Tema 13. La legislació i l’administració al litoral  | Geografia del Litoral (UAB) | Unybook\nTema 13. La legislació i l’administració al litoral (2011)\nTema 13. La legislació i l’administració al litoral\nLa legislació i l’administració al litoral Dr. Francesc Romagosa Tal com s’explica a la unitat introductòria de l’assignatura, el subsistema jurídicoadministratiu té un paper molt rellevant dins del conjunt del sistema litoral. Aquest subsistema inclou aspectes determinants en la concepció del territori litoral com són la seva legislació i ordenació, així com la gestió (o més ben dit, les gestions) que realitzen les diferents administracions en aquest espai. En aquesta unitat ens limitarem a analitzar el cas específic del litoral espanyol, ja que el litoral de cada país és un cas específic, amb característiques diferenciades.\nLa Llei de Costes Davant el procés de degradació general en què es trobava el litoral espanyol als anys vuitanta (urbanització, contaminació, ocupació del domini públic, etc.), va sorgir la necessitat de crear una nova Llei de Costes que substituís la de 1969, que no havia resultat efectiva en la conservació del litoral. Així, el 1988 es va aprovar l’actualment vigent Llei 22/1988, de 28 de juliol, de Costes (un any més tard se’n va aprovar el Reglament que la desenvolupa: Reial Decret 1471/1989 i posteriorment s’han aprovat diferents reformes parcials: 2002, 2008, 2013). Aquesta llei és la més important que afecta el litoral, especialment la franja costanera. És la llei de la qual parlarem, si bé òbviament hi ha tot un conjunt de legislació que afecta el litoral de forma directa o indirecta (podríem citar, per exemple, la Llei estatal de Ports, de 1992, o en el cas de Catalunya la Llei de Pesca marítima, de 1986, o la Llei de Ports de Catalunya, de 1998).\nPel que fa a la Llei de Costes de 1988, es pot afirmar que els seus objectius principals són la protecció de les costes davant del procés de privatització i degradació. En aquest sentit, els principis bàsics d'aquesta llei són: - Principi publicista, en el que es defineix i es delimita el domini públic i se'n facilita el seu ús públic i es delimiten i defineixen unes servituds i zones d'influència.\n- Principi conservacionista, en el que es garanteix la protecció del domini públic, la regulació dels usos a la costa, així com la imposició d'infraccions i sancions, entre d’altres aspectes.\nDe la Llei de Costes se'n poden destacar dos conceptes clau: a) el domini públic marítimoterrestre i b) les servituds i zones d'influència.\nEl domini públic marítimoterrestre La Constitució espanyola de 1978 diu en el seu article 132.2. que "són béns de domini públic estatal els que la llei determini i, en qualsevol cas, la zona marítimoterrestre, les platges, el mar territorial i els recursos naturals de la zona econòmica i de la plataforma continental".\nEls tres principis bàsics del domini públic són: - Inalienabilitat (no hi pot haver canvi de propietat, són béns que no es poden vendre).\nSón béns de propietat estatal i l’Estat els pot recuperar d’ofici (sense haver d’anar als tribunals) si un particular se’ls ha apropiat.\n- Imprescriptibilitat (ningú no es pot apropiar d’aquests béns per haver-los posseït durant un temps determinat).\nGeografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 1 - Inembargabilitat (no hi pot haver embargament, és a dir, ocupació i retenció de béns ordenada per l'autoritat judicial).\nAixí, la Llei de Costes es refereix al domini públic com a Domini Públic Marítimoterrestre (DPMT) per distingir-lo d'altres béns de domini públic, com el Domini Públic Hidràulic -les lleres dels rius- o els camins i vies de comunicació de domini públic.\nLa Llei de Costes estableix com a DPMT (articles 3 i 4) els següents sectors del litoral, tot fent una delimitació jurídica, més que física o ecològica: Figura 4.1. Sectors que conformen el DPMT Ribera Font: Suárez de Vivero (2007).\n- Ribera del mar i de les ries, que inclou: o La zona marítimoterrestre (ZMT): espai comprès entre la línia de baixamar i el límit fins on arriben les ones en els majors temporals coneguts, a més de les zones més interiors que puguin resultar inundades per l'entrada d'aigua de mar (zones humides en contacte permanent o temporal amb el mar, marges de rius on es fa sensible l'efecte de les marees).\no Les platges i les seves dunes adjacents, ja siguin mòbils o fixades, fins al límit que resulti necessari per garantir l'estabilitat de la platja i la defensa de la costa.\no Els penya-segats que estan en contacte amb el mar o amb una zona marítimoterrestre (fins a la seva part superior).\no Els terrenys guanyats al mar.\no Els illots.\no Els ports de titularitat estatal (els altres ports formen part del Domini Públic Portuari, com és el cas, per exemple, dels ports de la Generalitat).\nGeografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 2 El límit interior de la ribera del mar és, doncs, el límit interior del DPMT i s'ha d’atermenar (col·locar fites que delimitin el domini públic).\n- Aigües interiors: les aigües interiors, com el seu nom indica, inclouen rius, llacs i aigües continentals, i per tant les aigües que trobem a la ribera del mar, però també les aigües que estan situades entre la costa i les línies de base recta (LBR), establertes pel govern d'acord amb el Conveni de Ginebra de 1958, que es tracen unint els punts més sortints de la costa. Hi ha sectors del litoral que, en ser relativament força rectilinis, no tenen LBR traçades i, per tant, no tenen tampoc un sector d’aigües interiors delimitades. Així, per exemple, a la Costa Brava només hi ha dos sectors amb aigües interiors: el que va de Portbou al Cap de Creus i el que va del Cap de Creus al Cap de Begur (Figures 4.2 i 4.3).\nFigura 4.2. Delimitació de les aigües interiors a la Costa Brava Font: Ministerio de Obras Públicas y Urbanismo (1992).\n- Mar territorial: la zona de mar adjacent a la costa, el límit interior del qual està constituït per les línies de base recta (LBR) en cas que existeixin (si no hi ha LBR, el límit és directament el de la ribera del mar) i el límit exterior per les línies que són paral·leles a les línies de base recta i que es troben a una distància d'aquestes de 12 milles nàutiques (uns 22 quilòmetres, aproximadament), segons es va establir a nivell internacional a la Conferència de les Nacions Unides pel Dret del Mar (1982), que pot tenir delimitada una zona contígua adjacent de 12 milles nàutiques més. La diferència a nivell jurídic entre el mar territorial i les aigües interiors és que les aigües interiors es consideren plenament integrades dins el territori de l’estat i, per tant, aquest hi exerceix totes les seves competències legislatives i administratives (fins i tot les comunitats autònomes hi tenen competències: pesca, turisme...), mentre que al mar territorial l’Estat no hi té la sobirania plena, sinó que hi afecta el dret internacional i les aigües són lliures per la navegació comercial.\nGeografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 3 Figura 4.3. Delimitació de les aigües interiors i el mar territorial a l’Estat espanyol Font: Dirección General de Costas (1999).\n- Recursos naturals de la zona econòmica exclusiva i la plataforma continental: No es descriuen quins són aquests recursos naturals, però cal interpretar que són tant els recursos biòtics (pesca) com els abiòtics (petroli o altres recursos minerals del subsòl marí). La zona econòmica exclusiva és la zona marítima que s'estén des d'on s'acaba el mar territorial fins a una distància de 200 milles nàutiques (uns 370 quilòmetres), comptades a partir de les línies de base recta.\nLa diferència de tractament jurídic entre el mar territorial i la zona econòmica exclusiva és que al mar territorial l’estat té jurisdicció sobre tots els seus elements (aire, aigua i subsòl), mentre que a la zona econòmica exclusiva, únicament té jurisdicció sobre els recursos naturals, essent les aigües lliures a efectes de navegació marítima.\nEn relació amb els estats el mar territorial o la zona econòmica exclusiva dels quals se solapa amb l'espanyola, el límit exterior dels mars territorials o les zones econòmiques exclusives respectives ve definit per la línia mitjana o equidistant a cada estat, segons el dret internacional, i així es conformen les fronteres marítimes internacionals (Figura 4.4). Si allà on acaba la zona econòmica exclusiva d’un estat no entra en contacte amb una altra zona econòmica exclusiva d’un estat veí, s’inicia un sector marí d’aigües internacionals conegut com a alta mar.\nGeografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 4 Figura 4.4. La Zona Econòmica Exclusiva (ZEE) a Europa Font: Suárez de Vivero (2007).\nAspectes rellevants del DPMT Tot bé de domini públic i, per tant, en el nostre cas d’estudi, el DPMT, pot tenir dos usos: - Ús comú. És aquell que correspon per igual a tothom, i aquí hi trobem l’ús general per a qualsevol persona: L’ús és lliure, públic i gratuït (passejar, romandre, banyar-se, navegar, embarcar i desembarcar, varar, pescar, recollir plantes, marisc, etc.), això sí, mentre es faci seguint la normativa específica. I en l’ús comú també s’hi inclou l’ús especial, que inclou usos que requereixen d’autorització, com ara els abocaments de residus o aigües residuals, l’extracció d’àrids (només per a regeneració de platges) i les instal·lacions desmuntables (bàsicament les anomenades “instal·lacions d’explotació de serveis de temporada”).\n- Ús privatiu. Succeeix quan algú ocupa mitjançant instal·lacions fixes i permanents una part del domini públic, tot excloent la utilització per altres interessats (ex: ports, fars, dessaladores i altres instal·lacions que no puguin tenir una altra ubicació). En aquests casos l’Estat ha d’atorgar una concessió per l’ocupació del domini públic, que era inicialment de 30 anys, però amb la reforma de 2013 va passar a ser de 75 anys.\nQuè succeeix amb les edificacions existents contràries al què diu la llei? - Les que s’han construït il·legalment (sense els permisos pertinents) seran enderrocades, llevat que raons d’interès públic permetin una legalització (p ex.\nedificis de valor històric o patrimonial). Així, des de la seva aprovació, la llei de Costes ha permès anar enderrocant al llarg de tot el litoral espanyol edificacions que clarament ocupaven el DPMT (edificacions sobre la platja o al seu llindar, com ara les guinguetes de la Barceloneta, platja de Castelldefels, però també grans edificis com un gran hotel al parc natural del Cabo de Gata, etc.).\n- Les construïdes legalment (amb permisos municipals però contràries als principis de la llei) en teoria s’hauran d’enderrocar quan s’extingeixi la concessió que se’ls hi dóna d’ocupació provisional.\nGeografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 5 Altres disposicions que afecten el domini públic serien: Pel que fa a qualsevol obra d’alteració de la costa: “Deberán prever la adaptación de las obras al entorno en que se encuentren situadas y, en su caso, la influencia de la obra sobre la costa y los posibles efectos de regresión de ésta” i “Cuando el proyecto contenga la previsión de actuaciones en el mar o en la zona marítimo-terrestre, deberá comprender un estudio básico de la dinámica litoral, referido a la unidad fisiográfica costera correspondiente y de los efectos de las actuaciones previstas.” (Art. 44.2 i 44.3) Així mateix es diu que “Para la creación y regeneración de playas se deberá considerar prioritariamente... la supresión o atenuacion de las barreras al transporte marino de áridos…” (Art. 44.4) L’article 44.5 estableix que “Los paseos marítimos se localizarán fuera de la ribera del mar”, per tant no formen part del DPMT.\nEls propietaris dels terrenys contigus al DPMT tenen dret (prèvia autorització) a protegirse de la invasió del mar o de la sorra, sempre i quan no ocupin la platja ni produeixin alteracions negatives en la platja o en la zona marítimo-terrestre.\nA més, és prohibit circular, aparcar i acampar a les platges (Art. 33).\nLes servituds i zones d'influència La Llei de Costes estableix una sèrie de limitacions a la propietat (és a dir, servituds) dels terrenys emergits, adjacents i contigus al DPMT (Figura 4.5): - Servitud de protecció: És una franja continental de 100 metres d’amplada (ampliable a 200 metres) a partir del límit de la ribera del mar. En el cas de nuclis urbans o zones urbanitzables segons el planejament urbanístic vigent el 1988, la franja es redueix únicament a 20 metres d’amplada.\nLa finalitat és crear una franja de protecció del DPMT. Dins d’aquesta franja és prohibit: a) La construcció d’habitatges.\nb) La construcció o modificació de vies de transport interurbanes.\nc) Les activitats que impliquin la destrucció de jaciments d’àrids.\nd) L’estesa aèria de línies elèctriques.\ne) L’abocament de residus sòlids, runam i aigües residuals no depurades.\nf) La publicitat.\nAmb caràcter excepcional i per raons d’utilitat pública, el Consell de Ministres pot autoritzar a, b i d, però mai en la platja, zones humides, etc.\n- Servitud de trànsit: És una franja de 6 metres d’amplada (ampliable a 20 metres) a partir del límit de la ribera del mar, inclosa dins la franja de servitud de protecció.\nEstà creada pel pas de vianants i de vehicles de vigilància i salvament, a excepció d'espais naturals. La franja ha d’estar lliure per poder-hi circular a peu. Hi és permesa la construcció de passeigs marítims.\n- Servitud d’accés al mar: Dret de pas públic i gratuït, per a vehicles i vianants per garantir l'accés al DPMT. El planejament urbanístic hauria de preveure els accessos (“previsión de suficientes accesos al mar y aparcamientos”). En zones urbanes o urbanitzables hi hauria d’haver un accés com a màxim cada 500 metres (per a vehicles) o 200 metres (per a vianants).\n- Zona d'influència: La seva amplada es determinarà en els instruments corresponents d'ordenació territorial i urbanística. Serà com a mínim de 500 metres des del límit interior de la ribera del mar. Però només és d'aplicació en sòls no urbans. Preveu que les construccions s’adaptin a l’entorn i mai poden superar la mitja del sòl Geografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 6 urbanitzable programat del terme municipal (és a dir, hi haurà una ocupació urbanística de baixa densitat).\nFigura 4.5. Esquema de les servituds segons la Llei de Costes Font: Ministerio de Medio Ambiente (2008).\nValoració de la Llei de Costes No hi ha cap mena de dubte que la Llei de Costes suposa un gran avenç respecte la legislació anterior: és molt més progressista, en el sentit ambiental, territorial i social del terme. Garanteix el lliure accés i gratuït a totes les platges i trams de la costa de l’Estat espanyol. Permet delimitar bé els béns del domini públic. Una altra cosa, però, és que això darrer s’hagi fet, i s’hagi fet bé, ja que si féssim una anàlisi detallada municipi a municipi ens trobaríem de ben segur amb moltes incongruències: zones que clarament haurien de formar part del DPMT i que no en formen part per raons diverses; trams de litoral on no s’ha realitzat el deslinde -delimitació o atermanament- del DPMT; etc. Els recursos econòmics i humans per gestionar la llei són ingents i per això no s’ha arribat a desenvolupar del tot. Amb la modificació de la llei (2013) en alguns aspectos es produeix una involució (consolidació de la privatització de sectors de domini públic, aprovació d’excepcions de sectors urbans en zones de servitud de protecció, etc.).\nEs constaten, endemés, algunes incongruències flagrants, com ara: - La llei s’anomena de costes, però ben mirat és una llei del domini públic marítimoterrestre, ja que no té una visió integral de les costes, i encara menys del litoral.\n- La gestió realitzada s’ha centrat en actuacions de construcció de passejos marítims, obres d’infraestructura, regeneració platges...\n- Hi ha hagut fins recentment una manca de planificació costanera.\n- Altres lleis, de caire sectorial, tenen incidència sobre el litoral, però en molts casos de manera descoordinada amb la Llei de Costes (per exemple, no hi ha connexió amb la Llei d’Aigües).\n- L’abast territorial del DPMT, gestionat pel govern central, se solapa parcialment (el sector emergit d’aquest DPMT) amb l’àmbit de gestió de les comunitats autònomes i els municipis, produint-se conflictes de competències entre administracions.\nEl paper de l’Administració al litoral La distribució de competències (és a dir, la potestat legislativa i executiva sobre una matèria) entre les diferents administracions públiques de l’Estat espanyol que afecten el litoral és un àmbit complex, que ha anat variant amb el pas dels anys en funció del desplegament autonòmic i l’aprovació de nous estatuts d’autonomia que han anat Geografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 7 atorgant noves competències a les comunitats autònomes, competències que inicialment (Constitució espanyola de 1978) eren assignades al govern central. En qualsevol cas, aquí no s’entrarà a l’anàlisi detallada de les diferents competències. Les més significatives apareixen detallades a la Figura 4.6.\nFigura 4.6. Principals competències sobre costes i litoral a l’Estat espanyol Àmbit Zones costaneres Estatal Comunitat Autònoma Municipi Domini públic maritimoterrestre Zona de servitud del DPMT Urbanisme Delimitació, tutela i gestió Obres públiques d’interès per la comunitat autònoma Ús, seguretat i neteja de platges Ordenació del territori Sanitat Estudis, projectes i obres públiques d’interès general Legislació bàsica sobre pesca Protecció i recuperació dels valors naturals Pesca fluvial i en aigües interiors Informes sobre sol·licituds d’ús del Marisqueig i DPMT aqüicultura Sanitat i higiene Obres de defensa Drets d’ús i de pas Instal·lacions i ús de les obres de defensa Ordenació i promoció del turisme Aigües Planificació d’infraestructures i gestió i protecció de recursos hídrics (quan transcorren per més d’una comunitat autònoma) Abocaments en aigües exteriors Biodiversitat Marc legal Coordinació i promoció de les polítiques de protecció Depuració d’aigües Recursos i residuals infraestructures hidràuliques (quan transcorren per una sola Abastament d’aigües comunitat autònoma) Abocaments en aigües interiors Control i monitorització de la qualitat de les aigües de bany Gestió d’espais naturals protegits i instruments legals addicionals Acords internacionals Ports i navegació Ports comercials Ports esportius i pesquers Iluminació de costes i senyals marítims Control de vaixells Salvament marítim Font: Adaptació de Ministerio de Medio Ambiente (2005).\nGeografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 8 L’organigrama de les diferents administracions públiques que gestionen i planifiquen el litoral espanyol també és complex i canviant. Tanmateix, tot seguit es destaquen aquelles administracions que tenen un paper més rellevant en aquest àmbit.\nEl govern central té dos ministeris que tenen una incidència molt important al litoral: el Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi Amabient i el Ministeri de Foment.\n- - Dins del Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi Ambient hi trobem els següents òrgans directius: o Direcció General de Sostenibilitat de la Costa i del Mar: Està estructurada en demarcacions (per exemple: Demarcació de Costes de Catalunya) i en serveis provincials de Costes. És el departament que s’encarrega de la gestió de la Llei de Costes i, per tant, de la gestió del DPMT (control, atermenament, autoritzacions d’ocupació temporal, etc.), així com de la realització de projectes i obres de defensa del litoral, protecció i conservació dels elements que integren el DPMT, regeneració de platges, construcció i remodelació de passejos marítims, camins de ronda i accessos al mar, entre d’altres. També és qui controla la creació i gestió d’àrees marines protegides, entre altres competències.\no Direcció General d’Ordenació Pesquera: Encarregada de l’ordenació i planificació del sector pesquer (flota, indústria i mercats).\no Direcció General de Recursos Pesquers i Aqüicultura: Encarregada de la inspecció i control de la pesca en aigües exteriors, així com de l’aqüicultura, i de l’explotació sostenible dels recursos naturals del medi marí i de les pesqueres.\nDins del Ministeri de Foment cal destacar, dins de la Secretaria General de Transports, la Direcció General de la Marina Mercant, encarregada del salvament de la vida humana, la neteja d’aigües marítimes i la lluita contra la contaminació marina, així com de l’ordenació i control del trànsit marítim. De la Secretaria General de Transports també depenen directament els ports de titularitat estatal (en el cas de Catalunya, les autoritats portuàries de Barcelona i Tarragona).\nQuant a l’organigrama autonòmic, és molt divers en funció de cada comunitat autònoma.\nAquí mencionarem l’exemple de la Generalitat de Catalunya, que té dos departaments amb competències directes sobre el litoral: - El Departament de Territori i Sostenibilitat té una Subdirecció General de Planificació Territorial i Paisatge que és l’encarregada d’elaborar i coordinar els plans d’ordenació del territori i del paisatge, així com fer el seguiment de la política urbanística. Dins d’aquest àmbit, per exemple, es va elaborar i aprovar (2004-2005) el Pla Director Urbanístic del Sistema Costaner (PDUSC), la primera experiència de planificació urbanística del litoral català. El mateix departament també té un Servei de Ports, que s’encarrega, juntament amb l’empresa pública Ports de la Generalitat, de la gestió dels ports de titularitat autonòmica (el Domini Públic Portuari), que són tots els ports llevat dels de Barcelona i Tarragona. Des de l’aprovació del nou Estatut d’Autonomia de Catalunya (2006), el Departament també s’encarrega, a través del Servei de Costes, de la gestió del Domini Públic Marítimoterrestre (en coordinació amb l’administració central) que inclou les autoritzacions d’ocupació del DPMT i la gestió de les ocupacions temporals de les platges. També depèn d’aquest departament l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA), responsable de l’aprovació dels plans i projectes de sanejament, així com del control de la qualitat de les aigües superficials, subterrànies i marines. Dins d’aquest darrer àmbit de gestió, l’ACA és la responsable del Programa de vigilància i informació de l’estat de les platges i zones de bany i del Programa de prevenció i neteja de les aigües litorals, dels quals parlarem a la següent unitat.\n- El Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural té una Direcció General de Pesca i Afers Marítims, encarregada de l’ordenació del sector Geografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 9 pesquer, aqüicultura, confraries de pescadors, activitats nàutiques i subaquàtiques d’esbarjo, etc. Aquesta direcció general també té un Servei de Protecció dels Recursos Marins que, entre altres tasques, gestiona els esculls artificials així com fa el seguiment i control de l’evolució dels prats submarins de fanerògames. La Direcció General de Medi Natural i Biodiverditat, per la seva banda, s’encarrega de la gestió dels espais naturals protegits, tant terrestres com marítims.\nFinalment, el darrer graó administratiu és el municipi. Les competències actuals municipals sobre la costa i el litoral a l’Estat espanyol són, essencialment, aquelles que tenen a veure amb l’urbanisme, és a dir, la planificació urbanística i les llicències urbanístiques, que està en mans dels ajuntaments i que és una matèria que té una rellevància cabdal quant a la configuració territorial i els impactes paisatgístics i ambientals en els municipis litorals. Si bé és cert que les competències en ordenació del territori es troben en mans de les comunitats autònomes, com que aquesta ordenació en la major part d’autonomies fins ben recentment ha brillat per la seva absència, l’urbanisme a escala municipal (sovint sense uns criteris d’ordenació territorial i d’integració al paisatge litoral) és el que ha primat arreu.\nPerò a banda de l’urbanisme els municipis també tenen altres competències relacionades amb el litoral, com és el cas del manteniment de les platges i llocs públics de bany en les degudes condicions de neteja, higiene i salubritat, així com vigilar l’observança de les normes i instruccions dictades per l’Administració de l’Estat sobre salvament i seguretat de vides humanes, tal com indica la Llei de Costes. Els ajuntaments també poden explotar els serveis de temporada que poden establir-se a les platges i, en qualsevol cas, han d’elaborar anualment els Plans d’usos de temporada de les platges. Aquests plans, són uns plans molt senzills que distribueixen, com el seu nom indica, la col·locació dels diferents serveis, equipaments i usos que s’instal·laran durant la temporada d’estiu a la platja. Inclouen una memòria i un conjunt de plànols que delimiten les zones que ocuparan les instal·lacions de tot tipus (sempre desmuntables i en cap cas superant el 50% de la superfície de la platja emergida en marea alta) i un conjunt de normes, d’acord amb el que estableix el Reglament de Costes (1989) amb l’objectiu d’una ordenació coherent d’usos que, alhora, eviti conflictes entre usuaris. Aquests plans han de ser aprovats per les administracions superiors (Generalitat, en el cas de Catalunya).\nLa complexitat en l’entramat de competències i administracions que entren en joc en la gestió dels diferents aspectes que trobem al litoral fa evident la necessitat de coordinar aquestes competències i les diferents administracions, així com impulsar una gestió integrada del litoral, concepte que s’abordarà a la darrera unitat del curs.\nGeografia del Litoral - Bloc 3 Unitat 4 La legislació i l’administració al litoral 10 ...


Què és el solstici d'estiu? | Meteorologia en Xarxa\nQuè és el solstici d'estiu?\nEl nostre planeta, a l'igual que tots els altres, gira sobre si mateix ia més va orbitant al voltant de la seva estrella, que en aquest cas és el Sol. Cada cert temps les hores de llum van canviant, Es van reduint o augmentant, depenent de a quina altura aparent es trobi l'astre rei.\nCap a la penúltima setmana de juny, entre els dies 20 i 21, es dóna el solstici d'estiu a l'hemisferi nord. En l'altra meitat de l'món, en l'Hemisferi Sud, aquest esdeveniment es dóna entre els dies 20 i 21 de desembre. però, ¿Què és exactament i per què és tan important?\n1 Quina és la definició de solstici?\n1.1 Què és el solstici d'estiu?\n1.2 Per què el solstici d'estiu no és el moment de més calor?\n2 Curiositats sobre el dia més llarg de l'any\n2.1 Quin és l'origen de la Festa de Sant Joan?\n3 Quan és el solstici d'estiu el 2017?\nQuina és la definició de solstici?\nEs coneix com solstici a l' moment de l'any en què el Sol passa per un dels punts de l'eclíptica més allunyats de l'equador. A el fer-ho, es dóna la màxima diferència de durada entre el dia i la nit. Així, durant el solstici d'estiu el dia és més llarg, mentre que el solstici d'hivern és el més curt.\nPer entendre-ho millor començarem explicant què és l'eclíptica. Doncs bé. Com sabem el sol és un estel que sempre està fixa al cel; però, des de la nostra perspectiva aquí a la Terra sembla que, en realitat es mou. Aquest camí imaginari que »recorre» el Sol es coneix com eclíptica, Que és una línia per la qual transcorre al voltant de l'globus terraqüi durant l'any. Aquesta línia corba està formada per la intersecció de l'plànol de l'òrbita terrestre amb l'esfera celeste.\nQuan el Sol aconsegueix la seva major altura aparent sobre el tròpic de Càncer, es dóna per començat l'estiu a l'hemisferi nord; en canvi, si es produeix sobre el tròpic de Capricorn, llavors serà en l'Hemisferi Sud on el dia serà més llarg. Quan és el solstici d'estiu? En l'Hemisferi Nord és el 20 o el 21 de juny, mentre que al Sud és el 20 o el 21 de desembre.\nPer què el solstici d'estiu no és el moment de més calor?\nSe sol pensar que aquest dia, el primer de la temporada estiuenca, és el de més calor. Però en realitat no té per què. L'atmosfera terrestre, la terra que trepitgem i els oceans absorbeixen part de l'energia provinent de l'estrella solar i l'emmagatzemen. Aquesta energia és alliberada de nou en forma de calor; però, cal tenir en compte que si bé la terra allibera la calor bastant ràpid, l'aigua triga més.\nDurant el gran dia, que és el solstici d'estiu, un dels dos hemisferis rep la major quantitat d'energia de el Sol de l'any, Ja que està més a prop de l'astre rei i, per tant, els raigs de l'esmentada estrella arriben de forma més recta. Però la temperatura dels oceans i de la terra encara són més o menys suaus, de moment.\nAixò explica per què tot i que el planeta estigui cobert per un 71% d'aigua fins a mitjans d'estiu no començarà a haver-hi dies especialment calorosos.\nCuriositats sobre el dia més llarg de l'any\nAquest dia és esperat per molts. És el dia en què ve de gust sortir i quedar amb els amics per celebrar que, per fi, ha tornat l'estiu i que aviat tindrem temps lliure que podrem aprofitar per desconnectar i dedicar-nos al que més ens agradi. però, Saps com se celebra?\nEl solstici d'estiu es porta celebrant des de fa moltíssim temps, des d'abans fins i tot que la humanitat comencés a construir cases com les coneixem avui dia. Era una jornada on el poder i la màgia eren els autèntics protagonistes, Els que els servirien per purificar-se mentre donaven gràcies a el Sol per les collites, les fruites i l'augment de les hores de llum.\nEn l'Antic Egipte, per exemple, l'aixecament de l'estel Sirià coincidia amb el solstici d'estiu i la inundació anual del riu que els assegurava la continuïtat: Nil. Per a ells era el començament d'un nou any, ja que només després de la crescuda del riu podrien conrear els seus aliments.\nQuin és l'origen de la Festa de Sant Joan?\nAquesta és una de les celebracions més antigues de l'món. Trobar l'origen exacte es perd en el temps. antany es creia que el Sol estava enamorat de la Terra i que per això no volia abandonar-la. Per això, els humans van pensar que havien de donar-li energia a l'astre rei el 23 de juny, i per a això què millor que encendre fogueres.\nPerò a més, es creia que era el millor moment per espantar els mals esperits i atraure els bons. Tot i això, amb l'arribada de l'cristianisme, fa dos mil·lennis, aquesta celebració va perdre el seu encant. Segons expliquen els textos sagrats, Zacaries va manar encendre una foguera per anunciar als seus parents el naixement del seu fill Joan Baptista, que coincidia amb la nit de l'solstici d'estiu. Per commemorar aquesta data, els cristians de l'Època Medieval encenien grans fogueres i celebraven diversos ritus al seu voltant.\nActualment s'aprofita aquest dia per reunir-se amb els amics a la platja, al voltant de el foc i gaudir; tot i que encara hi ha alguns ritus que perduren, com saltar onades, passar per sobre de les fogueres o donar-se un bany perquè la bona sort ens somrigui.\nQuan és el solstici d'estiu el 2017?\nEl que promet ser un dels dies més especials de l'any 2017, serà el dimecres 21 de juny a les 06: 24 hores, És a dir, que coincidirà amb la data oficial amb el començament de la temporada estiuenca.\nI tu, ja saps com vas a celebrar el solstici d'estiu?\nRuta completa cap a l'article: Meteorologia en Xarxa » Meteorologia » Ciència » Què és el solstici d'estiu?\nLa primera onada de calor d'Espanya posa en alerta a 34 províncies\nUn estudi canadenc sobre el canvi climàtic és cancel·lat pel canvi climàtic


L'estudi ha analitzat només una convocatòria que suposa la partida més gran de les subvencions. Font: Ecoindústria\nHo posa de manifest un estudi elaborat per la Fundació Ferrer i Guàrdia amb el suport del Consell d’Associacions de Barcelona. L'informe conclou també que cada vegada més entitats opten al finançament públic.\nLa sisena edició de l'estudi porta com a títol 'Diagnosi de les subvencions per a la realització de projectes, activitats i serveis de l’Ajuntament de Barcelona 2018', i ha estat realitzat comptant amb la coordinació de l’Oficina Central de Subvencions d'aquest consistori.\nSegons l'estudi de la Fundació Ferrer i Guàrdia i el Consell d’Associacions de Barcelona (CAB), el pressupost destinat a finançar activitats i projectes de ciutat i de districte en el darrer any va ser de 22,6 milions d’euros. Aquests projectes han estat duts a terme majoritàriament per les associacions de la ciutat.\nL'estudi ha analitzat només una convocatòria que suposa la partida més gran de les subvencions, corresponent al 67,5% del pressupost. El global de les subvencions puja a 33,5 milions d’euros.\nUn total de 6.483 projectes es van presentar a la convocatòria de subvencions del 2018. Van rebre recursos públics el 73,7% de les sol·licituds, amb una mitjana dels imports atorgats de 4.599,5 d’euros.\nEls àmbits temàtics que han disposat d’una major partida pressupostària són els de Cultura (28,2%), Esports (15,5%) i Infància (11,8%). Pel que fa als districtes que han rebut més finançament, aquests són el de Sant Martí (15,4%), el de Sants-Montjuïc (14,8%) i el de Ciutat Vella (12,8%).\nD'altra banda, el nombre d’entitats que s'han presentat a les subvencions ha crescut un 1% en comparació a l'any 2017, situant-se en 2.786 entitats. El 21,3% de totes aquestes no havien sol·licitat subvencions en aquella edició.\nPots consultar l'informe al web del CAB.\ncaptació de fons, subvencions, Fundació Ferrer i Guàrdia, cab, Barcelonès


Isabel-Helena Martí: La racionalitat de la secessió\nLa racionalitat de la secessió\n“Only when identity is coupled with interest does a popular desire for independence comes about.\nIf a people can be better off economically, culturally, and politically\nas the core of an autonomous political jurisdiction, the secessionism emerges”\nQuan identitat i interès conflueixen brolla el secessionisme. La secessió és, doncs, una estratègia estintolada en la racionalitat. Aquesta és una de les principals tesis que el jove llibertari Jason Sorens, professor de ciència política a la Universitat Estatal de Nova York a Búffalo i doctor per Yale, presenta a “Secessionisme. Identitat, interès i estratègia”. El llibre té la voluntat d'actualitzar la Teoria de la Secessió i aportar una mirada sistemàtica, avalada per una base estadística exhaustiva i infinits exercicis de regressió multilineal.\nLes dades, provinents del projecte de recerca Minority at Risk sobre 283 minories nacionals de tot el món, serveixen a l'autor per apuntar els factors que influeixen perquè un moviment de reivindicació nacional esdevingui independentista. Ser una minoria cultural amb escassa capacitat d'impacte sobre les estructures centrals i estar ubicada en un enclavament territorial específic en són dues, de determinants. Altres elements afavoridors són una llengua pròpia, un passat com entitat política independent, no ser irredemptista, o sia no voler annexionar-se a un altre estat, ser una regió rica dins del conjunt estatal, tenir més població, ser ideològicament diferent, tenir un sistema polític multipartidista i estar lluny geogràficament del centre de l'estat. Arribats a aquest punt del llibre el lector català no pot evitar experimentar un cert estremiment en descobrir que l'anhel independentista, a casa nostra, no és només producte del sentit comú sinó també d'un inexorable dictat estadístic.\nSorens considera la globalització un fenomen coadjuvant que pot fer créixer l'impuls secessionista allà on sigui present. L'increment de la mobilitat de capitals i del comerç internacional afavoreix les unitats polítiques petites, perquè són més àgils i eficients, en el marc de les economies integrades. Aquest component de competitivitat econòmica dota l'opció independentista d'un valor afegit que en el racional càlcul esforç-benefici l'encimbella. Són nombrosos els especialistes que s'hi han referit en els mateixos termes, Mario Polèse, Donald Wittman, Alberto Alesina i Enrico Spolaore, entre d'altres.\nEn el capítol sobre el secessionisme a les democràcies avançades, l'autor parla extensivament de l'experiència quebequesa. Constata, en base a estudis demoscòpics, que la celebració d'un referèndum fallit té seriosos efectes de fatiga sobre les bases sobiranistes i pot soscavar, de forma dilatada en el temps, les opcions de prevaldre en el futur. La dificultat màxima per fer prosperar un projecte secessionista en una democràcia avançada sembla ser la de congriar una majoria clara que el sustenti. El poder central té al seu abast modular aquestes majories, obrint o tancant, a conveniència, l'aixeta de l'autonomia regional. De fet no s'ha produït cap nova secessió des de la independència d'Islàndia (de Dinamarca) el 1944. Això sembla mantenir vigent, en opinió de Sorens, el que el federalista liberal quebequès Stéphane Dion assenyalà en el seu arxiconegut article Per què la secessió és difícil en les democràcies consolidades? Lliçons del Quebec, un clàssic que es resisteix a perdre actualitat. És plausible pensar, però, que l'esvalotada, i gens democràtica, actitud de l'Estat espanyol davant del dret a decidir dels catalans pot malmetre la, fins ara sòlida, fiabilitat del model d'efectes antitètics por/confiança de Dion. L'element d'irracionalitat exacerbada, introduït per les elits polítiques espanyoles, no estava previst en el guió de l'antisobiranista quebequès quan projectà, negre sobre blanc, el cèlebre model l'any 1996. La independència de Catalunya pot trencar molts esquemes, arreu.


Els germans Torres obtenen dues estrelles Michelin pel seu nou restaurant | Estil | EL PAÍS Catalunya\nEls germans Torres obtenen dues estrelles Michelin pel seu nou restaurant\nEl Cocina Hermanos Torres, del barri de les Corts, a Barcelona, entre els premiats a la gala celebrada a Lisboa\nLisboa 21 NOV 2018 - 22:15\tCET\nEls germans Torres, aquest estiu a Sevilla. paco puentes\nEl restaurant Cocina Hermanos Torres al barri de les Corts ha obtingut dues estrelles Michelin i ha conservat així la qualificació aconseguida en el ja tancat Dos Cielos, a la Guía Michelin España & Portugal 2019, que s'ha presentat aquest dimecres a Lisboa. Espanya suma un nou tres estrelles amb Dani García Restaurante (Marbella, Màlaga) i també s'atorga la segona estrella a quatre restaurants i la primera a 25. Els nous biestrellats són, a més del dels germans Torres, El Molino de Urdániz a Urdaitz (Navarra); Ricard Camarena Restaurante a València i Almaa (Lisboa).\nVint-i-cinc restaurants aconsegueixen la seva primera estrella a Madrid (la que més n'obté en aquesta categoria, cinc), Andalusia, Catalunya, Comunitat Valenciana, el País Basc, Castella-la Manxa, Castella i Lleó, Galícia, La Rioja i Aragó, a més de Sintra, Bragança i Guimarães a Portugal, de manera que la guia inclou 190 establiments amb aquesta categoria.\nMalgrat el nou triestrellat, Espanya es manté en els 11 en aquesta categoria –cap a Portugal– pel tancament, l'octubre passat, del Sant Pau, de Carme Ruscalleda, a la província de Barcelona.\nEl restaurant ABaC de Jordi Cruz aconsegueix tres estrelles Michelin\nEl marbellí Dani García, amb més de 20 anys en la professió, es converteix en el primer triestrellat de Màlaga i en el segon d'Andalusia –l'any passat la va aconseguir Aponiente (Cadis)– gràcies a una cuina contemporània que beu de la tradició andalusa.\nMAPA | On estan els nous estels Michelin espanyols?\nDels germans Sergio i Javier Torres destaquen els inspectors que han integrat els fogons en l'experiència culinària del comensal en convertir el seu restaurant en "una gran cuina oberta amb taules", i de David Yárnoz, que "a força de talent i personalitat desenvolupa una cuina creativa que exalta els productes de proximitat de Navarra" al Molino de Urdániz.\nSobre "l'original" restaurant Ricard Camarena de València, que es va mudar al Bombas Gens Centre d'Art, alaben una cuina amb predomini vegetal gràcies a la feina que desenvolupa amb pagesos del seu entorn.\nA Portugal, Henrique Sá Pessoa, d'Alma, situat al barri lisboeta de Chiado, els ha "captivat" amb una proposta "molt tècnica, divertida i plena de matisos", amb àpats que els han portat a "viatjar en el temps i l'espai" perquè s'arrelen en la tradició i incorporen sabors d'altres latituds.\nEn la gala celebrada per primera vegada fora d'Espanya, al Pavilhão Carlos Lopes de Lisboa i amb presència de diverses autoritats lusitanes, el director de la Guía Michelin Espanya & Portugal, José Vallés, ha destacat que tres de les primeres estrelles se'n vagin a llocs oberts "per xefs ja consagrats", com Martín Berasategui, que suma deu estrelles en aconseguir-ne un per a Oria (Barcelona) i una altra per a eMe Be Garrote (Sant Sebastià).\nLes dues altres són per a Eneko Bilbao, d'Eneko Atxa –els seus restaurants ja sumen cinc estrelles–, i per a Terra de S'Agaró (Baix Empordà), de Paco Pérez, que en té dues a Miramar, a Llançà (Alt Empordà).\nVallés també ha subratllat que cinc d'aquests nous "macarons" van a Madrid, que ha fet de la "diversitat una de les seves senyes d'identitat": Yugo, La Tasquería, Clos Madrid i El Corral de la Morería Gastronómico s'estrenen, mentre que El Invernadero de Rodrigo de la Calle la conserva en el seu recent trasllat a la capital des de Collado Mediano.\nLa publicació fixa, a més, "nous enclavaments d'interès gastronòmic", com la Costa Blanca d'Alacant, i concretament Calp, que ja suma tres restaurants amb estrella amb la incorporació de Beat i Orobianco a Audrey's by Rafa Soler. També a Alacant es reconeix un lloc centenari, El Xato de La Nucía per evolucionar i enriquir el receptari alacantí tradicional.\nLa proposta "arrelada i actual" amb pocs ingredients i molta tècnica de Bagá a Jaén, "l'original fusió" entre la gastronomia francesa i l'andalusa de LÚ Cuina i Alma a Jerez (Cadis), la cuina marina de La Barra de Carles Abellán (Barcelona), la creativa "amb ànim de sorprendre" d'Etxanobe Atelier (Bilbao) i la de secà de Trivio (Conca) aconsegueixen el primer "macaron".\nTambé Pablo (Lleó) amb la seva cuina lleonesa d'avantguarda; Ikaro, a Logronyo (La Rioja), per la seva "visió molt moderna de la gastronomia de la Rioja"; A Tafona, a Santiago de Compostel·la (la Corunya), amb hort propi que nodreix una cuina moderna de base regional; El Molino de Alcuneza, a prop de Sigüenza (Guadalajara), i la seva aposta pels productes serrans, i Cankook (Saragossa) amb una gastronomia creativa i divertida.\nA Portugal, Midori (Sintra) es converteix en el primer restaurant de cuina japonesa que obté una estrella, al qual se sumen "palletes d'or gastronòmiques" com G Pousada (Bragança), on es posa en valor la cuina moderna de la regió de Tras-os-Montes, i A Cozinha de Guimarães, que destil·la equilibri i sensibilitat.\nL'edició del 2019 inclou 22 nous Bib Gormand, categoria que reconeix una excel·lent relació qualitat-preu i suma 284 establiments.\nEncara que s'han conservat estrelles per trasllats, també se n'han perdut altres per tancaments i cinc per considerar els inspectors que ja no complien els paràmetres exigits: El Club Allard (Madrid) passa de dues a una, i se'n queden sense cap La Cabra, també a la capital espanyola, Nectari (Barcelona), Las Torres (Osca) i Zaldiarán (Vitòria).


Les Balears rebran 12,72 milions més de l’Estat en matèria de dependència\nLa consellera Fina Santiago reclama un major finançament, perquè el govern espanyol encara està molt lluny d’aportar el 50%\nUna usuaria d'una residència de Palma ISAAC BUJ\nPalmaLa Conselleria d'Afers Socials i Esports rebrà 12 milions d'euros més per al finançament de la dependència durant l'any 2021 per part del govern espanyol. Segons ha informat l'Executiu balear a través d'un comunicat, aquest augment de la partida pressupostària prové de l'anomenat nivell acordat (7,04 milions) i de l'augment dels imports mínims que ara paga l'Estat en funció del grau de dependència de les persones beneficiàries i del seu grau (5,68 milions).\nTot i aquest augment, el Govern ha remarcat que la previsió de 34 milions que rebrà la Comunitat Autònoma per part de l'Estat en matèria de dependència queda molt enfora del finançament que pertocaria. Segons ha detallat la Conselleria, enguany es destinaran més de 200 milions d'euros al desplegament de la Llei de dependència, només 34 dels quals seran aportats per l'Estat.\nEn aquest sentit, la consellera Fina Santiago reclamarà al govern espanyol que el finançament de la dependència es financi a parts iguals entre l'executiu espanyol i el balear (50% cada un) i demanarà un nou augment de la prestació.\ndependència llei de dependència Fina Santiago Afers Socials Conselleria Afers Socials


Futbol Entrenament de força per al futbol.\nEntrenament de la Força de Futbol\nProgrames d'entrenament de força i exercicis de futbol que són específiques del futbol.\nL'entrenament de circuits és una forma de resistència a l'entrenament corporal i aeròbic d'alta intensitat. Està dissenyat per ser fàcil de seguir i orientar-se a la construcció de força, així com a la resistència muscular. Un "circuit" d'exercicis és una completació de tots els exercicis prescrits del programa. Els circuits detallats en aquesta secció són específics del futbol.\nProgrames d'entrenament de la força\nProgrames d'entrenament de força i va suggerir rutines d'entrenament amb peses que són específiques del futbol.\nSoccer Força Teoria de Formació\nForça Capacitat Objectiu (es) Augmentar la força a la pilota per resistir els desafiaments i mantenir la pilota cap amunt. Augmentar la capacitat de salt vertical (és a dir, els desafiaments i els desafiaments d'aerials, estalvi de GK). Augmenta la velocitat i l'acceleració / desacceleració. Lesió...\n29, 05, 2013 Hits: 18791 Programes d'entrenament de la força Darren Pitfield\nCircuit de cos sencer\nCircuit Objectiu (s) Desenvolupament de la força muscular general i la resistència per a Arms / Chest / Core / Legs. Prevenció de lesions. Fase de la Fundació. (Consulteu Formació de força) Fase màxima. (Consulteu Formació de força) Fase de resistència. (Consulteu l'entrenament de força) Fora no: STR1 Edat: 14-Adult No Jugadors: ...\n29, 02, 2012 Hits: 31570 Entrenament En Circuit Darren Pitfield\nCircuit complet de futbol corporal\n21, 06, 2008 Hits: 15067 Entrenament En Circuit Darren Pitfield


Què és la història? | Edición impresa | EL PAÍS\nEn una de les primeres seqüències de la pel.lícula de Federico Fellini, E la nave va —que transcorre en plena Guerra Gran—, Orlando, "reportador de noves" i guia dels espectadors al llarg de tot el film, diu que es troba en aquell vaixell per narrar la història de tot el que hi succeirà. Però immediatament es pregunta: "Però, qui sap allò que succeeix?" De manera semblant, també a l'inici de la guerra del 14, Franz Kafka anotava als seus Diaris: "Alemanya ha declarat la guerra a Rússia. A la tarda, escola de natació" —sense que la citació ens permeti suposar cap indiferència d'aquest autor respecte a aquell fet devastador i enormement històric: l'anècdota i el gran fet s'agermanen misteriosament.\n'Els 'reportatges' sobre la història acaben donant-ne una idea més fidel que cap enfilall de gestes'\nCentenars, milers d'anècdotes semblants es podrien adduir per donar a entendre que la construcció del discurs històric —ara s'ha posat de moda dir-ne "relat", aproximant la història a l'àmbit de la ficció— és un acte que accepta moltes variants i en el qual intervenen moltes circumstàncies. Una frase oportuna va permetre Mirabeau fer progressar les intencions burgeses als États généraux de 1789; el nas seductor de Cleòpatra, diuen, va fer canviar el rumb de la història de Roma; un català que va dir-se Mercader va anul.lar de soca-rel la possibilitat d'aturar l'estalinisme, a Rússia, en clavar un piolet al crani resistent de Trotski; la mida escassa dels vaixells dels aliats va fer que els grecs poguessin encorralar l'armada de Xerxes, molt superior però amb naus massa feixugues, llargues, entre el continent i les costes de Salamina; Judith devia haver fet molta gimnàstica perquè, amb un sol cop de braç, va segar el coll enorme d'Holofernes i va salvar Israel de la fúria dels assiris. I així tantes coses.\nCap d'aquestes "històries" que acabem d'anotar no surt en el llibre magnífic dels historiadors Martí de Riquer i Borja de Riquer, que acaba de publicar Acantilado, dos volums bellament editats i encofrats, Barcelona, 2010: Reportajes de la Historia. Relatos de testigos directos sobre hechos ocurridos en 26 siglos. És igual, perquè es tracta d'una de les possibles antologies dels fets que han jalonat la Història amb inicial majúscula. Aquesta està tan ben feta i és tan completa com difícilment se'n podrien trobar d'altres; i, segur, com no n'hi ha més en la bibliografia hispànica del moment. No hi surt la batalla de les Termòpiles narrada per Heròdot —tan literària com és, amb un historiador que infla la xifra dels medes fins als cinc milions de persones (xifra del tot inversemblant) contra aquells quants centenars d'homes capitanejats pel lleial i molt gosat Leònidas—, però sí que apareix la narració de la pesta que assotà Atenes l'any 430 aC. Tit Livi no hi apareix, però sí els historiadors de Roma Polibi, Sal.lusti i Cèsar. L'Edat Mitjana hi està ben representada, des de Gregori de Tours fins al descobriment d'Amèrica. Surten les gestes de San Quintín i de Lepanto (ecos del cervantisme de Riquer, pare) i la irrupció dels Borbons a la corona d'Espanya; s'hi parla de les revolucions franceses de 1789 i de 1830, menys sobre la de 1848; però s'hi parla del Segon Imperi, que és la darrera conseqüència de les tres esmentades; la Comuna de París no aflora, però sí la igualment tumultuosa i urbana proclamació de la II República espanyola. I així, progressivament, fins que el llibre arriba a fets de tanta actualitat —hom pensaria que en tenen tanta com la caiguda de Jerusalem en mans romanes: tombs i revingudes de la història!— com la caiguda del mur de Berlín —a càrrec de Jaume Vallcorba—, l'atac aeri contra els Estats Units de l'11 de setembre del 2001 o la inacabada, per sempre inacabada guerra d'Iraq.\nI el més important de tot: la mera acumulació de "reportatges" —així en el títol del llibre—, contra la idea tradicional de narrar la història com un enfilall indefectible (?!) de causes i d'efectes fan d'aquesta extraordinària antologia una de les millors maneres d'aproximar-se a la història d'Occident que avui pugui llegir-se. Me'l regalen?


Montse Pallarès - - 28/1/2010\n- Una taula rodona estableix possibles directrius i propostes de cara l'any 2010\nLa proclamació de la ciutat de Badalona com a Capital de la Cultura Catalana aquest any 2010 suscita moltes qüestions, dubtes i propostes. Per aquest motiu, ahir al vespre al restaurant La Sargantana va tenir lloc una taula rodona sota el títol “Què n’hem d’esperar de la Capital de la Cultura Catalana?”, amb la presència de sis representants de diversos àmbits culturals i socials.\nEl debat, moderat per la periodista Anna Rovira, es va focalitzar a l’anàlisi de què és el que suposarà per a Badalona el fet que hagi estat proclamada capital de la Cultura Catalana, i sobretot, la continuïtat de les diferents iniciatives i activitats desprès del 2010. Hi van participar Anna Pruneda, presidenta del Círcol Catòlic, Xavier Tudela, president de la Capital de la Cultura Catalana, Mateu Chalmeta, regidor de cultura de l’Ajuntament de Badalona, Esther Franquesa, filòloga badalonina, Silvestre Oliveras, director de l’escola d’art i superior de disseny Pau Gargallo, i Judit Temis, artista plàstica.\nEs van trobar punts en comú entre els parlants, com la preocupació per l’abans i el desprès de la capitalitat de Badalona, la necessitat d’impuls de la oferta cultural badalonina de portes cap a fora o la cohesió d’infraestructures físiques i relacionals entre entitats, administració i ciutadans. Així doncs, es va fer patent la necessitat d’una fervorosa participació ciutadana per garantir l’èxit de la proposta, però alhora col•laboració per part de l’Ajuntament perquè això sigui possible mitjançant la creació d’espais on poder desenvolupar tot el ventall de tasques culturals existents a la ciutat.\nLa complexitat intrínseca de Badalona de vegades dificulta la implicació dels ciutadans i ciutadanes, que viuen en cercles concèntrics i de vegades aïllats. És per això que cal, segons es va debatre a la taula rodona, que els diferents barris badalonins trobin vincles comuns, comparteixin cultura i siguin capaços d’obrir-se, tant entre sí com fora de les fronteres locals. Al finalitzar la xerrada – debat, es va obrir un torn de preguntes on diversos participants van expressar les seves inquietuds i la seva opinió en referència al tema tractat.


Notícies - El tancament de Delphi a Cadis no afectarà la planta de Sant Cugat\nEl tancament de Delphi a Cadis no afectarà la planta de Sant Cugat\nel 22/feb/07 Miquel Herrada Economia PDF\nLa multinacional de components automobilístics Delphi ha anunciat el tancament immediat de la seva factoria a Puerto Real, Cadis. La planta santcugatenca, que produeix bombes d'injecció per a motors dièsel, no es veurà afectada per aquesta decisió. Segons fonts sindicals, la fàbrica de Sant Cugat té el futur assegurat fins el 2010.\nLa planta de Puerto Real es dedicava a produir rodaments, amortidors i direccions per a diverses marques automobilístiques. Ford ha retirat les comandes i una altra empresa interessada en la compra d'una de les tres divisions de la fàbrica s'ha fet enrera en la seva oferta. El tancament deixa 1.600 treballadors al carrer, que ara hauran de negociar un expedient de regulació de l'ocupació per aconseguir recol·locar-se.\nEl president del comitè d'empresa de Delphi a Sant Cugat, Jordi Casas, ha confirmat a aquesta emissora que el tancament de Puerto Real no afectarà la producció a la nostra ciutat. Segons Casas, la bomba d'injecció per a motors dièsel que es fabrica a Sant Cugat té garantida la continuïtat, com a mínim, fins el 2010. Tot i així, Delphi acaba d'obrir una planta a Romania dedicada a la fabricació del mateix component que es produeix a la nostra ciutat.


Illa diu que l'Estat està preparat per un possible rebrot i farà noves onades de l'estudi de seroprevalència a la tardor - Regió7\nSanitat anuncia una nova mort per covid-19 i la xifra total puja a 28.324 · La Moncloa té sota control 11 brots · Treballa amb els països de la zona Schengen per decidir si obre les portes als vols de tercers països\n22·06·20 | 09:58\nDues persones passejant per Berga amb mascaretes | D.C.\nEl ministre de Sanitat, Salvador Illa, ha afirmat aquest dilluns que el sistema sanitari espanyol està preparat per a un possible rebrot del coronavirus. "S'està constituint una reserva estratègica d'equips per part de les CCAA i el Ministeri està fent un esforç per tenir una segona reserva d'equips de ventilació mecànica", ha afirmat el ministre, que ha recordat que s'està preparant ja també la campanya de vacunació de la grip. Illa també ha avançat que el seu Ministeri preveu fer noves onades de l'estudi de seroprevalència al setembre i octubre i que l'Estat treballa amb la resta de països de la zona Schengen per acordar un criteri comú sobre si obre les portes a viatgers procedents de tercers països.\nAquest dilluns, el Ministeri de Sanitat ha xifrat en 28.324 el total de morts per coronavirus a Espanya, un més que el total d'aquest diumenge. Segons l'últim informe del ministeri, hi ha hagut 21 defuncions en els últims set dies, 8 dels quals a Madrid, 6 a Castella i Lleó i 1 a Catalunya. Des que va començar la pandèmia hi ha hagut 246.504 casos confirmats per proves diagnòstiques, 232 més que al total d'ahir (246.272), i 125 diagnosticats el dia previ. D'aquests, 33 s'han produït a l'Aragó, 24 a Catalunya, 21 de Navarra i 17 a Madrid. En l'última setmana, hi ha hagut 150 hospitalitzacions, 50 a Madrid, i 10 ingressos en UCI.\nEl una entrevista a la Cadena Ser, Illa ha assegurat que en cas de rebrot de coronavirus "estem molt millor preparats" i els hospitals tindrien material suficient malgrat que hi ha algun problema amb els guants i "s'hi està treballant".\nEn tot cas s'ha mostrat preocupat per les imatges de festes al carrer que han tingut lloc en els últims dies i ha demanat de nou extremar les mesures de prudència perquè "el virus encara està entre nosaltres". "A Europa l'hem controlat, però segueix entre nosaltres, el derrotarem quan tinguem una vacuna eficient", ha afirmat.\nHa admès que un dels perills és l'arribada de persones en avió procedents de la fora de la zona Schengen i ha avançat que aquesta setmana Exteriors negocia ambla resta de membres de l'Eurogrup un acord "per veure si prorroguem la limitació d'arribades de tercers països" o bé si s'adopten restriccions respecte a països concrets.\n11 brots actius\nEn tot cas ha afirmat que actualment hi ha 11 brots de coronavirus actius a l'Estat, però "estan tots sota control", també l'últim a Aragó, que està "en vies de ser controlat". Segons el ministre, els protocols de test a casos sospitosos estan funcionant perfectament. A més del 90% dels casos de símptomes se'ls fa un PCR en menys de 24 hores fruit d'un "esforç important" per part de les CCAA.\nHa afirmat que aquests 98 dies d'estat d'alarma "han estat durs per a mi i per al president en particular", perquè la pandèmia ha estat "un mirall que ha reflectit el millor i el pitjor de la societat", amb un "compliment exemplar de la ciutadania" i una "actitud heroica dels professionals sanitaris".\nRespecte al paper de l'oposició, ha lamentat que no s'hagi comportat com ho ha fet a Portugal, però no volgut fer crítiques explícites. "En aquests casos tothom s'ha de posar a treballar e la mateixa direcció, com ha fet molta gent i col·lectius", i "les mesures que s'han anat adoptant s'ha demostrat que eren les necessàries".\nSobre les residències ha afirmat que no té constància directa de cap cas de persones mortes perquè no se'ls va transportar a l'hospital, però ha afirmat que cal que les CCAA facin "balanç" de com han anat les coses a les seves CCAA i adoptar decisions. Ha negat taxativament que el govern espanyol recomanés a les CCAA no transportar avis de les residències als hospitals.\nEn tot cas ha afirmat que el seu Ministeri està "analitzant" la informació sobre les persones mortes en residències i la facilitarà quan en disposi.


Creix el conflicte a l'Equador: enfrontaments violents entre manifestants i policia\nEls manifestants han ocupat la seu de l'organisme encarregat del control fiscal de l'Estat\nRedacció 12/10/2019 - 12.32 Actualitzat 12/10/2019 - 22.58\nPolicia i manifestants durant els últims aldarulls (Reuters)\nAugmenta la tensió a l'Equador després de deu dies de protestes per la retirada del subsidi al combustible per part del govern de Lenín Moreno.\nAquest vespre a Quito, indígenes i estudiants s'han enfrontat un altre cop a les forces de seguretat. Els líders de la protesta han acceptat a última hora el diàleg que va oferir aquest divendres el president Lenín Moreno perquè torni a subvencionar els carburants, com s'ha fet durant quatre dècades.\nEls manifestants han ocupat la seu de l'organisme encarregat del control fiscal de l'Estat.\nJa havien ocupat el parlament nacional\nLa policia ha desallotjat amb contundència els manifestants que havien ocupat de manera pacífica el parlament nacional, a la capital, Quito. S'han disparat gasos lacrimògens que han provocat corredisses entre els manifestants i que en alguns casos han respost amb el llançament de còctels molotov.\nLenín Moreno oferint-se a dialogar\nFins aquest moment s'havia rebutjat la proposta de diàleg de Moreno:\n"Faig una crida als dirigents per dialogar directament amb mi. Seguem!"\n...l'organització indígena criticava l'actuació policial. Aquesta és la reacció de Wesley Anchatipan, un dels manifestants:\n"Ens han atacat sense cap motiu. També a la gent gran i a les dones. Responsabilitzem a la policia nacional i al govern assassí de Lenín Moreno per les morts que hi pugui haver!"\nUn dels manifestants culpant la policia de la situació\nEl col·lectiu indígena, que lidera les protestes, diu que només parlaran amb el president si retira el decret d'augment dels carburants, que també inclou la retirada de diverses subvencions estatals.\nIncidents als voltants del Parlament\nL'entorn a l'Assemblea Nacional ha tornat a ser la zona dels enfrontaments entre agents antidisturbis i milers de manifestants indígenes. El centre de Quito ha estat novament l'escenari dels incidents després de la treva improvisada de dijous pel funeral d'Inocencio Tacumbi, líder indígena mort durant les protestes, una de les quatre persones que fins ara han perdut la vida en els aldarulls.\nHi ha hagut diversos ferits tant per part dels policies com per part dels concentrats, sense que s'hagi donat una xifra concreta de les persones hospitalitzades.\nBarricades en la batalla campal entre els manifestants i les forces de seguretat (EFE)\nLes forces de seguretat han omplert de gas lacrimogen els exteriors de la seu del poder legislatiu equatorià. Això ha provocat estampides entre els manifestants, que han llançat artefactes casolans contra els agents.


Habitant el cor de la realitat, en línia | Catalunya Religió\nDia: Martes, 18 hasta el sábado, 29 de Agosto\nOrganitza: The Contemplative Consciousness Network\nHabitant el cor de la realitat, en línia\nPràctiques paral·leles en el Budisme Dzogchen i el Misticisme Cristià\nEl Dr. B. Alan Wallace, reconegut mestre budista i la Dra. Eva Natanya, una experimentada meditadora i acadèmica del budisme tibetà i del cristianisme, exploraran els profunds paral·lelismes que es troben en la teoria i la pràctica del budisme Dzogchen i el misticisme cristià. Els textos sobre els quals es basen els ensenyaments, en el cas de Dr. B. Alan Wallace són una selecció del seu llibre MENT OBERTA i en el cas de la Dra. Eva Natanya són fragments de el llibre LA PHILOKALIA volum IV.\nEL RETIR INCLOU\nMeditacions guiades i tècniques de meditació indispensables per desenvolupar una pràctica clara i estable.\nExplicacions sobre com la meditació de la quietud o shamatha encaixa dins de l’àmbit complet del camí budista del Dzogchen, o Gran Perfecció, i com la pràctica cristiana de l’Hesicasme, o quietud silenciosa, es converteix en un camí místic cap a la unió contemplativa amb la ment de Crist.\nLa pràctica experiencial del diàleg interreligiós.\nDues sessions diàries de 2 hores d’ensenyaments amb meditació i una tercera sessió de meditació i preguntes i respostes (les preguntes només a la sessió en anglès).\nDURANT 6 DIES EN ANGLÈS AMB TRADUCCIÓ A L’ESPANYOL.\nEN ANGLÈS A PARTIR DEL DIA 18 I AMB LA TRADUCCIÓ EN ESPANYOL A PARTIR DE EL DIA 24.\nDESCÀRREGA LES TEVES SESSIONS EN ÀUDIO I VÍDEO.\nInformació exhaustiva a http://contemplative-consciousness.net/lampeter-2020-retiro-virtual-en-espanol/\nConsultes i contacte: retreatsccn@gmail.com\nPreus i Inscripcions: https://events.r20.constantcontact.com/register/eventReg?oeidk=a07egpv64y33ca09c73&oseq=&c=&ch=\nLama Alan Wallace és un mestre budista internacionalment reconegut, que ha estudiat i practicat budisme durant més de 45 anys. Va ser monjo de la tradició budista tibetana durant 14 anys, i la seva ordenació va ser realitzada per S.S el Dalai Lama. Ha estudiat amb molts grans mestres de les escoles Geluk, Nyingma, Sakya, Kagyu i Theravada.\nAlan és un mestre i guia de meditació reconegut a tot el món, especialitzat en Samatha, Vipaśyanā, Ioga del Son i ensenyaments Dzogchen.\nTambé aporta una profunda perspectiva sobre el mindfulness que s’ensenya en els moviments seculars i altres tradicions espirituals, a part del budisme.\nA més del seu entrenament en el budisme, Lama Alan té una llicenciatura en física i filosofia de la ciència, i un doctorat en estudis religiosos. A través de la seva formació multifacètica, aporta molts anys de pràctica compromesa i profunda i la saviesa de l’experiència autèntica als reptes d’integrar l’entrenament tradicional budista amb les necessitats del món modern.\nLa pàgina web d’Alan és: http://www.alanwallace.org\nEva Natanya és una acadèmica del budisme indi i tibetà, conferenciant, escriptora, traductora i guia de recessos. Després d’una carrera de nou anys com a ballarina professional al New York City Ballet i al Royal Ballet of England, va obtenir un Màster en Teologia Sistemàtica Cristiana a la Graduate Theological Union a Berkeley, Califòrnia, i un doctorat en Estudis Religiosos per la Universitat de Virgínia.\nDurant més de vint anys ha estudiat meditació, ioga i filosofia, en les tradicions cristiana i budista, amb diversos mestres a Estats Units, Anglaterra i l’Índia. És l’editora del llibre Ment Oberta: Visió i Meditació al Llinatge de Lerab Lingpa (2018) i co-editora de Comprenent la Ment: la investigació i visió en L’Essència Vajra de Dudjom Lingpa (2018), tots dos llibres del Dr. B . Alan Wallace.\nEl seu propi treball explora les profundes connexions entre el pensament Cristià i Budista a rigorosos nivells teològics, ètics, místics i de pregària contemplativa. Eva ha estat durant més de trenta mesos en retir de meditació solitari, i en breu tornarà a la pràctica de meditació a temps complet, vivint en les remotes muntanyes de Colorado.\nLa pàgina web d’Eva és: http://www.evanatanya.com\nMuere el obispo claretiano Pedro Casaldàliga, profeta de la esperanza Brote de Covid en una comunidad de monjas de Cervera


Encapsulat dels circuits integrats - Uniopèdia, el mapa conceptual\n25 les relacions: Acrònim, Anglès, Ball grid array, Barcelona, Boca Raton, Chip-scale package, Ciència de materials, Circuit integrat, Dau (circuit integrat), Dècada del 1960, Dual in-line package, Electromagnetisme, Fatiga mecànica, Joc de xips, Oblia (electrònica), Package on package, Pin grid array, QFN, Quad Flat Package, Refrigeració, Resistència contra la radiació, Sala blanca, Sòcol de CPU, Terminal (electrònica), Transmissió tèrmica.\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Acrònim · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Anglès · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Ball grid array · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Barcelona · Veure més »\nBoca Raton és una ciutat del Comtat de Palm Beach a l'estat de Florida (Estats Units).\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Boca Raton · Veure més »\nFig.1 Exemple d'encapsulat CSP (a la part inferior de la imatge) comparat amb un encapsulat SOT23 (part superior). Chip-scale-Package (amb acrònim anglès CSP) és un tipus d'encapsulat per a circuits integrats.\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Chip-scale package · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Ciència de materials · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Circuit integrat · Veure més »\nUn «dau» VLSI. Un dau (die en anglès) en el context dels circuits integrats, és un petit bloc de material semiconductor, on es fabrica un determinat circuit funcional.\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Dau (circuit integrat) · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Dècada del 1960 · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Dual in-line package · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Electromagnetisme · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Fatiga mecànica · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Joc de xips · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Oblia (electrònica) · Veure més »\nFig 1 Encapsulat PoP: els integrats A i B units pel subtracte (1). Llavos l'encapsulat PoP se solda a la PCB (3) a través de (2). Package on package (amb acrònim PoP) és un tipus d'encapsulat per a circuits integrats amb la propietat de combinar aquests circuits integrats apilats en disposició vertical tal com es pot veure a la Fig.1 (és un tipus d'encapsulat en 3D). D'aquesta manera s'aconsegueixen major densitat de components en dispositius com telèfons mòbils, ordinadors portables i càmares digitals.\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Package on package · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Pin grid array · Veure més »\nFig.1 Encapsulat QFN QFN (acrònim de Quad-FLat No-leads) és un tipus d'encapsulat de circuit integrat dintre de la tecnologia de muntatge superficial o SMT.\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і QFN · Veure més »\nUn Z80 en format QFP de 44 pins (variant LQFP). Un encapsulat Quad Flat Package (QFP o encapsulat quadrat pla) és un tipus d'encapsulat de circuit integrat per muntatge superficial amb els connectors de components estenent-se pels quatre costats.\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Quad Flat Package · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Refrigeració · Veure més »\nLa resistència o l'enduriment contra la radiació és el disseny de parts i sistemes electrònics perquè puguin suportar el dany causat per la radiació ionitzant.\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Resistència contra la radiació · Veure més »\nSala blanca de la NASA. Sala blanca per a la manufacturació de Microelectrònica (en construcció). Typical cleanroom head garment Una sala blanca, sala neta o clean room és una sala especialment dissenyades per a obtenir baixos nivells de contaminació.\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Sala blanca · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Sòcol de CPU · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Terminal (electrònica) · Veure més »\nNou!!: Encapsulat dels circuits integrats і Transmissió tèrmica · Veure més »\nEncapsulat de circuit integrat.


Canvis en el traçat de la marxa del Punt de Trobada per seguretat - El Periòdic d'Andorra\nL’associació Stop Violències participarà en la manifestació del centre comercial\nPublicat el Dimarts, 13 de març de 2018 | 04:00 h\nEl centre comercial Punt de Trobada. | MARICEL BLANCH\nEls treballadors del Punt de Trobada que estan organitzant una marxa pacífica per demà han acordat amb Mobilitat, el cos de Policia, Protecció Civil i el servei de circulació d’Andorra la Vella i Sant Julià de Lòria canviar el recorregut per més seguretat. Així, els manifestants sortiran a les 11 hores del Punt de Trobada i caminaran fins arribar a Sant Julià, travessaran el poble, i a Aixovall faran una primera parada per agrupar tots els participants. Travessaran un dels punts conflictius per l’allau de vehicles que passa per allà i caminaran fins a la rotonda de la Margineda per la vorera. Un cop allà, pararan novament per agrupar tota la gent i travessaran la carretera fins arribar a la caserna dels Bombers. Aquest, segons va explicar la portaveu dels treballadors, Marta Llamas,serà el segon punt més conflictiu de la ruta. Després, passaran per darrera del Viena i seguiran el camí del costat del riu fins a l’estació d’autobusos. D’allà pujaran cap a l’edifici del Govern fins arribar a la plaça del Poble.\nEls treballadors i els cossos de seguretat van fer junts ahir aquest recorregut per tal de verificar-lo i assegurar-se que es durà a terme seguint les normes de seguretat establertes. Així, per exemple, en alguns trams de carretera estarà la vorera acordonada per evitar que ningú baixi a la via dels vehicles.\nDes del primer moment, els treballadors del Punt de Trobada van deixar clar que volien obrir la marxa a tota la població i no només als afectats. En aquest sentit, Llamas va explicar ahir que l’associació Stop Violències donarà suport a la sortida i moltes de les dones que en formen part també participaran de la marxa. A més, estan pendents d’una altra associació que també els podria acompanyar en el recorregut.\nTot plegat ha de servir per sumar manifestants i arribar a l’objectiu plantejat: superar el miler de persones. Ara per ara, tal com va indicar Llamas, tenen constància que ja s’han superat els 600 inscrits però no tenen comptabilitzats els assistents, ja que molts s’aniran afegint al llarg del recorregut. «No tothom pot fer vuit quilòmetres a peu i ens consta que hi haurà molta gent que s’afegirà a l’últim tram o més tard», va exposar. La representant dels treballadors també va admetre que la meteorologia serà clau per garantir l’èxit de la manifestació.\nEls organitzadors preveuen arribar a la plaça del Poble cap a les 13.30 hores. Allà llegiran un manifest amb les seves peticions que seguidament entregaran al Govern. Cal recordar que la manifestació té com a finalitat reivindicar els drets dels empleats i denunciar que, després de mesos de negociacions amb el Govern, encara es troben sense una línia d’autobús regular que els permeti arribar fins als seus llocs de treball ni una rotonda que els deslliuri de les llargues cues que es formen a la zona. A més, Llamas va deixar clar que no volen marxar de l’edifici i que esperen que els litigis que actualment estan en curs es resolguin al seu favor.


Dona « Bloc de Marfil Perfumeries\nArxius de la catergoria ‘Dona’\nConsell del mes: recicla la màscara de pestanyes\nÉs l’hora del consell mensual de Marfil, avui veurem com reciclar les nostres pintures.\nAra pots donar una segona vida a la teva màscara de pestanyes seca aprofitant el pinzell com a pinta de celles. És molt senzill, neteja l’aplicador amb aigua fins a deixar-ho sense rastre de màscara i asseca’l, d’aquesta manera aconseguiràs una pinta perfecta per pentinar i marcar les celles i lluir una de les tendències de la temporada, les celles marcades.\nI no pateixis per quedar-te sense màscara de pestanyes, vine a les perfumeries Marfil i troba el rimmerl que millor s’adapti a tu i el teu estil.\nTags: celles, consell, màscara de pestanyes, pinta, pintura, pinzell, rimmel, Tendències, ulls\nLlegir +13/03/2015 19:14 - Creat per Marfil\nLlegir +09/12/2014 11:24 - Creat per Marfil\nCures per la pell després de l’estiu\nTornem a l’escola, a la feina; en definitiva, a la rutina. I tot d’una recordem que aquest estiu la nostra pell i el nostre cabell han patit el sol, el mar, la piscina, la calor… Així que es troben ressecs, amb poca vitalitat o amb taques en el cas de la pell. Ara que s’acosta la tardor és hora de dedicar temps a la seva cura i regeneració.\nEt posem deures per tenir cura de la teva pell després de l’estiu:\n1. Exfoliar: per netejar les cèl·lules mortes després de l’exposició al sol i per preparar la pell per als nous tractaments nutritius regeneradors.\nGel exfoliante Aquasource de Biotherm\n2.\tRegenerar i nodrir: aplicar un serum regenerador-hidratant i nutritiu especialment per les nits.\nBiosource Deep Serum de Biotherm\n3. Eliminar taques: aplicar oli de rosa mosqueta per les nits, alguna crema hidratant que en contingui o tractaments específics com la gamma Skin vivo uniformity de Biotherm:\nLlegir +23/09/2014 10:11 - Creat per Marfil\nPerfums de dona per regalar el dia de Reis\nUna aroma que fusiona fustes femenines amb essències florals. A la seva composició les notes de neroli tunecí i la bergamota deixen pas a la pebre rosa i les fulles de gardènies. Un perfum per a una dona urbana i autèntica.\nUna fragància fresca i amb una essència floral pensada per una dona jove, dinàmica i molt femenina. Per a noies romàntiques i somiadores que viuen la vida amb un punt d’innocència.\nExperimenta la frescor del neroli gebrat, però la també a la dolçor i feminitat de la flor de la primavera, la voluptuositat de la gardènia i l’arrodoniment de l’almesc blanc. Una aigua floral afruitada i fresca.\nCreat al 1990, es tracta d’un tresor en forma de perfum que ens desvetlla tocs florals i empolsats. Un perfum per a dones que irradien llum i viuen l’amor.\nTags: colonies, Dia de Reis, dona, fragàncies, Perfums, regalar, reis\nLlegir +02/01/2014 16:56 - Creat per Marfil


És important portar sempre casc integral quan vas amb moto?\nHome » Moto » Per què és tan important portar sempre casc integral quan vas amb moto?\nPer què és tan important portar sempre casc integral quan vas amb moto?\nTags:assegurances, Com fer-ho, seguretat\nPer Eva Mimbrero a Moto\nAmb l’arribada del bon temps, sentir com l’aire t’acaricia la cara i et refresca mentre condueixes la moto pot ser una forta temptació. Per això alguns motoristes a l’estiu es decanten pel casc obert o tipus ‘jet’, que deixa al descobert la barbeta, la mandíbula i la cara. Però tot i que, efectivament, és més fresc, també és menys segur. Utilitza sempre un casc integral!\nDes de la Direcció General de Trànsit (DGT) ho tenen clar: “el casc integral, d’una sola peça, protegeix tot el cap i la cara, i és el més recomanat per les seves prestacions en seguretat”. Cal no oblidar tampoc que en cas d’accident, 1 de cada 6 motoristes s’exposa a patir lesions facials per no portar un casc integral.\nÉs el modular una bona opció?\nPel fet de tenir una mentonera abatible és una mica més còmode que l’integral. Però és important tenir en compte que es recomana circular sempre amb ella tancada i que d’apujar-la i abaixar-la amb freqüència és més fàcil que es generin folgances a la zona (i que, per tant, el casc t’acabi protegint menys). El millor, també en aquest cas, és decantar-se pels de tipus integral, que a més solen ser menys pesats que els modulars.\nClaus per encertar amb el model de casc integral\nUn ús adequat del casc (sempre ben lligat i que s’adapti a la mida del teu crani) pot reduir fins a un 69% el risc de patir lesions al cap en cas de tenir un accident de moto. Triar-ne un de tipus integral és el primer pas, però a part d’això has de tenir en compte altres aspectes, tal com recomanen les unions de consumidors andaluses en el següent vídeo:\nL’informe SHARP, que avalua la seguretat dels principals models de cascos, és una eina que també pot ser-te de gran utilitat a l’hora de decidir-te per un o altre. I recorda que, encara que no hagi rebut cops, es recomana canviar de casc entre cinc o vuit anys després de la seva compra perquè, a causa del desgast, pot perdre eficàcia a l’hora de protegir-te.\nAlgunes assegurances de moto, com la de tercers completa i la de tot risc que ofereix el RACC, presten cobertura també per als accessoris, inclòs el casc.


La POBLA de LILLET - Tempus fugit: El xalet\nA poc metres de la fàbrica de ciment del Clot del Moro i trobem el conegut com Xalet del Clot del Moro. Edificació típica de l'anomenada "torre de l'amo" de les fàbriques téxtils de l'època. Lloc on l'amo d'aquestes, residia en les seves visites a la fàbrica y en èpoques estivals.\nL'edifici va ser dissenyat, amb una clara influència de l'arquitectura d'alta muntanya, pels arquitectes Lluís Homs i Moncusí i Eduard Ferrés i Puig.\nL'any 1982 va patir un incendi que el va deixar en estat ruinós.


Un home s'emporta una desil·lusió i decideix no pagar el casament de la s\nEs va adonar que el seu paper en aquella família només era aportar diners\nper Redacció divendres, 22 de juliol 2016 - 11:10h\nL'home va decidir no pagar res de la boda dies abans de la celebració. Foto: Cedida.\nEl casament d'un fill o una filla sempre fa molta il·lusió. Aquesta és la sensació que tenia el protagonista de la seva història quan la seva filla li va comunicar que s'havia promès. Feia deu anys que vivia amb la seva mare i ell se sentia un més de la família. Durant aquest temps, s'havia fet càrrec d'ella i, fins i tot, li havia pagat els estudis universitaris. Però l'alegria que sentia per la boda de la seva filla van esvair-se de cop. El pare biològic de la fillastra sempre apareixia a la seva vida i tornava a marxar, sense preocupar-se veritablement per ella i tampoc va contribuir mai a la seva manutenció. Tot i així, ella l'adorava i es va mostrar molt contenta ara que el seu pare havia tornat a entrar a la seva vida abans que es casés, segons Upsocl.\nEl padrastre, que era qui pagava la boda, va comunicar a la mare i a la filla que volia convidar a vint persones. Elles van acceptar la proposta i van dir que s'encarregarien de tot, però l'home va descobrir setmanes més tard que no havia estat així i la seva excusa va ser que havien arribat al límit de persones convidades. Aquesta va ser la gota que va fer vessar el got i l'home va decidir desfogar-se en un sopar on hi havia la família del nuvi i també el pare de la seva fillastra. Aquest va ser el seu discurs:\n«Ha estat un gran plaer per a mi ser part d'aquesta família en els últims deu anys. En aquest punt de la meva vida sento una gran gratitud a la núvia i al nuvi perquè m'han fet obrir els ulls d'alguna cosa molt important. M'han mostrat que la meva posició en aquesta família no és la que jo pensava que era. Encara que alguna vegada vaig pensar que jo era el pare de la família, que mereixia un gran respecte i que se'm va buscar per ajudar en temps de necessitat, sembla que només compleixo el rol d'un caixer automàtic: per oferir diners però no gaire més. Com que vaig ser reemplaçat com a amfitrió tant en les invitacions com en la cerimònia renuncio a les meves obligacions financeres i les hi deixo al meu successor, el veritable pare. Així que salut per la feliç parella i el camí que han escollit.»\nDesprés d'aquestes paraules, l'home va decidir cancel·lar tots els acords comercials que tenia amb els proveïdors del casament, retirar els diners que tenia al compte corrent compartit amb la seva parella i va decidir no saber res més d'ella ni de la seva fillastra.


EXTRACTE DE L'ACTA DEL PLE DEL DIA 4 DE NOVEMBRE DE 2010 Actes de plens - Ajuntament d'Aiguaviva\nEt trobes a: inici - Ajuntament d'Aiguaviva - Actes de plens - EXTRACTE DE L'ACTA DEL PLE...\nEXTRACTE DE L'ACTA DEL PLE DEL DIA 4 DE NOVEMBRE DE 2010\nSESSIÓ EXTRAORDINÀRIA DEL DIA 4 DE NOVEMBRE DE 2010\nA Aiguaviva, a quatre de novembre de dos mil deu\nA les dinou hores i trenta minuts de la tarda, amb la presència de tots els regidors a excepció de la sra. Montserrat Belmar López, que s’incorpora a les dinou hores i trenta cinc minuts, havent-hi quòrum suficient, la Presidència obre la sessió per tractar i debatre els punts que figuren en l'Ordre del Dia:\n1.- PROPOSTA D’APROVACIÓ DEL PRESSUPOST GENERAL MUNICIPAL PER A L’EXERCICI DE 2011, LES SEVES BASES D’EXECUCIÓ I LA PLANTILLA DE PERSONAL\nVist el projecte de Pressupost General d’aquest Ajuntament per l’exercici de 2011 i l’expedient instruït a l’efecte que s’acompanya de les preceptives Bases d’execució, i la plantilla de personal.\nAtès que el pressupost figura equilibrat en els seus estats de despeses i d’ingressos.\nAtès que el procés per la seva formació ha respectat la tramitació exigida pel Reial Decret Legislatiu 2/2004, de 5 de març, pel qual s’aprova el text refós de la llei reguladora de les hisendes locals.\nPer part de l’Alcaldia es proposa al Ple que adopti l’acord següent:\nPRIMER.- Aprovar inicialment el pressupost general de l’ajuntament d’Aiguaviva per a l’exercici de 2011.\nSEGON.- Aprovar inicialment la plantilla de personal que es detalla en l’ esmentat pressupost i que compren els llocs de treball reservats a funcionaris i personal laboral.\nTERCER.- Aprovar les bases d’execució del pressupost general.\nQUART.- Exposar-lo al públic mitjançant la inserció de l’anunci al Butlletí Oficial de la Província i en el tauler d’anuncis de la corporació, durant el termini de quinze dies hàbils durant el qual els interessats podran presentar-hi reclamacions, en compliment del que disposa l’article 169 del Text Refós de la Llei Reguladora de les hisendes locals.\nCINQUÈ.- Aquest acord es considerarà definitiu si no es produeixen reclamacions en durant el termini d’exposició pública, i entrarà en vigor en l’exercici al qual es refereix, quan s’hagi complert el que disposen l’article 112.3 de la Llei 7/85, de 2 d’abril, reguladora de les bases de règim local, i l’article 150 de la Llei 39/88, de 28 de desembre, reguladora de les hisendes locals.\nSISÈ.- Trametre un exemplar de l’expedient als òrgans de l’Estat i la Generalitat de Catalunya.\nI, no havent-hi cap més punt a l’Ordre del Dia per tractar, essent les vint hores i trenta minuts, el Sr. Alcalde aixeca la sessió, de la que se n’estén aquesta Acta. Jo, el Secretari, en dono fe.


Microbiologia | Laboratorio Veterinario Echevarne\nHome > Veterinària > Veterinària Clínica > Microbiologia\nL’activitat principal de la Unitat de Microbiologia és el diagnòstic de malalties infeccioses mitjançant la demostració de l’agent causant d’aquestes infeccions en les mostres biològiques recollides en l’animal.\nEn el cultiu i la identificació del germen i en la selecció dels antibiòtics que cal testar es té en compte l’espècie animal estudiada, amb la finalitat d’obtenir el tractament antibiòtic més adequat i l’èxit terapèutic més gran.\nTècniques microscòpiques, per tinció o visualització directa, permeten un diagnòstic ràpid del procés.\nEn l’àmbit d’actuació d’aquesta Unitat s’inclou l’estudi parasitològic de mostres com sang, femta, exsudats, etc. amb tècniques específiques per a cada espècie parasitària.\nD’altra banda, aquesta Unitat col·labora en la realització d’estudis dissenyats per determinar la flora bacteriana existent en mostres biològiques concretes.\nSistema automàtic hemocultius\nSistema automàtic ID+ATB\nSistema automàtic micobacteris


suit things: barbapapà\nAquests dies d'espera a que arribin els reis s'estan fent una mica llargs, per això una d'aquestes tardes varem organitzar un berenar barbapapà. Primer de tot varem fer les garlandes, amb la figura del barbapapà i algunes de les càpsules dels cupcakes que després posaríem al forn.\nTot seguit ens varem posar mans a la massa i després de decorar els nostres davantals i barrets de cuiners vam preparar la massa dels cupcakes, els varem enfornar i llavors va venir la part més divertida: fer els frostings i tenyir-los cadascú amb el seu color preferit: així en varem fer de blaus, taronja i rosa. Un cop els frostings preparats va venir la decoració: lacasitos, m&m, cors de sucre, ... i per acabar els toppers temàtics: una figura del barbapapà que coronava el pastisset!\nEl berenar ja estava llest i per tant: bon appétit!!\nA nosaltres ens agraden molt els barbapapàs, aquesta magnífica família nascuda als anys 70, que ara ha recuperat COCO books i que és un molt bon regal per a aquestes festes!\nEtiquetas: crafts, dolços, festes, llibres


Wikiloc | Ruta Passeig per Olzinelles (Sant Fruitós de Bages)\nPasseig per Olzinelles (Sant Fruitós de Bages)\nPasseig per Olzinelles (Sant Fruitós de Bages) (senderisme)\nSallent. Ermita sant Miquel de Serra Sanç. Salent.... Cotxe.... (btt)\nCorriols amb sant Fruitós (btt)\nCurta i planera passejada per la zona d’Olzinelles que comencem a la vora del Mas de les Oliveres, on hem deixat el cotxe a un marge de la pista.\nSeguim la pista de terra (Ruta de Les Oliveres) que surt cap a l’est i que creua els camps del Pla del Mas en direcció al proper Bosc d’Olzinelles. Tot just entrar al bosc deixem la pista principal i agafem un corriol fressat que surt a l’esquerra. Ull amb el pas freqüent de bicicletes per aquest tram de corriol estret. Poc després sortim del bosc i, pel mateix corriol, travessem els prats i arribem a una cruïlla amb una altra pista principal senyalitzada amb un pal informatiu de la Ruta del Terme. Ara seguim per la dreta, en direcció a Sant Jaume d’Olzinelles, on arribem en pocs minuts. Aquí trobem les restes de l’antic Mas d’Olzinelles i de l’Església romànica de Sant Jaume (segle XII). Hi ha un cartell informatiu metàl·lic a peu de pista.\nGirem cua i, novament, desfem el camí fins a la cruïlla on, ara, anem rectes durant aproximadament un kilòmetre i, quan acabem la pista, trobem la carretera BV-4511 i nous indicadors de la Ruta del Terme. Girem cua de nou i tornem a la cruïlla per seguir pel corriol de la dreta, per on hem vingut a l’anada. Quan travessem el pla d’Olzinelles i arribem al bosc, girem per un corriol poc visible a l’esquerra i, poc després, ens aturem una estona en un marge verdós per fer quatre fotos de Sant Jaume d’Olzinelles des de la distància.\nDesprés seguim la ruta per la pista que travessa el bosc en lleuger ascens i, quan arribem dalt d’un petit turó amb una gran torre elèctrica, iniciem la baixada retallant camí per una drecera. Passem a tocar d’una barraca de vinya molt ben conservada i seguim baixant per la pista que travessa el Bosc d’Olzinelles.\nQuan sortim del bosc retrobem el camí inicial a l’alçada del corriol fressat per les bicicletes i, seguint la pista, arribem al lloc on hem aparcat. Recollim el cotxe i cap a casa a dinar.\nPetita excursió per una zona tranquil·la i agradable en un dia esplèndid d’hivern, però amb un cel blau i lluminós. Molt planera i recomanable.\nAparcament al Mas de les Oliveres\nTram de pista pel Pla del Mas. Restes de barraca de pedra seca per la dreta\nTram que travessa el Torrent de Torroella de Dalt, totalment sec. Flors del camí\nTram que travessa el Torrent de Torroella de Dalt, totalment sec. Flors del camí Exemplars de Sylibum marianum, "Card marià, Card lleter, Card de la llet de la Mare de Déu, Card tacat o Card burral", en català i "Cardo asnal, Cardo mariano, Cardo de María, Cardo lechoso o Cardo lechero", en castellà.\nEntrem al Bosc d’Olzinelles i seguim pel corriol de l’esquerra. Flors del camí\nEntrem al Bosc d’Olzinelles i seguim pel corriol de l’esquerra. Flors del camí. Trobem exemplars d’Erigeron canadensis, "Coniza canadenca", en català i "Erígero del Canadá o Hierba de burro", en castellà.\nCorriol del Bosc d’Olzinelles\nSortim del Bosc d’Olzinelles\nCorriol del Pla d’Olzinelles. Flors del camí\nMolts exemplars de Diplotaxis erucoides, "Ravenissa comuna, Ravenissa blanca, Ravanell, Ravenell, Cardet, Citró, Eruga silvestre, Flor blanca o Morritort", en català i "Rabaniza blanca, Oruga silvestre o Jaramago blanco", en castellà.\nDreta i pal indicador\nMas i ermita enrunada de Sant Jaume d’Olzinelles. Figuera de moro\nMas i ermita enrunada de Sant Jaume d’Olzinelles. Figuera de moro Exemplars d’Opuntia ficus-indica, “Figuera de Moro, Figuera d’Índia o Figuerassa”, en catalá i “Chumbera, Cholla o Tuna”, en castellà.\nTram arbres i Romaní\nTrobem molts exemplars de Rosmarinus officinalis, " Romaní, Romer o Beneit", en català i "Romero, Romé, Yerba de la niña, Rosmario o Roméro", en castellà.\nFlors del camí. Llentiscle i Romaní\nFlors del camí. Llentiscle i Romaní. Trobem exemplars de Pistacia lentiscus, "Llentiscle, Llentrisca, Mata o Matissa", en català i "Lentisco, Charneca, Almácigo, Entina o Mata charneca", en castellà. Trobem molts exemplars de Rosmarinus officinalis, " Romaní, Romer o Beneit", en català i "Romero, Romé, Yerba de la niña, Rosmario o Roméro", en castellà.\nTram i arbres\nTram i arbres. Exemplar de Ligustrum lucidum, “Troana o Troana matisada”, en català i “Aligustre de China, Ligustro o Trueno”, en castellà.\nSeguim pel corriol de l’esquerra fins retrobar pista. Mirada a Sant Jaume d’Olzinelles\nSeguim per la pista de la dreta\nCruilla dreta. Flors del camí\nTrobem alguns exemplars d’Echium vulgare, “Llengua de bou, Buglossa, Bolenga borda, Borratxa borda, Cul de porc, Herba viborera o Viperina”, en català i “Abalea, Buglosa Sálvame, Cardo chupamiel, Hierba de la víbora, Lengua de buey salvaje, Lengua de vaca, Viborera común o Viperina”, en castellà.\nTorreta d’alta tensió al turonet\nBarraca de pedra seca en bon estat de conservació\nTram pel Bosc d’Olzinelles\nTram de tornada que travessa el Torrent de Torroella de Dalt\nTornada pel camí que travessa el Pla del Mas\nFinal de ruta al Mas de les Oliveres\nBonica passejada propera a Manresa. Un dia magnífic i lluminós. Molt recomenable.\njordi sanmiquel 12/01/2020\npasegada molt plana sense casi desnivell ,te la ermita de Olzinelles en estat semiruinos perque amb el trasllat de la fabrica tambe es va trasladar ell lloc de cult. La hem fet depresa perque el fred apretava estavem a -4 graus. Ha estat molt fácil seguir les indicacions.\nCert, és un passeig per obrir la gana. Gràcies per la valoració.\nPassejada fàcil al Pla de Bages, interesant veure les restes de l'ermita de Sant Jaume i la casa Peiral .\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Passeig per Olzinelles (Sant Fruitós de Bages) https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/passeig-per-olzinelles-sant-fruitos-de-bages-45185152 Salutacions, Wikiloc | Rutes del Món


El Pebrasset: Dispositiu anti-sismes\nUn equip de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) ha fet una recerca en l’aplicació de mètodes d’aïllament sísmic amb l’objectiu de mitigar o reduir els possibles danys produïts pels terratrèmols, i ha creat un dispositiu que aconseguirà una major protecció d'edificis, infraestructures i equips sensibles sotmesos a càrregues dinàmiques de tipus sísmic.\nPer a una major comprensió del seu funcionament, caldria dir que té una funció similar a les geomalles construides a l’interior dels edificis especialitzats en aillar els danys estructurals produits pels sismes, com és el cas de la majoria d’edificis del Japó i altres paisos desenvolupats amb els medis necessaris per aplicar aquest tipus de mesures preventives estructurals.\nAl següent video es pot comprobar com funciona aquest tipus d’aillament similar al nou dispositiu:\nEl dispositiu antisismes s’anomena Roll-n-cage (RNC) i incorpora aïllament, dissipació d'energia, esmorteïment i capacitat de força recuperadora en una sola unitat. Està basat en la idea de reduir o mitigar la demanda sísmica en lloc d'augmentar la capacitat resistent de les estructures (com en el cas de les geomalles). Proporciona un aïllament multidireccional mitjançant la dissipació d'energia i la limitació de l’elevació i dels desplaçaments horitzontals màxims.\n-imatge del prototip del dispositiu:\nEl dispositiu es col•loca en una posició entre l'objecte i el terreny o qualsevol altre superfície de suport per produir un desacoblament horitzontal entre tots dos. Idealment es tracta de que es mogui el terreny, però que no ho faci l'objecte suportat, mantenint una completa connexió vertical per prevenir caigudes per gravetat.\nPer tal de construir prototipus experimentals i confirmar el seu potencial com un nou sistema d’aïllament sísmic pràctic, efectiu i econòmic, capaç de resoldre els principals inconvenients dels actuals sistemes tot mantenint els seus principals avantatges, l’equip compta actualment amb un ajut del Programa ACC1Ó de la Generalitat de Catalunya per desenvolupar un projecte de valorització i d’apropament d’aquesta nova tecnologia al mercat.\nPublicado por Xavi Pascual en 7:22\nEtiquetas: blascopratsm, ctm, curs 2010-2011, dispositiu, sisme