L'icònic restaurant de l'Hotel Alma.\nPer Bernat Dedéu | 20 març 2021\nL’hotel Alma és un dels establiments més bells de l’Eixample, un oasi de tranquil·litat que ha sobreviscut a la crisi del sector hoteler mercès a l’excel·lència del seu concepte i estratègia empresarial i l’impuls del seu magnífic restaurant\nSi Ildefons Cerdà ressuscités d’entre els morts i volgués trobar el racó ideal per admirar de nou el barri que va parir, acabaria vivint a l’Hotel Alma. D’ençà de la seva obertura, a finals del 2010, la família Ausejo ha convertit l’establiment del carrer Mallorca 271, tocant al Passeig de Gràcia, en un dels oasis de l’Eixample, encarnació perfecta de l’ordre i la gosadia que inspirà el seu il·lustre creador. Elena Hachuel i Yoel Karaso, ànimes d’Habitan Architects, són els artífex d’un disseny que s’inspira en la tranquil·litat de la quadrícula i que fa de cada racó una petita llar on refugiar-se. Nori Furlan i Paco Llonch li han regalat una pell de caoba, ferro industrial i un ús genial del cuir que regala a les parets de l’hotel el poder seductor i atraient d’una pantera afartada de nyus. Com l’Eixample, l’Alma no és un indret; és una idea que basa la seva màgia en la virtut d’encarnar la vida en pau.\nD’ençà de la seva obertura, a finals del 2010, la família Ausejo ha convertit l’establiment del carrer Mallorca 271, tocant al Passeig de Gràcia, en un dels oasis de l’Eixample, encarnació perfecta de l’ordre i la gosadia que inspirà el seu il·lustre creador\nA banda d’acollir estrangers de tot el món, cal lloar l’Alma perquè ha volgut ser imatge d’una Barcelona modèlica, buc insígnia del seu centre urbanístic, segona casa dels eixamplencs assedegats de silenci. Això és el primer que sobta quan hom hi posa peu i s’aboca a la quietud pràcticament sepulcral del jardí interior que l’Albert Santamaria cuida com si la fullaraca que s’hi barreja fos la seva mateixa descendència. L’oasi és un petit homenatge al mediterrani i els quatre plataners que el coronen imposen planta i salvatgia grega a la timidesa de les alzines i els bedolls navarresos que recorden l’origen pamplonica dels amos. A l’Alma s’hi pot anar a dinar amb un amic per reconciliar-s’hi o a tenir una nit d’amor furtiva, però sobretot és ideal per fer un cafè llegint tranquil en un interior d’illa que és un petit miracle d’aquest nostre Eixample tan llastrat pel soroll i la brutor del trànsit.\nHavia dinat manta vegada al seu magnífic restaurant, però ahir feia nit de pluja i vaig decidir viatjar a dos-cents cinquanta metres de casa per dormir a l’Alma i inventar-me el privilegi de tenir una segona llar. Hi ha l’error de creure que el luxe és el barroc del crit i la histèria de l’atenció desmesurada; a l’interior de la room de l’Alma la perfecció no rau en l’opulència ni la fastuositat, sinó en el clic perfecte de les coses que tenen la benignitat de funcionar perquè el primer cafè del dia sigui a pocs metres del llit i que la roba de bany llisqui més suau que les ferides carnoses de Santa Eulàlia. Si hi pernocteu, de seguida us sobtarà la comoditat insultant dels matalassos oceànics ideats a l’atelier de Carlos Yoar, una marea blanca on l’insomni s’ofegarà entre onades de coixins. Quan hi nedàvem amb la meva companya d’àgora, no sabíem ben bé si entrar-nos o abandonar-ho tot a la son.\nLa terrassa de l’Hotel Alma és un oasi de tranquil·litat a l’Eixample.\nJoaquín Ausejo ha anat transformant el seu hotel en una màquina perfecta d’elegància tranquil·la i el seu fill, Joaquín Ausejo Asiáin, hi ha sumat la coordinació empresarial d’un equip que es troba a punt d’aconseguir la suma perfecta de singularitats que configura una òpera total. A l’hotel hi ha solistes d’ànima freda que moririen abans de desafinar una sola nota; dematí podeu esmorzar-hi no només per cruspir-vos el seu magnífic biquini trufat, sinó sobretot per admirar el gest matemàtic de la Viera, una de les millors cambreres de Barcelona. Més tard, al restaurant, ple a vessar de fa mesos, hi veureu la bona feina de l’Eduard, que ha entès l’ètica cruyffista segons la qual córrer és de covards perquè un metre ha de ser sempre al centre del seu restaurant, amb els ulls clavats a les taules com si fossin bales d’artilleria, avançant-se als desitjos talment com un mag.\nLa singularitat de l’Alma no seria la mateixa sense el seu pal major, el xef francès Gio Esteve. He vist cuinar en Gio de fa més d’un lustre i he pogut admirar com ha passat de signar una carta correcta, amb clàssics com ara l’arròs de colomí d’Araiz, radicchio i faves o els pèsols de llàgrima de Llavaneres, a transmutar-se en un xef que ha entès que la seva primera obligació matinal (gràcies, mestre Carles Gaig) és volar a mercat i emocionar-se amb el que trobi a les millors parades. És així com en Gio viatja dematí al Ninot, amb la salivera d’un bebè que albira el pit maternal, i torna al carrer Mallorca carregat de xipirons i turbots tot joliu, com si fos el germà bessó de Neptú. Actualment la cuina de l’Alma brilla per la seva fantasia ordenada, i els comensals que inunden el saló contigu al jardí han après que la millor forma de gaudir és desprendre’s del temps escurant les cavernes d’una escórpora.\nL’hotel pertany a la família navarresa Ausejo.\nEl restaurant i el seu èxit entre la parròquia de l’Eixample ha permès que l’hotel obri d’ençà d’aquesta primavera, i cal felicitar els Ausejo perquè han demostrat que l’ètica del triomf només té una contrasenya; mentre tothom es queixa i renega, tu has de treballar i resistir. Durant els mesos més durs de pandèmia, una bona part de la família Ausejo va confinar-se al seu hotel i va aprofitar l’aturada del planeta per veure com podria perfeccionar un equip de treballadors que ha aconseguit pencar com una autèntica dinastia on s’imposa el rellotge però tothom explota la seva singularitat. De 72 treballadors s’ha passat a 50 després dels ERTO sense que la màquina es ressenti en el servei. Però l’Alma ha aguantat, insisteixo, perquè els seus propietaris han volgut que a banda dels visitants els seus clients també siguin els barcelonins, i més en concret els habitants de l’Eixample.\nMalgrat fer-ne molta xerrameca, els barcelonins sempre hem girat l’esquena als nostres hotels, uns establiments que en qualsevol de les ciutats que estimem conformen la columna vertebral de la seva identitat i una indústria fonamental a nivell econòmic\nLa millor forma d’ajudar al sector hoteler de Barcelona és predicar menys salmòdies i donar les gràcies als professionals que s’hi ha deixat l’ànima durant uns mesos de gèlida complexitat. Malgrat fer-ne molta xerrameca, els barcelonins sempre hem girat l’esquena als nostres hotels, uns establiments que en qualsevol de les ciutats que estimem conformen la columna vertebral de la seva identitat i una indústria fonamental a nivell econòmic. L’Alma ha aconseguit acostar-nos l’ànima de l’Eixample i el nostre deure més elemental és tornar el gest amb generositat, vivint-hi una nit, o badant-hi encara que sigui només unes hores, agraint la sort de poder tenir una segona llar a l’Eixample, i sortint-te pensant que aquesta nit, quan tornem a casa, no podré regalar-te un mar tan blanc perquè t’adormis al meu costat ni un jardí tan ben cuidat per on ens puguem perdre.\nImatge de l’spa de l’hotel, situat al carrer Mallorca.


Dos detinguts pel robatori de bateries de camions a la zona industrial de Sant Andreu – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 24 de febrer de 2020 a les 18:00 0 358 Visites\nS’han produït arran d’una trucada d’una persona acusant el seu company de maltractaments\nLa Policia Local i els Mossos d’Esquadra han detingut dues persones acusades de robar bateries de camions que estaven estacionats al polígon industrial de Sant Andreu.\nLes detencions es van produir la setmana passada arran d’una trucada d’una persona acusant al seu company de maltractaments al polígon. Quan els agents van arribar al lloc dels fets, la dona va negar l’acusació.\nUn cop els agents van fer l’escorcoll al vehicle van trobar bateries de camions al portaequipatges. Així es va detectar que diversos camions estacionats al polígon industrial de Sant Andreu se’ls havia sostret les bateries.\nEn els darrers mesos, en els polígons industrials dels municipis de la zona d’influència de La Bústia han vist incrementats el nombre de robatoris de bateries de camions.\nEls agents van procedir a la detenció de dues persones acusades de robatori.\nFotografia: Un agent de la policia local de Sant Andreu, vigilant al carrer [Ajuntament]\nL’Ajuntament d’Esparreguera investigarà la Policia Local per la presumpta agressió homòfoba a LTN Club


EL TROBAT (ANTHUS CAMPESTRIS) A LA LLACUNA DE L’ALFACADA | El Bloc de Territori i Medi Ambient\nEL TROBAT (ANTHUS CAMPESTRIS) A LA LLACUNA DE L’ALFACADA\nEs confirma la primera observació de cria de Trobat o titeta d’estiu (Anthus Campestris) al Delta de l’Ebre.\nAquesta primavera amb la campanya d’anellament que es realitza dintre del programa de seguiments del projecte LIFE Delta Lagoon s’han detectat unes fortes entrades d’ocells migrants i reproductors de diverses espècies, destacant entre ells el Trobat, el qual és normal i regular de pas però destaca aquesta primavera per l’alt nombre d’individus que s’han pogut anellar.\nUn cop finalitzada la campanya d’anellament de primavera i ja entrat l’estiu, s’ha detectat la presencia d’un individu de Trobat que entrava i sortia de l’Alfacada amb “becada” (menjar al bec).\nAquesta espècie viu a tot Europa (llevat d’Escandinàvia i les Illes Britàniques), a Àsia (fins a Mongòlia) i al nord-est d’Àfrica. Als Països Catalans, però, no és gaire freqüent com a nidificador i només es troba en algunes zones seques, obertes, cobertes amb matolls i que no es trobin a gaire alçada .Fins ara no s’havia detectat mai com a espècie reproductora al Delta de l’Ebre.\nThis entry was posted on Juliol 16, 2014 by Territori i Medi Ambient in Fauna salvatge and tagged Delta de l'Ebre, LIFE Delta Lagoon, Llacuna de l'Alfacada, nidificant, observació, Trobat.


El govern espanyol aprovarà la mesura en el consell de ministres d'aquest dimarts\nGovern espanyol i agents socials han constituït aquest dilluns la taula de diàleg per a la recuperació. POOL MONCLOA\nMadridLa ministra d'Economia, Nadia Calviño, ja va avançar aquest dissabte que l'executiu espanyol aprovaria en el consell de ministres d'aquest dimarts l'allargament de la carència dels crèdits ICO, desplegats perquè les empreses afrontessin l'impacte econòmic de la pandèmia. Inicialment va dir que l'allargament seria de 12 mesos, però aquest dilluns ha rectificat i finalment l'executiu de Sánchez ampliarà el període de carència (és a dir, el temps en què no cal pagar la part principal del préstec sinó només els interessos, en aquest cas també més reduïts que habitualment) fins a dos anys. Tot i que en un principi s'ha posat sobre la taula els 3 anys de carència, segons ha avançat Europa Press i han confirmat fonts del ministeri d'Economia a l'ARA, el govern espanyol ha matisat que seran dos anys de carència però tres anys addicionals de venciment.\nAquesta mesura ha de servir per donar oxigen a les empreses i als treballadors autònoms, que davant la nova onada de la pandèmia veuen difícil començar a tornar els crèdits la primavera que ve, com estava previst inicialment. A més, el govern també ha anunciat que continuarà donant avals ICO fins al 30 de juny de l'any que ve, després del vistiplau de Brussel·les. Un anunci que amplia mig any més la possibilitat que les empreses i els autònoms accedeixin a liquiditat. Amb tot, l'objectiu de la mesura que aprovarà aquest dimarts el govern –en el marc d'un nou pla de xoc més ampli que també recollirà la rebaixa del preu de les mascaretes– és permetre que les companyies puguin sobreviure a la segona onada i no es vegin obligades a tancar.\nLa ministra ha avançat la mesura en el marc de la creació aquest dilluns d'una nova taula de diàleg entre agents socials i govern espanyol per abordar el futur pla de recuperació. La foto d'aquest dilluns ha sigut la segona en pocs mesos a la Moncloa amb el govern espanyol i els agents socials plegats. La primera imatge va ser al juliol, quan l'executiu de Sánchez i els sindicats majoritaris –CCOO i UGT– i les patronals –CEOE i Cepyme– van firmar als jardins de la Moncloa el "pacte per a la reactivació econòmica i l'ocupació".\nLa nova taula de diàleg ha de permetre als agents socials fer un seguiment i un control del pla de recuperació que l'executiu de Sánchez enviarà a Brussel·les, a través del qual es canalitzaran els fons europeus antipandèmia, que aquest dilluns han viscut una nova crisi amb el bloqueig d'Hongria i Polònia.\nDesprés de la trobada, el govern espanyol ha avançat que ultima la creació d'una nova figura denominada "Projectes Estratègics per a la Recuperació i la Transformació Econòmica". L'executiu central ha traslladat als agents socials la intenció d'aprovar un reial decret a través del qual "s'eliminaran els colls d'ampolla, es reduiran els tràmits, controls i informes necessaris administratius" amb l'objectiu de potenciar la col·laboració público-privada i l'accés de les empreses als fons, per impulsar els projectes de caràcter "estratègic". Fins ara el govern espanyol només havia confirmat l'aprovació d'un reial decret per eliminar els principals "colls d'ampolla legals" que afecten, però, les administracions públiques. Les dues mesures les vol aprovar el govern espanyol abans d'acabar l'any.\nActualment el govern espanyol també té damunt la taula dues negociacions obertes amb els agents socials. D'una banda, la futura llei de plataformes digitals, popularment coneguda com a llei rider, que es continuarà negociant en una nova reunió aquest dijous.\nDe l'altra, el govern també està negociant la modernització de les polítiques públiques d'ocupació, que, de fet, rebran un total de 7.400 milions d'euros dels pressupostos generals de l'Estat per al 2021. El document que en aquests moments hi ha damunt la taula planteja, entre altres coses, subvencions d'un mínim de 4.000 euros per als contractes fixos inicials.\nPla Recuperació sindicats Patronals Govern espanyol


Architecture Anna Noguera :: Concurs d'habitatges a Viladecans\nConcurs d'habitatges a Viladecans\nSector LLevant-parcel·la 22, Viladecans\nFinalista concurs restringit "La Caixa"\nAGRUPACIÓ DELS HABITATGES\nEs proposen dos nuclis de comunicació vertical amb accés a 8 habitatges per replà. El passadissos d'accés als habitatges donen a façana a través de dues escletxes que es resolen amb lames de vidre inclinades que il·luminen i ventilen els passadissos de forma natural i protegeixen del vent i del fred.\nTIPOLOGIES DELS HABITATGES\nEs proposen diverses tipologies que s'adapten a les diverses ubicacions per tal d'aprofitar al màxim les diferents orientacions, gaudint tots els habitatges de balcons exteriors i els de planta primera de terrassa aprofitant la major profunditat edificable.\nRACIONALITAT DE L'ESTRUCTURA\nEs planteja una estructura de formigó armat ordenada amb les línies dels paquets i amb llums moderades, que s'adequa a la distribució de l'aparcament.\nVOLUMETRIA EXTERIOR I IMATGE\nLa volumetria exterior de l'edifici ve marcada per:\n- Les escletxes que trenquen la façana.\n- Els vols de façana jugan amb el pla de la façana.\nINTEGRACIÓ A L'ENTORN I EFICIÈNCIA ENERGÈTICA\nEls habitatges es configuren segons la seva orientació a sud, obrint i protegint la façana, als testers amb balcons que capten el sol de sud i a la façana nord els cosos volats capten el sol d'est i oest.\nNivell d'eficiència energètica:\nGràcies a les mesures energètiques proposades al projecte (aïllament térmic, energia solar, ventilació, il·luminació, ascensors de consum reduït, reductors de consum d'aigua, calefacció, monitorització energètica) s’asoleix el nivel d'eficiència energètica B.


AL DIA PONENT 24/02/21\nEl risc de rebrot ha pujat les últimes 24 hores a la plana de Lleida i Salut alerta que la situació preocupa per la pressió a les UCI i els ingressos en els centres hospitalaris del territori. La vacunació en canvi segueix a bon ritme i un 60% dels col·lectius essencials ja han rebut la primera dosi.\nGUIA PER AJUDAR AMB LA FIBROMIÀLGIA\nLa Unitat d’Expertesa en Síndromes de Sensibilització Central de l’Hospital Universitari Santa Maria de Lleida ha publicat la guia Conviure amb la Fibromiàlgia. En ella es donen pautes per millorar la qualitat de vida de les persones afectades i ofereix informació sobre drets i recursos.\nEL CADÍ ES VOL MANTENIR EN PLAY-OFF\nEl Gernika és el rival d’aquesta tarda d’un Cadí la Seu que busca mantenir-se en llocs de play-off i recuperar-se de la derrota de dissabte. Les basques són quartes amb quatre victòries més que les de Bernat Canut\nCONEIXENT ELS BRIGADISTES INTERNACIONALS\n“La Quinta Brigada” és un nou podcast a Ràdio Tàrrega que donarà a conéixer la vida dels dos brigadistes internacionals que descansaven al cementiri municipal i dels quals es va desconèixer l’existència durant 80 anys.


FEM OCUPACIÓ PER JOVES > Consell Comarcal del Pla de l'Estany\n28, de febrer 2018 12:06\nL’àrea de promoció econòmica del Consell Comarcal del Pla de l'Estany posa en marxa un servei d'ocupació per a joves\nTé com a objectiu afavorir la inserció laboral de persones d’entre 18 i 29 anys que es trobin en situació d’atur i va dirigit a residents de la comarca del Pla de l’Estany. És imprescindible tenir el graduat d’ESO, Batxillerat o Cicle Formatiu de Grau Mitjà per accedir al programa.\nLes persones contractades rebran un salari corresponent al contracte realitzat i tindran formació vinculada al lloc de treball, d’entre 90 i 150 hores. Els joves adquiriran experiència laboral al mateix temps que es formen i obtenen una qualificació professional que els servirà per facilitar la seva inserció laboral a l’empresa que els contracti o en d’altres. L’empresa disposarà de joves amb una formació especialitzada en el seu sector i un ajut econòmic per la seva contractació.\nPer participar al programa, l’empresa s’ha de comprometre a tutoritzar els joves contractats: haurà de designar un tutor que s’encarregui d’acollir, assistir, informar, orientar i supervisar el correcte desenvolupament de l’activitat del participant. Ha de permetre un sistema flexible en la jornada laboral que permeti combinar formació i treball, ha de contractar el jove per un mínim de 6 mesos i no ha d’haver fet cap acomiadament qualificat d’improcedent o nul per l’òrgan judicial en els darreres tres mesos. D’aquesta manera podrà sol·licitar una subvenció al Servei d’Ocupació de Catalunya per sufragar les despeses de contractació i es subvencionarà el salari mínim interprofessional de l’any 2017. El salari que rebrà el jove contractat s’establirà en base al conveni del sector o empresa o, en absència de conveni, la retribució salarial legalment establerta.\nTant joves com empresaris poden contactar amb el Consell Comarcal al Pla de l’Estany a través del telèfon 672 386 866 de dilluns a divendres de 8.00 a 15. 00 h o enviar un correu electrònic a: rguiu@plaestany.cat


Lloro parlant: el que parlen els ocells és més fàcil d'aprendre i com ensenyar a parlar ▷ ➡ IK4 ▷ ➡\nLloro parlant: el que parlen els ocells és més fàcil d'aprendre i com ensenyar a parlar\nNo és cap secret que la gent parla constantment amb les seves mascotes. Sorprenentment, alguns d'ells poden respondre en un llenguatge completament humà, i no només ronronejar i bellugar la cua. Per descomptat, "gràcies" d'un gos, i més encara d'un gat, no ho entendràs, però alguns ocells poden parlar amb bastant fluïdesa.\n♥ PER TEMA: Parrot repeteix el to de trucada de l'iPhone (vídeo).\n1 Ocells que parlen\n2 Espècies dels lloros més parlants\n3 Com ensenyar-li a parlar a un lloro\nOcells que parlen\nEntre les aus, per descomptat, el lloro es va fer famós per les seves habilitats per parlar. Però no només aquesta família sap repetir paraules després d'una persona. Els corbs, gaigs, gralles, canaris i estornells poden xerrar.\nAquests últims, en general, a causa de la seva audició única, són capaços de sorprendre, repetint no només paraules, sinó també melodies completes. La majoria de les vegades, les aus no necessiten que se'ls ensenyi a parlar, elles, a l'tenir un model a seguir, poden adquirir l'habilitat per si mateixes.\nDe vegades, això condueix a incidents: una criatura emplomallada pot escapar amb un company triat!\nUn ocell talentós començarà a repetir paraules després d'una persona després d'un parell de repeticions. I el seu vocabulari es pot mesurar en desenes i centenars de frases.\n♥ PER TEMA: Budgerigar activa la veu de Siri en iPhone (vídeo).\nEspècies dels lloros més parlants\nDe les 300 espècies de lloros que parlen, es consideren només 40. El més talentós entre ells és el gris africà carn de porc africà . Aquest és un veritable artista que no només recorda fins a 600 paraules, sinó que també les pronuncia adequadament. L'ocell, per descomptat, no pot entendre el significat dels sons que emet, però correlaciona amb precisió les paraules amb els objectes i fenòmens, copiant el discurs de l'mestre. Jacot repeteix perfectament la manera de parlar de l'home, l'entonació i fins i tot el timbre de la seva veu. El pur parla de el lloro el converteix en un excel·lent parodista.\nI les Amazones són considerades les estudiants més capaços. Memoritzen paraules ràpidament, però no poden imitar una persona.\nLes cacatues obedients repeteixen la parla amb claredat i claredat, però requereixen constantment l'atenció de l'amo i el seu afecte.\nSi el gris és l'artista principal entre els lloros, llavors se considera que el guacamai és l'intel·lectual.\nEl seu vocabulari no serà ric, però podrà aprendre a respondre a les preguntes plantejades, a associar esdeveniments amb paraules conegudes.\nels lorikets poden aprendre fins a 50 paraules per si mateixos, però no es poden pronunciar amb claredat.\nel noble eclectus verd-vermell no es el millor alumne - diu de mala gana i poc.\nEls nostres populars periquitos sense pretensions capten ràpidament les paraules i poden sorprendre al seu amo, encara que sigui indistint, però amb paraules.\nEls forasters d'aquesta "classe" poden dir-lloros de Rosell y Corella , Que són capaços de recordar només un parell de frases, però reprodueixen força bé els sons i les melodies.\n♥ PER TEMA: Per què als gats els encanta seure / anar a dormir en espais petits (caixes, bosses, etc.)?\nCom ensenyar-li a parlar a un lloro\nEn els estudis, els més capaços no sempre aconsegueixen l'èxit; molt depèn de l'mestre, que revela el seu barri. No n'hi ha prou amb repetir paraules davant de el lloro amb l'esperança que comenci a repetir-les. Els lloros aconsegueixen bons resultats aïllats dels seus companys de tribu, en condicions d'estret contacte emocional amb una persona i comunicació constant amb ella. Els lloros memoritzen les paraules gravades en un dictàfon pitjor que les parlades en viu. I és millor començar a entrenar aus des de molt jove. S'ha observat que els lloros mostren els millors resultats, als quals se'ls permet volar lliurement per les habitacions. També hi ha recomanacions específiques en formació:\nEl lloro mascle és molt més fàcil d'ensenyar a parlar que la femella.\nIdealment, comenci a aprendre des de molt jove.\nVal la pena triar les paraules o frases per aprendre per endavant.\nLes classes han de ser regulars, preferiblement a el mateix temps.\nEl lloro no ha de distreure amb sons estranys, ha d'estar ocupat només amb tu.\nLes paraules dites amb emoció es recorden millor. Per això els ocells solen repetir malediccions i exclamacions.\nCal parlar amb l'ocell en un lloc tranquil i còmode.\nLa repetició reeixida ha d'anar acompanyada d'elogis o llaminadures.\nNo esperi un efecte positiu a l'col·locar una gàbia de lloros prop de la televisió, on constantment diuen alguna cosa (és necessària la repetició de les mateixes paraules o frases).\nA l'estar a la banda de la mascota, ha de repetir les frases necessàries de 10 a 20 vegades, alternant-les amb les següents.\nSi no té temps per estudiar, pot pregrabar una lliçó d'àudio de dues hores, que consta de 20 minuts de frases repetides, seguits de 30 minuts de descans, i així successivament.\nMolts propietaris de lloros esperen un resultat ràpid de les seves mascotes a la memorització de la parla. Això condueix a una sèrie d'errors que alenteixen el procés d'aprenentatge. Cridar als lloros no val la pena, molt depèn de l'talent natural individual . Fins i tot els estudiants més capaços no poden suportar lliçons llargues. Ensenyar a parlar a un lloro és una tasca que requereix paciència. Però serà recompensat amb una mascota que agrada a el propietari i als convidats amb una parla humana.\nGuia de configuració de Samba en Ubuntu


Com ajudar els nostres fills en la seva educació psicològica i emocional | Faros HSJBCN\nDes que naixem i durant tota la nostra vida, ens trobem en continu contacte amb les nostres emocions i estat psicològic en general.\nDiferents situacions alteren el nostre estat emocional i psicològic:\nNerviosos davant d'una situació desconeguda.\nAlegres quan vam aconseguir arribar a la meta tan somiada.\nTristos quan no aconseguim un objectiu, perdem un valor positiu de la nostra vida o el nostre dia a dia no encaixa amb els nostres desitjos.\n... i un llarg etcètera de situacions que a tots ens provoquen reaccions emocionals i psicològiques més o menys intenses, però emocions, al cap ia la fi.\nCostaria imaginar-se un món sense emocions en el que simplement ens guiéssim pels nostres processos més racionals.\nDes de fa uns anys les emocions estan adquirint el paper central que els corresponen en la nostra cultura personal, social i en la salut.\nLes emocions i la cura de l'estat psicològic, han passat d'evitar-se o bloquejar-se, al seu reconeixement i acceptació social, amb l'objectiu de fer-nos persones més equilibrades, reflexives i segures de nosaltres mateixes. Al cap ia la fi, més adaptatives.\nSabem que les emocions i l'equilibri psicològic, juguen un paper essencial en la nostra vida quotidiana i és possible educar sobre elles.\nCura de l'equilibri psicològic infantil i juvenil\nL'educació emocional i cura del nostre equilibri psicològic és un procés continu que es dóna al llarg de la nostra vida i que no finalitza en cap moment.\nLa cura psicològica i emocional en els primers anys dels nostres fills serà crucial per aconseguir una sèrie de competències com:\nAdquisició de coneixement sobre les pròpies emocions i psicologia.\nSaber identificar les emocions dels altres.\nDenominar el que estic sentint de manera correcta.\nAdquirir habilitats per a regular les emocions i estat psicològic.\nTenir una major capacitat per tolerar la frustració.\nDisminuir les conseqüències nocives de les emocions desagradables.\nTenir la capacitat de generar emocions agradables.\nDesenvolupar la capacitat per a automotivar-se.\nTenir una actitud més positiva davant la vida.\nQuè podem fer els pares per millorar l'equilibri i control psicològic dels nostres fills?\nEl primer que hem de saber és que, ja que les emocions són presents en tots els nostres àmbits, aquestes no s'han d'ensenyar simplement en moments puntuals o estar adscrites a entorns controlats com durant un procés terapèutic.\nAquesta educació emocional o psicològica s'ha d'instaurar en la vida del menor i realitzar-la de manera vivencial i continuada, en els entorns on els nens juguen, creixen, es desenvolupen i experimenten. Pel que fa a les orientacions generals per a l'educació podem destacar:\nEntendre que som un model pels nostres fills\nÉs innegable que, durant els primers anys de vida, el model d'aprenentatge més important per als nens són els seus pares. Quan un nen no sap com afrontar una situació, busca l'adult de referència per fer-ho de manera similar.\nPer tant, hem d'estar més pendents en la forma d'actuar davant de situacions complicades, si les enfrontem de manera poc adaptativa, el nen tendirà a repetir la nostra conducta.\nAprofitar qualsevol moment per atendre a les emocions del nen\nSi ens centrem en la seva forma de jugar, en els moments en què es relaciona o com experimenta les situacions noves, adquirirem més capacitat per entendre com està sentint el nostre fill. Totes les emocions, independentment de l'edat o la situació, són importants, encara que per a l'adult pugui ser poc rellevant.\nCrear espais per parlar i escoltar de manera activa\nHem de fomentar la comunicació afectiva i la validació emocional i psicològica.\nCrear espais allunyats de prejudicis en què el nen se senti comprès i tingui la capacitat per expressar el que sent, sense por de ser jutjat o rebutjat.\nHem de comprendre que l'emoció que experimentem sorgeix d'una interpretació subjectiva i única, per tant, l'essencial és reconèixer i acceptar que se sent d'una manera determinada, per a la posterior regulació.\nTreballar amb el menor la diferència entre l'emoció i el comportament\nCom explicàvem anteriorment, el primer pas és reconèixer l'emoció i validar-la per a una major adaptació, però també hem de comprendre que el fet que se senti d'una determinada manera, no justifica el seu comportament.\nHem d'ajudar els menors a reconèixer les seves emocions i buscar maneres adequades d'expressar-les i compartir-les.\nPel que fa a les recomanacions exposades, és important entendre que la família és el millor lloc per aprendre des del principi a regular i gestionar de manera més adequades les emocions, ja que és l'entorn principal en el qual es desenvolupa el menor.\nPer tant, hem de comprendre que difícilment els nens desenvoluparan una adequada competència emocional si els seus pares no gestionen adequadament els seus conflictes.\nAl llarg de tota la seva vida els menors aniran afrontant diverses crisis psicològiques, com baralles a l'escola, males notes, desencontres emocionals, etc.\nLa manera en què s'enfronten a aquestes situacions vitals i psicològiques, serà un reflex del que la família en el seu conjunt fa amb les seves.\nEl menor que creix en un entorn emocional sa i psicològicament equilibrat, se sentirà més protegit i segur de si mateix, i això l'ajudarà a afrontar els conflictes de manera més adequada.\nÉs important que els pares, estiguin pendents d'orientar als seus fills en el control dels seu estat psicològic. Per a això seran de gran ajuda les xerrades informals sobre el dia a dia i els diferents problemes i satisfaccions del menor.\nEls pares, més experimentats que els fills en afrontar tot tipus de situacions, emocions i vivències psicològiques, podran ajudar el menor a resoldre els contratemps de la seva vida, minimitzant en el possible el desgast psicològic i ajudant-los a trobar les solucions més favorables.\nGràcies al creixement de la cura psicològica en la nostra vida, a dia d'avui, les famílies amb situacions emocionals a resoldre més complexes (depressió, estrès, problemes d'addiccions, bloquejos sexuals, problemes de parella...), poden trobar de forma senzilla suport professional, ja que hi ha molts centres de psicòlegs per a adults, però també molts psicòlegs especialitzats en edats infantils i juvenils (problemes en els estudis, trastorns d'hiperactivitat, pors infantils, rebel·lia, orientació als pares...).\nDe totes maneres, amb una bona cura a casa es poden resoldre gran part dels contratemps emocionals i psicològics en edat infantil i juvenil. Parlar de forma oberta i relaxada amb els nostres fills, és el primer pas.


Bona revetlla de Sant Joan, diada dels Països Catalans - Sant Feliu de Guíxols\nPer la llengua, per la cultura, pels Països Catalans. I amb un record molt especial per als presos i preses polítiques i per als qui l'hauran de viure des de l'exili.\nAvui viurem un nou solstici d'estiu però serà el primer després d'un confinament que totes i tots recordarem i que de ben segur produirà canvis en el món tal i com el conexíem, De fet, serà la primera festa o data senyalada que podrem gaudir al carrer però això no vol dir que la puguem viure com si res hagués passat. Mascareta, mans ben netes i distància de seguretat seran els nous ingredients per a la revetlla d'enguany i compte amb el gel hidroalcohòlic aquells i aquelles que llenceu petards!\nDe fet, la revetlla ganxona també se n'ha vist afectada i el ja tradicional i exitós sopar popular amb foguera al Passeig de Mar no es podrà realitzar. En canvi, aquest any tindrem 4 punts de recollida de la Flama del Canigó: Plaça Salvador Espriu, Rambla Generalitat, Plaça Miquel Murlà i Plaça del Mercat 1 d'octubre. A la plaça Salvador Espriu rebran la Flama la Colla Gegantera Ganxona i a la de l'1 d'octubre hi tindrem la Percussió Ganxona. Una revetlla més modesta i més descentralitzada organitzada com sempre pels Amics de la Revetlla Ganxona i amb el suport de l'ANC i Òmnium Cultural, a totes i tots, moltes gràcies per ser-hi!\nTampoc podem oblidar que serà una nova revetlla amb els i les presos/es i exiliats/des lluny de les seves llars, famílies i pobles o ciutats. Des d'ERC Guíxols, volem tenir un record per a tots i totes i desitjar-los un bon Sant Joan i diada dels Països Catalans que totes i tots sabem que tant estimen.\nPer acabar, us deixem amb el manifest de la Flama del Canigó 2020 que podeu veure amb vídeo també si ho desitgeu on enguany també pretén retre un petit homenatge als professionals sanitaris.\nVisca la Flama del Canigó i visca els Països Catalans!


– Roda de premsa – PETITET I LA SEVA RUMBA SIMFÒNICA – 2017.09.18 – Gran Teatre del Liceu (temp. 17/18 – RdP 009) |\n– Roda de premsa – PETITET I LA SEVA RUMBA SIMFÒNICA – 2017.09.18 – Gran Teatre del Liceu (temp. 17/18 – RdP 009)\nRdP- PETITET I LA SEVA RUMBA SIMFÒNICA – (temp. 17/18 – RDP nº 009)\nLa reentrada a la temporada d’Arts Escèniques durant les primeres setmanes de setembre estan sent força actives, des del punt de vista de presentacions de les temporades Teatrals o de rodes de premsa de diferents espectacles. Aquest matí de dilluns dues rodes de premsa seguides, el que ha provocat que hagués de sortir de la primera, moments abans del seu final.\nLa primera s’ha celebrat al Gran Teatre del Liceu, on s’ha presentat l’espectacle “PETITET I LA SEVA RUMBA SIMFÒNICA“.\nPETITET podrà complir la promesa que va fer a la seva mare el dia que va morir: portar la seva rumba simfònica a un gran teatre de Barcelona…. i serà ni més ni menys que a l’escenari del Gran Teatre del Liceu.\nEll és fill de Ramón El Huesos, mític palmero de la banda de Peret. Veí del carrer de la Cera del barri del Raval de Barcelona, fa uns anys va crear la seva banda de rumba i simfònica (l’Orquestra Simfònica de Rumba del Raval) formada per 27 músics. Per al concert del Liceu se’ls hi sumarà l’Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu, fet que el farà encara més emotiu i especial.\nUna actuació imprescindible per als amants de la rumba amb majúscules que comptarà a l’escenari amb la col·laboració de grans músics i amics de Petitet com Joan Albert Amargós, Chicuelo, Carles Benavent, Kitflus, El Granaíno i Lucrecia, entre d’altres.\nUn altre fet que el farà únic és que es farà l’enregistrament del concert per al film que està rodant des de fa un any i mig el director de cinema Carles Bosch (Petitet. Rumba pa’ti) i que serà el gran final de la pel·lícula. Aquesta s’estrenarà durant el primer trimestre del 2018.\nBarcelona ha estat el bressol de la coneguda rumba catalana. El barri del Raval, amb epicentre al carrer de la Cera, va ser el marc on la música autòctona -paia i gitana- es va fusionar amb els ritmes originals del llunyà Carib. La barreja i el mestissatge, les emocions i els sentiments, i l’ambient d’interculturalitat que es viu al barri, van propiciar a mitjans del segle XX el naixement d’aquest nou gènere musical.\nAquest és un projecte què, a més de la seva música, reivindica el sabor i la idiosincràsia d’aquest barri tan barceloní i al mateix temps tan internacional. Reivindica la cultura del veïnat, l’alegria del carrer i la seva gent, l’orgull i al mateix temps les ganes de compartir el llegat que les famílies gitanes, assentades allí durant generacions, han deixat al Raval.\nPETITET afirma davant nostre que “ell no sap gaire de música” i que molts dels músics que ha seleccionat so són pas professionals, perquè s’estima més que l’art i la passió per la música de la rumba, surti directament del cor.\nEn Nacho López, coordinador d’aquest projecte ens explica la dificultat de voler integrar dues orquestres que viuen la música de forma tan diferent, la pautada i estricta basada amb les partitures de l’Orquestra del Gran Teatre del Liceu, amb la música que moltes vegades és improvisada i que surt directament de les entranyes de músics que toquen en els bars del barri.\nLa direcció de l’Orquestra de Rumba Simfònica, serà responsabilitat de José Adalí i els arranjaments de Petitet, Jack Tarradelas i Raúl Pérez.\nEl concert serà el dimarts 17 d’Octubre, a les 21 hores.\nAquesta entrada s'ha publicat en Música contemporània, Rodes de Premsa i s'ha etiquetat amb Gran Teatre del Liceu, RdP - PETITET I LA SEVA RUMBA SIMFÒNICA el 18 de setembre de 2017 per Miquel Gascon.\n← – Teatre – FOREST (🐌🐌🐌) – Teatre Almeria – 2017.09.15 – (temp. 17/18 – espectacle nº 25) – Roda de premsa – DESCONCERTO – Teatre Condal – 2017.09.18 (temp. 17/18 – RdP 010) →


Projecció del documental “Mateo” (2014) | AUDIOVISUAL - Museu del Calçat i la Industria\nMateo, un jove de setze anys, cobra quotes estorsives a comerciants de Barrancabermeja per al seu oncle, un cap criminal. La seva mare desaprova les activitats de Mateo, però accepta per necessitat els diners que ell porta a casa. Per a mostrar la seva valia, Mateo accedeix a infiltrar-se en un grup de teatre amb la missió d’exposar les activitats polítiques dels seus membres. A mesura que comença a fascinar-se per l’estil de vida del grup, el seu oncle li exigeix amb vehemència informació per incriminar els actors. Mateo ha de prendre decisions sota una pressió cada vegada major. A través d’aquesta història, basada en experiències reals, Mateo i la seva mare troben la dignitat quan s’enfronten a les estructures establertes del conflicte armat de Colòmbia.


Presó per al vuit detingut per l'agressió sexual múltiple a Sabadell (Barcelona)\nPublicat 08/02/2019 17:16CET\nSABADELL (BARCELONA), 8 febr. (EUROPA PRESS) -\nEl vuit detingut per l'agressió sexual múltiple que es va cometre la matinada del passat diumenge en una oficina abandonada d'una entitat bancria del barri de Can Feu de Sabadell (Barcelona) ingressar a la presó per ordre judicial.\nEl Jutjat d'Instrucció 3 de Sabadell, en funcions de gurdia, ha decretat el seu ingrés en presó provisional, comunicada i sense fiana com a presumpte autor d'un delicte d'agressió sexual, després que aquest divendres hagi passat a disposició judicial, segons ha informat el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC).\nÉs el vuit individu que presumptament est relacionat amb el fet i que aquest dimecres a la nit es va lliurar a la comissaria de la Policia Municipal de Sabadell i els Mossos d'Esquadra el van detenir posteriorment.\nLa decisió judicial s'enviar al titular del Jutjat d'Instrucció 2, que instrueix el cas, i que va ser qui aquest dijous va decretar presó per a un dels set presumptes implicats que van comparixer davant seu, en ser presumptament un dels autors materials de l'agressió.\nEls altres sis detinguts per aquest cas van quedar en llibertat amb crrecs amb mesures cautelars com la prohibició de sortir del país i compareixences peridiques, encara que dos d'ells van ingressar al Centre d'Internament d'Estrangers (CIE) de Barcelona perqu tenien una ordre d'expulsió d'Espanya.


Abadia de Westminster - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'abadia de Westminster és l'església més coneguda de Londres. La seva construcció va començar durant el segle xiii, sota el mandat d'Enric III. És el lloc de sepultura de la majoria dels reis i reines d'Anglaterra, així com de diverses celebritats. El «racó dels poetes» honora als escriptors del regne. La quasi totalitat de les coronacions dels monarques anglesos han tingut lloc en aquesta abadia.\nCatedral anglicana o episcopal, Royal Peculiar i atracció turística\nPalau de Westminster i Abadia de Westminster, inclosa l'Església de Santa Margarita\nconsagració reial monarca del Regne Unit\n14 novembre 1973 casament de la Princesa Anna i Marl Phillips\n23 juliol 1986 casament del Príncep Andreu i Sarah Ferguson\n29 abril 2011 casament de Guillem de Gal·les i Catherine Middleton\n51° 29′ 58″ N, 0° 07′ 39″ O / 51.4994°N,0.127367°O / 51.4994; -0.127367Coord.: 51° 29′ 58″ N, 0° 07′ 39″ O / 51.4994°N,0.127367°O / 51.4994; -0.127367\nCapella d'Enric VII\nEls Grans Claustres de l'Abadia de Westminster\nDiòcesi de Westminster\nFaçana de ponent de l'abadia\nEl verdader nom de l'abadia és església col·legiata de Sant Pere. El seu nom que significa «abadia de l'oest», venia del fet que se situava a l'oest de la City (en oposició a Eastminster, monestir cistercenc que es trobava a l'est, més enllà de la torre de Londres).\nÉs classificada com a patrimoni de la Humanitat per la UNESCO des de 1987.\n3.1 Reis enterrats a Westminster\n3.1.1 Altres persones reials\nTomba d'Enric III a l'abadia\nA mitjan segle xi, el rei anglosaxó Eduard el Confessor va fer construir el seu palau sobre les ribes del Tàmesi prop d'un monestir benedictí fundat al segle x. Decideix construir una abadia més gran dedicada a l'apòstol sant Pere. L'església abacial fou consagrada el 28 de desembre de 1065, poc abans de la mort del sobirà.\nAnglaterra fou envaïda pel duc de Normandia Guillem el Conqueridor i es feu coronar rei d'Anglaterra a l'església abacial, el 25 de desembre de 1066. Al segle xiii, Enric III (1207-1272) decideix reconstruir l'església en l'estil gòtic. Es tracta per a ell de seguir la moda arquitectural i de donar un joier esplèndid a la sepultura d'Eduard el Confessor: el seu cos és exhumat i col·locat en una nova tomba el 1269. Els plànols són dibuixats per Henri de Reims. El 1376, l'arquitecte Henry Yevele refà completament la nau, realitzant també treballs a la Torre de Londres i al Palau de Westminster.\nEntre 1503 i 1519, sota els regnats d'Enric VII i d'Enric VIII, es construeix la Lady Chapel, dita avui la capella d'Enric VII. El Renaixement artístic influencia l'edificació d'aquesta part de l'església abacial i hi treballaren artistes italians com l'escultor Torrigiano. El 1540, els monjos benedictins han de marxar del monestir en el context de la reforma anglicana. Vint anys més tard, Elisabet I refunda el monestir donant-li un estatut diferent.\nDes de Guillem el Conqueridor, tots els reis anglesos són coronats a l'església abacial, exceptuant d'Eduard V i Eduard VIII. Més de 3.000 persones cèlebres són igualment inhumades a l'església. La tomba del soldat desconegut es troba prop de la porta occidental.\nDetall de la façana de l'entrada principal\nLa façana de l'edifici va ser realitzada per Nicholas Hawksmoor al segle xviii. Presenta dues grans torres simètriques d'estil gòtic. Les torres medievals no eren acabades.\nL'església abacial té planta de creu llatina, però ha experimentat diverses transformacions en el transcurs dels segles; l'afegitó de la Lady Chapel la va ampliar considerablement cap a l'est al segle xvi. La nau central de Westminster és relativament estreta (10 m) però s'eleva fins a 31 m.\nReis enterrats a WestminsterModifica\nEduard I, el Confessor i la seva esposa Edita de Wessex\nEduard I d'Anglaterra i la seva esposa Elionor de Castella\nEduard III d'Anglaterra i la seva esposa Felipa de Henao\nRicard II d'Anglaterra i la seva esposa Anna de Bohèmia\nEnric V d'Anglaterra i la seva esposa Caterina de Valois\nEnric VII d'Anglaterra i la seva esposa Elisabet de York\nReis d'Anglaterra i Escòcia\nJaume I i la seva esposa Anna de Dinamarca\nAnna I i el seu espòs Jordi de Dinamarca\nJordi II i la seva esposa Carolina d'Ansbach\nAltres persones reialsModifica\nAnne Neville, esposa de Ricard III d'Anglaterra\nAnna de Cleves (1515-1557), esposa d'Enric VIII d'Anglaterra\nMaria I d'Escòcia, reina d'Escòcia\nEl «racó dels poetes», situat a l'ala sud del creuer, presenta monuments a la glòria dels principals escriptors del regne com Lewis, Chaucer, Cooleridge, Dickens, Shakespeare o Pope. El «racó dels homes d'Estat» presenta plaques commemoratives a la glòria dels principals homes d'Estat del regne com Clement Attlee, Churchill o Peel. I al «racó dels inventors» hi trobem plaques commemoratives a la glòria dels principals inventors del regne: Joule, Stephenson o Watt. També hi ha les tombes, entre d'altres, de:\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Abadia de Westminster\n↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Palace of Westminster and Westminster Abbey including Saint Margaret’s Church» (en anglès). [Consulta: 14 febrer 2021].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Abadia_de_Westminster&oldid=28100875»\nDarrera modificació: 24 ago 2021 a les 00:08\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 ago 2021 a les 00:08.


Bloc de notes de Josep Romeu: Contra l’acatament de les sentències judicials\nContra l’acatament de les sentències judicials\nNingú dubta del poder dels mitjans de comunicació que poden elevar a la categoria de drama nacional, de terratrèmol que ha de somoure les estructures del país, fets que podrien haver passat desapercebuts per irrellevants; o a la inversa. I no és casual que sigui en un o altre sentit, sinó que respon als interessos de la ideologia del mitjà, que en els públics es correspon sempre als interessos governamentals. És el cas del darrer posicionament del Tribunal Suprem espanyol en relació al suposat dret dels pares a escollir la llengua d’escolarització dels seus fills.\nEl Tribunal Suprem, d’acord amb altres posicionaments judicials anteriors, ha rebutjat la demanada d’un pare gallec que pretenia que el seu fill rebés l’ensenyament integrament en castellà, acollint-se al principi d’elecció de la llengua d’escolarització que tan apassionadament defensa el Partit Popular. La sentència, emesa pel Suprem el passat 21 d’octubre, deixa clar que ni la Constitució ni la Declaració Universal dels Drets Humans, als que pretenia emparar-se el demandant, "garantizan a los padres el derecho de elegir la lengua que regirá el proceso educativo de sus hijos". I, assegura el Tribunal Suprem, reconèixer que tota persona té dret a escollir la llengua d’escolarització “portaria a resultats absurds”. Per a ser políticament correctes, els del Partit Popular han d’esgrimir el principi de la lliure elecció de la llengua d’escolarització, fins i tot a vegades argumentant problemes psicològics per al nen, tot i que ells ja saben que això portaria als resultats absurds a què fa referència el Tribunal Suprem. Però és que en realitat ells també estan radicalment en contra d’aquest principi; només pretendrien aplicar-lo en el cas dels pares que es neguen a respectar la legislació de les comunitats autònomes amb una llengua diferent del castellà. Naturalment, el mateix Partit Popular, que quan li convé reclama l’acatament de les sentències judicials, és el primer en refermar que no acataran la decisió del Tribunal Suprem i que continuaran amb la seva croada en contra de la diversitat lingüística de l’Estat, amb l’esperança de trobar un jutge “amic” que, contravenint tota la jurisprudència anterior, els doni la raó.\nPer això, aquesta mena de pronunciaments de la Justícia espanyola, com les reiterades sentències que es refermen en la unitat lingüística del català, són silenciats pels mitjans de comunicació afins o tractats com a notes breus perquè passin desapercebuts. Ni al PP ni al PSOE els interessa donar-hi massa rellevància, perquè quan els convingui ells seran els primers en passar-se pel forro les sentències judicials que no els agraden. I els mitjans de comunicació, submisos i obedients, segueixen els seus dictats.\nEtiquetes de comentaris: Justícia, Llengua, Premsa


AVG per Android | des Linux\nAVG Mobile és un antivirus gratuït per Android el qual podrà mantenir protegit el teu Smartphone.\nEn l'actualitat els nostres smartphones ja no són simple mòbils, són petites computadores les quals ja poden ser infectades per virus, a causa d'això és necessari comptar amb algun tipus de protecció que ens ajudi a defensar els nostres mòbils, per això tenim a AVG la qual ens ajudés a detenir virus, malware, spyware i missatges de text perjudicials perquè els nostres mòbils no pateixin danys.\nAVG s'encarregués d'analitzar aplicacions i tots els arxius que estiguin o entrin al nostre dispositiu. Atura tasques que no estiguis utilitzant perquè el teu dispositiu sigui més ràpid, també podràs eliminar els teus arxius en cas de robatori, així estaràs segur que ningú obtindrà la teva informació personal.\nAquest antivirus per Android és un dels millors disponibles, té un gran nombre de funcions que podran ajudar a mantenir en perfectes condicions el teu mòbil, només hauràs descarregar-lo de Google Play, on el podràs obtenir gratis.\nRuta completa cap a l'article: des Linux » Diversos » AVG per Android\nEls meus núvies informàtiques: Història de romanços i aventures


L'arribada d'Alves obliga aquest jugador a competir al màxim o a buscar una cessió - XCatalunya.cat\nL’arribada d’Alves obliga aquest jugador a competir al màxim o a buscar una cessió\nAlves és el primer fitxatge de l’era Xavi\nDani Alves renovarà per una temporada\nDesprés de setmanes de rumors es confirmava que Dani Alves tornava al Barça. El lateral dret ha estat orfe des de la sortida del brasiler ja fa 5 anys. Ni Sergi Roberto, ni Dest ni Mingueza han estat capaços de consolidar-se en aquesta posició. Malgrat que Alves no té el mateix nivell que als millors anys encara té molt futbol a les seves botes i el seu estat de forma física és bo. Xavi creu que pot aportar molt al camp però també al vestuari. És per això que ha insistit tant en el seu fitxatge.\nUn fitxatge que, a més, no ha costat un sol euro al Barça. El salari de Dani Alves serà dels més baixos de la plantilla i el seu contracte fins el mes de juny. Si s’adapta bé i compleix una sèrie d’objectius renovarà per un any més. L’arribada d’Alves pot provocar canvis a la plantilla. Sergi Roberto està gairebé descartat en aquesta posició i Xavi intentarà recuperar-lo pel mig del camp. Óscar Mingueza pot alternar el lateral dret amb ser central i tot indica que serà suplent però un bon recanvi quan faci falta.\nEl gran problema és Sergiño Dest. Quan se’l va fitxar procedent de l’Ajax per 21 milions d’euros s’esperava que fos el lateral dret titular i fes un bon paper. No ha acabat d’explotar i fins i tot s’ha intentat que jugui d’extrem. No ho ha fet malament però està negat de cara el gol i això per un jugador d’aquesta posició és molt negatiu.\nDest encara és jove (acaba de fer 21 anys) i el Barça encara no ha tirat la tovallola però si Alves s’adapta ràpidament no es descarta que el club busqui una cessió per al nord-americà. Aquesta filtració també es pot interpretar com un toc d’atenció vers Dest. El missatge és clar: O t’espaviles i millores o aniràs cedit.\nTags: Alves, Dest


Data: 01/03/20 16:58\nHola, tinc molt de fluix vaginal I es molt incomode i no magrada sempre utilizar salvaslip, perque tinc molt? Dalguna forma es pot disminuir? Es que es molt incomode. Soc verge I crec que no tinc infeccions\nData: 02/03/2020 21:49\nTenir flux vaginal és completament normal. Podràs observar que aquest canvia en funció del moment del cicle on estiguem.\nEns és complicat valorar des d'aquí si tens molt o poc flux, però dir-te que no es recomana l'ús diari de salvaslips... si creus que la quantitat és massa, o notes molèsties, picors o una olor desagradable, el millor que pots fer és consultar-ho amb la llevadora o la ginecòloga perquè pugui valorar-ho.


Les insolvències d'empreses repunten un 1% fins al juny\nE.F. Barcelona. 05/07/2011 00:00\nLes pimes segueixen patint les estretors econòmiques derivades de la crisi. Un total de 595 empreses van declarar-se en suspensió de pagaments (concurs de creditors) durant el primer semestre del 2011, una dada que equival a un increment d'un 1% respecte del mateix període de l'any passat, segons recull el darrer baròmetre concursal de la consultora PwC.\nAmb aquestes dades Catalunya va concentrar gairebé un de cada quatre concursos de creditors presentats a tot l'Estat (un 22%). Els concursos al Principat, el País Valencià i Madrid van sumar més de la meitat de les insolvències d'aquest període. Les Balears van registrar l'increment més fort d'insolvències, un 91% més, amb 105 concursos presentats. A Espanya hi va haver un repunt d'un 12%, amb 2.721 concursos presentats fins al juny. Respecte de les dades de l'últim semestre del 2010, les fallides van créixer un 29%, un nou rècord negatiu.\nPel que fa a la mida de les empreses afectades, les dades continuen en la mateixa línia que l'any passat. Tres quartes parts eren empreses petites, de fins a 50 treballadors. A més a més, un 60% tenien uns actius per sota dels dos milions d'euros, segons l'estudi. Els treballadors afectats per aquests processos concursals a tot l'Estat van ser 58.076, un 18% més que en el mateix període de l'any passat.\nEls sectors més afectats continuen sent la construcció i l'immobiliari, que van aplegar un 44% de les suspensions de pagament a Espanya en l'últim semestre. Altres activitats que també van resultar especialment castigades pels concursos de creditors van ser l'alimentació, la distribució i el sector agrícola. En canvi, sectors com el financer i el sanitari van registrar un descens d'un 42% i un 23%, respectivament.\nL'escenari dels pròxims mesos no és optimista, segons va assenyalar Enrique Bujidos, soci de PwC, que va preveure més expedients concursals aquest any.


Albiach demana una "treva" després de la reunió de Sánchez i Aragonès més enllà de gesticulacions\nPublicat 30/06/2021 14:01CET\nLa líder dels comuns al Parlament, Jéssica Albiach, ha celebrat aquest dimecres que el president del Govern central, Pedro Sánchez, i el de la Generalitat, Pere Aragonès, es reunissin dimarts i acordessin una trobada de la taula de diàleg al setembre, i ha afegit: "Més enllà de la gesticulació de cadascú després de la reunió per acontentar els seus, demanaria una treva".\nAlbiach està convençuda que de la taula de diàleg entre el Govern central i el de la Generalitat en "sortiran solucions", ha dit davant els mitjans en una concentració a l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona) per recuperar serveis i ampliar els recursos de l'atenció primària.\nAlbiach, que ha insistit a Aragonès que convoqui una taula de partits catalans, quan li han preguntat pel cas del Tribunal de Comptes contra excàrrecs del Govern ha dit: "Clarament el que veiem és que el PP s'agafa a un clau roent com el Tribunal de Comptes per dinamitar la nova etapa de diàleg que s'està obrint".\nHa acusat el PP d'actuar mogut per la venjança i el ressentiment i no per buscar solucions, i ha demanat establir els mecanismes per renovar el Tribunal de Comptes, que està "altament polititzat".\nAlbiach ha advertit que s'ha de reforçar l'atenció primària, perquè ha de ser el cos del sistema sanitari i no només la porta d'entrada: "Si el Govern no blinda l'atenció primària està castigant els catalans".\n"La Generalitat ha d'entendre que ha d'invertir en atenció primària", ha dit Albiach, que ha anat a la concentració amb el diputat David Cid, mentre que altres diputats de la seva formació al Parlament i al Congrés han assistit a altres manifestacions a Catalunya en favor de l'atenció primària.


08 gen. 2020 by elparlante in Blog 0 comments\ttags: adolescents, amor, amor romàntic, desig, feminisme, Joves, LGBTI, queer, Sèries LGTB, sexe\nMarta Roqueta Fernández és periodista i feminista, un camí que l’ha portat a investigar sobre les representacions de gènere, ètnia, diversitat funcional i identitats LGBTI, en la cultura de masses. El seu primer llibre De la poma a la pantalla (Pagès Editors, 2019) ja ha esgotat la seva primera edició. L’anàlisi dels mitjans de comunicació és la nostra línia de treball comuna. Així que vam parlar amb ella d’aquest assaig on reflexiona, a partir de la seva pròpia vida i experiència, sobre la influència del món digital en les nostres vides. La novetat és que aquest llibre també pot ser un full de ruta per a professionals del món de l’educació. Porta una guia didàctica per treballar amb joves, tal com ens ho explica en aquesta entrevista. eP.- Què et va motivar a fer un llibre de sexualitat per a adolescents, quan sembla que ho tenen tot aprés? MRF.- El llibre forma part d’una col·lecció que es diu Nandibú-Zeta, de Pagès Editors, en què la idea és analitzar l’actualitat i com aquestes qüestions estan influenciades pel món digital. El primer tema va ser l’amor, el sexe i el desig. Doncs, m’interessava molt explorar com el món digital configura la nostra manera d’estimar, de desitjar […]\n08 gen. 2020 by elparlante in Blog 0 comments\ttags: betevé, camille zonca, eduentretenimiento, edutainment, Joves, oh my goig, responsabilitat social, Sèries LGTB, sexualitat, transmèdia\nÉs possible entretenir i educar alhora amb un producte de ficció? Això és el que fa l’edutainment i el que vol aconseguir l’equip d’Oh my goig-La Sèrie: un producte audiovisual atractiu, transmèdia i amb responsabilitat social. Una proposta original de la productora Camille Zonca per a Betevé, que a més compta amb un comitè de joves expertes i l’assessoria d’elParlante. “Oh my goig! va ser, probablement, un dels primers programes, a escala nacional, que va defensar els feminismes, la comunitat LGBTI i els drets sexuals i reproductius de la població més jove” diu orgullós Albert Baquero Roig, productor de Camille Zonca. Estem parlant de l’any 2016 quan va començar aquesta aventura televisiva en forma de magazín a Betevé. Des d’aleshores, l’interès per aquestes temàtiques va anar en augment, i en convertir el programa en una sèrie de ficció, s’han trobat amb un panorama molt més divers, amb una oferta nacional i internacional més àmplia. Però, són moltes les qüestions que fan la diferència en Oh my goig!-La Sèrie. Una d’elles, sens dubte, és el treball participatiu que es fa des de la tercera temporada, on el comitè de joves expertes realitza una lectura col·lectiva amb guionistes i productores per donar-li […]\n09 des. 2019 by elparlante in Blog 0 comments\ttags: elparlante, estereotips\nDiuen que són especials o que ferim els seus sentiments si els diem discapacitats… Alguna vegada li has preguntat a una persona amb discapacitat funcional o intel·lectual com vol que el tractis? Parlar-los massa alt, agafar-los de la mà per a travessar el carrer o assumir que sempre estan contents, són només algunes de les situacions a les quals es veuen exposades les persones discapacitades. Tant i així, que la gent veu excepcional el fet que siguin autònomes, treballin, tinguin parella o vagin de festa. Però, com fem per a viure en aquesta societat plural i complexa si desconeixem totes les sensibilitats que coexisteixen al nostre voltant?, si els mitjans continuen configurant una imatge de la “normalitat” totalment excloent? Amb aquestes inquietuds i l’alè d’una nova aventura, en elParlante hem assumit el repte d’ampliar el nostre horitzó per a treballar la diversitat des d’una nova perspectiva, la de la discapacitat. Trobem un grup apoderat A Sant Vicenç dels Horts ens vam trobar amb l’objectiu de crear una peça audiovisual que ajudés a trencar amb els estereotips que existeixen sobre les persones discapacitades i la percepció que existeix de la normalitat. A la Fundació Iris, la Laura, la Sandra, l’Iban, la Lídia, el […]\n🤩 Gràcies a totes les persones que heu col·laborat, participat i donat suport a aquesta segona edició de La GRAN Pantalla. Gràcies perquè sense la vostra confiança, no hagués estat possible.\n👏 Gràcies als 10.000 espectadors!\n#lagranpantallabcn #filmfestival #LGP2020\nReply on Twitter 1285998492784242688Retweet on Twitter 12859984927842426883Like on Twitter 12859984927842426885Twitter 1285998492784242688\nInCom-UAB. Institut de la Comunicació@incomuab·\nInCom-UAB, una de les entitats col·laboradores del Festival La GRAN Pantalla. Enhorabona pel vostre treball @elParlanteBCN! https://incom.uab.cat/lincom-uab-participa-en-una-de-les-activitats-del-festival-la-gran-pantalla/?lang=es\nReply on Twitter 1284766410200223745Retweet on Twitter 12847664102002237451Like on Twitter 12847664102002237451Twitter 1284766410200223745\nLa segona edició del Festival de Cinema La GRAN pantalla tanca amb 10.000 espectadors - Diari de la Discapacitat https://buff.ly/2DTdgnE @granpantallabcn @Filmin @elParlanteBCN @alfredocohen @KatherinaHarder @bcn_ajuntament @AmicsGentGran @inclusfestival #cinema #gentgran\nReply on Twitter 1285181238043713536Retweet on Twitter 12851812380437135363Like on Twitter 12851812380437135367Twitter 1285181238043713536\nEn 2018, després de 4 anys d’absència, vam tornar a l’espai jove boca-nord per realitzar una nova temporada de Barribook, el projecte de joves del districte Horta-Guinardó.\nReply on Twitter 1285536704854659072Retweet on Twitter 12855367048546590724Like on Twitter 12855367048546590725Twitter 1285536704854659072\nCreu Roja Catalunya@CreuRojaCAT·\nTreballem en apoderament de les dones al Senegal, com per exemple, la realització de formacions per a grups de dones en matèria de manipulació i conservació d’aliments, i de gestió organitzativa i financera.\nCopyright: @elparlantebcn i Joaco Barcala\nReply on Twitter 1286013643646046208Retweet on Twitter 12860136436460462088Like on Twitter 128601364364604620825Twitter 1286013643646046208


2. ETICA I COMUNICACIÓ: (Carla Carreras/6ECTS/2S/Català) 1.Ètica i comunicació. 2.El dret a la informació a la llibertat d'expressió. 3.Valors propis de l'ètica periodística. 4.Responsabilitat social del periodisme. 5.Clàusula de consciència i secret professional. 6.Informació, coneixement, entreteniment, fama i difamació en els mitjans actuals.


Victòries i absències destacades en una nova jornada de seleccions\nEspanya i Bèlgica derroten còmodament els seus rivals, mentre que Messi i Ter Stegen finalment no participen en els seus respectius partits\nNova jornada de partits de seleccions i nova oportunitat per veure els futbolistes del FC Barcelona en acció. Aquest dimarts, fins a nou jugadors blaugrana han disputat alguns minuts amb les seves seleccions i els bons resultats els han acompanyat. De fet, només Yerry Mina, amb Colòmbia, ha empatat. Umtiti, Dembélé, Coutinho, Paulinho, Piqué, Alba, Iniesta i Vermaelen han estat els altres noms propis blaugrana. Ter Stegen, amb Alemanya, i Leo Messi, amb Argentina, han estat les absències més destacades.\nRÚSSIA – FRANÇA\nEls primers en jugar han estat els blaugrana Samuel Umtiti i Ousmane Dembélé, que han estat titulars contra Rússia. El jove atacant ha jugat 71 minuts, mentre que el central ha estat substituït al minut 80. Tots dos han contribuït al triomf de França a l’Estadi Krestovski de Sant Petersburg i han gaudit d’alguna ocasió. La més clara, una passada de 40 metres d’Umtiti cap a Dembélé que l’àrbitre ha anul·lat per un just fora de joc. Finalment, el doblet d’Mbappé i el gol de Pogba han resultat decisius (1-3). El gol local l'ha fet Smolov.\nBÈLGICA - ARÀBIA SAUDITA\nEls diables vermells han golejat el seu rival al King Baudouin Stadium de Brussel·les amb un doblet de Lukaku i les dianes de De Bruyne i Batshuayi. Vermaelen, suplent, ha entrat en l’inici de la segona meitat i ha jugat els darrers 45 minuts d'un partit que serveix per certificar el bon estat de forma dels belgues abans del Mundial.\nALEMANYA – EL BRASIL\nSense Marc-André Ter Stegen sota pals –Löw ja va confirmar que no jugaria per descans-, la selecció alemanya ha caigut per la mínima contra la Brasil de Coutinho i Paulinho, titulars. Gabriel Jesús ha estat l’autor del gol del triomf de la canarinha a Berlín, en un partit en què els dos blaugrana han fet un bon partit. Paulinho ha jugat els 90 minuts, mentre que Coutinho ha estat substituït al minut 73.\nAUSTRÀLIA – COLÒMBIA\nEmpat a zero entre Austràlia i Colòmbia a Londres, en un duel en què la selecció colombiana ha portat el pes ofensiu però ha pecat de desencert. El blaugrana Yerry Mina ha jugat 37 minuts, ja que ha entrat en substitució d’Óscar Murillo al minut 53.\nESPANYA – ARGENTINA\nLa golejada més gran ha arribat en l’últim partit del dimarts. I l’ha aconseguit Espanya, en l'enfrontament que ha jugat a Madrid contra una selecció Argentina que ha trobat a faltar Leo Messi. El crac blaugrana no ha pogut jugar per unes molèsties i s’ha perdut un duel que ha acabat 6-1. Un hat-trick d’Isco i els gols de Iago Aspas, Diego Costa i l’exblaugrana Thiago han estat massa per a l’albiceleste, que només ha trobat el gol a través d’un cop de cap d’Otamendi a la sortida d’un córner. Piqué, Iniesta i Jordi Alba han estat titulars. El de l’Hospitalet ha jugat 78 minuts, mentre que el central català ha estat substituït al minut 70 i Iniesta al 55.


“La fiabilitat és un valor” – Comfluència – El blog d'Opteam\n“La fiabilitat és un valor”\nEnric Sierra, subdirector de lavanguardia.com i redactor en cap de La Vanguardia, té una ampla experiència en mitjans tant escrits com audiovisuals. A més, va ser membre de l’equip fundador del primer diari gratuït a Espanya (20 Minutos) i forma part de la Junta del Col·legi de Periodistes de Catalunya. Per ell, la honestedat, la confiança i la fiabilitat són elements clau en comunicació.\nCom sobreposar-se a la mala sort? (Pregunta de Fran Garcia Morales, Cap de comunicació del Vall d’Hebron Institut de Recerca)\nLa mala sort forma part de l’ofici. A la nostra feina sabem que passa sovint que les coses són imprevisibles, per molt que estem obligats a fer previsions i tenir elements preparats. Si finalment alguna cosa més potent supera la nostra previsió, cal pensar que el nostre tema es pot reconvertir i tornar a vendre perquè poca gent l’haurà vist.\nQuin element consideres crític per a qualsevol acció de Projecció o Imatge que vulgui assolir l’èxit?\nEl principal element crític és que no sigui sincer ni honest. Tard o d’hora, les coses postisses s’acaben descobrint.\nQuin és el benefici principal que aporta una bona gestió de la Comunicació?\nLa generació de confiança vers qui comunica i respecte allò que es comunica. La fiabilitat és un valor\nUna empresa o una institució que gestiona bé les relacions amb els seus públics. Per què?\nConsidero primordial que les empreses i institucions gestionin bé les relacions amb el seu públic perquè és a ells a qui es deuen finalment.\nUna qüestió de Comunicació sobre la que encara no has trobat resposta…\nCom pot ser que hi hagi tanta incomunicació i aïllament en el moment de la història de la humanitat on hi ha més capacitat de comunicació?\nEntrada prèviaAnterior Internet, clau en els negocis actuals\nEntrada següentSegüent Mesurant la influència


Impressió de fitxers en un dispositiu de memòria\nEncara que l'equip no estigui connectat a un ordinador, o no hi hagi cap controlador d'impressora instal·lat a l'ordinador, des de l'equip podeu imprimir els fitxers desats en un dispositiu de memòria.\nSi l'opció <Seleccionar opció en connectar dispositiu de memòria> està establerta en <On>, quan inseriu el dispositiu de memòria es mostra una drecera a <Imprimir des del dispositiu de memòria>. Premeu <Imprimir des del dispositiu de memòria> i aneu al pas 4. <Seleccionar opció en connectar dispositiu de memòria>Inserció d'un dispositiu de memòria\nPremeu <Dispositiu memòria>.\nSeleccioneu el dispositiu de memòria que vulgueu.\nPer obtenir informació sobre els elements de la pantalla i instruccions sobre com utilitzar-los, vegeu Treball amb fitxers i carpetes en dispositius de memòria.\nSi seleccioneu fitxers PDF o XPS, aneu al pas 6.\nPodeu seleccionar i imprimir un màxim de 6 fitxers d'un mateix dispositiu de memòria alhora.\nSeleccioneu l'origen de paper i premeu <Bé>.\nIntroduïu el número d'impressions amb les tecles numèriques.\nCanviar nre. de còpies\nSi seleccioneu diversos fitxers al pas 4, premeu <Canviar nre. de còpies> i introduïu el número d'impressions.\nPer a les opcions d'impressió, vegeu Configuració de la pantalla i les operacions per imprimir fitxers desats.\nPer imprimir un fitxer amb contrasenya, premeu <Opcions> <Contrasenya obrir docum.> <Contrasenya de xifratge> o <Contrasenya de directiva>, escriviu la contrasenya i premeu <Bé>. Per imprimir fitxers PDF amb prohibició d'impressió o per imprimir en alta resolució fitxers PDF que només es puguin imprimir amb baixa resolució, introduïu la contrasenya especificada.\nSi premeu <Iniciar impressió> sense introduir una contrasenya i el fitxer té una contrasenya de xifratge, es mostra una pantalla d'introducció de contrasenya.\nPer cancel·lar la impressió, premeu <Cancel·lar> <Sí>.\nCàrrega de paper\n> Ús de l'espai d'emmagatzematge > Treball amb dades en dispositius de memòria > Impressió de fitxers en un dispositiu de memòria


Propostes fomatives de la Nau Ivanow – Barcelona – Jove Espectacle\nPropostes fomatives de la Nau Ivanow – Barcelona\nMés propostes de formació: il·luminació, actoral, comunicació, internacionalització, producció\nT’OFERIM MOLTES PROPOSTES PER AL MARÇ!\nESCULL LA QUE MÉS T’INTERESSI\nESPAI I LLUM\nCurs d’introducció de disseny i tècnica de l’espai escènic on es posa en consideració tant la llum com l’espai sonor.\nAprendràs les bases de la producció en arts escèniques i les seves tasques al llarg de tot el procés: creació, exhibició i distribució.\nEines, recursos i estratègies per a una campanya de comunicació d’èxit, on i off line, amb un pressupost ajustat.\nQuatre càpsules per desenvolupar la mobilitat i circulació de companyies i obres escèniques més enllà dels seus circuits habituals de treball.\nUn taller d’arts escèniques en què el cos i el moviment són la base de creació de nous llenguatges escènics.\nSource: Més propostes de formació: il·luminació, actoral, comunicació, internacionalització, producció


Entre el segle XVI i principis del XVII, el Carnaval de Barcelona va ser un mes famosos de tot Europa, però tot això va desaparèixer amb Franco. Llavors, des del final de la seva dictadura el 1980, la gent ha estat recuperant tots aquests anys sense un carnaval. Avui dia, el desig de passar una bona estona i divertir-se és tan fort com era fa 685 anys.\nDes dels anys 80, el Carnaval va ser copiat del brasiler amb una 'Gran Rua' central, però el 2012 aquesta part de les celebracions es va suspendre. L'ambició i l'enfocament ara és crear un format de carnaval de Barcelona que s'inspiri en els antics carnavals de segles anteriors que daten del segle XIV. La idea central del carnaval del segle XXI a Barcelona és la participació i l'intercanvi.\nDe què es tracta Carnival?\nEl Carnaval de Barcelona, Mardi Gras o Carnestoltes a català, marca l'última vegada per entremaliadura, excés d'indulgència i una excusa per a una festa seriosa abans de la purga de vicis i el començament d'una dedicada abstinència durant la Quaresma. És el moment d'alegria, exuberància i joie de vivre, abans del Dimecres de Cendra quan comença la Quaresma de Pasqua de 46 dies.\nEl carnaval comença amb "Dijous Gras" o "Dijous Llarder", que significa Greix o jutge greixosa, el primer dia del cicle de Carnaval, quan el Rei Carnestoltes (Carnestoltes) fa la seva entrada triomfal a Barcelona per proclamar el seu regnat. Això diu 'l'Arribo' (L'arribada), l'esdeveniment central de les festivitats del Carnaval de Barcelona. El paper simbòlic del Rei del Carnaval és portar tots els pecats del poder i assumir la responsabilitat de totes les coses dolentes que van ocórrer al llarg de l'any.\nEl Rei està envoltat pel seu esplèndid Cort: el Primer Ministre, els Set Ambaixadors, que representen les set viles històriques de la ciutat: Magòria, Sol de Baix, Tres Torres, Camp d'en Grassot, les bugaderies d'Horta, Sant Genís dels Agudells, Fabra i Coats i Clot de la Mel, els seus attachés, músics, abanderats, els gegants del Carnaval de Barcelona Rodanxó i Rodanxona i més gresca.\nCom la raó tradicional del Carnaval és menjar tant com sigui possible abans que comenci la Quaresma, els esdeveniments orientats al menjar s'organitzen al llarg d'aquest dia en la majoria dels mercats i bars locals. Els menjars típics del Carnaval català són botifarra d'ou, truites, coca de llardons i escudelles.\nCom que no hi ha més desfilada central a Barcelona, el proper cap de setmana pot trobar molts esdeveniments locals i desfilades de carnaval locals a tota la ciutat. L'esdeveniment principal de diumenge és "La Taronjada", una acolorida batalla entre els jugadors del Carnaval i el públic de globus taronges i confeti, recordant les taronges reals que alguna vegada van ser llançades al segle XIV.\nLa setmana de les celebracions acaba en "Dimecres de Cendra" o Dimecres de Cendra. A tot el món, el Dimecres de Cendra és una data coneguda pels cristians per caure quaranta dies hàbils abans del Diumenge de Pasqua. Simbolitza el començament de la Quaresma, un període de quaranta dies en el període previ a la Pasqua en què els cristians tradicionalment han demostrat l'abstinència dels seus vicis, qualsevol que sigui. Aquest dia el carnaval arriba a la seva fi amb el Funeral de la Sardina. Hi ha diverses explicacions d'aquesta peculiar tradició, es manté que un grup d'estudiants que, reunits en una cambra de darrere d'una farmàcia a Madrid al segle XIX, van decidir realitzar una marxa satírica dels peixos que simbolitzen l'abstinència i el dejuni.\nEls "Enterraments" generalment consisteixen en una desfilada de carnaval que parodia un seguici fúnebre - els colorits vestits es canvien apropiadament per roba de dol negra - i culmina amb la crema d'una figura simbòlica, generalment una representació d'una sardina. Aquest enterrament simbòlic del passat per permetre a la societat renéixer, transformar-se i amb un nou vigor.\nMoltes menjars de la comunitat es duen a terme en aquest dia en diferents barris i parts emblemàtiques de Barcelona, on tothom està convidat a menjar sardines i arengades amb una barra de pa rústic i una bona copa de vi.\nPer veure desfilades de carnaval més extravagants i colorits, ha de dirigir-se a Sitges, que és una bonica localitat costanera a només 35 km al sud de Barcelona, on el Carnaval de Sitges se celebra als mateixos dies que Barcelona. És famós per les seves desfilades extravagants, gràcies a un fantàstic esforç anual dels residents de Sitges.


Equilibris – Ningú és Perfecte\nTants anys fent l’andorrà per preservar la famosa neutralitat i equidistància i finalment no han estat ni els coprínceps ni els heretges de la pàtria els qui estan fent del país una colònia espanyola.\nEl mercat implacable, les inversions espanyoles en xarxes viàries al sud i la laxitud del govern francès en el mateix sentit, els preus, la immigració, la desídia estatal en les polítiques d’integració, la tendència en només voler veure la mà d’obra temporera com a temporera…tot plegat ha posat sobre la taula el que qualsevol que s’hi vulgui fixar pot veure sense haver d’encomanar cap estudi als experts.\nJa no som un país trilingüe. Aquella brama que corria que deia que tots els andorrans parlaven català i francès i espanyol és un reducte cada cop més petit. Avui els nens i nenes aprenen anglès, es descarta el francès si no és que s’assisteix a l’escola francesa i la llengua franca és el castellà en la via pública i el portuguès en moltes vides privades. Cosa que em semblaria perfecta si jo pogués viure plenament en català a Andorra, cosa que no és.\nLes importacions continuen baixant del cantó francès i augmentant del costat espanyol. Cosa que abarateix determinats costos però que una vegada més ens fa perdre versatilitat i atractiu pel visitant, també majoritàriament del sud.\nI així anem fent, que qui dia passa, any empeny, amb mitjans de comunicació en franca retirada de l’idioma, amb una població que coneix els ministres espanyols però ni els francesos i – massa sovint- ni tan sols els nacionals.\nAmb participació massiva en activitats culturals de caire espanyol i absolutament minoritàries en francès, malgrat els esforços de l’ambaixada gal·la.\nAmb majoria d’estudiants universitaris a Barcelona, amb minories a Tolosa o París…i així un llarg etcètera del qual, quan vulguem reaccionar resultarà que haurem de demanar permís per sortir. En castellà, és clar.\n2 de febrer de 2009 26 de Juliol de 2016 Ningú és PerfecteSin categoría\n6 thoughts on “Equilibris”\n2 de febrer de 2009 at 3:37 PM\t Respon\nSi no controles l’educació, tota, és molt difícil. Arraconar la cultura francesa és una drama, però hem arribat a un punt en què fins i tot la catalanitat i l’andorranitat d’Andorra semblen pegats de niocotina.\n2 de febrer de 2009 at 5:13 PM\t Respon\nDoncs si, és una tema preocupant. Abans gairebé tothom era capaç de comunicar en les tres llengües. Ara,el francès està en clar retrocés, el català malferit. S’està, o ja sha perdut una d’aquelles característiques d’una Andorra que comparativament era més rica culturalment i més autèntica en la seva autenticitat muntanyenca.\n2 de febrer de 2009 at 11:37 PM\t Respon\nSense que la recessió del francès no hagi de ser entesa pels andorrans com una pega, el problema real és el malbaratament del català. El català ÉS la peça clau de la identitat andorrana, per molt que sovint no es vulgui entendre.\n3 de febrer de 2009 at 11:51 AM\t Respon\nAbsolutament d’acord amb els tres.una llàstima en tant que com a col·lectiu no reaccionem prou.\n4 de febrer de 2009 at 6:45 PM\t Respon\nDoncs David, crec que si el català és peça clau per l’identitat d’Andorra, crec que l’quilibri de les dues altres llengües també és cabdal, altrament podriem caure en una “dependència cultural” de Catalunya que tampoc ens interessa.\n8 de febrer de 2009 at 11:30 AM\t Respon\nJo faig part d’aquesta generacio trilingue de la que parlaves. Vaig estudiar al Lycee i reconenc que em tira molt la cultura francesa.Tot i aixo m’interesso per la cultura catalana, espanyola i sobretot per l’andorrana que es la que sento mes en via d’extinsio ! Acostumo a anar als esdeveniments que organitza l’ambaixada francesa i confirmo que hi va poca gent i sempre la mateixa : quatre andorrans i els professors del Lycee.Tenim la sort d’estar « entre dos nacions neutrals » com diu el nostre himne. Sempre havien sabut treure profit d’aquesta situacio. I era una riquesa cultural immensa. . Ara ja no es el cas. Tot ha de ser made in spain : els productes, la cultura, les idees i fins hi tot la llengua del dia a dia ! Andorra una colonia espanyola ? T’asseguro que culturalment ja ho es.\nEntrada anteriorQui paga descansa, qui cobra més\nSegüent entradaBlocs i Blocs


L’Ajuntament de València i Creu Roja continuaran amb el repartiment de cistelles de productes d’alimentació saludable entre les persones majors de la ciutat – RiberaTV\nLa regidora Pilar Bernabé ha visitat hui les instal·lacions de Creu Roja per a agrair a les persones voluntàries el seu treball que han repartit més de 5.000 caixes durant la pandèmia\nL’Ajuntament i Creu Roja continuaran amb el repartiment de cistelles de productes d’alimentació saludable entre les persones majors de la ciutat. Així ho ha manifestat la regidora d’Envelliment Actiu, Pilar Bernabé, en anunciar «l’ampliació d’este servici que, des que va començar la pandèmia de la COVID-19 fins al moment, ha cobert les necessitats alimentàries de majors en situació de risc i vulnerabilitat amb més de 5.000 d’estes caixes». «Amb l’ampliació d’este servici, fins al 31 de desembre de 2020, pensem repartir 6.000 caixes més, perquè ens preocupem per cuidar les persones majors de la ciutat», ha manifestat la regidora durant la visita que ha realitzat este matí a les instal·lacions de l’esmentada organització humanitària, encarregada d’acostar a les cistelles a les llars de les persones beneficiàries.\nLa regidora d’Envelliment Actiu, Pilar Bernabé, que ha destacat «el treball desenvolupat pel voluntariat de Creu Roja que, setmanalment, ha fet l’entrega d’estes “Cistelles Bàsiques” finançades per l’Ajuntament per tal de garantir l’assistència de les persones majors de la ciutat», ha recordat que a més d’aliments saludables, inclouen recomanacions nutricionals, propostes de menús i s’han adaptat per a persones amb patologies cròniques o al·lèrgies.\nConcretament, tal com ha explicat Pilar Bernabé, «les Cistelles Bàsiques d’Alimentació contenen una sèrie d’aliments seleccionats amb el propòsit de preparar menús saludables, incloent-hi productes frescos i també d’higiene personal». «La finalitat d’este servici és que estes cistelles garantisquen les necessitats nutricionals i energètiques diàries de les persones destinatàries», ha afegit tres indicar que esta iniciativa «s’ha sumat a una bateria de mesures que va aprovar la regidoria d’Envelliment Actiu amb motiu del decret d’Estat d’Alarma».\nEn esta línia, també s’han habilitat el denominat “Call center” «perquè cap persona major a la nostra ciutat es quede sense ningú amb qui parlar i puga ser atesa en els moments més crítics d’aquesta crisi sanitària».\nL’Ajuntament de València i Creu Roja continuaran amb el repartiment de cistelles de productes d’alimentació saludable entre les persones majors de la ciutat added by Ribera Televisió on 10 Agost, 2020


Èxit de la 1a Gala Solidaria\n29-05-2017 by Rosa Deixa un comentari\nEl passat divendres 26 de Maig va tenir lloc a l’Hotel Atenea Port de Mataró la primera Gala Solidaria que organitza Maresme Oncològic. Els més de 150 assistents van disfrutar d’una vetllada molt emotiva que va començar amb música de la Orquestra de Mataró i la benvinguda de la nostra presidenta. Mentre es disfrutava del sopar van tenir lloc diferents actuacions: Carme Faja, Helena Rodriguez i Oscar Camacho, Carles Duarts i Joaquim Esquerra, i Genís Mayola i Angel Rivas. L’apunt mèdic el van oferir diferents metges de l’Hospital de Mataró: Dra. Pilar Lianes, Dr. Xavier Suñol i Dr. Josep M. Gubern. Tot l’acte va estar conduit pel periodista Miquel Piris.\nEs va aprofitar aquesta Gala per retre un homenatge a la Sra. MariLuz de Alba que tant ajuda a l’Associació desde fa anys, especialment en la organització de la Caminada anual contra el càncer. Així mateix es va fer un reconeixement als dos ciclistes del grup LLiurepedaladors, Albert Martinez i Marcel Puebla, que amb el seu projecte “Marxem a Roma” han recaptat més de 1.000 € per Maresme Oncològic.\nTots els assistents van tenir un regal, obsequi dels prop de 70 comerços i empreses que van col.laborar amb la Gala.\nFinalment l’alcalde de Mataró Sr. David Bote va cloure l’acte.\nGala Solidaria de Maresme Oncològic\n26-04-2017 by Rosa Deixa un comentari\nEns fa molta il.lusió comunicar-vos que estem preparant la 1a GALA SOLIDARIA de Maresme Oncològic que tindrà lloc el proper 26 de Maig a l’Hotel Atenea.\nEs tracta d’un sopar, actuacions en directa i una rifa solidaria …i sobretot es tracta de compartir una vetllada amb tots els que ens vulgueu acompanyar.\nTots els beneficis d’aquest acte es destinaran a ampliar els nostres serveis als malalts de càncer i als seus familiars.\nUn any més, el Sant Jordi de Maresme Oncològic ha estat un èxit. La parada de roses que posem a la Riera va ser el punt de trobada de molts de vosaltres que vàreu voler que la vostra rosa servís per col.laborar amb la nostra associació.\nTotes les roses vengudes !!! Gràcies a tots !!!\n“Marxem a Roma”\n06-04-2017 by Rosa Deixa un comentari\nTenim la joia de compartir amb tots vosaltres el repte solidàri d’aquest parell de mataronins que formen part del grup Lliurepedaladors.\nMarxen a Roma en benefici de la nostra associació .\nAjudem-los a “pedalejar” donant-los molts ànims i compartint aquesta noticia per aconseguir el màxim de donacions (1cèntim d’€ per Km) al llarg de tot el seu recorregut de 1600Km.\nÀnims nois i bona ruta !!!!!\nPresentació del llibre : “I ara, sóc jo. Un camí per la transformació personal”\n05-04-2017 by Rosa Deixa un comentari\nDimarts 28 de Març, Maresme Oncològic va organitzar la presentació de l’últim llibre de Josep Torrents a la llibreria Dòria de Mataró. La presentació va anar a càrrec de la pedagoga Montse Mach.\nEn Josep Torrents (llicenciat en psicologia, terapeuta i escriptor) ens va fer un tast del seu llibre on explica les claus que ens poden ajudar a descubrir qui som realment i com aprendre de nosaltres mateixos sense enganys.\nXerrada : “La salut de la dona”\nPer commemorar el Dia Internacional de la dona, hem organitzat pel dijous 9 de Març una xerrada : ” La salut de la dona, Mesures de prevenció al llarg de la vida”.\nDones i homes són anatòmica i fisiològicament diferents. Això implica que els problemes de salut al llarg de la vida no són els mateixos. La Dra. Gòmez ens explicarà quines són les diferents patologies específiques de les dones i quines són les mesures de prevenció que s’haurien de seguir.


Jornada de recerca i intercanvi amb l'MMU - el blog d'educació d'UManresa\nJornada de recerca i intercanvi amb l’MMU\nPosted on 21 novembre 2016 21 desembre 2016 Author Montserrat Pedreira 0\nEl passat divendres 18 de novembre va venir la Dra. Julliette Wilson-Thomas, de Manchester Metropolitan University a visitar el nostre espai Lab 0_6. Aquesta trobada va servir també per intercanviar experiències amb altres professionals educatius de la Universitat del País Basc, del Niu de Ciencia, del CRECIM i del Parc de la Sèquia de Manresa, que també es van afegir a les visites que es varen fer durant aquests dos dies als espais Niu de Ciència (Museu Blau-Museu de Ciències Naturals de Barcelona), Espai Creactivity (Cosmocaixa) i l’espai de ciència i medi de l’Escola Ítaca de Manresa.\nNiu de ciència, espai 0-6 del Museu de Ciències Naturals de Barcelona\nLa Dra. Julliette Wilson-Thomas ens va presentar també, en un seminari final, el projecte EdLab (http://www.edlab.org.uk) que actualment estan duent a terme a la Manchester Metropolitan University, que consisteix en apropar l’educació activa a diversos col·lectius.\nA partir de la bona acollida, per part dels assistents, d’aquesta trobada interdisciplinar sobre espais de ciència per a la infància amb una ponent convidada d’una universitat estrangera, es va valorar la possibilitat de realitzar més trobades d’aquest caire en el marc de la formació contínua tant de les formadores i formadors com dels membres de l’equip d’Educació Infantil de la FUB.\nPrevious PostDissabte de ciència: Llegir la natura. Què ens diuen les restes i rastres?\nNext PostVIII Jornada de Diàlegs Educatius “La cultura matemàtica de les persones”


Enquesta de satisfacció. Treball\nButlletí d'Economia Social i ...\nPer tal d'obtenir major informació sobre què esperen els subscriptors del Butlletí d'Economia Social i Cooperativa, voldríem realitzar una enquesta senzilla.\nSeleccioneu una opció Cooperativa / cooperativista Tècnic assessor en creació o creixement empresarial Treballador de l'administració Entitat representativa Altres (especifiqueu quin en el camp següent)\nSeleccioneu una opció A Barcelona ciutat A la demarcació de Barcelona A la demarcació de Tarragona A la demarcació de Lleida A la Catalunya Central A les Terres de l'Ebre A la demarcació de Girona A l'Alt Pirineu / Aran Altres (especifiqueu on en el camp següent)\nAmb quina freqüència llegiu el Butlletí d'Economia Social i Cooperativa?\nSeleccioneu una opció Sempre Gairebé sempre De vegades Gairebé mai Mai\nDes d'on llegiu el butlletí?\nSeleccioneu una opció Des de l'ordinador de la feina Des de l'ordinador de casa Des del telèfon mòbil/tauleta Altres\nCom vau conèixer el butlletí?\nSeleccioneu una opció Web del Departament d'Empresa i Ocupació Xarxa Emprèn (antigament xarxa INICIA) Direcció General d'Economia Social i Cooperativa i treball Autònom Me'l va recomanar un amic/company Xarxes socials No ho recordo Altres\nValoreu de l'1 al 10 els següents tipus de continguts del butlletí:\nInformació programes de suport\nConvocatòries ajuts i finançament\nRecursos informatius i formatius (infografies, guies, vídeos)\nTrobeu a faltar algun contingut?\nCreieu que sobra algun contingut?\nCom us ha arribat aquesta enquesta?\nSeleccioneu una opció Butlletí d'Economia Social i Cooperativa Twitter Altres (especifiqueu quina en el camp següent)


Fòrum d’Educació i Cultura Popular | reporteducació SERVEI EDUCATIU\nEl Fòrum d’Educació i Cultura Popular vol reconèixer l’important paper de la cultura popular en l’àmbit educatiu, i fer visible les experiències, bones pràctiques, recerques, projectes, formacions, etc., que s’estan realitzant a Catalunya i arreu dels Països Catalans. El Fòrum pretén ser un espai de reflexió, debat, d’aprenentatge i d’intercanvi que permeti centrar criteris i revisar el discurs teòric i les pràctiques sobre la cultura popular a l’educació, posant de relleu aspectes com la interculturalitat, la diversitat religiosa o el gènere.\nEl Fòrum parteix d’un concepte ampli de l’educació, que inclou i integra l’educació formal, la informal i la no formal, i de la cultura popular entesa més enllà de la festa.\nEl Fòrum ha començat a treballar el 2017, de cara a presentar les seves propostes en el marc de la 2a edició «Som Cultura Popular. Mostra del Patrimoni Cultural Immaterial» que se celebrarà el 26 i 27 de gener de 2018 a Barcelona. Estarà obert a professionals de l’educació i de la cultura, de la gestió cultural, de l’antropologia i de la sociologia, i a associacions, les AMPA, entitats de lleure, ajuntaments,\ncentres d’interpretació, museus, serveis educatius, mitjans de comunicació i públic interessat.\nEl comitè impulsor del Fòrum està format per: Departament de Cultura (Direcció General de Cultura Popular, Associacionisme i Acció Culturals), Ajuntament de Barcelona (Institut de Cultura de Barcelona- UCUB), Departament d’Ensenyament (Subdirecció General d’Ordenació i Atenció a la Diversitat), Departament de Governació (Direcció General d’Afers Religiosos), Departament de Treball, Afers Socials i Famílies (Direcció General de Joventut), Ajuntament de Barcelona (Drets de Ciutadania, Participació i Transparència), Consorci d’Educació de Barcelona, Institut Municipal d’Educació de Barcelona, Consell d’Associacions de Barcelona (CAB), Consell de l’Associacionisme Cultural, Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), Federació d’Associacions de Mares i Pares d’Alumnes de Catalunya (FaPaC), Federació de Moviments de Renovació Pedagògica de Catalunya (FMRPC), Institut Català de les Dones, Programa de Millora i Innovació de la Formació de Mestres (MIF).\nEl fòrum pretén ser un espai de reflexió, debat, d’aprenentatge i d’intercanvi que permeti centrar criteris i revisar el discurs teòric i les pràctiques sobre la cultura popular en l’educació, posant de relleu aspectes com la interculturalitat, la diversitat religiosa o el gènere.\nEl Fòrum l’impulsen conjuntament diversos organismes de l’àmbit cultural i educatiu de l’Ajuntament de Barcelona i la Generalitat de Catalunya, i entitats del món cultural i educatiu.\nEl Fòrum afavorirà la participació i el treball de persones expertes i de persones interessades, al voltant de quatre eixos temàtics:\n◦ Quina cultura popular?\n◦ Cultura popular i societat plural.\n◦ Cultura popular i comunicació.\n◦ Cultura popular i sistema educatiu.\nEl Fòrum recollirà experiències a través d’un procés participatiu que implicarà els centres educatius, l’associacionisme i l’administració local.\nLa presentació que es farà en el marc del «Som Cultura Popular» permetrà incorporar les propostes de la ciutadania al treball elaborat pels experts.\nCompartir experiències de referència i bones pràctiques sobre la cultura popular al món educatiu.\nCrear debat sobre el tema i elaborar un discurs actual sobre la cultura popular al món educatiu.\nIdentificar institucions, professionals, associacions, ajuntaments, entitats, etc. que treballin la transmissió, difusió i formació en cultura popular i l’edició de materials didàctics.\nPosar en contacte persones i projectes que treballin aspectes de la cultura popular al sistema educatiu.\nRecollir i difondre propostes de continguts i de metodologies que sorgeixin tant en el procés participatiu i com durant la celebració del Fòrum.\nEl pla de treball s’organitza en tres nivells:\nTres comitès (impulsor, científic i organitzador) defineixen les línies de treball i els eixos que serviran de referent per a l’elaboració de les ponències, recullen les propostes que provenen dels experts i del procés participatiu, i preparen la presentació i el diàleg que es\nfarà en el marc del Som Cultura Popular 2018.\nLes ponències, elaborades per persones expertes, estructuraran els continguts i els reptes del fòrum.\nEl procés participatiu, dirigit a centres educatius, associacions i administracions locals, permetrà recollir experiències actuals en relació a la cultura popular i el món educatiu.\nDinamització, Portada antropologia cultural, aprenentatge, cultura popular, Països Catalans, reporteducacio 0


Maniquins - Diari La Veu\nEscriba el número 926501\n26 juliol 2019 06:00h\nMaruja Mallo (1902 - 1995) davant de la seua obra 'Sorpresa del trigo', 1936.\nCossos desarticulats, cossos trencats, cossos partits, cossos sense cap, mutilats. Cossos femenins de cames ortopèdiques amb sabates de taló i mitges. Nines sense braços, desarmades, vulnerables. Maniquins esquarterats que provoquen la morbositat de l’espectador. Imatges freqüents en el surrealisme, que provenen de l’imaginari misogin masculí i que, en aquest sentit, mostren les dones com a objectes sexuals de consum en els quals es projecten les fantasies, les fòbies i els desitjos dels autors. El 1938, a L’exposition internationale du surrealisme, celebrada a París, diversos artistes –Salvador Dalí, Maurice Henry, Marcel Duchamp, Max Ernst…– van dur a terme a partir de maniquins un conjunt d’obres conegudes sobretot per les fotografies que hi va fer Man Ray. En aquells anys (1933-38), Hans Bellmer va desenvolupar una nina de fusta amb un abdomen esfèric al qual es podien adaptar en combinacions estranyes i capricioses diferents parts del cos –quatre cames i dos malucs, per exemple–. El 1935, va publicar a Minotaure, la revista d’aquest moviment, una sèrie fotogràfica amb el títol Variacions sobre el muntatge d’una menor articulada.\nSalvador Dalí amb un maniquí a 'L’exposition internationale du surrealisme', 1938. A la dreta, el maniquí de Maurice Henry\nL’interès, però, venia de lluny i es remunta, si més no, als autòmats i a les concepcions que René Descartes va plasmar en el Tractat de l’home (1664), un volum en què descriu el funcionament del cos humà com una màquina. Recordem la llegenda segons la qual el filòsof va construir una autòmat d’aspecte infantil per substituir Francine, la filla morta pocs anys abans a causa de l’escarlatina. Al segle XIX, la literatura també se’n va ocupar. Només cal que pensem en la figura de l’Olímpia del relat L’home de l’arena (1817), d’E.T.A. Hoffmann. Ara bé, a principis del segle XX, el motiu, en què queden paleses les relacions entre erotisme i mort, pren força en nombroses composicions artístiques. La posició que estaven assolint les dones, que implicava canvis en els rols tradicionals i en la manera de vestir i comportar-se, fins a cert punt andrògina –la Nova dona, a la dècada del 1920–, va provocar, en general, malestar en les elits culturals, dominades en exclusiva pels homes fins llavors.\nMaruja Mallo, 'El escaparate', 1928. Oli sobre llenç\nEl 1919, l’austríac Oskar Kokoschka va crear una nina de grandària natural que s’assemblava a Alma Mahler. El mateix any, Blasco Ibáñez publicava El maniquí, un conte en el qual llegim: “Entonces se fijó en la mujer inmóvil, que parecía esperarle con su esbelta rigidez y sus ojos de vaga mirada, como empañados por lágrimas. Era un artístico maniquí que guardaba cierta semejanza con Enriqueta…” El 1923, Ramón Gómez de la Serna, a Cinelandia, una novel·la en què celebra el món de Hollywood alhora que ironitza sobre el seu glamur, segueix els plantejaments de les pel·lícules estatunidenques d’aquest període i, per tant, l’erotisme de l’ordre patriarcal dominant. L’escriptor, que tenia una obsessió per les nines de cera, a La sagrada cripta del Pombo (1924), narra el dia que va trobar la primera a El Rastro, una dona fetitxe que s’acomoda a la voluntat del seu amo: “Puedo no hacerle ningún caso sin sentir sus quejas. Completo así a la mujer que quiero sin más que tenerla y verla de reojo”. Un amic seu, el pintor José Gutiérrez Solana, que compartia aquesta afició, va omplir la seua casa de joguets mecànics: “…esa muñeca vestida de azul Nattier, que mueve la cabeza y el abanico al andar, y va dejando una estela de notas de música detrás de su polizón, y a la que llama Eva Futura, en recuerdo de la de Villiers de Lisle Adam.” El 1910, va executar Las vitrinas i El visitante y las vitrinas, dos peces en les quals hi apareixen maniquins antics segurament del Museo Arqueológico Nacional, que contrasten amb els més moderns que començaven a sovintejar. El 1926, Dalí presentava Maniquí barcelonès, un llenç concebut a partir d’una superposició de siluetes de colors vius que oscil·la entre el cubisme i la pintura metafísica.\nMaruja Mallo, 'Maniquí', 1927. Litografia\nEn aquest context, Maruja Mallo (Viveiro, Galícia, 1902 - Madrid, 1995), pintora relacionada amb la Generació del 27, apareixia en l’escena madrilenya amb una exposició promoguda per José Ortega y Gasset a les sales de la Revista de Occidente el 1928 en què va presentar Verbenas i Estampas. En el segon conjunt, que reflecteix l’atracció dels avantguardistes pel cinema, les màquines i l’esport, hi ha grups com Estampas cinemáticas o Maniquíes y estampas que mostren la vida accelerada de la ciutat i la deshumanització que comporta. En referència a obres com Maniquí, assenyala María Alejandra Zanetta: “Tenint en compte l’estreta amistat de Mallo amb Dalí i Gómez de la Serna, la seua familiaritat amb l’art surrealista i les teories psicoanalítiques de Freud, i l’obsessió que Ramón tenia amb els maniquins tant en la vida real com en la seua novel·lística, no és exagerat aventurar que l’estampa constitueix una burla a la pretesa modernitat dels seus companys que, malgrat que es consideraven moderns i avançats, seguien reproduint un imaginari femení que expressava aquell mateix ordre genèric sexual burgès que volien destruir” (“Dialogismo subversivo en las Estampas de Maruja Mallo”, 2015). Un pas important en la mesura que qüestionava els arquetips femenins de la cultura visual des de dins del mateix sistema de producció.\nEscriba el número 898774