El comú d’Andorra la Vella aconsegueix una parcel·la de més de 1.600 m2 al Fener - Altaveu el diari digital d'Andorra\n26/09/2019 (17:15 CET)\nEl comú d’Andorra la Vella disposarà d’una parcel·la de més de 1.600 metres quadrats al centre de la capital amb motiu de la urbanització de l’aparcament del Fener 2. A la sessió també s’ha aprovat la liquidació del pressupost del segon trimestre d’aquest any.\nEl consell de comú d’Andorra la Vella ha acordat, aquest dijous, l’aprovació definitiva del pla parcial de la unitat d’actuació de sòl urbà no consolidat (PP-NC-13) del Fener, del Pla d’Ordenació i Urbanisme Parroquial (POUP) de la capital, que permetrà la urbanització de la zona. La corporació disposarà d’una nova parcel·la, que correspon, aproximadament, a dues terceres parts de l’actual aparcament del Fener, que deixarà d’existir.\nLa parcel·la correspon al 15% de cessió obligatòria de terreny en aplicació de la Llei General del Territori i Urbanisme. “Penso que és un dia important perquè hem aconseguit un terreny en un lloc molt cèntric”, ha explicat la cònsol major, Conxita Marsol que encara no ha decidit quina serà el destí de la parcel·la. "De moment l'hem d'escripturar al notari i després ja veurem".\nDe tota manera ha avançat que "serà una decisió que haurà de prendre la propera corporació", i ha reconegut que ´"és un terreny que permet fer moltes coses”. La consellera del PS I Dolors Carmona ha opinat que es podria “demanar al ciutadà quin és el servei o infraestructura” que seria necessari per a la parròquia en aquell indret. El conseller de Cd’I Liberals Jordi Minguillón creu que s'hi podrien “fer moltes coses” com un aparcament “soterrat de vàries places” que podria “sortir gratis per al comú” gràcies a aquesta cessió. Minguillón ha valorat el terreny en uns set o vuit milions d'euros.\nAquesta parcel·la de l'aparcament del Fener 2 s’afegeix a altres que han passat a formar part del patrimoni del comú com el terreny de 2.500 metres quadrats davant del Govern, i un altre de quasi 1.000 metres quadrats al carrer Mestre Xavier Plana a la zona de Ciutat de Valls.\nD'altra banda, el comú també ha decidit convocar un concurs nacional per adjudicar el subministrament i la programació de 30 projectors LED rotatius per instal·lar als fanals de la zona de Bonaventura Riberaygua.\nUn milió de superávit al primer semestre\nA la sessió de comú també s’ha fet la liquidació del pressupost del segon trimestre del 2019. S’ha tancat amb un superávit superior al milió d’euros. Dolors Carmona ha preguntat sobre el possible endeutament a final d’any i Marsol ha dit que es tancarà com a molt amb un dèficit d’un milió d’euros però la previsió és que sigui de zero.\nEl superàvit està motivat per l’increment del volum d’impostos i taxes derivats de la construcció de nous edificis a la parròquia, com els drets de construcció i les llicències urbanístiques. A data 30 de juny, el comú ja ha superat la xifra pressupostada de 12,3 milions d’euros en concepte d’ingressos per impostos directes, que ha estat de 12,4 milions.\nL’endeutament del comú es redueix dels 42,21 milions de l’inici del mandat a l’any 2015 fins el 32,29 milions del 2019.


Cadascú és com és - Abacus Online\nNo cal tenir cap enveja\nSovint quedem enlluernats per com són els altres o per les coses que tenen o que fan. I, aleshores, pensem que voldríem ser com ells.\nPerò..., esteu segurs que ens agradaria ser com una altra persona?\nI és que, al capdavall..., CADASCÚ ÉS COM ÉS, oi?\nDescobreix una colla molt divertida i amb un missatge molt encertat!\nReferencia Abacus: 1355753.77


Marxen les tempestes i torna el sol aquest divendres\nAquesta nit hi haurà lluna plena i demà la calor afluixarà tan sols una mica a l’espera d’un cap de setmana plenament estiuenc\nper Xavi Segura dijous, 28 de juny 2018 - 17:31h | Actualitzat a 20/07/2018 12:34h\nLes tempestes d’aquest dijous han caigut amb força i han deixat quantitats destacables a molts punts del país, principalment de l’interior. Aquest canvi de temps, però, serà vist i no vist ja que aquest divendres tornarà el sol i desapareixeran les precipitacions, tret d’algun ruixat poc important de tarda al Pirineu.\nNo obstant, el sol es combinarà a primera hora amb restes d’alguns núvols baixos, sobretot en fondalades interiors i a la costa, i d’algunes bandes de núvols alts i prims que creuaran tot el país, especialment a la meitat sud i durant la primera meitat del dia. Localment, el cel pot quedar enterbolit.\nTot plegat amb unes temperatures que seran un pèl més baixes, tant les mínimes com les màximes, però seguirà fent calor arreu i xafogor a la costa. Els ruixats de tarda seran febles i s’esperen principalment a punts del Pirineu de Lleida.\nEl sol tornarà a dominar a gran part del país | Arxiu\nNit de dijous a divendres amb lluna plena\nAquesta propera nit de dijous a divendres tindrem la lluna plena del mes de juny. No obstant, la presència de força núvols arreu del país farà que sigui difícil veure-la durant les primeres hores que estigui al cel. Al llarg de la matinada aniran marxant els núvols i la podrem gaudir. La propera lluna plena serà el 27 de juliol i coincidirà amb un eclipsi total del satèl·lit.\nAquesta nit tindrem la lluna plena de juny | Arxiu\nEls termòmetres baixaran de forma transitòria aquest divendres, tot i que notarem poc el canvi perquè el descens serà, com a màxim, de dos graus. On més es notarà la baixada serà al Pirineu. A més, la sensació de xafogor seguirà ben present a prop de la costa.\nEn conjunt, les temperatures màximes es mouran entre els 27º i els 32º en general, si bé pujaran més a Ponent i a les Terres de l’Ebre. A prop de la costa no s’assoliran els 30º i la nit continuarà sent càlida.\nMés calor pel cap de setmana\nLa previsió del temps pel cap de setmana ens indica que el sol serà l’amo i senyor a tot el país. Tan sols hi haurà alguns intervals de núvols baixos en trams de la costa, sobretot a primera i última hora, així com nuvolades de tarda al Pirineu que, a tot estirar, deixaran algun ruixat aïllat.\nLa calor s’incrementarà una mica més cada dia i la majoria de màximes es mouran entre els 30º i els 35º a l’interior i prelitoral, superant-se aquesta xifra a Ponent i a la vall de l’Ebre. A la costa no es descarta arribar o superar lleugerament els 30º de forma puntual amb xafogor intensa.\nMÉTEO ESPECIAL: Les tempestes deixaran pas a un cap de setmana de ple estiu\nALERTA: Trobats diversos animals molt perillosos a Barcelona


Pirro es fa amb la 'pole' en una Moto2 ja decidida - Empordà\nCP de València\nPirro es fa amb la 'pole' en una Moto2 ja decidida\nBradl, campió del mundial, felicita Márquez, qui renuncia córrer a Xest per problemes de visió\nEP / XEST (VALÈNCIA) 06.11.2011 | 07:30\nEl pilot italià Michelle Pirro. EFE\nEl pilot italià Michelle Pirro (Moriwaki) ha aconseguit la 'pole position' en una descafeïnada sessió de qualificació de Moto2 (1:37.067) del Gran Premi de la Comunitat Valenciana, marcada per l'absència de Marc Márquez, qui ha decidit no competir per seus problemes de visió.\nD'aquesta manera, l'alemany Stefan Bradl (Kalex), que després de l'abandonament del pilot de Cervera ja és campió del món de la categoria, no ha hagut d´esforçar-se al màxim sobre el traçat valencià i s´ha conformat amb la quarta plaça.\nEl detall de la jornada l´ha tingut el pilot germànic en felicitar Márquez durant la sessió classificatòria per la seva gran temporada. L'equip de Bradl no ha dubtat a celebrar el campionat del món durant la celebració de la 'pole'.\nPirro estarà acompanyat en la primera línia de la graella pel japonès Yuki Takahasi (Moriwaki) i el finlandès Mika Kali (Suter). Els germans Àlex i Pol Espargaró, per la sevan banda, han acabat onzè i tretzè, respectivament.


Anem a pams: Almoster, Belltall, Verdú, Ciutadilla, Santa Maria de Vallsanta, Nalec...\nAlmoster, Belltall, Verdú, Ciutadilla, Santa Maria de Vallsanta, Nalec...\nEsglésia de parroquial de Sant Pere de Belltall\nEdifici neoclàssic de la fi del segle XIX en la construcció del qual es van aprofitar materials procedents de la veïna església romànica de Sant Pere, ara desapareguda. La façana és de línies simples, molt esquemàtica, amb una cornisa sobresortida que en reforça l'horitzontalitat. La porta és rectangular, amb trencaaigües recte sostingut amb dues mènsules. La llum entra per una mitja rosassa i al coronament hi ha frontó triangular. A l'esquerra s'alça el campanar, octogonal.\nVerdú és un municipi de la comarca de l'Urgell. Verdú és conegut pel vi, per la ceràmica negra, pel Castell de Verdú i l'Església de Santa Maria de Verdú, per Sant Pere Claver, pel Centre d'Art Contemporani de Cal Talaveró i l'espai Manel Mayoral.\nVeure: Miró a taula | Mayoral Espai d´Art\nEl Castell de Verdú és un dels edificis més emblemàtics de la vila i va ser al seu voltant on es van començar a aixecar els carrers i places que ara formen el poble de Verdú.\nA l'entorn de Verdú s’han trobat restes arqueològiques de diferents períodes; des de troballes de l’etapa prehistòrica passant per les ibèriques, les romanes i les medievals. La població va ser conquerida per Ramon Berenguer I ,comte de Barcelona, l’any 1055-1056. El primer document de Verdú, diu que el comte en va fer donació a Arnau Company, la seva esposa i el seu fill, després la castlania de Verdú estigué més de dues centúries en mans de la família Arnau de Verdú. Se sap que l'any 1130 Berenguer Arnau d'Anglesola ja figura com a senyor de Verdú, i que segurament l'havia rebut per herència del seu pare. Berenguer Arnau d'Anglesola va ser el pare de Guillem Arnau, Níniva, Sibília i Berenguera. Berenguera rebé del seu pare el senyoriu de Verdú com a dot del seu casament amb Guillem II de Cervera. Berenguera d'Anglesola va ser qui va otorgar la carta de població l’any 1184, i al mateix temps és qui cedeix els terrenys per construir les cases amb la condició que els habitants han de bastir les muralles, les torres i els portals. Neix la nova vila de Verdú; prop del castell amb repobladors procedents de diverses zones. Fins aquest moment en l’àrea urbana sols hi havia el castell i una petita església. A mitjans del s. XIII es començà a construir sobre la primitiva església dedicada a sant Nicolau de Bari, un nou temple dedicat a Santa Maria, sota la influència del romànic de L'"Escola Lleidatana". Guillem III de Cervera, fill de Berenguera, i Senyor de Verdú i Juneda, ha passat a la història com un personatge inquiet. Per tal de poder fer front a les despees d'una croada a Jerusalem, empenyora a Poblet, l'any 1203, el Castell de Verdú amb totes les seves pertinences . No podent retornar el manllevat es féu l'escriptura de venda a favor del Monestir l'any 1227. El Batlle era nomenat per Poblet, i exercia la difícil tasca moderadora entre la Vila i l'Abat. Poblet que tenia amb Verdú la possessió més rica i més gran de tots els seus dominis, obtingué saborosos privilegis entre els quals destaca, pel benefici que reportava a la Vila, el dret a Fira, avui desapareguda, concedida pel Rei Pere III el Cerimoniós ,l'any 1378. Fira d'animals de peu rodó que se celebrava per St. Marc i s'allargava durant deu dies. A partir d’aquí i fins a la desamortització de Mendizábal (1835) la vila es desenvolupà integrada al monestir.\nPortalada de ponent de l'església parroquial de Santa Maria de Verdú. Romànic escola de Lleida\nMés informació de Verdú\nEl poble està situat a 515 m d'altitud i està marcat per la inconfusible i poderosa silueta del castell, des del qual es dominen els horitzons oberts de l'Urgell i la Segarra.\nCampanar de l'sglesia de Sant Miquel de Ciutadilla\nEsglésia gòtica del s. XIV de gran sobrietat i molt ben conservada. La presideix la gran imatge de l’arcàngel Sant Miquel, titular de la parròquia, de notable elegància i bellesa.\nEl castell de Ciutadilla és la impressionant construcció, tot i que està mig en ruïnes, que corona el poble de Ciutadilla, a la comarca de l'Urgell.\nÉs una antiga fortalesa medieval del segle XI amb elements posteriors romànics i gòtics, transformada al segle XVI en palau renaixentista i que va subsistir fins al 1835.\nSi es consulta la història, es troba els Guimerà des de la reconquesta i fins ben entrat el segle XVII, en quasi totes les comtesses bèl·liques del país. A Ciutadilla, quan sols es parla de les muralles del castell en un document de l'any 1029, es nomena en Guerau de Guimerà com a senyor Jurisdiccional, resseguint el fil dels senyors del lloc desprès hi trobareu diferents Gisperts de Guimerà, entre ells el Gispert que al segle XVI converteix l'antiga fortalesa militar en magnífic palau renaixentista aixecant la gallarda torre de l'homenatge.\nConvent del Roser de CiutadillaEl convent dominic del Roser fou fundat el 1582 per Gispert de Guimerà, l’obra d’aquesta casa va començar aquell any i el 1587 ja s’havia acabat. Es tractava d’un convent de reduïdes dimensions tant pel que fa a l’església i espais conventuals com pel nombre de membres de la comunitat. No va patir especialment els efectes de la guerra del Francès i els frares només van abandonar la casa de manera puntual, salvant els béns. Durant el trienni Liberal la casa fou suprimida temporalment però s’hi va quedar un dominic al seu càrrec, tot i que secularitzat. La desamortització de 1835 va arribar amb una comunitat reduïda a només dos membres, el prior i un laic, el sacerdot es va quedar a la parròquia de Ciutadilla mentre que el convent quedava abandonat i anava caient en ruïna. El 1845 s’hi allotjaven obrers que treballaven en les carreteres i el 1896 l’església ja havia perdut la teulada. Es van poder salvar alguns elements de mobiliari i sarcòfags de la família dels fundadors. Finalment el convent fou arrasat i la portada de l’església es va portar a Reus.\nParada i fonda ... (recomanada)\nEl restaurant està ubicat al cor del poble de Ciutadilla als baixos d'una casa típica de poble.\nEl monestir deVallsanta és el continuador d’un primer establiment de monges cistercenques situat a la Bovera, molt proper. Possiblement a causa de les inapropiades condicions que presentava aquest darrer lloc, hom va prendre la decisió de traslladar-se i una part de la comunitat va anar a Santa Maria de Valldaura (1231) a Olvan, i l'altra va passar a aquest indret de Vallsanta (1237).\nLa construcció del nou monestir de Vallsanta va començar l’any 1235 i el 1237 el papa Gregori IX va autoritzar el trasllat de les monges de la Bovera a la vall, fet que es devia portar a terme en aquella època, tot i que possiblement va quedar alguna monja a l’antic monestir fins el 1246.\nLa comunitat resultant era força important i el 1246 consta que tenia un total de 23 membres. L’any 1272 hi ha constància d’una donació de Jaume I a favor del monestir per la construcció d’un claustre, tot i això, possiblement aquella dependència monàstica no s’hauria aixecat mai. Cap el 1345, a l’època de la priora Sibil·la de Boixadors, es va bastir una capella on seria enterrat Bernat de Boixadors. L’església que ara es troba en ruïnes podria ser la segona que es va aixecar en aquest indret i s’hauria bastit a mitjan del segle XIV. En la segona meitat d’aquell mateix segle es van portar a terme obres d’importància en el monestir i església, tot i això, aquesta darrera va quedar inacabada.\nA començament del segle XV tingué lloc un escàndol en trobar a les portes de Guimerà un nadó abandonat, que els veïns de la població van atribuir a alguna monja de la comunitat; investigacions posteriors van demostrar que les cistercenques no tenien res a veure amb l’afer. Va seguir una època de profunda decadència, fins que el 1589 l'abat de Poblet va dictaminar que les tres úniques monges del lloc l'abandonessin per a traslladar-se al Pedregal. El cenobi va quedar a cura d'un monjo de Poblet, i més tard va passar a mans de la vescomtessa d'Évol, senyora de Guimerà.\nNalec és el més petit municipi de la comarca de l'Urgell. És dalt d'un petit turó de 487 metres d'altitud. Hi ha documents antics dels segles XI i XII on és anomenat "Analec" o "Anàleg" i es creu que era d'origen àrab i volia dir les dependències o els llocs subordinats. També s'han trobats documents del segle XIV on apareix escrit "Gualech".\nEsglésia parroquial de Sant Jaume (Nalec)\nÉs al vessant esquerre de la Vall del riu Corb, i limita amb els termes de Verdú, Vallbona de les Monges, Ciutadilla i Rocafort de Vallbona. A través de la C-14, està a una distància de 10 km de la capital de l'Urgell, Tàrrega. Les serres del seu sector sud separen les conques dels rius Corb i Maldanell.\nComalats Jove 2014\nColor cirera intens. En nas expressa uns aromes de fruita vermella amb notes de maduixes i fruites del bosc. En boca trobem un vi corpulent, voluptuós, on els tannins participen amb la seva textura lleugerament tànnica. Els aromes en boca prenen caràcters de melmelada de fruits vermells. En postgust, gràcies a l'alcohol, ens dóna sensacions d'espirituós.\nProcedència del raïm\n1 any en tina inox.\nComalats: tradició i passió de la vinya al celler\nBrú de Verdú 2010\n“Color cirera picota madura. En nas té aromes dominats per notes derivades de la intensa criança en bóta, destaquen les notes de regalèssia negra, fumats, carbó, fruites negres i notes làctiques. En boca té un pas amable, amb marcats tanins, equilibrat, especiat.\nLlarg i persistent.”\nColor vermell cirera. Al nas té marcats aromes de criança, destacant les notes torrades i fumades amb tocs de carbó, terra mullada, cacau, xocolata negra, fruites caramel·litzades, passa i flors seques. En boca és potent amb tanins presents i estructurats, acidesa cítrica, espècies verdes i postgust floral ia fruita madura.\nDeu mesos en bota de roure americà i francès\nI ja que passavem per Montblanc ....\nClos Montblanc INICI 2012\nColor porpra vermellós, net i brillant. Aroma complexa (fruita negra, espècies). En boca es nota ampli, rodó i amb bona estructura. Persistència llarga. Contingut d’alcohol 14º Sucres residuals 2,0 g/L\nVarietats Cabernet Sauvignon, Garnatxa\nVessants a una altitud de 700 metres. Procés natural de fermentació. En procés de certificació ecològica.\nEcològic. (en procés de certificació)\nGarnatxa: finals de setembre. Cabernet Sauvignon: mitjans d’octubre.\nRaïm seleccionat. Fermentació en un cup fet de totxanes de fang que daten de l’origen del celler. El vi s’elabora de la mateixa manera que s’ha fet durant centenars d’anys sense control de temperatura ni additius. Després de la maceració, el vi es transfereix a bótes de roure francès de 18 a 24 mesos per la seva criança.\nPublicat per Pere Folch a 12:47\nEtiquetes de comentaris: Belltall, Castells, Cister, Ciutadilla, Conca de Barberà, Dominics, Fortaleses, Gastronomia, Gòtic, Guimerà, L'Urgell, Lleida, Monestir, Nalec, Renaixement, Riu Corb, Romànic, Santa Maria de Vallsanta, Verdú, Vi\nAlmoster, Santes Creus ....\nAlmoster, Belltall, Verdú, Ciutadilla, Santa Maria...\nAlmoster, Siurana, Cornudella del Montsant, Escala...\n30 anys d'exposicions a la capellla de Sant Roc de...


Maresme Medieval: La capella romànica de Sant Mateu de Premià\nLa capella es troba situada al cim de la serra de Sant Mateu, al punt més alt de la carena (495 mts d’altitud) i prop del mas de Can Riera. A l’època medieval es trobava sota la jurisdicció de la domus de Premià i dels castells de Vilassar i Burriac. A nivell religiós depenia de la parròquia de Sant Pere de Premià.\nLa capella apareix documentada a partir del 30 de setembre del 993 quan Borrell empenyorà al bisbe Vives, les propietats situades en lo terme de Vilazar (Vilassar) dins el terme del bisbat de Barcelona. Aquesta propietat afrontava a tramuntana amb la serra que va per Sant Mateu cap el Mogent. El mateix topònim, apareix també el 28 de maig del 995 en un altre afrontació per a anomenar la serralada i en el 3 de maig del 1057 per a designar una riera (...areneo de Sancti Mathei).\nSembla que la capella formava part d’un mas segons podem deduir en una relació d’alous feta el 1070 on consta “...petiam que est iuxta casa de Sancti Matei”. La capella sempre surt esmentada al llarg del s.XI i XII en les afrontacions de venda de peces de terra, així trobem el 29 de març del 1075, una venda de terra que afronta a tramuntana amb l’església de Sant Mateu apòstol i en un altre del 13 de març del 1143 en que Gaucefret de Santa Coloma i la seva muller Guila ofereixen a l’altar de Sant Silvestre de la catedral de Barcelona una peça de terra situada a Viastrel dins el terme de la parròquia de Sant Pere de Premià, aques ta peça de terra afronta a migdia amb un alou de Sant Mateu.\nEl 3 de febrer del 1148 es documenta la primera capella quan Ramon Seniarius “presbiter Sant Mathei” que es reconeix com a deutor del canonge barceloní Guillem Rotlan, amb la quantitat de nou maravedis per l’empenyorament d’unes finques de Vilassar, Premià i Teià.\nLa primera noticia de la capella la trobem en la visita pastoral del 28 de maig del 1498 en que consta com a desbastada i destruïda, en la qual no es pot fer missa i es demana la reconstrucció. Anys més tard, en la visita del 6 d’octubre del 1508 consta que pertanyia al priorat de Sant Miquel del Fay. Segurament en aquesta etapa ja existien donats en la casa i la capella, malgrat que no coneguem els seus noms. No passa així, en temps més tardans, en que la documentació ens parla dels donats com el cas d’Andreu Bastida, natural Creixac del bisbat de Coors (Fr.), que el 1578, llega 25 lliures per l’obra de la capella, cosa que a més ens documenta una altre reparació.\nL’any 1949 es van fer obres de restauració de la capella pels seus propietaris, que va consistir en canviar l’arrebossat interior i van fer algunes cates a l’absis i als murs per a veure si hi havia pintures amb resultats negatius.\nL’església és de nau rectangular (6’50 x 5’25 metres), que en planta sembla que va patir un escurçament, en el s. XVI, que motiva una planta actual quadrada. La capella esta adossada a una masia pel mur del sud. La capella es troba orientada al est esbiaixada uns 5 graus al nord.\nLa façana actual no pertany a l’etapa romànica i permet datar el moment de l’escurçament de la nau. L’absis és de planta semicircular amb finestra central de doble biaix i arc de mig punt. La volta de la nau és de mig punt i la de l’absis és de quart d’esfera ambdues amb cobertes de teules. A la nau hi ha un banc paral·lel al mur d’obra que actua com a reforç de la fonamentació.\nL’aparell permet veure en el mur de tramuntana diferents etapes . A la part baixa s’observa un fonament de carreus ben alineats i tallats a fil que ens situaria la capella dins l’art romànic amb una cronologia del s.XII. A l’alçada de dos metres i mig s’observa un fris mensulat llis que decora tot el perímetre del temple i a partir d’aquí hi ha un metre més de mur fins arribar al sostre amb un aparell diferent. Aquest testimoni ens documenta un enrunament de la volta i la reparació de la mateixa en el s.XVI.\nCom hem vist, la capella de Sant Mateu deu tenir un origen als ss.IX-X a l’igual que una gran part de les capelles de la comarca. Es molt probable que el culte de la mateixa fos més antic i es remuntés a l’època visigòtica. Aquesta església deuria subsistir fins la construcció de la capella actual al s.XII. Aquesta capella es deuria abandonar a finals de l’època medieval i deuria patir un procés d’enrunament que deuria afectar principalment al sostre i al mur de tramuntana, que com ja hem vist era el més afectat. Camprubí creu que el testimoni d’obres del 1578, data l’escurçament de la nau .\nCAMPRUBÍ, Fèlix: “Sant Mateu de Premià” a Full informatiu del Romànic, núm.23 (setembre 1980). Artestudi. Barcelona, 1980.\nFÀBREGA, Àngel: “Origenes del culto a San Mateo en España” a Annalecta Sacra Tarraconensia, voll.XXIX. Balesiana. Barcelona, 1957. Pàgs 3-24\nGRAUPERA, Joaquim: L’arquitectura religiosa preromànica i romànica en el Baix Maresme. Monografies. Volum 2. La Comarcal edicions. Argentona, 2002 .Pàgs.59-61\nEtiquetes de comentaris: Arq. Religiosa, Art Romànic, Pobles: Premià de Dalt


Fotos: Visita a les exposicions Warhol. L'art mecànic i Sumer i el paradigma modern\nEls alumnes d'Història de l'Art, de 2n de Batxillerat, van contemplar l'emblemàtica escultura Dona i Ocell de Joan Miró, recentment restaurada, al parc Joan Miró. Van quedar sorpresos per les dimensions gegantines (22 m), la seva forma i la representació de la dona com origen de la vida.\nA CaixaForum, van visitar l'exposició d'un dels artistes més representatius del Pop Art, Andy Warhol, i van veure les obres més icòniques de l'artista, des de la famosa Sopa Campbell’s fins els Retrats de Marilyn Monroe, Liz Taylor i Mao. Warhol va transformar els objectes quotidians de la seva joventut en obres d' art fent servir tècniques mecàniques com la serigrafia, que dóna a les seves obres un aspecte impersonal i un acabat industrial.\nVam acabar el nostre recorregut amb l'exposició Sumer i el paradigma modern a la Fundació Joan Miró. Van descobrir la influència i la fascinació que aquesta civilització tan antiga de la Baixa Mesopotàmia va tenir en alguns dels artistes més destacats del segle XX: Willem de Kooning, Alberto Giacometti, Joan Miró, Henry Moore, Barbara Hepworth o Le Corbusier. Aquests artistes van quedar fascinats per les estàtues orants, la forma de l'escriptura cuneïforme, els segells cilíndrics i les imatges literàries de la torre de Babel o el Poema de Gilgamesh.


Ciutat Jardí insta a retirar els barracons del camp de futbol | Lleida.com\nCiutat Jardí insta a retirar els barracons del camp de futbol\nL’associació de veïns de Ciutat Jardí demanarà a l’ajuntament que retiri els barracons del camp de futbol del carrer Enric Farreny, a la cantonada amb Val d’Aran, que actualment està abandonat, després que el cap de setmana passat fos okupat durant diverses hores.\n“Ens van dir que un home s’hi havia instal·lat i que fins i tot havia estès roba a les finestres dels barracons”, va dir el president veïnal, Hèctor Garvín. “Vam avisar la Guàrdia Urbana i la persona, que era un toxicòman, se’n va anar i els agents van precintar la porta, però pot tornar a entrar-hi en qualsevol moment”, adverteix Garvín.\nÉs per aquesta raó que el president veïnal creu que “el millor és que els treguin d’allà com més aviat millor, perquè estan totalment destrossats per dins i són un pou de brutícia, que hi posin unes instal·lacions decents, perquè si no ens trobarem cada setmana que algú s’hi intenta instal·lar, com ja ha passat”, lamenta Garvín. Precisament, en aquest terreny en qüestió és on s’havia d’edificar el complex esportiu del club Futbol i Formació (FiF), un projecte que l’ajuntament va bloquejar després de les protestes veïnals.


La roba trobada amb el cos del Prat coincideix amb la de la dona desapareguda - Diari de Girona\nLa roba trobada amb el cos del Prat coincideix amb la de la dona desapareguda\nUns operaris van trobar el cadàver en estat de descomposició i s'investiga si es tracta de Janet Jumillas, vista per última vegada el 13 de març La policia té un sospitós empresonat\nefe / ddg 23.05.2019 | 00:59\nLa roba trobada amb el cos del Prat coincideix amb la de la dona desapareguda EFE\nLa roba que portava el cadàver trobat dimarts en un solar del Prat de Llobregat té elements de coincidència amb la de Janet Jumillas, la dona que va desaparèixer el passat 13 de març, si bé la jutgessa i els Mossos d'Esquadra segueixen pendents que els forenses certifiquin la seva identitat. Segons fonts de la investigació, de tots els elements trobats fins al moment a l'escenari on uns operaris van localitzar un cadàver en estat de descomposició no hi ha cap que descarti que es tracti del cos de Jumillas.\nAl contrari, segons les fonts, la majoria d'indicis recollits fins al moment, com la roba, avalarien la hipòtesi amb la qual treballen els Mossos d'Esquadra, en el sentit que tot apunta que es tracta del cadàver de Jumillas. Dos operaris van localitzar un cadàver en un solar del Prat, ocult en un forat d'uns 4 metres de profunditat i 30 metres de longitud.\nRecerca de pistes\nLa policia científica dels Mossos d'Esquadra va acudir ahir al matí a la zona per buscar més pistes que ajudin a confirmar la identitat del cadàver, al qual ahir a la tarda s'estava practicant l'autòpsia per determinar les causes de la mort.\nEl solar on va ser localitzat el cadàver estava fa dies ple d'arbustos, que uns operaris havien començat a retirar per netejar la zona, la qual cosa va propiciar que es localitzés el cos. La titular del jutjat d'instrucció número quatre del Prat de Llobregat va dirigir l'aixecament del cadàver, al costat del fiscal i un equip forense. Segons va informar el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), la jutgessa va obrir diligències prèvies, a l'espera que la víctima sigui judicialment identificada.\nPer l'homicidi de Jumillas continua en presó preventiva des del passat 9 de maig Aitor G.P., a qui els Mossos van veure llençar una setmana després de la desaparició de la dona unes ulleres trencades de la víctima i dues baietes amarades en sang, que també tacava les parets i el terra de casa seva a Cornellà, on hi havia pintura recent en part de l'habitatge.\nJumillas, de 39 anys i mare de dos fills, va acudir el 13 de març a fer unes gestions a l'oficina de l'Agència Tributària de Cornellà i va aparcar el seu vehicle prop d'aquest lloc, situat a pocs metres del pis d'Aitor G.P. Després de fer les gestions a Hisenda, Jumillas va enviar un missatge de veu al seu nebot, informant-lo que ja havia acabat i que en mitja hora arribaria a Viladecans, en la que va ser la seva última comunicació amb el seu telèfon mòbil.\nEls Mossos van iniciar una investigació davant la denúncia per la desaparició de Jumillas, en la qual van descobrir que Aitor G.P., vinculat al tràfic a petita escala, havia mantingut comunicacions amb la dona durant els dies previs a la seva desaparició, per la qual cosa va ser citat a comissaria el 21 de març.\nAquell mateix dia, Aitor G.P. va ser observat per agents dels Mossos llençant a l'interior d'un contenidor bosses d'escombraries en les quals, una vegada recuperades, es van trobar unes ulleres trencades propietat de Jumillas, un tros de corda amb cabell i dues baietes amarades en sang de la dona.\nA més, la versió que va oferir Aitor G.P. a comissaria entrava en contradiccions i falsedats amb les proves obtingudes per la intervenció telefònica i de geolocalització, segons els investigadors. Després de la detenció, els Mossos d'Esquadra van localitzar en l'habitatge del sospitós a Cornellà restes de sang humana, tant a les parets com a terra, cosa que fa presumir als investigadors que va ser en aquest domicili on es va produir el crim.\nUn dels aspectes que van cridar l'atenció dels Mossos en l'escorcoll de l'habitatge del detingut, de 32 anys i nacionalitat espanyola, va ser que una part del pis tenia pintura recent.\nL'advocat de la família de Janet Jumillas, Jorge Albertini, va explicar que estan a l'espera de la confirmació oficial que el cadàver és el d'ella, però va considerar que «en un 99% és ella». Albertini va expressar que el cas és «estrany i curiós», per la qual cosa si es confirmen algunes línies d'investigació que actualment estan obertes, creu que hi haurà més detencions de persones implicades.\nConfirmen que el cos sense vida localitzat dimarts al Prat és el de Janet Jumillas. Catalunya


Una exposició mostra el passeig de Sant Feliu de Guíxols al llarg de 50 anys - El Gerió Digital\nLes pintures són obra de Josep Amat\nDissabte, 16 de juliol de 2016 18:27h\n‘Josep Amat: les llums del Passeig, de gener a desembre, al llarg de més de 50 anys’ aquest és el nom de l’exposició que aquest dissabte ha obert els actes d’estiu del 25è aniversari de la mort del pintor Josep Amat. Les accions en record seu van arrencar el passat mes de gener però aquest estiu s’ampliaran a Girona i Sant Feliu de Guíxols, població costanera amb la qual l’artista va mantenir un estret vincle ja que la seva muller, Isabel Girbau, n’era filla.\nA més, va establir-hi la seva segona residència que compaginava amb Barcelona. Del 1939 fins pocs anys abans de morir, Amat fa ver llargues estades a Sant Feliu de Guíxols on va pintar els paisatges que veia des de casa seva, situada al Passeig del Mar. D’aquí la mostra que s’inaugura aquest dissabte ‘Josep Amat: les llums del Passeig’; dotze obres i impressions mai abans exposades del Passeig del Mar d’aquesta vila que corresponen i caracteritzen cada un dels mesos de l’any. Es podrà veure fins el 5 d’agost a l’Espai Cendrós d’aquesta localitat del Baix Empordà. Un espai que es troba en els baixos de l’edifici on el pintor va viure durant molts anys i des d’on va crear alguns dels quadres que es poden veure a la mostra. Tal i com detalla el seu propi fill, Josep Amat, la meitat de la producció artística del pare la va crear a Sant Feliu de Guíxols.\nEs tracta d’una col·lecció especial que gira entorn el Passeig del Mar de Sant Feliu de Guíxols, un espai emblemàtic d'aquest vila costanera i el que veia cada dia el pintor des de casa seva. Hi ha 12 obres, una per cada mes de l’any, i que permeten veure el vincle emocional que Amat va establir amb aquesta població del Baix Empordà, on està enterrat. Mai abans s’havien exposat aquestes pintures, obres representatives dels 50 anys de trajectòria pictòrica de l’artista. L’exposició comprèn peces dels primers anys que Josep Amat fins al final de la seva vida. En concret, destaca una pintura, ‘Vista del Passeig’, que l'artista va fer el juliol del 1990 des de la terrassa de casa seva poc abans de morir. "Té el mateix traç, força i color com la primera, això demostra que fins l'últim moment el pare va voler pintar", explica el fill de l'artista i impulsor de la Fundació Amat, que també es diu Josep Amat.\nA la mostra, que volia ser una exposició en part antològica, s'hi pot veure un dia plujós que va plasmar el 1977, el Passeig de Sant Feliu un dia de tramuntana l’any 1988 o fins i tot la terrassa del bar Montserrat l’agost del 1945 on els clients estaven escoltant per la ràdio les notícies sobre el llançament de la bomba atòmica que marcaria el final de la II Guerra Mundial. Gran part d'elles comparteixen el mateix punt de vista, el mateix enquadrament però amb llums ben diferents, una segons cada un dels mesos de l'any.\nLa inauguració de la mostra s'ha portat a terme aquesta tarda i ha comptat amb l’assistència de l’alcalde de la vila, Carles Motas, la directora de l’Espai Cendrós, Laura Cendrós, i el propietari de la Fundació Amat i fill del pintor, Josep Amat i Girbau. L’exposició es podrà visitar durant pocs dies, només fins el 5 d’agost, i s’ubica a l’Espai Cendrós, als baixos de l’edifici on el pintor va viure durant anys i des d'on va crear la meitat de tota la seva producció artística.\nL’estrena d’aquesta mostra és el tret de sortida dels actes d’estiu en record a la figura del pintor. Continuaran el proper 18 de juliol a Girona, a la Fundació Valvi, on l’historiador d’art Francesc Fontbona portarà a terme una conferència que té per títol ‘Amat i la seva obra’ i on repassarà tota la seva vida personal i professional. Dos dies més tard, el 20 de juliol, es presentarà el documental ‘Josep Amat’ que el cineasta Alfons Hereu va realitzar l’any 1975 en motiu del Congrés de Cultura Catalana i que recentment s’ha digitalitzat.\nA part, el proper 6 d’agost s’estrenarà la mostra ‘Amat Íntim’ al mateix Espai Cendrós, una exposició única on es podran veure una gran quantitat d’obres inèdites, testimonis de temps difícils i de records del seu entorn més proper. "Són peces que no estaven pensades per exposar ni per vendre, úniques i que mai havien sortit a la llum", ha explicat el seu fill. La mostra s’allargarà fins el proper 10 de setembre.\nAl llarg de la seva vida, Lluís Amat va pintar més de 2.000 obres. L’any 1981 va ingressar a la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts i el 1988 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya, entre d’altres distincions. A dia d’avui, els crítics encara no es posen d’acord a l’hora de definir el seu art, per alguns més propera a la vessant impressionista mentre que d’altres el qualifiquen d’independent o el relacionen amb el fauvisme. Josep Amat va morir a Barcelona el 17 de gener del 1991 a l’edat de 90 anys.\nLa Fundació Amat va néixer el dia de Sant Jordi del 2001 amb la finalitat de promoure l’estudi, conservació i divulgació de l’obra realitzada pel pintor. La seu es troba al carrer Manacor de Barcelona, en una torreta on va viure el pintor els seus últims anys acompanyat de la seva esposa. Actualment es poden veure peces de Josep Amat a la Sala Parés, al Museu de Montserrat i en diverses exposicions de al Col·lecció Carmen Tyssen.


El CAI Petromiralles, 5è millor club català d’Atletisme i 15è d’Espanya – Club Atlètic Igualada\nEl CAI Petromiralles, 5è millor club català d’Atletisme i 15è d’Espanya\n3 de desembre de 2015 3 de desembre de 2015 | Ignasi Costa\nLa Real Federación Española de Atletismo elabora cada any la classificació dels millors clubs estatals segons els resultats obtinguts en els diferents Campionats d’Espanya. En la classificació d’aquest 2015, el CAI figura en el 15è lloc entre 326 clubs classificats.\nAquesta es una de les millors classificacions obtingudes pel club igualadí en tota la seva història, que en els últims anys ha assolit mantenir-se regularment entre els 20 millors clubs de l’estat i entre els 5 millors de Catalunya. Aquest 15è lloc el situa en cinquena posició pel que fa als clubs catalans, únicament per darrera del F.C. Barcelona, de l’Agrupació Atlètica Catalunya, de l’Avinent Manresa i de la J.A. Sabadell, i per davant dels clubs representatius d’altres ciutats catalanes amb més població com l’Hospitalet de Llobregat, El Prat de Llobregat, Sant Cugat del Vallès i Cornellà de Llobregat, per posar un exemple.\nAmb 63 anys de servei a la ciutat i la comarca, el Club Atlètic Igualada Petromiralles, amb més de quatre-cents socis, una escola d’uns 320 alumnes i 360 llicències federatives, es un club de referència al nostre país, que compta a més amb una important secció de Triatló, de Fitness i d’activitats dirigides. El CAI ha estat bressol d’alguns dels millors atletes de Catalunya del passat i del present, i ha ajudat i ajuda a formar-se a molts joves en els valors de l’esforç, la perseverança, el respecte i l’esportivitat que la pràctica atlètica comporta per si mateixa.


Miquel Reniu - Setembre de 2010\nMalgrat la tímida obertura del règim franquista durant la seva etapa final, que va fer possible una discretíssima presència pública de la llengua catalana, la continuada i forta allau immigratòria de treballadors castellanoparlants arribats a Catalunya al llarg dels anys cinquanta i seixanta i, òbviament, els efectes de la prohibició i la repressió de la llengua catalana perpetrats pel franquisme, des de la supressió de l'Estatut de Catalunya l'any 1938, havien fet el seu camí: si l'any 1940, un any després de la guerra, el 75 % de la població catalana era catalanoparlant, l'any 1975 només ho era el 60 % de la població. El català, ús social i reproducció del model lingüístic, vivia el moment més crític de la història. Els efectes contraris al manteniment del català com a llengua comuna dels catalans eren ben evidents i, si no es redreçava el rumb d'aquesta deriva lingüística, la desaparició del català era un fet ben possible en un món cada vegada més global i més estretament comunicat.\nEs podria dir, doncs, que el franquisme havia menat amb un resultat positiu la seva ofensiva contra la llengua catalana, conscient aquest que l'afebliment o la pèrdua del català significaria l'afebliment o la pèrdua del nostre sentiment nacional. L'objectiu havia estat clar: destruir la llengua per a destruir la nació. Per sort, el redreçament del rumb va ser possible!\nLa nostra identitat com a poble, com a nació, es fonamenta de manera molt singular en la llengua i la cultura catalanes. Certament, Catalunya no és tan sols un fet lingüístic i cultural, és també una realitat configurada per la història i per molts altres elements i normes de vida en comú; si bé, sense la llengua i la cultura que aquesta vehicula, el nostre sentiment d'identitat nacional es veuria molt disminuït, potser, fins i tot, es podria perdre. Per tant, podem dir que la nació catalana és un fet lingüístic i cultural. Aquesta convicció té dues conseqüències ben clares: la necessitat de mantenir la nostra llengua, de fer-ne normal l'ús social en l'àmbit públic i el privat com a llengua comuna dels catalans i, en segon lloc, garantir-ne l'accés i els models de reproducció, molt especialment en l'àmbit escolar i dels mitjans de comunicació. Les llengües s'aprenen, no són cap barrera per a ningú, ben al contrari són ponts que faciliten el diàleg i la integració entre les persones i els pobles. Les llengües no són barreres, ni elements excloents, com ho són en alguns col·lectius nacionals la raça o la religió. Les llengües, és cert, defineixen un conjunt nacional, però al mateix temps que l'estructuren l'obren, el fan permeable a tothom. Aquest és el cas del català.\nPer a fer de la llengua catalana una barrera, el franquisme en va prohibir el coneixement i l'ús públic. El català fou proscrit de l'escena pública: escola, món editorial, mitjans de comunicació, comerç i àmbit socioeconòmic, institucions oficials i públiques, etc. El català es va convertir en una barrera per als mateixos catalans, que només el podien aprendre i parlar en l'àmbit privat -cosa que produïa deserció lingüística i cultural i actituds contràries a la pròpia llengua- i, encara molt més, per als castellanoparlants arribats a Catalunya en importants allaus immigratòries, els quals no tenien pràcticament accés a la llengua i que el franquisme volia posicionar en contra o en la més absoluta indiferència de tot el que significava llengua catalana o sentiment de país. El còctel a base de prohibició, repressió i indiferència podria haver estat letal per a la llengua catalana, però l'intent va fracassar perquè veus de la mateixa immigració el van denunciar i el van combatre. Sense cap mena de dubte, la veu que primer i amb més autoritat va denunciar aquesta maniobra del franquisme i va marcar el camí per a la integració a Catalunya de la immigració fou Paco Candel.\nEls altres catalans (1964) de Paco Candel és un assaig clau, de lectura obligada, per a entendre el paper de la immigració a la Catalunya contemporània. Sense aquest llibre, sense les seves reflexions i receptes, no hagués estat possible la integració dels ‘altres catalans' a Catalunya, ni la convivència entre els ‘altres catalans' i els ‘catalans de sempre'. Sense aquest llibre, tampoc no hagués estat possible el redreçament lingüístic i nacional de Catalunya, la política lingüística (immersió lingüística), els estatuts amb suport majoritari, ras i curt, el manteniment de la llengua i la nació.\nAmb la recuperació de les nostres institucions d'autogovern i la política lingüística de la Generalitat, s'ha dut a terme un treball formidable per a difondre el coneixement i l'ús del català. Aquest esforç ha comptat sempre amb la complicitat d'amplis sectors de la immigració catalana, i això és mèrit de persones com Paco Candel.


Comença el servei d'autobusos entre l'aeroport i diversos pobles de Mallorca\n27 febrer 2021 09:49\nEl nou servei de busos interurbans que connecta l’aeroport de Palma amb diferents municipis de l’illa comença a rodar. El servei s’identifica com l’Aerotib.\nLa posada en marxa de les línies de l’Aerotib serà escalonada, començarà el servei amb les línies a Peguera i Magaluf i les que uneixen l’aeroport amb la zona de Can Picafort, Platja de Muro i Alcúdia.\nA51: Cala d’Or – s’Arenal de Llucmajor – Aeroport (inici 15 de juny).\nL'Aerotib respon a la demanda creixent del turista que planifica el seu viatge per Internet i que opta pel transport públic, i, també a la «necessitat d'oferir un servei d’autobús regular fins a l’aeroport als residents, sense transbordaments a Palma».\nSegons expliquen des de TIB, «el servei Aerotib està plenament integrat dins la xarxa de transport regular del TIB a Mallorca». Així doncs, els usuaris habituals poden usar la targeta intermodal i gaudir dels descomptes que aquesta ofereix i també de l’ús dels abonaments T20 i T40.


Hospitals en Saga (Província) - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Saga - Japó - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Japó › Saga › Hospitals en saga (província)\nHospitals en saga (província) Saga > Japó\nHospitals en Saga (Província) recomanades:\nA Saga (Província), hi ha 510089 habitants que poden necessitar atenció mèdica hospitalària qualsevol dia de l'any. Per tant, és important que per fer front a problemes crònics de salut Hospitals en Saga (Província), sol·liciteu totes les vostres cites amb antelació. A Hospitalsworldguide trobareu tots els telèfons ambulatoris.\nSi trobeu un o més errors en aquest directori Hospitals en Saga (Província), feu-nos-ho saber. La vostra ajuda serà molt útil per a totes les persones que busquen informació d'aquests hospitals a Internet, perquè la guia és molt útil per a moltes persones que la troben.\nNo es pot arriscar a tractar problemes de salut amb poca serietat. Si observeu símptomes estranys i heu de trobar Hospitals en Saga (Província), consulteu-los aquí, perquè en aquest lloc web hem registrat tots els hospitals de Japó.\nHospitals en Saga (Província) per categoria\nL'accés a la salut pública és un dret de tots els ciutadans. Si voleu saber quins són els hospitals públics Saga (Japó), introduïu i veureu cadascun d'aquests centres amb tota la vostra informació de contacte i ubicació\nA Saga (Japó) es poden trobar molts hospitals privats, que ofereixen diferents especialitats mèdiques i diferents modalitats de tractament per al seu problema de salut. Si voleu saber quants hospitals d'aquesta regió i les seves condicions o preus, visiteu el lloc web de cada centre que proporcionem en aquesta llista.\nMostrant 4 Hospitals en Saga (Província)\nHospitals en Saga (Província) per ciutat\nMés destacats Hospitals en Saga (Província)


TOT SON PUNTS DE VISTA: CAN GRASSOT DE SANT JOAN DE PALAMÓS. L’EMPORDÀ JUSSÀ\nRebia una bellíssima imatge de la casa dita ara , Mas Perals, o Can Grassot, o Mas del Gall; la masia datada del segle XVI, també era coneguda en algun temps, amb el nom de Torre Gallarda, la qual cosa fa pensar que estava fortificada amb una torre de defensa – com s’acostumava en aquests paranys - actualment podem observar que damunt la base de pedra, la torre s’alça de nou.\nEls colorsde la primavera, no poden fer oblidar la història tràgica de Ricard de Grassot Puig , de 40 anys, casat iamb un fill, i de mossèn Miquel Juanola Marés, 58 anys, rector de Santa Eugèniade Vila-romà, que eren afusellats la nit del 17.11.1936, dins del templeparroquial davant de l’altar de la Mare de Déu del Roser.\nLa casa està situada en un pla, a la falda del Puig d'En Perals.\nDe la descripció llegim : La façana principal s'orienta a ponent. La portalada és adovellat i a la clau té la imatge en relleu d'un gall i la data 1568. A sobre una finestra renaixentista amb la inscripció "NO FACES COSA Q PENESAS" i a l'esquerra una altra amb la data 1574. A l'interior una sala amb volta i l'escala de pedra que mena al primer pis. Aquest segon nivell ha estat molt reformat però conserva les llindes amb les dates 1568 i 1578. La resta de la construcció són afegits posteriors. A la part més antiga del mut s'obren algunes espitlleres. La coberta és a dues vessants.\nEns fa patir que tornin a bufar els aires malsans que propiciaven les misèries patides a Catalunya entre els anys 1936-39


Licitació - Nº Expedient: 2009/SUB-24 — Parc Cientific i Tecnologic Agroalimentari de Lleida\nEsteu aquí: Inici → Seu Electrònica → Contractes antics en execució → Licitacions i Adjudicacions anteriors a la Llei 34/2010 de 5 d’agost → Contractacions i Licitacions → Licitació - Nº Expedient: 2009/SUB-24\nLicitació - Nº Expedient: 2009/SUB-24\nCONTRACTE DE SUBMINISTRAMENT I INSTAL·LACIÓ D’ EQUIPAMENT DELS LABORATORIS DE RECERCA DE LA PLATAFORMA DE SERVEIS TECNOLÒGICS A LA SEGONA PLANTA DE L’ EDIFICI H3 (CIÈNCIA) DEL PCITAL\nOBERTURA PÚBLICA DE PROPOSICIONS: Dia 20 de novembre de 2009, Hora 13:00h. Lloc: sala d’ actes Consorci del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida, Turó de Gardeny, Edifici 23-A (Sobre 3)\nForma d’ adjudicació: Procediment obert, amb diversos criteris d’ adjudicació.\nTipus de licitació/ Pressupost: 750.000 € ( IVA exclòs)\nGarantia provisional: No s’exigeix\nLloc i data de publicació: DOUE 17/09/2009\nClassificació: No s’exigeix\nTermini d’ execució: 5 mesos a comptar des de la data de la signatura del contracte.\nTermini de presentació: A les 13 hores del dia 26 d’ octubre de 2009\nPlec de clàusules administratives particulars i de condicions tècniques: Descarregar\nObertura d’ ofertes:\nSobre 2: Dia 2 de novembre de 2009. Hora 13:00h. Lloc: sala d’ actes Consorci del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida, Turó de Gardeny, Edifici 23-A\nSobre 3: Dia 20 de novembre de 2009. Hora 13:00h. Lloc: sala d’ actes Consorci del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida, Turó de Gardeny, Edifici 23-A\nHorari de dilluns a divendres de 9 a 13 hores.\nS’ adverteix que aquesta pàgina web té caràcter informatiu. En cas d’ observar-se alguna errada o discrepància, tota interpretació dels plecs es farà sobre la base de l’edició impresa disponible en el Consorci del Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari de Lleida.\nDocumentació complementària: (Plànols)\nEn tràmit: No


Montserrat Feu: Prou excuses, acollim ara - Social.cat\nProu excuses, acollim ara\nDimecres, 1 de març de 2017 | 05:00 h\nCoordinadora de la Comissió de Migracions d’ECAS. Presidenta de l’Associació Atlàntida, professionals per la Interculturalitat. Treballadora social.\nAquest ha sigut el lema de la gran manifestació que el dia 18 de febrer va recórrer els carrers de la ciutat fins al mar, a la platja del Somorrostro de La Barceloneta, organitzada per la plataforma Casa Nostra, Casa Vostra, amb una participació massiva de la població: famílies, entitats socials, ONGs, grups de refugiats, venedors ambulants, sindicats, representants dels partits polítics i del Govern català... Al voltant de 300.000 persones segons els organitzadors, la manifestació més gran que s’ha fet a Europa per donar suport a les persones refugiades, i com a colofó de la campanya unitària amb un concert solidari al qual van assistir unes 15.000 persones i una recollida de més 70.000 signatures.\nPodem dir que hi ha hagut una gran resposta ciutadana, amb un clam massiu a favor d’acollir refugiats, denunciant les polítiques restrictives de refugi i de fronteres de la Unió Europea i demanant al Govern que assumeixi els seus compromisos. Segons els acords de la UE, l'Estat espanyol havia d’acollir 17.000 refugiats i de moment només n’ha acceptat uns 700. A Catalunya s’han cobert tan sols un terç de les 1.250 places acordades. Dels fons de la UE que ha rebut l'Estat espanyol per als refugiats i la concessió de l’asil, un 40% s’han destinat a les deportacions i els CIE, els Centres d’Internament d'Estrangers. La manifestació ha tingut un gran ressò a la premsa de diferents països europeus, subratllant que es tracta del primer esdeveniment europeu a favor dels refugiats.\nA Catalunya ha augmentat de manera considerable la població en els darrers anys –a l’entorn d’un milió i mig de persones en una dècada—, i malgrat algunes situacions de conflicte hi hagut certa integració i s’ha mantingut un bon nivell de convivència entre catalans de diferents orígens. Podríem dir que s’ha aplicat la cèlebre frase “es considera català qui viu i treballa a Catalunya”, si bé la greu crisi econòmica que estem patint ho dificulta tot. Més enllà de sortir al carrer a denunciar i manifestar que volem acollir, estem disposats a compartir el nostre petit nivell de benestar?\nL’arribada dels refugiats al nostre país ens planteja nous i vells reptes, tant a nivell individual, com a ciutadans, com professional i col·lectiu, a les entitats socials. Les organitzacions tenim ja una considerable experiència de treball amb una població diversa i plural, així com de treball en xarxa i de consens entre el sector públic i el privat. El Pacte Nacional per la Immigració de 2008 i la Llei d’Acollida en són dos exemples. Cal ressaltar la importància del món associatiu i de les entitats en el procés d’acollida, així com el paper que haurien de jugar les polítiques de refugi i d’asil en la integració dels nouvinguts.\nLa plataforma Stop Mare Mortum denuncia també la dura situació a la nostra frontera sud, ja que som porta d’entrada a Europa. Els grups que sobreviuen als boscos del Marroc després d’un llarg viatge per l’Àfrica fugint de les guerres i els conflictes, la tanca de Ceuta i el degoteig de morts per aquesta via són un problema antic que no obté als mitjans de comunicació el mateix reflex que el dels refugiats que esperen per entrar des de Grècia. El 2016 es van produir 5.000 morts al Mediterrani i més de 300 a la nostra frontera sud.\nEls organitzadors de la mobilització han demanat a la Generalitat un pacte social contra el racisme i la xenofòbia que ha de partir de l’anàlisi de la situació i permetre establir els compromisos necessaris entre les diferents parts, ciutadania i institucions, així com el treball en xarxa que cal portar a terme.\nA Catalunya ens queda encara molt per fer per poder dir que “som terra d’acollida”, i subscric el missatge clau de la campanya: “Volem acollir persones que fugen de les guerres, de la fam, de la persecució política, per motius d’orientació sexual o per les seves creences. Però també volem acollir aquelles persones que ja són aquí i segueixen tenint dificultats per desenvolupar una vida digna”. A totes aquestes persones els volem dir “casa nostra és casa vostra”.


04/11/15. Xavier Miró/Emma Ansola. Pendents del TC. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n04/11/15. Xavier Miró/Emma Ansola. Pendents del TC. El Punt Avui.\nEls portaveus dels grups parlamentaris excepte el PP es reunien ahir amb la Mesa del Parlament Foto: JOSEP LOSADA.\nXAVIER MIRÓ / EMMA ANSOLA\nEls grups de Ciutadans, el PSC i el PP presenten avui un recurs d'empara al Tribunal Constitucional (TC) contra el contingut de la proposta de resolució sobre l'inici del procés independentista, però també contra la seva tramitació al Parlament sense que s'hagi constituït encara el grup parlamentari del PP. Tenint en compte que la proposta s'ha de debatre en ple el dilluns 9 de novembre, que el TC es pronunciï amb urgència o no determinarà els esdeveniments dels pròxims dies. La suspensió automàtica del ple només tindria lloc en cas que fos el govern espanyol el que presentés el recurs d'inconstitucionalitat però el president Rajoy ja ha dit que no ho farà fins que el text no sigui aprovat a la cambra. Ara bé, diversos diputats convocats ahir en junta de portaveus no descartaven que el TC acabi suspenent la proposta igualment en empara dels grups que li ho demanaran.\nDebat ordinari al ple\nLes resolucions del TC en el passat sostenen que cal permetre el debat d'una proposta per més independentista que sigui perquè el contingut polític en si no té efectes jurídics. L'alt tribunal va desestimar el 2004 la impugnació que un any abans havia fet el govern d'Aznar (PP) del pla Ibarretxe i també de la seva acceptació a tràmit per la mesa del Parlament basc. El TC va argumentar que no es podia adduir inconstitucionalitat per tombar una iniciativa legislativa que només té efectes parlamentaris i no adquireix rellevància jurídica fins al moment que s'aprova.\nEl 2 de novembre del 2005, el PP a l'oposició va presentar recurs d'empara contra la decisió de la mesa del Congrés que permetia tramitar el nou Estatut català. El març del 2006, el TC desestimava el recurs raonant que no era aquell el moment d'analitzar si el text era o no una reforma constitucional encoberta com defensava el PP. Ho seria quan el text s'aprovés. En aquella ocasió, però, els magistrats es van dividir entre set vots que van desestimar el recurs i cinc vots particulars favorables a estimar-lo.\nVistos aquests antecedents, el mateix Rajoy ha anunciat que no impugnarà cap text que no hagi estat aprovat en sessió parlamentària. En aquest escenari plausible, la proposta d'inici del procés es debatrà dilluns, serà aprovada per majoria de Junts pel Sí i la CUP i, previsiblement, La Moncloa hi presentarà un recurs d'inconstitucionalitat que suposa la suspensió automàtica de la proposta pel TC. És el mateix que va passar amb les suspensions automàtiques de la consulta del 9-N.\nEl TC suspèn i el Parlament desacata\nUna segona possibilitat és que el TC no s'atingui al raonament que va fer en els tràmits del pla Ibarretxe i del nou Estatut català i decideixi aturar la proposta independentista atenent als arguments d'inconstitucionalitat. Davant la prohibició de debatre la proposta, JxSí i la CUP haurien de decidir si mantenen un ple al qual Ciutadans i el PP ja han anunciat que no assistiran si el TC s'hi oposa.\nSuspensió i recurs\nUna tercera opció és que, davant la suspensió per inconstitucionalitat, JxSí i la CUP responguin amb un altre recurs d'empara al TC per considerar que ara s'haurien vulnerat els seus drets a què es debati en seu parlamentària una proposta seva. En un escenari d'acatament de la decisió del TC, dependria d'aquest organisme que s'acabés celebrant el ple i quan.\nEl TC suspèn per una qüestió de forma\nUn dels arguments en què es basa el recurs d'empara presentat per C's, el PSC i el PP és que la mesa ha acceptat a tràmit una proposta sense que estigués constituït el grup del PP i ha desestimat reconsiderar la decisió sense haver escoltat la junta de portaveus –C's i el PSC van fer constar a l'acta que no reconeixien la reunió d'ahir com una junta de portaveus. El TC podria, per aquest defectede forma, obligar a ajornar la tramitació fins que es constituís el grup del PP divendres. Un cop constituït, s'hauria de reiniciar el tràmit immediatament i habilitar aquest dissabte per fer possible que el debat fos dilluns tenint en compte que estan prescrites 48 hores per presentar esmenes.


El Govern distribueix 15 ecògrafs entre l'Atenció Primària de Girona - Empordà\nEl Govern distribueix 15 ecògrafs entre l'Atenció Primària de Girona\nPermetran realitzar ecografias pulmonars que ajudin en el diagnòstic del coronavirus\nEP 15.04.2020 | 17:51\nLa consellera de Salut Alba Vergés. EP\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, ha anunciat aquest dimecres que el Govern ha començat a distribuir un total de 90 ecògrafs entre els Centres d'Atenció Primària (CAP) catalans per realitzar ecografias pulmonars que ajudin en el diagnòstic del coronavirus.\nEn una roda de premsa telemàtica al costat de la portaveu del Govern i consellera de Presidència, Meritxell Budó, i el conseller d'Interior, Miquel Buch, Vergés ha explicat que aquests aparells permetran que els metges de la Primària detectin de manera precoç la principal infecció de la malaltia -la pneumònia- i que puguin fer "un seguiment acurat de les persones que tenen simptomatologia".\nHa explicat que fins ara els metges de la Primària feien radiografies de tòrax, però que l'ecografia pulmonar s'ha demostrat una tècnica "adequada i molt sensible"; pel que han decidit adquirir els aparells i lliurar 48 unitats a la Regió Metropolitana Sud (Barcelona), 6 a la mateixa capital catalana, 2 a Tarragona, 7 a la zona de la Catalunya Central, 8 a les Terres de l'Ebre (Tarragona), 15 a Girona, i 4 a la Regió Metropolitana Nord de Barcelona.\nParal·lelament, ha explicat Vergés, la Societat Catalana de Medicina Familiar i Comunitària (Camfic) ha realitzat formacions en ecografia pulmonar entre els professionals dels CAP, i ha elaborat un curs 'online' i gratuït orientat al diagnòstic de lesions pulmonars pel Covid-19.\nEl curs de la Camfic, iniciat el dijous 9 d'abril, compte ja amb més de 1.400 participants i permet que els professionals --sobretot mèdics de família-- aprenguin sobre l'ús de l'ecògraf, coneguin millor les estructures toràciques del cos humà, i abordin l'ús de l'aparell en casos de coronavirus.\nEls ciutadans «aproven» les mesures de l'Estat contra el coronavirus.


Setena setmana de l’emprenedoria, del 9 al 13 de desembre\nEl Consell Comarcal del Maresme dedica la segona setmana de desembre al món de l’emprenedoria. Cada dia, de dilluns a divendres, hi haurà tallers,seminaris, conferències… adreçades als emprenedors i emprenedores que estan pensant iniciar una activitat econòmica o ja l’han posat en marxa i necessiten fer crèixer el seu negoci. L’assistència és gratuïta, però cal inscripció prèvia. Les places limitades.\nIdees, creativitat, negoci, marketing, pla d’empresa, finançament, comercialització, xarxes socials… són conceptes directament relacionats amb l’emprenedoria, amb la creació d’una nova activitat econòmica, amb la seva consolidació i/o amb un obligat canvi de rumb del negoci. Des del Servei d’emprenedoria del Consell Comarcal del Maresme s’ha volgut donar suport formatiu als emprenedors i emprenedores de la comarca en aquests aspectes tant vitals per a les activitats econòmiques.\nAmb aquest objectiu s’ha programat la setena edició de la Setmana de l’Emprenedoria. S’ofereixen tallers formatius que intentaran donar resposta a aquelles inquietuds i necessitats que més sovint plantegen les persones que visiten el Servei comarcal d’emprenedoria.\nDILLUNS 9 DE DESEMBRE:\n9:00h – 11:30h.- El Pla d’Empresa – Ajudes i subvencions\n12:00h – 14:00h.- Linkedin i twiter, eines per fer negoci\n9:00h – 11:00h.- Com crear la meva empresa? Beneficis de la nova Llei d’Emprenedors\n11:30h – 13:30h.- Taller Pitch Elevator – presenta el teu projecte en un minut\nDIMECRES 11 DE DESEMBRE:\n11:30h – 13:30h.- Emprendre i dirigir en clau de competències\n9:00h – 11:00h.- Les metodologies per a la gestió del canvi a les organitzacions\n12:00h – 14:00h.- Avaluació del finançament bancari per a emprenedors\n9:30h – 11:30h.- Dones emprenedores… Per què no ara?\n12:00h – 14:00h.- Networking\nTots els tallers es faran al Maresme Centre de Negocis (Avinguda Jaume Recoder 85-87 de Mataró.\nPer inscriure,s, empleneu el formulari que trobareu CLICANT AQUÍ\nPodeu veure més informació sobre el programa i els ponents, clicant sobre la imatge:


Expressió: en llibertat provisional ~ La Mossegada\nBon dia i bon dijous internautes. George Orwell, escriptor i activista literari contra les injustícies socials digué en certa ocasió que 'La llibertat d'expressió és dir el que la gent no vol sentir.' Aquest punt és precisament allò que el PP sembla que en vulgui fer bandera si tenim en compte les darreres declaracions dels ministres d'Interior i Justícia amb el rerefons dels comentaris a les xarxes sobre la mort de la seva companya de files i alhora presidenta de la Diputación de León. És ben cert que el concepte "llibertat" no ha de derivar en "llibertinatge", però aquesta idea tan conservadora de Fernández Díaz i Gallardón per tapar la veu als crítics emparant-se en que les xarxes són una font d'injúries i calúmnies que inciten a l'odi, no pot justificar una generalització que permeti la censura, persecució i sanció perquè com diu el clàssic: una flor no fa estiu, ni tampoc dues primavera.\nEvidentment, hi ha expressions més o menyes afortunades, un fet que els catalans coneixem perfectament quan aquells que escrivim i defensem principis democràtic ens veiem insultats diàriament i és aleshores quan aquests mateixos que avui d'esquincen les vestidures no mouen ni un dit al·ludint la llibertat d'expressió. Així, no s'ha de criminalitzar tot un col·lectiu que mostra el que sovint no és políticament correcte, malgrat sigui allò que molts pensen i deixen de dir per por. El problema del PP radica en que no acaba de pair la discrepància ni la indignació que generen les seves lleis i polítiques retrògrades, més pròpies d'altres èpoques, afortunadament passades.\nEn aquest sentit, interessant i significatives són les dades de l'organització Freedom House que en un dels seus darrers informes destaca que la llibertat de premsa a Espanya ha minvat en els darrers 10 anys situant-se al mateix nivell de Ghana, Surinam o les illes Solomon, fruit de les pressions i consignes polítiques que acaben coartant la feina dels periodistes. No podem pas oblidar que aquesta intenció de posar cota a la llibertat d'expressió seria un annex que encaixaria perfectament en la llei de seguretat ciutadana que també restringeix els àmbits on poden realitzar-se concentracions manifestament contràries al govern. Sota la coartada de la recuperació econòmica els populars s'esforcen en justificar aquest control d'un ramat on cada dia hi ha més ovelles negres i on el pastor ha decidit canviar el tradicional gos de tura per un llop sense escrúpols guiat pels instints més primaris.\nDiu un refrany castellà que "Antes se coge a un mentiroso que a un cojo", quelcom que haurien de tenir en compte certs dirigents espanyols que durant anys han repetit per activa i per passiva que les nostres balances fiscals eren més falses que un duro sevillano, i un dels que més se n'ha omplert la boca ha estat José Antonio Monago, president d'Extremadura, que ahir aconseguia salvar els mobles després de superar gràcies a l'abstenció d'IU la moció de censura presentada pel PSOE. Doncs bé, els populars extremenys advertien que s'oposaran radicalment a la sortida de Catalunya del sistema comú de finançament perquè en aquest cas "Extremadura perdria el 12% dels ingressos, provocaria retallades d'uns 400 milions i possiblement el retorn de diverses competències per no poder-les mantenir". El millor de tot de l'escrit enviat a l'executiu de Rajoy ve al final quan acaben citan els 16.000 milions d'euros l'any que aporta Catalunya sense els quals haurien de tancar "la paradeta".\nLa perla d'aquest dijous se centra en la impactant campanya institucional que les autoritats daneses van endegar per tal de mobilitzar els seus conciutadans en les eleccions europees. I es clar, com que el lema dels creatius també és la imaginació al poder, el parlament va creure oportú combatre l'euroescepticisme creixent amb l'aparició en escena de "Voteman", un superheroi que no estalvia recursos per convèncer amb coaccions, masclisme i violència gratuïta a aquells que han optat per no passar pel col·legi electoral. No cal dir que vistes les crítiques finalment han decidit retirar els anuncis per l'efecte contrari que podria tenir en un país que sempre s'ha mirat amb desconfiança això de la UE. Tot i així no deixa de ser sorprenent que en menys de 24 hores el vídeo polèmic hagi rebut 250.000 visites, potser perquè lluny de les avorrides campanyes institucionals s'assembla més a "Los Soprano".


L’esclavitud a Roma | Aracne fila i fila\n← Bàrcino dins Bàrcino Explorant Can Ferrerons →\n23 thoughts on “L’esclavitud a Roma”\nMargalida Capellà Soler 3 desembre 2014 at 20:46\nSens dubte l’esclavitud encara avui, tot i abolida ,encara s’ha d’acabar d’eradicar; alguns exemples malauradament són: tracta de persones, explotació sexual, les pitjors formes del treball infantil, el matrimoni forçat, la servitud per deutes, i el reclutament forçós de nens per utilitzar-los en conflictes armats.\nA Roma, mentre esperem que la Maryam i la Xènia ens en parlin a De iure, hi va haver veus com la de Sèneca que ja la varen condemnar. Us recomano la Carta a Lucili\nFrancesc Sánchez 4 desembre 2014 at 00:05\nFelicitats pel treball Mariona, ho comparteixo a Arraona Romana.\nNomés una apreciació, l’esclavitud a Roma, i a l’antiguitat en general, s’ha de contextualitzar, com passa per exemple amb els jocs de gladiadors,era una pràctica comuna i ben vista, regulada perfectament pel propi Codex Iuris Civilis, i que el propi cristianisme, malgrat els valor que predicava va mantenir. Els propis esclaus, quan es manumetien, a la seva vegada érem posseïdors d’altres esclaus. Avui dia, encara que segueix existint, la veiem com una activitat deplorable, però no aixi els romans.\nMargalida Capellà Soler 4 desembre 2014 at 07:01\nQuina alegria, Francesc! Tot un honor, Mariona!\nAquesta informació, Francesc, serà d’un gran ajut a les alumnes De iure que n’havien de fer la recerca. Moltes gràcies i fins ben aviat!\nMariona Sabanés 4 desembre 2014 at 10:48\nÉs un honor Francesc que ho comparteixis a Arraona Romana, m’ha alegrat moltíssim, ja que he escoltat que és una pàgina molt important sobre el Llatí i la cultura romana.\nL’esclavitud a Roma em va semblar un tema molt interessant per poder explicar-ho al públic en general i vaig aprofitar que era el dia de l’abolició de l’esclavitud per poder compartir aquest article amb tots els interessats en el Llatí i la seva cultura.\nEls romans com tu bé dius, tractaven als esclaus menyspreant-los i això, desgraciadament, és normal per ells. Però com diu Sèneca en Epístoles morals a Lucili , XLVII, els esclaus han de ser tractats igual que els romans: ‘Hi haurà qui digui: «Només són esclaus.» No, són persones. «Són esclaus» No, són companys que viuen amb tu. «Són esclaus.» No, són amics humils. «Són esclaus.» Ho són, sí, igual que vosaltres, si es pensa que tan esclaus de les contingències de la vida són ells com nosaltres.’\nyulizainfante 5 desembre 2014 at 08:31\nem sembla lamentable i vergonyos, l’actitud del soldats , no m’agradat\naleixbach 5 desembre 2014 at 08:32\nMolt bon apunt Mariona!! Felicitats per la publicaciò a Arraona Romana!\nYurima Torres 5 desembre 2014 at 08:33\nl’esclavitud de roma va ser molt violenta en aquests temps. aquest argument i vídeo demostres la violència i el esclavituismo.\nValentina Restrepo 5 desembre 2014 at 08:35\nMolt interessant aquezt treball, crec que a tots ens instersessa saber aquestes cosses dels romans, felicitats!.\nRaul Guardia 5 desembre 2014 at 08:38\nEm sembla molt bé que fiquin aquest apunt en aquell blog segur que servira per molta gent.\ndanielpeinado 5 desembre 2014 at 08:39\nA mi no em sembla normal que a la gent de aquell temps se els i tracti d’aquella manera.\nMargalida Capellà Soler 5 desembre 2014 at 15:26\nPingback: Causes de l’esclavitud | De iure\nArnau Bach 9 desembre 2014 at 12:13\nL’esclavitud es una vergonya inhumana que no es pot consentir. L’actitud dels soldats romans es penosa ja que si obliguen a una persona a treballar forçosament com a minim que no li donin una “pallissa romana”.\nJuls 5 gener 2015 at 14:01\nMolt bon apunt Mariona!!\nL’esclavitud és un tema molt interesant ja que encara perviu en els nostres dies. Molts mitjans de comunicació són els culpables de que pensem que aquesta manera de fer està casi erradicada en tot el món. però no és així, dels romans hem adoptat moltissímes coses; l’esclavitud una d’elles. Si Roma no hagués esclavitzat a totes aquelles persona actualment no tindriem el tipus de societat que tenim ara. Quan dic esclavitud en la nostre societat em refereixo a totes les persones que treballen amb unes condicions ridícules. Crec que no es possible eliminar del tot l’esclavitud perque són els emprassaris que mouen el món dels diners qui la fan servir.\nomaima 9 gener 2015 at 12:57\nEsta molt vent fet el apunt!\nEl tema de l’esclavitud és un tema molt important ja que sempre és un tema en que és parla molt. avui en dia ja no esta permés . I no estic dacord en que en una persona sigui un criat per una altre persona i que sigui maltractat com és fella no és té que maltrata una persona pitjor que a un amimal peró gracias en que aixó no esta permés.\nIria Rael 9 gener 2015 at 13:20\nSalve!! Molt bon apunt.\nL’esclavitud també es un tema molt important, tan avui en dia com en l’antiguitat. Ja que encara que s’hagi acabat per diferens llocs, encara perdura en llocs com Africa. Jo penso que es algo que deuria està prohibit i acabat ja que no és normal.\nAriadna Ruiz 9 gener 2015 at 13:56\nHaig de dir que l’esclavitut es una cosa imperdonable per a tots aquells que han deixat que han deixat que hagin esclaus i també per a tots aquells que han donat alguna pallissa o simplement els han tractat malament.\nUn dia em van dir que en un cas super especial, l’amo pot decidir que el seu esclau sigui lliure, això pasava quan un esclau i el seu amo eren amics o es portaven bé. No se si alguna vegada ha pasat o si el que em van explicar es veritat.\nTambé hi havia casos en que l’amo tractava bé al seu esclau, però no crec que passés suvint.\nLa llàstima de tot això es que sense aquests pobres esclaus, Roma no hagués sigut així i no hauria esdevingut un gran Imperi, ja que els esclaus proporcionaven treball de franc.\nRaül Àlvarez 20 gener 2015 at 18:50\nL’esclavitud només ha sigut un nou mode (entre d’altres) molt antig, per a sentir-se superior a la resta de la societat, és ridícul que una vida passi a ser propietat d’un altre ésser només a canvi d’uns quants calers, però així va ser i així serà mentre el món sigui món.\nActualment encara sobreviu aquesta pràctica, el qua passa és que no és legal com abans, però a la situació laboral de tants xinesos (per no dir un altre païs) no se li pot donar un altre nom que esclavatge, treballar tan per aquella misèria de sou, i en situacions desfaborables i infrahumanes per al treballador…\nNo fa falta anar tan lluny, avui en dia, la gran majoria de les prostitutes són esclaves de la pròpia vida, vénen el seu cos per a continuar visquent (no totes, però moltes)\nZaouaghi Chaymae 27 gener 2015 at 09:52\nL’esclavitud és un tema molt important i que s’ha de tractar, ja que tots pensem que som lliures no en tots els països del món és així, ja que hi ha molts països on els treballadors treballant moltes hores a canvi d’un sou molt baix, i hi ha països on moltes noies petites treballant en cases on l’amo els pega i els maltracta a canvi de pocs diners o a vegades només a canvi de poder menjar molt poca cosa o un lloc per dormir. L’esclavitud no és legal però encara hi ha arreu del món gent que es creu superior.\nMoltes empreses europees fan fàbriques en països no desenvolupats, ja que la mà d’obre és molt barata i la gent treballa moltes hores a canvi d’un sou molt baix, i això està en contra dels drets humans però per exemple a China és una dictadura i llavors no crec que estiguin valorats els drets humans, així va el món.\nAbril Ramos Aran 27 febrer 2015 at 14:07\nSi realment tingues el suficient poder per decidir sobre la vida dels que tenen esclaus no imposaria ningún càstig físic perquè penso que no hauria de venjar-me, però segurament si alguns anys a la presó.\nSi tingués el poder d’alliberar-los els deixaria lliures, que és així com haurien de ser els homes.\nPenso que és molt trist que avui en dia encara es porti a terme l’esclavitud.\nRobert Cepeda 6 març 2015 at 13:44\nUn apunt per reflexionar sense cap dubte i molt bo, l’esclavitud a mi em sembla un dels pitjor casitgs que pot patir una persona i si a sobre sel’s castiga fisicament em pregunto quan vam deixar de ser humans?\nNingu pot decidir sobre la llibertat d’una persona, l’esclavitut es una de les cares mes fosques de la humanitat\nAndrea Gómez 15 març 2015 at 23:20\nBon treball amb aquest apunt! El nombre d’esclaus aconsegueix l’elevada xifra en l’actualitat d’entre 12 milions de persones i 27 milions, el nombre més alt de la història de la humanitat. I com tothom, estic totalment en desacord amb l’esclavitud. Tots els éssers humans de tot el planeta mereixem el dret de no s’esclau de ningú.\nClàudia Pèrez 21 desembre 2015 at 16:24\nREcre: “Carta d’una esclava al seu ex amo”\nEm sorprèn la teva carta i tot el que em dius. Ara potser et sorprens en veure que ja sé escriure. Però em crida l’atenció la seva oferta, però des de el dia que em vas donar la llibertat vaig reconstruir la meva vida i ara raonablement em va bé per aquí: guanyo 354 monedes al mes, amb un lloc per viure i menjar, tinc una casa còmoda per Aetos i els nens, Axwel i Admes, ara van a l’escola i aprenen molt, el professor diu que Admes té cap per ser predicador. Van a l’escola dominical, Aetos i jo estem molt contents ja que ens tracten amablement, tot i que, a vagades escolto a altres dir “Aquesta era l’esclava, és més,la prostituta de Avel” el meu marit li dol, però jo li dic que no es preocupi, que no era cap desgràcia. Moltes altres haurien estat orgulloses, com jo ho estava en aquells temps, de dir-te amo. Ara, si volgués escriure’m per dir-me les condicions i el que em donaria per fer-me-la i de si seria ideal tornar.\nEt vaig servir fidelment durant 17 anys a canvi tu ens vesties i ens portaves al metge quan ho necessitàvem. Deixant a banda, les violacions, els càstigs… Ara confio amb Déu que per fi vostè obri els ulls per veure els errors que vostè i els seus fills ens han causat a mi i els seus, fent-nos treballar durament durant generacions que tan sols a vagades no hi havia recompensa, per portar-me al llit sense la meva voluntat i vostè era casat. Ara, jo cobro la meva paga tots els dissabtes per la nit.\nResponc la teva carta amb molta claredat, preferia quedar-me aquí i passar gana, inclòs morir, que portar la vergonya de por a la violència per culpa vostre.\nAra vostè, s’hauria de preguntar per quin motiu la seva dona el va deixar, és un mal home vostè i agraeixo la teva oferta i la carta però no penso tolerar que posis les mans mai més sobre meu i que em tornis a robar la meva llibertat ni a mi que ja tinc la meva certa edat ni a cap dels meus fills.


La Casa del Rei treu ferro a les informacions sobre un rei comprensiu amb el 23-F\nLa Casa del Rei espanyola ha minimitzat la informació que publicava el setmanari alemany "Der Spiegel" aquest cap de setmana, segons la qual el rei Joan Carles va mostrar-se comprensiu amb els protagonistes del cop d'estat frustrat del 23 de febrer del 1981. Aquesta és la conclusió a què va arribar el llavors ambaixador alemany a Espanya, Lothar Lahn, després d'haver-se reunit amb el monarca.\nRedacció 06/02/2012 - 06.47 Actualitzat 06/02/2012 - 08.03\nEl rei en el missatge que va dirigir a Espanya i als colpistes la nit del 23-F.\nDes de La Zarzuela asseguren que aquesta conversa no consta enlloc als arxius de la Corona i destaquen quina va ser la reacció finalment del monarca durant el cop d'estat.\nD'acord amb aquesta publicació, el diplomàtic que va ocupar l'ambaixada alemanya a Madrid del 1977 al 1982, va enviar un despatx al ministeri d'Exteriors amb les seves impressions de la trobada privada amb el rei, el 26 de març del 1981.\nEn l'escrit, desclassificat ara, Lahn deia que el monarca no havia expressat ni menyspreu ni indignació contra els actors del cop, és més, va mostrar comprensió, i fins i tot, simpatia.\nEl diplomàtic explica que el rei va, gairebé, justificar els capitosts, i que va dir que només havien "volgut el que tots volíem": el restabliment de la disciplina, l'ordre, la seguretat i la tranquil·litat.\nUn càstig poc sever\nLothar Lahn, mort el 1994, consigna en el seu informe una revelació inquietant. Afirma que el rei li va dir que miraria d'influir en el govern i els tribunals per evitar un càstig sever als colpistes. El monarca argumentava, sempre segons la versió de Lahn, que els militars "només pretenien el millor".\nPer acabar, l'ambaixador assegura que Joan Carles I creia que el cop del 23-F "s'hauria d'oblidar com més aviat millor". També es va mostrar convençut que una actuació així no es repetiria.


Casa Negrita Les Palmes Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCamino la Majada 86, Los Llanos, Les Palmes, Espanya - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Casa Negrita\nConvenientment situat a Todoque, Casa Negrita és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Casa Negrita és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de lloguer de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Casa Negrita és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Todoque.


Curs d´apnea maig 2018 - Llavaneres i L´Estartit\nPublicat per\tLuis Bara y Marc Andreu\nEl passat 2 y 3 de maig un grup de 10 amfibis van anar a fer un curs d'apnea a Llavaneres dirigit per la Mara Torrealba.\nDurant els 2 dies que va durar el curs és van aprendre fonaments teòrics de tot el referent a l'apnea a una aula del centre de busseig que ens portava al mar a la tarda.\nA mig mati anavem a la piscina municipal i alla es van realitzar sessions d'estiraments , tècniques de relaxació, control de la respiració exercitant el diafragma, apneas estaticas despres de la relaxacio on tots ens vem sorprendre de la nostra capacitat ja que algun va superar els 4 minuts... técnica d´apnea dinámica aprenent a aletejar d'una forma óptima, etc...\nOn la majoria va arribar a els 15 m que marcava la boia més profunda del cap per el que baixàvem. Tret d'algun problema amb la compensació i algun valent que casi es queda tieso per ficarse al aigua sense caputxa amb un neoprè 5/3 mm va dar una bona iniciació...\nEl segon dia vem dinar en més temps... el que aparentment es mes saludable però el fet de demanar 13 pizzes i preveure que en sobraría va fer que més d´un mengessim més del normal i això si que va passar factura a l´aigua. Algun va aprofitar per practicar la relaxació amb alguna que altra apnea involuntaria després de dinar a la mateixa cadira i altres bomba de humo a la furgo.\nI aqui si que el segon dia de barco es va veure la capacitat de arribar a 18 metres de profunditat de gairebé tot el grup... Durant les baixades es podia apreciar els diferents ingredients de les pizzes que havíem demanat un parell de horetes avans ja que la corrent es va encarregar de repartir be entre tots el que a un li sobrava al estomac.\nLuis Bara MAS IMAGENES DEL CURSO\nA la piscina ens tocava fer apnea dinàmica i alguns exercicis de rescat. Després de fer unes quantes piscines en apnea i d’anar veient qui era el que feia mes recorregut vam practicar el rescat d’un apneista. Es tractava d’una maniobra senzilla on un apneista patia un problema dins l’aigua i el company de seguretat el rescatava i el pujava a superfície. Alguns ho van entendre a la primera però el Urbano i el Borreda no s’enteraven de la pel·lícula i pretenien fer el rescat començant els dos fent apnea. Total que volien morir els dos ofegats...\nMAS IMAGENES DEL CURSO


La Font de la Figuera presenta la campanya de Nadal - Portal de Xàtiva\nLa Font de la Figuera presenta la campanya de Nadal\nCentra l’interès en la compra de proximitat amb el lema “Amb total confiança, compra al teu poble”\nLa importància del xicotet comerç a pobles com La Font de la Figuera és fonamental perquè l’economia i la taxa d’atur local no cresca més encara. És per això que la campanya de Nadal d’enguany que han organitzat l’Associació de Comerciants i Professionals i la regidoria de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de La Font de la Figuera posa el seu interès en la importància de fomentar que el consum es centre en els establiments i la contractació de serveis de la localitat.\n“Si abans ja ens preocupava la situació del xicotet comerç a l’àmbit municipal, en aquesta situació econòmica més encara” assenyala el regidor de Promoció Econòmica Vicent Muñoz, “es importantíssim que centrem els nostres esforços en explicar els beneficis del comerç de proximitat, i en això treballarem junt a l’Associació, perquè només el fet de què es contribuisca a què no es tanquen més comerços ja és important”.\nLa Campanya de Nadal serà presentada aquest dijous, a les 20.00 h de la vesprada al Centre Social Polivalent i comptarà amb la participació de la periodista i presentadora de RTVV Gemma Juan, qui recolzarà aquesta iniciativa conduint l’acte donant el seu suport a totes i tots els comerciants i professionals de tots els sectors a La Font de la Figuera.\n“Comptar amb persones compromeses en la societat què convivim com Gemma Juan és tot un honor i un orgull, que fan més visible i donen major rellevància a els fets que cadascú de nosaltres pot fer dia a dia per millorar contribuir a que la situació econòmica no s’agregue més” ha remarcat Vicent Muñoz. “Als pobles com la Font, i els comerços com els nostres, tal volta no podem combatre contra el poder econòmic i mediàtic que tenen les grans empreses o superfícies, però el què sí que no podem fer és quedar-nos de braços creuats, i per això el suport de l’ajuntament a la tasca que des de l’Associació de Comerciants i Professionals de la Font de la Figuera porten quasi cinc anys treballant”, assenyala.\nLa campanya comptarà de nou amb un xec de 50 euros per cada comerç adherit i enguany, amb 5 xecs més de 100€ cadascun perquè els guardonats els consumisquen en estos comerços i professionals. Des de l’Associació, la seua presidenta, Monserrat Vila, ha volgut remarcar “la importància que sempre ha tingut el comerç local i la necessitat de seguir treballant pel què suposa per l’economia local, però sobretot la confiança que suposa comprar al poble, qui no recorda ser xicotet i anar a comprar alguna cosa i dir “ja t’ho pagarà ma mare” o “apunta-m’ho i després vinc”, el què volem és donar-li més importància als comerços i professionals de la Font, a la confiança que els clients poden tindre amb ells que no trobaran a altres llocs, i premiar la fidelitat amb campanyes tant importants com aquesta”\nEl sorteig dels premis es realitzarà el proper diumenge 30 de desembre al mateix Centre Social Polivalent, i tant des de l’Associació de Comerciants i Professionals com des de la regidoria de Promoció Econòmica esperen que tinga el mateix èxit que en anys anteriors, així com el de la novedosa campanya realitzada aquest estiu, “Juga a la Tella”, que ha evidenciat que a poc a poc la societat va prenent consciència de la importància que té el comerç de proximitat i la necessitat de mantindre’l i fomentar-lo per contribuir a una societat més justa i on els efectes negatius es noten molt més.\n“Mantindre i fomentar el comerç de proximitat suposa contribuir a què les taxes de desocupació no augmenten a l’àmbit local, i per tant, que no dificulte més encara poder accedir a un lloc de treball”.\nPublicado el noviembre 15, 2012 Autor Portal de XàtivaCategorías Com. Valenciana, Economía, XàtivaEtiquetas campanya, figuera, font, nadal\nAnterior Entrada anterior: Concurso de fotografía contra la violencia de género\nSiguiente Entrada siguiente: Compromís d’Ontinyent celebra la gran participació a la vaga


NP "Embarcament immediat. BCN, l'origen"\n10/06/2009: NP "Embarcament immediat. BCN, l'origen"\n�Embarcament immediat� explica les raons per les quals, des dels inicis de l�aviaci� a Catalunya, l�aeroport es va instal�lar al terme del Prat de Llobregat. Als anys 20, fins i tot s�hi van arribar a concentrar tres aer�droms. Amb el pas del temps, s�ha intentat, en m�s d�una ocasi�, traslladar l�aeroport a un altre lloc. Tots els intents han fracassat. �Embarcament immediat� segueix tamb� l�itinerari de Josep Canudas, el cap dels Serveis d�Aeron�utica de la Generalitat republicana.Ell ja va ser testimoni del primer vol que es va fer a Barcelona, a l'hip�drom de Can Tunis, al febrer del 1910 �vol que el documental reprodueix en 3D�. Canudas dedica tots els seus esfor�os a dotar Barcelona d�un aeroport que estigui al nivell d�altres ciutats europees. �s el primer a comprendre que un aeroport no �s nom�s un lloc on s�enlairen i aterren avions, sin� que �s un motor de desenvolupament econ�mic. Seguir els esfor�os de Canudas ha perm�s recuperar imatges de les primeres d�cades del segle XX que reflecteixen tot el que el m�n de l�aviaci� tenia d�aventura i de risc. Aix� va ser el primer vol que es va fer a Barcelona, a l�hip�drom de Can Tunis. Era l�11 de febrer de 1910. I, precisament, calia assumir una bona dosi de risc per muntar al 1919 una l�nia de correu aeri internacional. �s el que fa Pierre George Lat�co�re, que perqu� els seus avions vagin de Tolosa a Casablanca, al Marroc, fa de Barcelona la primera escala de la l�nia. Lat�co�re far� un dels tres aer�droms que acollir� el Prat. Els testimonis de l��poca parlen de les condicions del terreny, de les lleis que imposen els aiguamolls i els canyissars a l�hora de condicionar una pista d�aterratge. Unes lleis i unes dificultats que encara veiem reflectides avui, en la construcci� de la T-1. L�aeroport que s�est� fent ara �s fruit del pacte firmat a mitjans dels anys 90 entre totes les administracions. El documental entrevista tots els que aleshores hi van establir les bases del nou model d�infraestructura. El paisatge comen�a a canviar a tot el delta del Llobregat a partir de les negociacions fetes a mitjans dels anys 90.\n�Embarcament immediat� tamb� explora com �s la conviv�ncia entre els conreus, els avions i els ocells que tenen el seu h�bitat als espais naturals protegits. Una passejada pel delta del Llobregat, per descobrir paisatges i llocs inaccessibles que envolten l�aeroport i que fan que ara, durant un enlairament o un aterratge, el territori es contempli amb una altra mirada. Fitxa\nDirecci� i gui�: Montserrat Besses\nRealitzaci�: �ngel Leiro\nProducci�: Tona Juli�\nDocumentaci�: Miracle Tous\nAjudant de realitzaci� i muntatge: Joan Sim�\nImatge: Carles de la Encarnaci�n\nEn aquest enlla� podeu consultar el pdf amb la informaci� completa.\n"Glance up", premi Especial del P�blic al Festival MiradasdocDiversos documentals del "Sense ficci�" al Festival Memorimage"Entre el cel i la terra" al I Congr�s Europeu de Cust�dia del Territori"Ignasi M.", que estrenar� properament "Sense ficci�", torna al cinema durant dues setmanes"El meu nom �s Druillet" es projecta a Par�s


Due Spaghi, creativitat italiana amb producte de proximitat\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Due Spaghi: Itàlia a la catalana\n©GustavoValiente/ElPeriódico Due Spaghi\nDue Spaghi: Itàlia a la catalana\nUn trio format per dos italians i un català renoven la cuina del país de la bota amb prodcutes nostrats\nPer Pau Arenós Data de publicació: dijous 26 juny 2014\nSovint surto dels restaurants amb un plat al cap i la urgència de cuinar-lo. Com acostumo a fer, m'ho jugo tot a la intuïció i el reprodueixo a la meva manera, abduint-lo. Després de menjar a Due Spaghi vaig tenir la necessitat de versionar els parpadelle amb ragoût de conill perquè es van fixar en el meu cervell com la versió de Far l'amore de Raffaella Carrà a La gran belleza. Toni Pol, propietari amb Nicoletta Acerbi, m'havia dit que era un "plat del record" perquè a cada comensal el pessigava una evocació. El Toni va parlar de canelons, potser perquè l'associava a la carn rostida. A mi em van semblar una delícia vaticana, sense trobar referències. Vaig agrair que el petit mamífer en l'oblit gastro mogués els bigotis a la carta.\nUn cistellet de parmesà sostenia la pasta que els servia Ottim, empresa catalana propietat de David Corado. Nicoletta, que és periodista i directora de la web Coquo, volia fabricar les seves en el futur i elogiava les d'Ottim: "D'aquests parpadelle que agrada fins i tot el groc". Només una italiana d'Emília-Romanya es podia fixar en el to. El conill d'ull negre, alimentat amb herbes aromàtiques, era del Matarranya, com el que vaig provar a Gat Blau. Un plat italià construït en la proximitat: era la filosofia del duo, que buscava conjuntar mons.\nNicoletta i Toni van pastar Due Spaghi al gener i han fitxat Paolo Mangianti per a la cuina. El nom es refereix a "aquell parell d'espaguetis que calmen la gana", tot i que també volien assenyalar la parella. De moment s'imposava l'italià, i fins i tot compraven en origen els embotits, la grappa i el lambrusco. Buscant dignificar aquesta beguda que omplia pizzeries barates i embriagava bevedors a granel, el Toni havia arribat fins a Rita i Andrea Lusvardi. Servia el brut Lusvardi per vestir els greixos del famós salami de la població de Felino, degustació encoixinada pel pa d'oli del forn Bargalló.\nRecorrien cellers buscant petits productors. Vaig beure el raïm catalanesc en el vi Kata de la Cantine Olivella (¿per què no recuperar a Catalunya aquest raïm que va emigrar a Nàpols i va incendiar les faldilles del Vesuvi?) i el negre de la Finca Olivardots, a l'Empordà. Deliciosa la polenta taragna (blat negre) amb formatge fumat i crema de carbassó i adequada cocció per a la tagliata de vedella bruna del Pirineu, de cor rosat, tot i que no estic segur que la culata -xiclosa al mastegar- sigui la peça adequada. Espuma de tiramisú per al ximpum final. ¡Quin bé que han fet les espumes a la pastisseria!\nDue, dos, Nicoletta i Toni, Itàlia i Catalunya, pappardelle i conill, la bruna del Pirineu al tall de tagliata. Als altaveus, cantants italians amb veu aspra. A la recerca de la dualitat, insta Sergio Dalma, àlies de Josep Capdevila\nDue Spaghi interpreta la cuina italiana més muntanyosa, la de la regió de l'Emília-Romanya, amb una perspectiva creativa, fent servir el nostre producte de proximitat. Són plats com, per exemple, els pappardelle amb ragoût de conill (del Matarranya) o una 'tagliata' de vedella bruna del Pirineu.


La temàtica mediambiental és cada vegada més important, i les societats cada vegada més recorreran a les energies renovables. Per això es necessitaran professionals preparats. En això et convertirà aquest curs de Gestió del Medi ambient que trobaràs en emagister.com, que t'ofereix una formació especialitzada a l'àrea ecològica, dins del camp del medi ambient.\nEl curs de Gestió del Medi ambient t'ensenyarà tot sobre la contaminació de l'aigua, com mantenir, preservar i recuperar la seva puresa, l'efecte contaminant de monòxid de carboni i del diòxid de carboni, la importància del reciclatge i les possibilitats de les energies hidràulica i nuclear, entre altres temes.\nEl curs de Gestió del Medi ambient va especialment dirigit a professionals en sectors de Biologia i Medi ambient, encara que també a tot aquell interessat a desenvolupar-se professionalment en el camp del medi ambient.\nEl curs de Gestió del Medi ambient és una formació d'unes 200 hores que s'imparteix en format a distància. El centre s'encarrega de l'enviament dels materials d'estudi i aprenentatge al domicili dels alumnes. Trobaràs el curs Gestió del Medi ambient al catàleg de formacions d'emagister.com.\n1. Titulats universitaris. A professionals involucrats en activitats relacionades amb aspectes ambientals, així com a totes aquelles persones interessades en la gestió ambiental.\n1. Proporcionar a l'interessat els coneixements teòrics suficients per conèixer els instruments i mesures existents en la gestió ambiental, tant en l'àmbit empresarial com en qualsevol altre àmbit amb incidència ambiental.