies d’aquest tram amb menys de 10 punts. En el llindar econòmic del 100% el consistori ajudaria en un complement de 3 euros a aquelles famílies amb més de 10 punts.\nEn aquest sentit, l’Ajuntament implementarà una altra novetat per ajudar a les famílies monoparentals. Tal com explicava la regidora, amb l’augment del barem, aquestes famílies es veuen perjudicades.\nUn any més, també es concedirà una ajuda per la conciliació familiar. En cas que les famílies superin els barems de la Generalitat però tots dos membres treballin durant l’horari de menjador i no puguin atendre a l’infant a casa, se’ls oferirà una ajuda de 5 euros, sempre i quan compleixin els criteris de l’Ajuntament. De la mateixa manera, també s’oferiraran ajudes de conciliació a famílies que reben tan sols la meitat de l’ajuda catalana. En aquest cas, se’ls oferirà la quantia fins a arribar a 5 euros, sempre i quant no rebin una ajuda superior entre la Generalitat i els complements del consistori.\nPer últim, serà el segon any que l’Ajuntament ofereixi la possibilitat de compactar les subvencions. D’aquesta manera, es dóna l’opció a les famílies que no reben l’ajut complet de pagar la resta dels dies de menjador o repartir la beca per tal que s’estengui a tot l’any durant els dies de la setmana que l’escola consideri més convenient, juntament amb les famílies. «Hem deixat autonomia a les escoles per aquesta gestió», exposava Montserrat Vilella. L’any passat es van registrar 680 sol·licituds de compactació d’un total de 2.895 beques de menjador escolar.\n6.La Caminada Reivindicativa reclama la millora...\n7.Un home mata a un dependent per no pagar una...


Maridatge de Vi i Xocolata - al Penedès - Wino Tours\nDeixa’t sorprendre per un món ple de textures i sabors amb un maridatge de vins i caves biodinàmics i la millor selecció de xocolates.\nVisita d’un celler biodinàmica amb vins d’alta qualitat.\nPasseig entre les vinyes i sales de bótes.\nEndinsar-se en un celler subterrani amb una llarga història en caves.\nTast comentat de 1 cava i 6 vins procedents de cultius biodinàmics\nUna selecció de 5 xocolates elaborats per mestres xocolaters de la mateixa regió.\nDegustació Gourmet 6 vins i 1 cava :\nCAVA RESERVA elaborat amb Xarel·lo, Chardonnay, Parellada i Macabeu.\nVI BLANC de sabor fresc i afruitat elaborat amb raïms Xarel·lo i Sauvigna blanc.\nVI BLANC equilibrat amb notes cítriques elaborat amb raïm garnatxa blanca.\nVI ROSAT suau i fresc a força de Garnatxa.\nVI ROSAT de gran intensitat i producció limitada, elaborat exclusivament amb raïm de varietat Syrah.\nVI NEGRE de raïm garnatxa procedent de vinyes joves.\nVI NEGRE de producció limitada elaborat amb raïm Merlot i un petit percentatge de Cabernet.\nMaridatge de vi amb xocolata: el tast de vins va acompanyada d’una degustació de 5 tipus diferents de xocolata que ajuden a estimular els sentits de el gust i l’olfacte, en un tast guiat per una expert sommelier.\n* Aquesta descripció és orientativa i pot canviar segons els vins disponibles al celler i els gustos dels clients.\nParés Baltà és un celler de l’any 1790 situada a 20 minuts de Vilafranca. Recentment ha estat comprada anys per la família Cusiné, una família d’enòlegs amb tres generacions d’experiència especialitzats en l’elaboració de vins biodinàmics.\nPer a això, tenen el seu propi ramat d’ovelles, amb el qual obtenen el fertilitzant natural per a la vinya. I es dediquen amb la mateixa devoció a l’apicultura, tancant així el cicle natural de la vida. Un nou model de negoci que segurament donarà molt què parlar en aquest segle XXI.\nL’experiència té un preu de 35 € per a adults. En cas d’haver menors, si us plau contactar amb nosaltres.\nPer reservar utilitzar WhatsApp (botó verd a la dreta a baix) o correu electrònic info@wino.tours\nFormatge o xocolata?\nVisita celler BIODINAMIC


Bases 2015 – Mostra Foradcamp\nIV Mostra de Cinema amb la Natura ForadCamp\nLa Mostra tindrà una Secció Oficial oberta a curtmetratges de no ficció, fets en qualsevol format. Les obres han de complir els següents requisits:\nLa natura ha de tenir un lloc preferent dins del curtmetratge (pot estar present com a espai, reflexió, descobriment, vivència…)\nLa data de finalització del curt ha de ser posterior a l’1 de gener de 2013.\nLa inscripció està oberta des del 14 d’abril. La data límit d’admissió de les obres és el 26 de juny de 2015.\nLa inscripció dels curtmetratges es farà a través de la plataforma online www.clickforfestivals.com\nL’anunci dels treballs seleccionats es farà a partir del 27 de juliol de 2015. Els seleccionats hauran d’enviar per la mateixa plataforma Clickforfestivals un fitxer del curtmetratge en format H264 per a la seva projecció durant la Mostra.\nLa projecció dels curtmetratges seleccionats en la Secció Oficial es durà a terme a la sala del Nou Casino de Figaró, el dissabte 3 d’octubre de 2015. La persona que fa la inscripció a la Mostra ha de tenir els drets del film i acceptar cedir-los per a la projecció.\nLes obres de la Secció Oficial optaran als premis: Millor Documental, Premi del Públic i Premi de Distribució.\nEl Premi del Jurat a Millor Documental estarà dotat amb 300 € (subjecte a retencions impositives), i serà escollit per un Jurat format per professionals del món del cinema i ciutadans de Figaró.\nEl Premi del Públic, patrocinat per Clickforfestivals, es decidirà segons la votació dels espectadors que es realitzarà el dia de les projeccions.\nEl Premi de Distribució, serà concedit per Promofest i consistirà en la distribució internacional del curt seleccionat.


Relat "TERCERA TROBADA COUNTRY A PREMIA DE MAR"\nInici > detall del relat: TERCERA TROBADA COUNTRY A PREMIA DE MAR\nPossiblement em deixo alguna població, - no Igualada - i prego des d'ara disculpes; la ballada que es perllongaria fins les 14,30, i segons les dades dels organitzadors, estaria per damunt de 1.000 el nombre de persones que assistirien a la convocatòria d'aquesta tercera trobada.\nAlgunes dades d'aquesta població :\nLa població costanera de l'actual Premià de Dalt, el Premià de Baix com es deia aleshores, creixia ràpidament: així, a finals del segle XVIII , l'any 1798 es començava a construir , i es va acabar l'any 1820, el temple que acolliria l'any 1.841 la parròquia de Sant Cristòfol, després que l'any 1836 Premià de Mar es segregués de Premià de Dalt.\nL'edifici és d'estil barroc i és format per una planta de creu llatina i campanar de torre de planta octogonal. De l'espai interior en destaquen les tres naus i, a l'altar major situat al centre del creuer, un baldaquí amb columnes salomòniques aprofitades d'una església de Castella. Just sobre el creuer un cimbori i una cúpula esfèrica o llanterna són els encarregats de permetre l'entrada de la llum a l'interior del temple.\nEn cridava particularment l'atenció una imatge del Crist de la Pregunta; el crucificat amb el cap aixecat posa la seva mirada a l'infinit. Segons la tradició és el moment en que diu " Déu meu, Déu meu, perquè m`has abandonat ! "\nEns acomiadàvem dels amics de Premià, felicitant-los per la seva bona tasca, en la organització - perfecta - d'aquesta tercera trobada country.


Cano: «Sempre he prioritzat estar al Palamós jugui a la categoria que jugui» - Empordà\nCano: «Sempre he prioritzat estar al Palamós jugui a la categoria que jugui»\n?El defensa viurà la seva novena temporada al club: «El porto dins, és com part del meu ADN»\nramon ribas 05.06.2020 | 06:30\nDavid Cano, futbolista i capità del Palamós. palamós cf\nDavid Cano, futbolista i capità del Palamós.\nEl capità del Palamós, David Cano, encetarà el seu novè curs defensant els colors de l'equip del seu poble. El central és el futbolista que més temporades acumula al club i amb 27 anys ja s'ha convertit en una veu del tot autoritzada del vestidor. La seva recent renovació el deixa més que satisfet i assegura que «sempre he prioritzat jugar al Palamós, sigui a la categoria que sigui». Explica també algunes de les raons que l'han fet no moure's de casa fent cas omís a possibles ofertes per canviar d'aires: «Jugo al club del meu poble, el que porto a dins. El sento meu i forma part del meu ADN».\nL'ex del Llagostera confessa que a l'hora de donar el «sí» al degà del futbol català és que «al final em decanto molt més pel que em diu el cor que no pas el cap». Retornar el Palamós a la Tercera Divisió és un dels principals motius que l'anima a continuar. Quan aquesta temporada la competició va quedar suspesa i posteriorment la Federació Catalana de Futbol va comunicar el desenllaç que deixava l'equip sense la possibilitat de pujar, Cano ho va encaixar «com un cop dur perquè ens trobàvem forts i capacitats de posar contra les cordes el llavors segon classificat, la FE Grama». Això sí, en tot moment el central va entendre la gravetat de la situació i la mesura adoptada. «El món viu un moment grau a causa del Covid-19 i al final la salut de tots passa per sobre de qualsevol repte esportiu».\nPel curs vinent, explica que per tercer cop consecutiu «l'objectiu no varia gens ni mica» i que aquest «sí o sí» és el de «pujar». Ara bé, ho matisa: «No ens hem de posar nerviosos en cap moment ni perdre tampoc els papers». De cara al retorn a una nova normalitat, Cano s'imagina tornat a trepitjar la gespa del Palamós-Costa Brava «d'una manera diferent, atípica i complicada, però el més important és tenir consciència de la realitat i fer cas de les recomanacions de les autoritats.


Fantàstica mostra fotogràfica de la 9a Diada d’Agricultura Ecològica (al bloc “Mallorca sostenible”) | Es Liceu\nFantàstica mostra fotogràfica de la 9a Diada d’Agricultura Ecològica (al bloc “Mallorca sostenible”)\nA bloc que porta, entre d’altres, el nostre company Miquel Cabeza, http://www.mallorcasostenible.org/, hi trobareu una fantàstica mostra fotogràfica de la 9a Diada d’Agricultura Ecològica, que us anunciàvem fa uns dies.\nEn Miquel Mas i na Bàrbara, pare i mare de tres ex-alumnes nostres (Aina, Margalida i Miquel Mas), són productors de carn ecològica i van servir a la fira menus de carn de mè ecològica.\nUna ex-alumna de FP de Jardí d’infáncia, és la filla del restaurant GINEBRÓ d’Inca, on hi treballa, i també van servir paella de verdures ecològiques.\n“Això és vida” és una associació de producció i venda d’hortalissa ecològica, una sòcia de la qual és na Júlia Fiol, psicòloga i ex alumna nostra.\nEn Mateu Ginard, soci cooperatiu des Liceu, forma part del grup organitzador de la diada (APAEMA) ja que n’és el president.\nI a la foto hi teniu a na Margalida, la nostra mestra d’Infantil.\n← El 25 d’abril no quedis amb ningú. Tens un compromís més important: amb el futur\nEl nostre condol i la nostra solidaritat amb les famílies, el claustre i l’alumnat de l’IES Joan Fuster de Barcelona →


04:30PM dilluns 17 d’abr.\nNeymar Jr creu en la remuntada del Barça en el partit de tornada de quarts de final de la Champions davant la Juventus tot i ser conscient de la dificultat d’aconseguir-ho. L’astre brasiler ha assegurat en una entrevista pel mitjà de comunicació brasiler Esporte Interativo que el conjunt de Luis Enrique es veu capacitat per capgirar el 3-0 en contra de l’anada i sumar la segona remuntada del curs a Europa: “A la Lliga de Campions tots els partits són difícils, però som el mateix equip i podem repetir-ho”. “Hem de donar-ho tot, nosaltres creiem en la remuntada”, sentencia Neymar Jr.\nEl crac del Barça ha recordat la històrica remuntada blaugrana al Camp Nou davant el PSG (6-1), assegurant que es pensava que era Piqué l’autor del sisè i definitiu gol: “No havia vist a Sergi Roberto, de manera que la meva centrada eren per a Messi i Piqué i, de fet, pensava que el gol l’havia fet Piqué”. “És curiós perquè durant tot el partit insistia a Sergi Roberto que entrés a l’àrea perquè sabia que marcaria”, explica Neymar Jr.\nNeymar Jr també assegura en l’entrevista, feta per l’exjugador brasiler Zico, que se sent molt a gust al club blaugrana: “Em sento bé al Barça, sóc feliç aquí i tots els jugadors volen jugar al costat dels bons jugadors”. L’astre brasiler també ha tingut paraules d’elogi cap a Leo Messi: “Si no fos Neymar, el que més m’agrada és Messi, és el millor”. També ha assegurat que convertir-se en el millor jugador del món no és la seva prioritat i que és un aspecte que arriba amb el joc damunt del terreny de joc: “No penso en ser el millor del món, no és quelcom que tingui com a prioritari. Si jugo bé aquestes coses arribaran”.


Xarrada: De la banca armada a la banca ètica: claus per donar passes des de les associacions sense ànim de lucre – Enclau\nBy admin2021-06-03T10:03:34+01:000000003430202106noviembre 26th, 2021No Comments\nDes de la Fundació Novessendes, SETEM CV i RedEnclau volem convidar-vos a la xarrada que celebrarem el dia 10 de juny a les 17:30 h a Ca Revolta sota el títol: De la banca armada a la banca ètica: claus per donar passes des de les associacions sense ànim de lucre.\nL’activitat s’organitzarà de la següent manera:\n– 17:30-18:00. Presentació de l’aplicació www.petjadaenarmes.org (a càrrec de SETEM CV i Novessendes): Una ferramenta desenvolupada en el marc d’un projecte finançat per la GVA que permet comprovar la nostra petjada en armes segons els bancs amb els que operem, tant com a particulars, com a associacions. Ens informa sobre si els nostres bancs formen part de la «banca armada», en quines empreses del sector armamentista inverteixen, quants diners hi destinen i quina tipologia d’armament contribuïxen a fabricar.\n– 18:00-19:00. Claus per donar passes cap a les finances ètiques (a càrrec de RedEnclau): Reflexionarem sobre quina és la importància de conéixer alternatives financeres més ètiques i coherents amb els nostres valors. També aprendrem claus concretes per passar a les finances ètiques en la nostra pràctica diària com a associacions sense ànim de lucre.\nFinalment, dedicarem els últims 30 minuts per debatre conjuntament amb vosaltres sobre els temes tractats.\nEsperem que siga del vostre interés i que ens puguem veure el dia 10 de juny a Ca Revolta. Si no, ens podreu acompanyar en línia en este enllaç.\nPrevious PostMesa Redonda: finanzas alternativas para la economía real y contra la exclusión financiera\nNext PostFonRedess y Red Enclau acompañamos a Ivem Pilates con una ayuda reintegrable


La força de la gent | Catorze.cat\nJoan Gispets | 01/11/2017 a les 10:06h\nArxivat a: Cambres pròpies, crònica, En peu de pau, Resistència pacífica\nCinquanta persones seuen en cercle quan entro a la sala. De vint a vuitanta anys, diria, a cop d’ull. Sec en una de les dues úniques cadires buides i juntes, prop de la porta. Membres de l’ANC de Terrassa ens presenten els conductors del taller: dos senyors que no són joves, però amb més vitalitat al gest i a la mirada que molts que ho són. Anem bé, penso. Els presenten dient que saben de resistència pacífica des que la van practicar com a objectors de consciència, contra el servei militar obligatori. Van passar per la presó. Ja no anem tan bé, penso. Però em connecta amb ells l’agraïment. Els dec no haver hagut de passar per la caserna, a canvi d'ensulfatar el camp de futbol i endreçar la biblioteca d’un petit poble del Bages. Van desobeir la llei per mostrar que en calia una de nova. Gràcies, sempre.\nComencem. Són dies de molta tensió, diuen, i a fe que tenen raó. El primer que cal per fer defensa pacífica és estar relaxat. Ens proposen uns exercicis de respiració, asseguts i en silenci. Mentre els fem, sento la porta que s’obre darrere meu i entra una dona queixant-se en veu alta. Ningú s’hi adreça, ens estem relaxant. S’asseu al meu costat protestant per un canvi de lloc de l’activitat que ningú li ha comunicat. Detecto violència a les seves paraules. Li faig saber que ens estem relaxant i que acaba d’arribar a un taller de pau. Cal que respiri profundament i en silenci. Respirar? Prou que ho faig, que no veus com esbufego, del tip de córrer que m’he fet. Patapam.\nJa relaxats, fins i tot la dona de la meva dreta, escoltem les explicacions dels experts. N’hi ha que agafen apunts. Ens parlen de la força que té la resistència pacífica, d’un silenci de nit, al pati de la presó de Cadis, després d’un recompte i un rompan filas, que aconsegueix que portin a urgències un pres que fa hores que pateix un atac de pedres al ronyó. Ens parlen de la importància de conservar la calma, de sentir-se part del grup, de no provocar, d’intentar sempre el diàleg. També d’aspectes pràctics com treure’s les ulleres, els que en porten, portar roba de màniga llarga i còmoda, situar davant els que són més grans i forts, etcètera. Algú pregunta si podem portar casc i ens diuen que no, ni de bicicleta. I una boina o una barretina amb un tou de llana a dins? La intel·ligència col·lectiva comença a treure el cap.\nPassem a la pràctica. Proposen tres grups: els resistents, els observadors i els policies. Ningú vol ser policia. Només un parell de dones s’hi ofereixen, amb la condició de posar-se a les ordres del Major Trapero. Això, això, diuen altres. A contracor alguns ens fem polis. Els resistents i els observadors tenen un expert que els assessora, els polis no. Per sort, un dels nostres sembla que hagi fet la mili o oposicions a mosso i ens instrueix amb traça. Les porres seran un diari partidari de mantenir l’stato quo molt gran i força gruixut, enrotllat. Això no és una porra, és una arma de destrucció massiva, faig broma, fàcil, entre els meus. Entrarem formant, picant fort a terra i amb la cara severa dels que respecten i fan complir la llei, pel bé de tots, malgrat els efectes col·laterals. La nostra missió és accedir a l’escenari, on potser hi ha el que hem vingut a buscar.\nEntrem a la sala en formació de quatre per quatre. Veiem una pinya de gent asseguda a terra, davant de l’escenari. Ens aturem molt a prop i el nostre portaveu els fa saber que hem de passar. Els convidem a marxar, altrament farem ús de la força, proporcionada, és clar. El seu portaveu ens demana que ens identifiquem i si tenim ordre judicial. Molt civilitzat tot. Comença el joc d’arrencar cebes. Els ceballots de davant pesen i els de segona fila tenen uns braços forts que els abracen per la cintura. Malgrat tot, els polis ens en sortim i arribem a l’escenari. Mentrestant, els observadors han disparat amb els seus mòbils i tenen imatges de tot. Fi del simulacre. Em recorda els d’incendi que hem fet a la feina. Sembla ben fàcil.\nTornem a seure per posar en comú l’experiència i treure’n conclusions. Els polis opinem que no és fàcil arrencar cebes. Cal ser, per anar bé, quatre, per a un sol resistent, però ho diem polis de mentida que tenien davant resistents de debò. Els resistents parlen de la necessitat de sentir-se pinya. Pregunten què han de fer mentre hi són. Es parla de cantar junts, que ajuda a sentir-te part del grup, a respirar millor i a combatre la por. Cal pensar un repertori que no exciti massa els polis i que tothom conegui. No és tan fàcil. Els observadors parlen dels llocs des d’on prendre imatges. De tecnologies possibles i sistemes de gravació ja preparats. Portarem dos mòbils, tots en tenim un de vell a casa. Si la poli ens el pren, donarem el vell i seguirem gravant amb el nou. Visca la intel·ligència col·lectiva, ara ja desfermada.\nAgraïm als experts el taller i sortim. Camino de pressa, que potser l’Helena ja és a casa, mentre penso. El secret és en el número: els resistents poden guanyar si són molts. Somric. Imagino tot de gent a Madrid asseguts en gabinet de crisi al voltant d’una taula amb el problema catalan com a plat únic. Miren d’imaginar què deu estar fent l’adversari. Per més llestos que siguin, mai podran endevinar les dues hores que acabo de viure. Hi ha partit. Somric, en peu de pau.\nAnònimLourdes, 01/11/2017 a les 12:20\nConsciència de grup i de país\nVirgili, 01/11/2017 a les 22:03\nMolt ben narrat! Em fa feliç saber que hi ha persones com les del curs que ens expliques. Intel.ligència col.lectiva i generositat.


Melwin Pantzar reforça el Baxi Manresa per l'última jornada de lliga - Ona Bages\nInici ESPORTS Melwin Pantzar reforça el Baxi Manresa per l’última jornada de lliga\nMelwin Pantzar reforça el Baxi Manresa per l’última jornada de lliga\nEl Baxi Manresa ha anunciat el fitxatge del base suec de 21 anys i 1,91 d’alçada, Melwin Pantzar, per reforçar l’equip en l’última jornada de Lliga Endesa, que disputarà contra el Baskonia diumenge que ve.\nLes baixes a la posició de base-escorta han forçat el club a buscar un reforç com Pantzar per acabar la temporada. Es tracta d’un jugador format a les categories inferiors del Reial Madrid i que ha jugat aquesta temporada a les files del Valladolid a la LEB Or, després de militar el curs passat al Mònaco, recentment proclamat campió de l’Eurocup.\nEl jugador, nascut a Estocolm, s’ha format al Madrid per després seguir la seva carrera en el bàsquet suec abans de tornar a Espanya. Precisament, en el conjunt madrileny va arribar a debutar a la Lliga Endesa, la temporada 2017-18, de la mà de Pablo Laso i, una temporada després, també va debutar amb el mateix equip a l’Eurolliga.\nAquesta temporada, Pantzar ha demostrat ser un base físic, que també pot combinar la posició de director de joc amb la d’escorta. Internacional per Suècia, ha disputat aquest curs 26 partits amb el Valladolid, amb una mitjana de 7,3 punts per partit i 9,7 crèdits de valoració.\nEl fitxatge de Melwin Pantzar s’ha vist forçat per les nombroses baixes que afecten el quadre manresà. Aquesta mateixa setmana el club ha comunicat que l’escorta Makai Mason i l’aler Guillem Jou són baixa per a l’últim partit. A més, el base Dani García és dubte i l’altre base de l’equip, Dani Pérez, està lesionat des de fa setmanes.\nTot això ha portat al tècnic, Pedro Martínez, a disposar únicament del base vinculat Marc Peñarroya, qui ha disputat tan sols dos partits de Lliga Endesa aquesta temporada.


És un tractament dintre de les anomenades "teràpies alternatives" que té com a objectiu alleujar el dolor i que va estar desenvolupat a Alemanya al 1925 pels germans Huneke. Consisteix en l'aplicació d'un anestèsic local superficial en àrees de dolor crònic o en els anomenats "camps d'interferència elèctrica", cicatrius, punts gallet miofascials, etc. La teràpia està basada en la teoria de que el trauma crònic produeix una alteració en l'equilibri electro-químic i en la funció dels teixits.\nPER A QUI ÉS ÚTIL LA TERÀPIA NEURAL?\nEs pot fer servir en multitud de malalties cròniques així com en el camp de l'odontologia, però principalment és d'utilitat en dolor crònic osteo-articular, dolor miofascial, i cicatrius adherides. Com a "teràpia alternativa" està recomanada en aquelles malalties cròniques que cursen amb dolor on les teràpies convencionals no han aconseguit alleujar-lo.\nS'aplica un anestèsic local, generalment procaïna o lidocaïna diluïdes en injeccions superficials (a la pell) en diferents àrees anomenades "camps d'interferència", amb l'objeciu de restablir l'equilibri tissular afectat.\nREF: TN // Stock: Disponible


[Isaac Albert, Xènia Albà] Reimpulsem Terrassa, republicanament! (balanç d’un any al govern)\nYou are here: Home / Veus / Opinions / [Isaac Albert, Xènia Albà] Reimpulsem Terrassa, republicanament! (balanç d’un any al govern)\nAquest any, des del govern de la ciutat i des del carrer, hem treballat de valent per retornar a la ciutat la il·lusió i l’impuls que necessitava i que sabíem que es mereixia. Un repte que s’ha hagut d’adaptar de forma inesperada,\na les conseqüències produïdes per una crisi que no només és sanitària, sinó també econòmica, social i, sobretot, humanitària. Perquè, malauradament, el coronavirus hi entén de classes socials, hi entén de gènere, de racialització i també　d’edats.\nDes d’Esquerra Republicana tenim la convicció que aquest canvi l’hem de fer conjuntament: el govern, l’oposició i la ciutadania. Sense aquesta suma és impossible fer un canvi on tothom hi tingui cabuda i representació. Des del govern hem impulsat primer un pla de xoc, per poder pal·liar els efectes immediats de la crisi fins a finals d’any, però després ens cal un una mirada que vagi més enllà,\nque marqui nous horitzons per Terrassa i que provoqui el canvi necessari per pal·liar els efectes més a llarg termini i, en definitiva, canviar la ciutat per fer-la més justa i resilient davant de noves situacions.\nIsaac Albert i Agut, Xènia Albà Cantero, respectivament Portaveu del grup municipal d’ERC-MES i Presidenta d’ERC Terrassa


Les cooperatives d’ensenyament amb la Direccio General de Política Universitària i Ensenyament Superior – Unió de Cooperatives de Treball Associat de les Illes Balears\nAvui matí, les cooperatives d’ensenyament ens hem reunit amb el Director General de Política Universitària i d’Ensenyament Superior, Juan JOse Montaño. L’objectiu de la reunió era iniciar les passes per estudiar la possibilitat d’incorporar a la UIB masters de post grau de títols propis que donin a conéixer l’economia social i el cooperativisme a les Illes Balears.\nLa satisfació després de la reunió ha estat molt satisfactòria . Les properes setmanes realitzarem una primera reunió amb representants del rectorat de la UIB. Pensam que és una altra molt bona forma d’aconseguir major visibilitat del cooperativisme a la nostra comunitat.


TOP GRUPS | ESPECTACLES AMB CLASSE | Programació escolar del Teatre Poliorama per al curs 2021-2022. Reserva amb Top Grups! Presentació de la nova temporada escolar 2021-2022 al Teatre Poliorama – Reserva el teu grup. Sempre hi sortireu guanyant!\n06 maig de 2021\nJa tenim aquí la nova programació escolar d’ESPECTACLES AMB CLASSE per al curs 2021-2022! Us la volem presentar d’una manera molt especial el proper dimarts 18 de maig a les 18:30h al Teatre Poliorama, en un acte en el qual comptarem amb actuacions en directe i la intervenció dels directors i promotors dels diferents espectacles.\nTambé sortejarem una nit a l’Hotel Arc La Rambla per a dues persones i un curs intensiu d’estiu a Eòlia ESAD. A més, a totes les persones que assistiu presencialment a l’acte, us obsequiarem amb una invitació per “T’estimo si he begut”, l’espectacle de Dagoll Dagom, T de Teatre i La Brutal que arribarà al Teatre Poliorama el proper octubre de 2021.\nObertura de portes: 18.00h\nInici de l’acte: 18.30h\nLa gala també serà retransmesa en directe al canal de Youtube del Teatre Poliorama.\nPots començar a descobrir la nova temporada escolar al Teatre Poliorama i anar escalfant motors AQUÍ.


Masclet, festa popular i pluja a munts | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nLa pluja ha impedit que es completés la cercavila del Masclet i la celebració del tradicional Rosari de Torxes pel passeig de Misericòrdia\n24 de Setembre de 2014, per Enrique Canovaca/ Sergio Granero\nLa plaça del Mercadal ha cridat 'volem masclet'\nLa gent s'ha aplegat al local de la Colla dels Xiquets de Reus\nEl Rosari de Torxes s'ha hagut de fer a l'interior del Santuari de Misericòrdia\nBalls festius populars de casa nostra i molts de litres de masclet. Aquests han estat els elements més característics dels actes de la vigília del Dia de la Mare de Déu de Misericòrdia. Els reusencs s'han aplegat pels carrers del centre per veure la sortida dels elements del Seguici Festiu, a primera hora de la tarda, acompanyats pel tradicional so músical. Des de les 8 de la tarda, a la plaça del Castell, els Diables de Reus han representat el Ball de Sant Miquel, que escinifica la lluita entre el bé i el mal. El seu espectacle ha rebut la col·laboració de la pirotècnica Igual.\nA partir de dos quarts de 9 del vespre, el Col·lectiu El Masclet ha començat a repartir les bótes d'aquesta coneguda beguda i s'ha iniciat la cercavila, acompanyada per la xaranga Xim Xim Mig Grau i Bandsonats. En total, hi havia preparats uns 250 litres de vermut, una part dels quals s'han llençat des de l'escenari de la plaça del Mercadal. Cap a un quart de 10 del vespre, la cercavila ha començat a caminar, però poc després d'arribar a la plaça de Prim, ha caigut una forta tromba d'aigua.\nMolts elements del seguici han hagut de resguardar-se i alguns presents han anat al local de la Colla dels Xiquets de Reus, on ha continuat la festa, amb la beguda del Masclet. A causa del fort aïguat, el recorregut s'ha donat per finalitzat. Tampoc s'ha pogut realitzar la tradicional baixada del Rosari de Torxes des de la plaça de la Pastoreta fins al Santuari de Misericòrdia. La manifestació religiosa, enguany predicada per mossèn Antoni Gavaldà, de la parròquia de Sant Francesc d'Assís, es va celebrar dins el temple marià.\nEl fort aiguat també va afectar les revetlles de la plaça d'Anton Borrell i del Mercadal, amb les orquestes Allioli i Cimarrón, que es van haver de suspendre perquè tot el material musical va quedar mullat. A la plaça del teatre, els concerts de Misericòrdia on fire es van poder fer, ja sigui en acústic o perquè els discjòqueis van protegir els seus aparells durant la pluja.\nAquest dijous, 25 de setembre, és el Dia de la Mare de Déu de Misericòrdia. En aquest enllaç, podeu consultar tots els actes previstos. Tots queden supeditats a que no hi hagi, de nou, pluja, com la que va impedir aquest dimarts la sortida del Seguici Festiu Petit.


Detingut un lladre multireincident per robatoris amb força a Tortosa ~ EbreDigital.cat\nDetingut un lladre multireincident per robatoris amb força a Tortosa\nRedacció Ebredigital.cat2019-01-15T16:47:29+02:0015 de Gener de 2019|Societat| Tortosa|Lladre, Mossos d'Esquadra, robatoris|0 Comentaris\nAgents de la Policia de la Generalitat–Mossos d’Esquadra van detenir el passat 11 de gener, un home de 23 anys, nacionalitat espanyola i veí de Tortosa (Baix Ebre), com a presumpte autor de dos robatoris amb força en domicilis de la localitat de Tortosa.\nAquesta mateixa persona va ser detinguda, juntament amb altres dues, en data 3 de gener pel robatori en un habitatge utilitzat com a magatzem de material elèctric ubicat al barri del Rastre del la mateixa localitat.\nEn aquella ocasió els policies van intervenir al detingut diversos objectes que presentaven una dubtosa procedència i que guardava en una casa que havia ocupat il·legalment.\nPosteriorment els agents han pogut determinar que els objectes intervinguts havien estat sostrets en altres dos robatoris a domicilis.\nEl primer dels robatoris es van produir el passat 7 d’octubre en un habitatge ubicat a la població dels Reguers (Tortosa) on desprès de forçar una de les finestres van sostreure un televisor, una consola de vídeojocs i jocs. Posteriorment en data 22 de novembre va ser denunciat el segon dels robatoris en un domicili de les afores de Tortosa, proper a la carretera C-42, el qual presentava les mateixes característiques que l’anterior i d’on van sostreure un televisor.\nArran d’aquesta intervenció policial s’ha pogut recuperar la major part d’objectes sostrets en els dos robatoris i aquests han estat retornats als seus legítims propietaris.\nEl detingut, el qual té nombrosos antecedents per delictes contra el patrimoni, va passar a disposició del jutjat d’instrucció de guàrdia de Tortosa el 12 de gener, i es va decretar la seva llibertat amb càrrecs.


El 60% del porc mort a l'escorxador va a les fàbriques d'embotits de Manacor\n26 setembre 2020 10:36\nEl porquim no troba competidor perquè hi ha el costum de trossejar-lo en calent\nEl 60 per cents del porquim que se sacrifica a l'escorxador de Manacor va directament a les fàbriques d'embotits d'aquesta ciutat. Cal dir que aquest percentatge representa, ni més ni menys, que al voltant de 760.000 quilograms de carn a l'any i, amb unitats, uns 21.700 porcs anuals.\n«Les empreses d'embotits fan l'esquarterament en calent per això s'abasteixen de porcs que surten d'aquí. És un costum molt mallorquí. Diuen que té més qualitat la carn si es trosseja quan encara no ha agafat el rictus mortis» explicà ahir Xisco Bonet, un dels dos veterinaris que treballen a l'escorxador de Manacor.\nBonet comenta aquest fet perquè a Mallorca arriba molta carn de la Península amb la qual difícilment pot competir el mercader i l'abastador d'aquí. No obstant això, el porquim sembla no tenir competidors. «El cost de producció de la Península és menor. Només comprant els sacs de pinsos ja hi sortim perdent per mor del preu afegit del transport», apuntà respecte d'això el regidor que s'encarrega de l'escorxador Antoni Sansó. És per aquest fet que, a l'estiu, l'escorxador de Manacor pràcticament no se'n tem de la demanda càrnica que es genera entorn de la indústria turística. I és que els establiments hotelers s'abasteixen de carn procedent, fonamentalment, de Catalunya encara que també n'arriba fins i tot de Nova Zelanda, segons apunta Bonet.\nLes èpoques de matances més fortes són per Nadal i Pasqua. «La gent cerca consumir el producte nostre», assenyala el manescal i comenta que per aquestes dades fins hi tot arriben a fer 14 hores diàries de feina. Actualment a l'escorxador de Manacor fan feina 10 matadors, dos manescals, un gerent i al voltant de 15 mercaders que també fan de proveïdors.


Baltasar desmenteix el director de planificació de l'ACA i nega un possible transvasament del Segre - VilaWeb\nDissabte 30.08.2008 14:27\nBaltasar desmenteix el director de planificació de l'ACA i nega un possible transvasament del Segre\nGabriel Borràs va parlar d'aquesta possibilitat a la Universitat Catalana d'Estiu, a Prada\nEl conseller de Medi Ambient ha negat rotundament les declaracions que el director de planificació de l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA), Gabriel Borràs, va fer a la Universitat Catalana d'Estiu, on digué que es mantenia la idea d'una interconnexió del riu Segre amb la conca del Llobregat, a l'alçada d'Isòvol, per treure pressió sobre el cabal del Ter. Francesc Baltasar ha assegurat que 'd'unes declaracions d'un tècnic s'havia volgut fer una serp d'estiu'.\n'En aquests moments, en els òrgans de decisió del govern i del departament de Medi Ambient no s'ha tractat en cap moment aquest assumpte', ha reiterat el conseller. I ha afegit que 'en la planificació dels recursos hídrics de Catalunya no entra cap objectiu de transvasament ni de cap aportació del Segre'. Baltasar ha dit que el context ha canviat molt els últims mesos perquè ja no hi ha una situació de sequera. Tot amb tot, el conseller ha recordat que la conca de la Muga, a l'Alt Empordà, encara es troba en fase d'excepcionalitat 2.\nLa setmana passada els regants del Segarra-Garrigues ja van refusar la proposta de recuperar el transvasament del Segre.\nEl govern manté que vol connectar el Segre i el Llobregat


15/03/2020 - 14:00h\nEntrevistem Jordi Llavina que acaba de publicar ‘El magraner’, que ha obtingut el 43è Premi Marià Manent de Poesia\nUna prosa poètica deliciosa, un poema de poemes d’una sensibilitat extraordinària (sensibilitat que sap expressar i compartir), un àlbum de cromos d’una col·lecció que no voldries completar mai…\nS’hauria pogut dir ‘La mort’, aquest llibre?\nJo crec que no; tot i que hi apareix, és un tema present a tots els meus llibres. Em fa l’efecte que no és el sentit últim d’aquest poema. Si s’hagués titulat així hauria estat molt parcial, esbiaixat. En canvi, un títol com El magraner, molt més neutre, enclou la mort i moltes altres coses: el cicle de la vida, certament, la sorpresa, altres temes…\nAbans parlava d’àlbum de cromos. És un àlbum de cromos de la seva vida? Dels seus records? De les imatges gravades?\nNo és una mala comparació… perquè com bé has dit al començament, són proses rubricades amb una poesia més canònica, però per a mi és inextricablement un llibre de poesia; potser el que més… no, el que més, no… Però sí que hi ha una sèrie de cromos –Carner en diria estampes–, hi ha coses que tenen a veure amb vivències pròpies, moltes d’altres que són imaginades, un parell de somnis que hi apareixen, per exemple… I altres coses que tenen una mena de contacte tangencial amb la meva vida; per exemple, l’ascensió a un castell que es podria associar perfectament a una de les meves estades a Segòvia…\nLes descripcions, com sempre –o més que mai–, delicioses. Cada vegada més minucioses, elaborades… Cada vegada més riques, més suggestives… Més naturalistes? Són reals o imaginàries? O una mica de cada?\nUna mica de cada. I quan dius naturalistes, crec que cada vegada hi ha més esforç de concreció. Si mai he pecat ha estat per massa detalls, però crec que ara ho he depurat una mica… Fins i tot, en aquest llibre, triar la prosa m’ha servit per a constrènyer una mica… però sí, de descripcions n’hi ha: el que ocupa aquest llibre és el lloc, el lloc pel qual es passeja, i els llocs pels quals passejo habitualment –dels quals en parlo sovint a les pàgines d’aquest setmanari– cap a les Cabanyes i fins als Pujols, a la Granada… Aquest llibre va sorgir al peu d’un magraner que realment hi ha a la cruïlla que porta a la vinya pintada… aquest paisatge és molt real. Però s’hi van sobreposant una sèrie de coses que fan que el llibre acabi sent una mica espectral: el caminant perd el fil, s’ha allunyat molt de casa… és a dir, hi ha una distorsió de l’espai/lloc i del temps.\nNo va enlloc, el caminant/passejant? No sap on va? No vol anar enlloc? Fuig?\nTot el que dius és veritat. És un personatge que fuig d’una situació determinada, hi ha un moment que arriba a Enlloc. No té desig, no té propòsit d’arribar enlloc: el que importa és el camí, no la meta. No va enlloc, però fuig, sí. I a mesura que va fugint sembla que sigui més en un lloc concret, un lloc que va canviant progressivament…\n11 decasíŀlabs, 7 hexasíŀlabs, 2 heptasíŀlabs, 2 octosíŀlabs i un hendecasíŀlab. Dos sonets (un de versos hexasíŀlabs i un de versos heptasíŀlabs). Surt com surt, això, o hi ha un pla preconcebut?\nSurt com surt, això, sí. Hi ha un sonet anglès, també, shakespearià. I una subtil variació tipogràfica per distingir els poemes que són rúbriques del que diu la prosa i els que no. Però contestant la teva pregunta, no hi ha un pla. Tots els meus llibres sorgeixen d’una idea vaga al començament que es va conformant a mesura que vaig escrivint… Alguns cops m’ha sortit bé (crec que amb Vetlla, Ermita i El magraner) i en d’altres no tan bé.\nVostè és –valgui la redundància o la cacofonia– la reencarnació de Carner?\nHonestament –jo que el llegeixo cada dia– crec que Carner és insuperable. No es pot donar un altre cas com el de Carner, ni de bon tros… Soc molt lluny de Carner, el que passa és que reconec que per a mi és un model; com ho són altres poetes catalans, però Carner… Si parlem de la consciència formal, en Carner veiem com la poesia no és inspiració, sinó sobretot és feina, és ofici… I des d’aquest punt de vista, en Carner –tot i que és un poeta també molt inspirat, eh– són paradigmàtiques les qualitats del seu ofici, són extraordinàries. Tu llegeixes un poema de Vinyoli traduït al francès i gairebé en pots capturar l’emoció; llegeixes Carner… i perd tota la gràcia. Fins i tot traduït per ell mateix. Per què? Perquè és inextricablement el geni de la llengua, perquè el que fa amb la llengua és tan extremament suggeridor que no hi ha manera de poder-ho traduir a cap altre idioma. Tot l’engranatge formal està molt arrelat a la percepció de la llengua. És una cosa fabulosa, fabulosa…\nNo m’ho faci argumentar gaire, però jo hi veig similituds, entre la seva obra i la de Carner….\nPerquè jo soc molt curós en la qüestió de la llengua, perquè tinc una sensibilitat molt pròxima a la de Carner, per com veu la poesia, per com entén la poesia, com una suma de moments molt significatius… M’agrada molt, m’agrada molt, per a mi Carner és un model, això sí.\nEls poemes de dins de cada capítol en són els pensaments essencials, uns resums significatius, els nusos filosòfics…?\nNo ho sé ben bé… Jo en dic una rúbrica per acabar ràpid i perquè sovint el capítol acaba amb el poema, però sí, de vegades és el coroŀlari, una moralitat del que s’explica en la prosa.\nEl discurs li surt tal com queda imprès –tal com raja– o hi ha molta elaboració i reelaboració, a cada frase? Talent sol o talent més treball?\nJo soc molt obsessiu (fins i tot amb els errors); a mi em costa molt poc escriure un article –encara que no es tracta d’articles que tinguin una gran elaboració ideològica–; m’hi puc estar una hora, posem per cas, però n’hi puc passar tres més polint-ne coses, millorant-ne d’altres… Si això ho faig amb un article, imagina’t amb un llibre de versos… encara molt més. El grau d’absorció que té el llibre sobre meu és molt alt (no tant com a Vetlla i Ermita, potser, però Déu n’hi do…). La feina important és, quan tens l’esborrany, com hi tornes, com ho vas lligant tot amb el pla de l’obra, perquè amb una obra com aquesta, tan narrativa –potser menys que Ermita, perquè aquesta d’ara té un aire oníric que fa que sembli menys narratiu–, però pots incórrer en lapsus, en descuits… sobretot pel que fa a l’espai temps.\nHa tingut la sort dels campions, de no escornar-se, fins ara, caminant com camina, llegint, o llegint com llegeix, caminant?\nDiuen que Tales de Milet sempre caminava mirant les estrelles i va caure en un pou… Aquí també hi ha un episodi semblant, quan l’home camina distret mirant les estrelles… i xoca amb una dona que venia abstreta mirant a terra. Però no he ensopegat mai, no… Caminant per aquí dec haver llegit uns tres-cents llibres que tenen com a punt una fulla de roure; del mateix roure.\nLi recordo –i perdoni’m la immodèstia– que el verb ‘escornar-se’ l’hi vaig fer descobrir jo, la qual cosa em va omplir d’orgull. A canvi, hi aprenc moltes paraules noves, en els seus llibres, i potser en aquest encara més. No em refereixo a paraules cultes o provinents d’aportacions inteŀlectuals, sinó del cabal lèxic sentit, viscut, heretat…\nAixò és essencial. Carner és molt bo, però se n’inventa, de paraules (el verb gargolar, per exemple). Sagarra no se n’inventa cap; en sap moltes, però perquè té molts contactes amb gent molt diversa. En aquest sentit, malgrat la meva admiració per Carner, m’agrada més la postura de Sagarra. Les paraules que faig servir jo les he conegut –en alguns casos les he llegit–, són les que en podríem dir de proximitat: sempre tinc algú que me n’ha parlat.


El petroli puja a màxims de dos anys després de la 'purga' executada pel rei de l'Aràbia Saudita - Bolsamanía.com\ntancat mercat: MADRID Tancat\t- NUEVA YORK Tancat\t- TOKIO 02:06:47\nEl petroli puja a màxims de dos anys després de la 'purga' executada pel rei de l'Aràbia Saudita\nCom a mínim onze prínceps, quatre ministres i "desenes" d'exministres van ser arrestats aquest diumenge\nLa neteja consolida el poder de Salman, que dóna suport a les retallades de producció de l'OPEP\nEn castellano: El petróleo sube a máximos de dos años tras la 'purga' ejecutada por el rey de Arabia Saudí\nBolsamania\t| 06 Nov, 2017\t12:40\nEl petroli es relaxa en aquestes hores, encara que es manté en positiu. El barril Brent puja un 0,4%, fins als 62,31 dòlars, mentre que el West Texas suma igualment un 0,4%, fins als 55,88 dòlars. El cru ha arribat a elevar-se, novament, fins a nivells no vistos des de fa dos anys després de la 'purga anticorrupció' que ha portat a terme el rei d'Aràbia Saudita, Mohammad bin Salman. Aquesta neteja consolida el poder de Salman, que dóna suport a les retallades de producció de l'OPEP (Organització de Països Exportadors de Petroli).\nCom a mínim onze prínceps, quatre ministres i "desenes" d'exministres van ser arrestats aquest diumenge a l'Aràbia Saudita per ordre del comitè anticorrupció creat hores abans pel rei. L'operació té per objecte incrementar la confiança en l'aplicació de la llei al regne àrab i preservar el clima per a la inversió, segons un comunicat del Ministeri de Finances saudita recollit per Efe.\nEl multimilionari príncep saudita Alwaleed bin Talal, propietari de la companyia d'inversions Kingdom Holding, i l'exministre de Finances saudita Ibrahim al Assaf, es troben entre les persones detingudes en aquesta àmplia operació desenvolupada durant les últimes hores per ordre d'un comitè anticorrupció recent creat i liderat per Bin Salman.\nA més de Mohamed bin Salman, també formen part del comitè el president de la Comissió de Vigilància i Investigació, el president de l'Autoritat Nacional Anticorrupció, el cap de l'Oficina General d'Auditories, el fiscal general i el director de la Seguretat de l'Estat.\nEl comitè té competències per investigar, detenir, prohibir els viatges, bloquejar els comptes bancaris i seguir fons d'individus implicats en casos de corrupció.\nEl petroli puja: l'OPEP apunta a una "forta" demanda el 2018, fins a 33,1 milions de barrils al dia\nEl petroli ja no presenta resistències importants fins als 70 dòlars\nEl petroli corregeix lleugerament després de marcar màxims anuals


2 min. Barcelona 13/06/2019 17:25\nUn jutjat de Reus investiga un suposat cas de maltractament d’un nen de quatre anys per part de la seva professora en una escola pública de Reus. Segons ha avançat ‘El Confidencial’, al març el jutjat d’instrucció número 4 va obrir diligències contra una mestra d’educació infantil de l’Escola Mowgli que hauria insultat el nen dient-li “fastigós” i “brut” i també hauria escridassat altres companys. Els pares van començar a sospitar quan van detectar que el nen es comportava de manera estranya i es feia les necessitats a sobre. Com que no van obtenir una explicació del col·legi, van optar per amagar una gravadora a la butxaca del nen i enregistrar el que passava a la classe. A partir d'aquí van presentar denúncia.\nSegons ha confirmat el TSJC, les diligències es van obrir per un suposat delicte de maltractament, per un tracte vexatori sobre el menor. La mestra denunciada, que va ser citada per declarar l’1 d’abril, es va acollir al seu dret a no declarar. Les diligències segueixen obertes i pròximament hi ha previstes declaracions testificals de la direcció i part de l’equip docent.\nEls pares es van reunir amb la direcció del centre perquè prengués mesures. També van anar a queixar-se a la regidora d’Ensenyament de Reus, Maria Dolors Sardà. Segons fonts municipals, la regidora va atendre la mare del nen arran el suposat maltractament i va dirigir-la a Inspecció dels Serveis Territorials de Tarragona i al departament d’Educació de la Generalitat. Alhora, la regidora també va contactar amb la directora del centre per interessar-se pel cas i han tingut converses posteriors per saber com ha anat evolucionant.


Junts per Tortosa\nTxell Roigé, la teua alcaldessa\nCampanya de Barris\nJUNTS FEM UNA CIUTAT PER A LES PERSONES\nContinuarem col·laborant amb les entitats socials com Càritas, Creu Roja i Banc d’Aliments per garantir la distribució d’aliments a les persones que més ho necessiten, així com el servei de menjador social.\nContinuarem fent una ciutat més accessible, millorant les voreres, els espais públics així com els equipaments municipals, redactant un nou pla d’accessibilitat.\nCrearem nous aparcaments per a persones amb mobilitat reduïda, i reforçarem les places disponibles amb motiu de grans esdeveniments a la ciutat.\nContinuarem apostant pel projecte d’intervenció comunitària engegat durant els últims anys.\nA través d’un dels programes on Tortosa és referent, com és el Sempre Acompanyats, continuarem vetllant per la gent gran fent especial atencióa la que viu sola.\nTreballarem per continuar ampliant el nombre de places residencials i decentre de dia per a gent gran, fomentant la concertació de places públiques.\nImpulsarem la creació del nou CAP de Jesús als terrenys annexos a l’hospital de la Santa Creu de Jesús.\nImpulsarem la creació d’un Consell Municipal de Salut.\nPotenciarem els serveis que ofereixen els dos centres hospitalaris municipals, com són l’Hospital de la Santa Creu i la Clínica Terres de l’Ebre, i especialment el servei de medicina esportiva.\nTreballarem per ampliar la formació en l’especialitat de geriatria incorporant la formació en infermeria en aquest àmbit, per complementar la que ja s’imparteix en medicina geriàtrica a l’Hospital de la Santa Creu de Jesús.\nImpulsarem l’adhesió al projecte a la Xarxa Mundial de Ciutats Amigables amb les persones grans promoguda per l’Organització Mundial de la Salut.\nDurem a terme tallers específics per als cuidadors de gent gran.\nPosarem a disposició del Departament de Justícia les instal·lacions necessàries per mantenir a Tortosa els serveis de l’Institut de Medicina Legal i les necròpsies.\nPotenciarem el voluntariat a l’Hospital de la Santa Creu com el projecte Compartim amb sinergia amb altres entitats del territori.\nContinuarem treballant des de la prevenció a través del servei de drogodependències (CASD), ubicat a l’Hospital de la Santa Creu de Jesús, i ampliant les conferències de prevenció i sobre toxicomanies als instituts.\nExecutarem les accions previstes al Pla de política de dones i al Pla municipal de polítiques LGTBIQ.\nTota la informació de Junts per Tortosa, a un clic!\nEl responsable del tractament de les dades personals és Junts per Tortosa, amb domicili al Portal del Romeu, núm. 10 (43500, Tortosa) i correu de contacte info@juntspertortosa.cat.\nCorreu electrònic: info@juntspertortosa.cat\nCopyright 2022, Tots els drets reservats - Junts per Tortosa


Els dotze sensors intel·ligents s'han instal·lat en sis punts estratègics del municipi\nL'Ajuntament de Benicàssim, a través de la Regidoria de Territori Intel·ligent, ha instal·lat dotze sensors en diferents punts del municipi que permetran la recollida d'informació per a poder obtindre diferents paràmetres amb els quals mesurar la contaminació atmosfèrica, les condicions ambientals, la qualitat de l'aire i els nivells de soroll. Com ha comentat l'alcaldessa, Susana Marqués, “les administracions tenim la responsabilitat d'actuar i l'obligació de ser ambiciosos en els nostres objectius mediambientals. Benicàssim ha acceptat el repte de ser social, econòmica i mediambientalment més sostenible i el venim demostrant amb les nostres accions i polítiques encaminades a la lluita contra el canvi climàtic, amb l'objectiu de preservar el nostre patrimoni mediambiental. Gràcies a la tecnologia d'aquests dispositius de mesurament, fem un pas més i augmentem la nostra eficiència, al mateix temps que continuem treballant en la consecució dels objectius marcats per la Unió Europea”.\nLa regidora responsable de l'àrea, Cristina Fernández, ha explicat que s'han instal·lat dotze sensors en sis punts estratègics del municipi: la comissaria de policia, la reguarda de policia en Montornés, Vila Elisa, la plaça dels Dolores, al costat del Centre de Formació i Ocupació Josep Barberà i Ceprià i la zona del Eurosol; “les ubicacions triades estan distribuïdes en diferents punts del municipi com el nucli urbà, urbanitzacions i litoral amb l'objectiu de conéixer en temps real els valors de qualitat de l'aire i nivells de soroll per a detectar els focus de contaminació existents i poder prendre decisions basades en dades i evidències”, ha comentat Fernández. Aquesta mesura s'emmarca dins de l'aposta per la sostenibilitat, la lluita contra el canvi climàtic i la reducció d'emissions CO2 “i amb la posada en marxa d'una xarxa IoT multifuncional, les accions i els resultats del pla de sostenibilitat seran mesurables per a poder adoptar determinades mesures correctores en cas de ser necessàries”.\nAquesta mesura forma part del Pla d'Acció pel Clima i l'Energia Sostenible (PACES), el document estratègic de planificació energètica i climàtica que conté les accions que Benicàssim durà a terme per a superar els objectius establits per la Unió Europea per a l'any 2030, com són la reducció d'emissions de gasos d'efecte d'hivernacle, l'aposta per les energies renovables i la lluita contra el canvi climàtic.\nEn concret, el consistori ha instal·lat quatre sensors de CO2 capaços de mesurar la concentració de diòxid de carboni en espais oberts, a fi d'assegurar que la qualitat de l'aire en aquests és correcta. Alguna cosa que serà possible gràcies al sistema d'alarma de la solució, que notifica quan els índexs s'acosten a llindars massa elevats fent possible establir mesures preventives.\nDe la mateixa manera, s'han instal·lat quatre sensors ambientals capaços de recol·lectar informació sobre la contaminació atmosfèrica i les condicions ambientals del municipi. Una informació molt útil a l'hora de prendre decisions en vista a millorar la qualitat de l'aire en els centres urbans.\nFinalment, s'han disposat quatre sensors de so per a controlar els nivells de soroll a fi de garantir la salut i benestar de les persones evitant la seua exposició a nivells alts de soroll. Això resulta especialment important en zones acústicament saturades (ZAS), espais d'oci concorreguts -tant oberts com tancats- o en àrees amb restriccions en els nivells de soroll.\n2030 Ambientals Atmòsfera Benicàssim Condicions Instal·lació medi ambient Sensors Soroll


S'avança deu dies la vaccinació dels valencians d'entre 40 i 49 anys\nS’avança deu dies la vaccinació dels valencians entre quaranta i quaranta-nou\nÉs possible que la vaccinació dels ciutadans entre trenta i trenta-nou, prevista pel juliol, també s'avanci\nActualització: 05.06.2021 - 19:00\nS’accelera la campanya de vaccinació al País Valencià. A partir de dilluns, els valencians entre quaranta anys i quaranta-nou podran rebre la primera dosi del vaccí contra la covid-19. Això representa una passa endavant important, perquè aquest grup de població era previst que comencés a ser vaccinat a partir del 17 de juny.\nDes d’aquest cap de setmana, aquests ciutadans poden demanar cita per rebre la primera dosi. Fonts de Sanitat han explicat que l’avançament s’ha fet d’acord amb el calendari vigent de vaccinació. El president de la Generalitat, Ximo Puig, compareixerà per explicar les novetats de la campanya.\nSegons que va avançar el mateix Puig, els valencians entre trenta i trenta-nou és previst que rebin la primera dosi al juliol, tot i que amb els canvis podria ser abans. Fins ahir, Sanitat ha informat de 2.987.833 dosis administrades al País Valencià.