La Nostra Filosofia de Separació i Divorci | Azuara & Baviera Advocats\nCreiem que la negociació és el millor sistema per a resoldre conflictes i considerem el litigi judicial com una última solució. Però, si cal optar per la via contenciosa, Azuara & Baviera Advocats posa tots els seus recursos per afrontar el procedimient amb les màximes garanties d’èxit. Tant durant la negociació com en el litigi, escoltem els nostres clients, els ajudem a definir els seus objectius i lluitem per aconseguir-los.\nConseqüències econòmiques derivades de divorci i separació\nDonem una importància cabdal a les conseqüències econòmiques derivades de tota separació i divorci per la gran trascendència que tenen; no només pel futur dels cònjuges sinó, especialment, pel futur dels fills. Ens preocupen especialment els fills menors i els que encara depenen econòmicament dels seus pares.\nEls adults tenim recursos i decidim lliurement el nostre destí, però això no passa amb els menors. Ells són qui més cal protegir. Per això qualsevol decisió que els afecti, com l’atribució del domicili conjugal, el càlcul i pagament de les pensions d’aliments o els règims de visites, s’ha de valorar després d’una profunda reflexió i amb una precisió extrema.\nÉs important que qui vingui al nostre despatx sigui plenamente conscient que les decisions que es prendran ho seran per molt de temps i que posteriorment serà difícil modificar-les. El diàleg i la confiança entre client i advocat és un requisit imprescindible per a poder ser eficaços en la nostra tasca professional. Aquesta és la raó per la qual no cobrem els nostres honoraris per hores de treball.


Primera reuniÃ³ de la ComissiÃ³ PlenÃ ria Intermunicipal de Les Fonts\nLa trobada posa sobre la taula millores al transport pÃºblic, la mobilitat i els equipaments\nEl centre cÃvic Torre JuliÃ va acollir ahir la celebraciÃ³ de la ComissiÃ³ PlenÃ ria Intermunicipal de Les Fonts. Lâ€™Ã²rgan, presidit per lâ€™alcaldessa de Sant Quirze, Elisabeth Oliveras, i en aquesta ocasiÃ³ la regidora delegada de Terrassa, Rosa Maria Ribera, es reuneix dues vegades lâ€™any. Ahir, va ser la primera trobada i, per tant, la constituent.\nLa ComissiÃ³ va comptar tambÃ© amb lâ€™assistÃ¨ncia dels membres de la comissiÃ³ tÃ¨cnica, un representant de cada grup municipal i una persona de les diferents associacions, entitats i colâ€¢lectius de Les Fonts.\nLa sessiÃ³ va servir per posar sobre la taula molts aspectes relacionats amb la mobilitat i el transport pÃºblic. Ã‰s el cas de lâ€™accessibilitat a lâ€™estaciÃ³ de FGC de Les Fonts o la unificaciÃ³ tarifÃ ria dâ€™aquesta zona. Els dos ajuntaments insisteixen a continuar pressionant la Conselleria perquÃ¨ es resolguin aquestes problemÃ tiques, aixÃ com la supressiÃ³ del peatge.\nDâ€™altra banda, ambdues administracions van manifestar el seu interÃ¨s perquÃ¨ els usuaris de Sant Quirze que es desplacin en autobÃºs a lâ€™Hospital de Terrassa puguin gaudir de la targeta T-Blanca, amb les mateixes bonificacions que el veÃ¯nat de Terrassa.\nEl transport escolar tambÃ© va ser un dels punts centrals de la reuniÃ³. El torn obert de paraula va girar al voltant de la necessitat de millorar la zonificaciÃ³ de lâ€™escola i lâ€™institut, permetent lâ€™accÃ©s al transport pÃºblic de lâ€™alumnat dels dos centres, amb independÃ¨ncia de la zona on visquin. Els representants de les entitats tambÃ© van incidir en la necessitat de millorar els equipaments esportius.\nTambÃ© es va consensuar treballar perquÃ¨ el veÃ¯nat de Sant Quirze pugui optar amb la mateixa puntuaciÃ³ a lâ€™escola bressol de Can Parellada, ubicada a la zona de Terrassa.\nFinalment, es va acordar que els tÃ¨cnics dels dos ajuntaments treballaran per millorar la cruÃ¯lla de la Mare de DÃ©u del Roser, un punt on els accidents sÃ³n freqÃ¼ents i que genera molta inseguretat viÃ ria.\nEl proper plenari dâ€™aquesta comissiÃ³ es preveu al proper mes dâ€™abril/maig de lâ€™any vinent. Durant aquest perÃode de temps, els tÃ¨cnics municipals de les dues administracions, aixÃ com els representants polÃtics, treballaran les propostes exposades.


Qui és qui al Cercle de Salut? | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Isabel Vallet Publicat el 13/02/2017\nA finals de gener, es presentava el Cercle de Salut a Barcelona amb la finalitat de «vetllar» perquè el model català de salut segueixi sent mixt públic i privat; així s’explicita en el seu manifest fundacional, ple de generalitzacions i eufemismes, però que afirma el següent: “És més eficient un sistema de salut mixt en el qual col·laborin entitats públiques i privades”, “la sanitat pública és, per si sola, insostenible, requereix de la col·laboració privada”. No ens sorprèn: si hi ha persones interessades que el sistema de salut segueixi sent mixt públic i privat són precisament les membres del Consell Assessor d’aquest Cercle de Salut. I tant que els interessa, se’n beneficien personalment d’aquesta manera. I més enllà d’això, són les mateixes persones que han governat i gestionat la sanitat catalana els darrers 30 anys, els seus principals responsables.\nAixí, fent una ullada ràpida al secretariat del cercle, a les personalitats impulsores i a les personalitats adherides ens trobem:\nHelena Ris, presidenta de la patronal del sector privat Unió Catalana d’Hospitals, associació que agrupa múltiples empreses que presten serveis a la sanitat de manera privada, d’on també va ser president Boi Ruiz. Boi Ruiz, l’home triat per Artur Mas per pilotar la reforma del model sanitari, responsable de les retallades més salvatges a la sanitat pública, de l’època que més recursos públics s’han destinat a la sanitat privada, que més privatitzacions s’han dut a terme i que més han crescut els beneficis de les empreses que gestionen la sanitat.\nJosep Maria Padrosa, ex director del Cat Salut, mà dreta del Conseller Boi Ruiz i apoderat de Corporación Fisiogestión, un holding de 6 empreses sanitàries que l’any 2012 van facturar 14 milions d’euros a la Generalitat de Catalunya.\nRoser Fernández, ex-secretària general del departament de Salut del govern Mas, des del febrer del 2008 fins al desembre del 2010, directora general de La Unió. Des del juliol del 2004 fins al gener del 2007 va ser directora d’Estratègia i Anàlisi Econòmica de la Regió Sanitària de Barcelona.\nCarles Manté, exdirector del CatSalut imputat al cas Innova. Va crear una consultora sanitària després de deixar el càrrec i va facturar fins a 1 milió d’euros durant els cincs anys posteriors, 840.000 dels quals provinents d’Innova.\nJosep Maria Via, ex cap del Gabinet del Departament de Salut durant el pujolisme. Ex Director de la Divisió Internacional del Consorci Hospitalari de Catalunya,S.A., entitat público privada per excel·lència, ex President del Consorci Parc Salut Mar.\nFrancesc García-Cuyàs, Director de la Fundación TicSalut, una fundació que és l’encarregada d’impulsar les TIC en el context de la salut i amb una estructura que permet que més d’un centenar d’empreses privades formin part del seu Consell Assessor.\nGuillem Lopez-Casasnovas, economista i assessor del Banc d’Espanya.\nOlga Pané, gerent del Consorci Parc Salut Mar de Barcelona, afí a les aliances estratègiques entre el món públic i el privat i una de les persones que cobra més que els consellers.\nFrancesc José María, secretari del Cercle ex gerent del Institut Català de la Salut (ICS), ex Secretari General d’Innova.\nMarina Geli, ex Consellera de Salut del govern Tripartit. Entre la seva gestió destaca el pas de l’ICS d’entitat gestora de la Seguretat Social a empresa pública, fet que va obrir la porta a la privatització de la gestió dels centres i va encarregar l’estratègia de desmembrament de l’ICS, Estratègia del Cat Salut de la legislatura 2007-2010, amb mesures com la creació del Consorci de Lleida. Abans de finalitzar el mandat i sortir del govern, el 2010, el tripartit encara va fer efectiva una la constitució del SISCAT, que en un dels seus apartats especificava que també el configurarien «centres de titularitat privada els serveis dels quals siguin necessaris per implementar les previsions del Pla de Salut de Catalunya i així ho sol·licitin».\nPer qui han de vetllar aquestes persones més enllà dels seus interessos privats, si aquestes persones són culpables d’haver generat un sistema sanitari mixt públic i privat que presenta llistes d’espera criminals (138.606 persones en llista d’espera per a proves diagnòstiques i 161.730 per a intervencions quirúrgiques), que ha menystingut i infrafinançat l’atenció primària? Sí, són culpables d’haver retallat més de 5.122 professionals, d’haver tancat més de 1.200 llits, del col·lapse de les urgències dia sí i dia també i del fet que s’obligue les pacients a restar als passadissos. Són culpables d’haver facilitat el drenatge de recursos públics per a engreixar beneficis privats i, en definitiva, volen rematar la construcció d’una sanitat pública dual, una per a pobres i una per a rics, empitjorant la salut de la classe treballadora i en major mesura les dones, així com precaritzant les condicions laborals de les treballadores de la sanitat.\nMés aviat nosaltres haurem de vetllar per fer-los fora del sistema sanitari! Rebem el Cercle de Salut com es mereix avui Dilluns 13 de febrer a les 18:30 hores a la porta de l’Hospital Sant Joan de Déu.\n*Isabel Vallet és portaveu d’Endavant OSAN i va ser diputada de la CUP-AE en la legislatura 2012-2015.\nEtiquetes: CiU, Mas, privatització, sanitat Categoria: Col·laboracions Visualitzacions: 7412


Gnome 2.26, nova versió del famós escriptori lliure - Informatica.CAT\n« Safari, un navegador poc segur\nEl darrer kernel Linux inclou suport per a WiMAX »\nComencem pel programari de gravació de discos, Brasero, que en aquesta nova edició busca acostar-se una mica més a les completes suites de gravació de mitjans que podem trobar a la plataforma Windows, com poden ser els Nero o Roxio Easy CD Creator, i fins i tot al K3B del mateix GNU/Linux (no oblidem que aquest darrer, lligat a la plataforma KDE). Per a això inclou funcionalitats com la de crear projectes d’àudio amb visualització prèvia de les pistes, normalització del volum (posar el volum de totes les cançons a la mateixa alçada per tal que després no hàgim de patir estridents canvis de volum durant la reproducció del disc), i compatibilitat multisessió (poder afegir més coses a un CD o DVD parcialment gravat).\nUna panoràmica del Gnome 2.26\nFins i tot s’hi afegeix un editor de caràtules, que ens permetrà dur a terme la part més “artística” de la gravació de discos. L’antiga interfície, això si, es troba encara disponible per a aquelles persones a les què els agradi mantenir els seus costums o, simplement, no es vulguin adaptar encara a la nova aparença.\nEl client de correu Evolution s’integra més amb servidor Exchange en afegir suport al protocol de comunicacions MAPI. Fins ara només en proporcionava per al SOAP. Amb això, Evolution es converteix en una opció molt considerable per a totes aquelles empreses que empren servidors Exchange però volen gaudir de més llibertat en l’apartat dels clients, incorporant a més dels tradicionals Windows+Outlook, altres alternatives.\nL’Exchange de Microsoft és, per dret propi, un dels servidors de correu corporatiu més emprats. Independentment del què ens sembli la companyia de Redmond o que ens agradi més el programari lliure que el propietari (o el privatiu, com l’anomena en Richard Stallman en un terme que s’està posant de moda), Exchange ofereix prou funcionalitats i flexibilitat com per ser líder en el seu sector i endur-se’n bona part del mercat.\nLa transició des de l’Outlook es simplifica molt, ja que a partir d’ara l’Evolution és capaç d’importar els fitxers d’emmagatzematge de carpetes del gestor personal de Microsoft, els famosos .PST . No només es queda amb els missatges, sinó que també és capaç d’importar i treballar amb els contactes, calendaris, tasques i entrades del diari.\nLa gestió i control de l’àudio també pateix millores destacables. S’adopta l’arquitectura PulseAudio que permet, per exemple i entre d’altres funcions, tenir un control únic i exclusiu del so per a cada aplicació. També augmenta el reconeixement i suport per al maquinari de so, com per exemple les targes externes que es connecten via USB, molt poc emprades per l’usuari final però que si són ben conegudes entre els professionals del món de l’àudio.\nEls canvis seran més destacables amb el nou mesclador, ja que serà el què més veuran els usuaris. De qualsevol manera, per a aquells que prefereixin continuar emprant les velles eines, estarà al seu abast l’antic Gstreamer, que ha desenvolupat la mateixa funció fins ara.\nTambé relacionat amb l’apartat multimèdia, tenim un suport més ampli per a dispositius que actuen com a magatzems de pel·lícules, fotos i música i que permeten que s’hi connectin ordinadors o home theaters entre d’altres. És una moda que s’està estenent en els domicilis dels usuaris particulars, ja que és certament molt còmode el fet de poder connectar-se a un servidor de continguts i veure una pel·lícula, pensant que si l’hem començat a veure al menjador a la tele, la podrem acabar veient en el portàtil al nostre dormitori còmodament estirats. El suport per a aquests dispositius es materialitza amb l’inclusió dels protocols de comunicació UPnP (Universal Plug&Play) i DLNA (Digital Living Network Alliance).\nUn dels cavalls de batalla de les darreres versions del Gnome, les sortides de vídeo múltiples (molt útils quan es tracta de fer servir portàtils amb projectors o sistemes de doble pantalla), també s’ha millorat. De fet, les millores en aquest aspecte han estat constants en les darreres tres o quatre versions de l’entorn i, en general, sembla una qüestió que preocupa força a l’entorn Linux.\nSón moltes més les novetats que ens aporta Gnome 2.26, tantes que podríem omplir un bloc sencer, i motiu pel qual només us n’hem explicat unes quantes aquí. No obstant, val la pena ni que sigui esmentar de passada les novetats per als programadors (que en són unes quantes), el suport per a maquinari de reconeixement dactilar (que comencen a portar la majoria dels portàtils), la possibilitat de transferir fitxers que s’ha afegit al client de VoIP Empathy, o la possibilitat de descarregar la compatibilitat amb un tipus de fitxer desconegut des del mateix gestor de programes.\nA partir d’ara i després del llançament de la versió final estable, les diverses distribucions començaran a incloure Gnome 2.26 per als seus escriptoris. La primera en fer-ho ha estat Zenwalk 6.0, que ha llançat una edició Gnome de la seva distro tot just un dia després del llançament de l’escriptori. És d’esperar que la propera Ubuntu 9.04, que ha de sortir el mes vinent, també l’inclogui, així com la resta de “pesos pesants” de l’ecosistema de distribucions GNU/Linux com poden ser openSUSE o Fedora, que cada pocs mesos treuen nova versió.\nEls més impacients, però, tenen l’opció de descarregar una sèrie d’imatges de VMware preparades per executar un Linux amb Gnome, així com també descarregar una imatge de DVD instal·lable que els permet “jugar” amb la nova versió d’aquest escriptori lliure.\nThemes: escriptori, estadisticas de suites mas utilizadas, gnome, Linux\nComments of “Gnome 2.26, nova versió del famós escriptori lliure”


CFS Molins 99: Guanyen el Sènior "A", el Juvenil Masculí i el Benjamí "B"\nGuanyen el Sènior "A", el Juvenil Masculí i el Benjamí "B"\nPrimera foto del JUVENIL amb les dues darreres incorporacions, en Marc Montaño i l'Arnau Molins. Pista de Castellbisbal.\n> El SÈNIOR "A" segueix colíder, al vèncer aquesta tarda al Collbató per 7-2.\n> El JUVENIL Masculí apallissa al Castellbisbal per 0-7.\n> El BENJAMÍ "B" segueix fort i guanya el seu segon partit per 1-2.\n> SÈNIOR "A": CFS Molins99 - Palson Collbató - 7-2\n> SÈNIOR "B": CFS Ciutat de Berga - CFS Molins99 - 1-0\n> JUVENIL Masc: CFS Castellbisbal - CFS Molins99 - 0-7\nVictòria molt clara del Juvenil aquesta tarda a Castellbisbal. L'equip local no ha pogut fer res davant del domini aclaparador dels nois de l'Uri i en Jordi. Des del primer instant hem sortit a pressionar i el Castellbisbal no podia sortir de la seva àrea. La primera part ha acabat amb un 0-2, amb gols del Sergio i de l'Adrià Español.\nLa segona ha començat igual que la primera, amb el Castellbisbal tancat al darrera i els nostres pressionant amunt. Els locals no han pogut aguantar la nostra pressió i han anat encaixant gols amb una certa facilitat. En Marc ha marcat el 0-3, en David el 0-4, l'Enric el 0-5 i en Jordi ha tancat el marcador amb dos gols més, deixant el definitiu 0-7 en el marcador.\n- Han jugat: Gonza (p), Sergio (1 gol), David (1 gol), Cristian, Adrià Espanyol (1 gol), Enric Moya (1 gol), Jordi Dòlera (2 gols), Marc Montaño (1 gol) i Arnau Molins.\n> JUVENIL Fem: IES Manuel Blancafort - CFS Molins99 - 4-0\n> CADET "A": CFS Molins99 - FS Montbui - 2-4\nLa primera part ha acabat 0-2.\n- Han jugat: Jordi (p), Alejandro (1 gol), Ot (1 gol), Isaac, Manel, Raul i Marc Antoni.\n> CADET "B": FS Corbera - CFS Molins99 - 9-2\n> INFANTIL "A": CFS Molins99 - FS Sant Just - 4-6\nUn mal començament ha marcat el partit d’avui a la Sínia. Els nostres han començat una mica espessos en idees i el Sant Just amb un jugadors que eren més grans i més ràpids que els nostres han començat molt forts.\nProva d’això es que en el minut 7 de la primera part ja anàvem 0-3 al seu favor. Aleshores hem començat la reacció. En el minut 8 en una jugada de les que es treballen en els entrenaments, en Bernat ha fet una passada per sobre dels defensors aprofitada per l’Arnau que ha guanyat molt bé a la defensa i d’un fort xut enganxat al pal ha marcat l'1-3.\nDos minuts més tard, en un altre jugada d’estratègia, en un fora de banda com si fos un corner, en Ferran ha engaltat un altre xut que s’ha colat enganxat al pal esquerra de la porteria del Sant Just. Era el 2-3 i tornàvem a estar en el partit.\nCap al 20 de la primera, en Òscar Bonilla ha posat emoció i esperança per la segona part marcant el 3-3 en una jugada dins de l’àrea del Sant Just. L’alegria però ha durat ben poc ja que en el minut 22, el Sant Just ha tornat a marcar. Amb 3-4 ha acabat la primera part.\nLa segona part ha començat amb més igualtat. El Molins movia la pilota molt bé i el Sant Just ens esperava al seu camp. Això ha estat aixì fins al minut 12 de la segona part en que una errada defensiva ens han tornat a marcar. Era el 3-5 i l’equip ja s’ha desinflat una mica. Sis minuts més tard, en el 18, ens han tornat a marcar en un robatori de pilota al mig del camp, en que els nostres no s’han replegat amb la velocitat que calia. Era el 3-6.\nQuan ja semblava que el partit acabaria amb aquest resultat, en Bernat s’ha inventat una gran jugada, en que després d’haver robat la pilota al mig del camp, ha fet un gol de bandera a l'empalar des d'uns 10 metres un fort cacau, que s’ha colat pel bell mig de la porteria, establint el definitiu 4-6.\nHa estat un mal partit, en que s’han pagat cars els errors en defensa, i en que l’ànsia per marcar ha pogut més que el cap fred a l'hora de defensar. Caldrà seguir treballant per millorar aquest aspecte del joc.\n- Han jugat: Marcel, Bernat, Miquel, Ferran i Laura (5 inicial), Arnau, Quim, Òscar Bonilla i Oriol.\n- Han fet els Gols: Ferran Pellicer (1), Bernat Hernández (1), Arnau Muñoz (1) i Òscar Bonilla (1).\n> INFANTIL "B": CN Caldes - CFS Molins99 - 6-3\n> ALEVÍ "A": Acció Sant Martí - CFS Molins99 - 8-1\nPrimera derrota de la segona volta contra l'Acció Sant Martí. En la meva modesta opinió vam veure un equip que a nivell individual no considero que sigui molt superior al nostre, però com a conjunt demostra un joc de gran disciplina d'equip. Cada jugador sap perfectament com moure's en atac i defensa i els jugadors potser menys hàbils són compensats pel joc de conjunt. En la primera part el resultat va ser 4-1. L'únic gol va ser marcat a la fi del primer temps per en Joan Fradera, en un robatori de la pilota en el mig camp, on amb gran rapidesa individual va superar defensors i col·locà un tret creuat fora de l'abast del porter. La segona part vam rebre 4 gols més, amb un resultat final de 8-1. Resumint, el partit no va ser d’ un gran domini de l'Acció Sant Martí però va saber aprofitar els nostres moments de debilitat, aconseguint dos o tres gols seguits en cada part. Els nostres van saber defensar i atacar amb bon joc però sense fortuna.\n> ALEVÍ "B": Descansa\n> ALEVÍ "C": AEE Santo Angel - CFS Molins99 - 8-2\n> ALEVÍ "D": Escola Joan Maragall - CFS Molins99 - 14-3\n> BENJAMÍ "A": Antoni Gaudí - CFS Molins99 - 13-1\n> BENJAMÍ "B": Joan Bardina - CFS Molins99 - 1-2\n>>COPA CATALUNYA: diumenge a partir de les 11:00 h.\n> INFANTIL "B": CFS Molins99 - FPE Mataró\n> ALEVÍ "A": CFS Molins99 - Acció Sant Martí\n> ALEVÍ "B": CFS Molins99 - CFS Balaguer\n> JUVENIL Masculí: dimarts 22, a les 21:00, al Raval de Barcelona.\n> CFS Nou de la Rambla - CFS Molins99 -


Hostellerie du Randonneur Rimplas França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n1 Chemin des Canebiers, Rimplas, Rimplas, França, 6420 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hostellerie du Randonneur\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Rimplas, no busqui més enllà de Hostellerie du Randonneur. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hostellerie du Randonneur, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen express check-in/check-out, habitació familiar, restaurant, premsa, neteja en sec.\nL'ambient de Hostellerie du Randonneur es reflexa en cada habitació. calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, articles de tocador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses esquí, pistes de tennis, ping pong, equitació, sala de jocs, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Rimplas, el Hostellerie du Randonneur és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el Hostellerie du Randonneur de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Rimplas


Continua la reclamació per protegir l’empedrat de la Duana - Setmanari Felanitx\nContinua la reclamació per protegir l’empedrat ...\nNotícies, Patrimoni, Portocolom, Urbanisme\nUn dels cruis que cal adobar\nEl Gremi de Margers, l’Associació per a la Revitalització dels Centres Antics (ARCA) i la plataforma Salvem Portocolom han demanat entrevistar-se amb caire urgent amb la consellera de Cultura i Patrimoni del Consell de Mallorca, Bel Busquets, i amb el conseller de Mobilitat del Govern, Josep Marí, amb l’objectiu que les dues institucions prenguin les mesures necessàries per a la conservació de l’empedrat del moll de la Duana de Portocolom com a element “únic” del patrimoni mallorquí, amb una restauració “respectuosa i fidel a l’empedrat existent”, segons s’ha assenyalat des d’aquestes entitats.\nEls margers, ARCA i Salvem Portocolom pretenen que es posi en pràctica la protecció efectiva de l’empedrat original, ja que “ports n’hi ha molts, però com el moll de la Duana, fet amb pedra, només n’hi ha un”, apunten. La veu d’alarma la va donar el Gremi de Margers, el passat 1 de setembre, mitjançant un informe alternatiu, al qual alerta de la possible alteració “irreversible” del disseny i la tècnica constructiva originals.\nSegons els margers, que són el col·lectiu entès en aquest tipus d’actuacions, d’acord amb la mostra del futur empedrat aportada per l’empresa concessionària de les obres, el seu aspecte passarà a ser “totalment diferent”, la qual cosa suposarà la seva “desaparició”. El disseny històric, “de pedres amb bon contacte entre si, magistralment col·locades per menestrals d’un temps, se substituirà per un altre amb les peces molt més distanciades i amb separacions plenes de morter”, expliquen.\nPer això, aquestes tres entitats reclamen la rectificació de l’informe previ del Departament de Cultura i Patrimoni del Consell, que “dona per bona” aquesta modificació. A més, considera “clarament insuficient” el pressupost destinat a aquesta restauració i critica que no s’hagi procedit a una “recerca dels punts d’extracció originals” per aconseguir el mateix tipus de pedra a la rehabilitació.\nA l’hora de redactar aquesta informació sabem que per part de les dues conselleries del Govern i del Consell ja s’ha anunciat a les tres entitats el propòsit de celebrar aquesta reunió.


i verga | enciclopèdia.cat\nSinònim deburriàs, Sinònim depenó\nconstrucció naval constr nav\nCadascuna de les perxes, generalment cilíndriques, que, disposades a la cara de proa d’un pal o d’un masteler, fixades per la part central i susceptibles de girar entorn del dit pal en maniobrar-les amb les braces, serveixen per a envergar-hi una vela.\nHom anomena verga de creu la que és fixada disposada perpendicularment al pal, de manera que sembla una creu, i en la qual hom enverga una vela quadra. En la verga de creu hom distingeix la creu , que n'és la part central, els braços , que són cadascuna de les parts compreses entre la creu i els extrems de la perxa, i els penols , que són els extrems de la perxa. Hom anomena terç de la verga el punt mitjà de cadascun dels braços. Les vergues prenen el nom del pal o del masteler al qual van fixades, i a vegades el de la vela que hi és envergada.


Bartomeu: “Tenim una crisi esportiva, no institucional ni de model"\nEl President del FC Barcelona, en una entrevista a Barça TV, ha repassat diversos temes com les eleccions, la situació esportiva o la renovació de la plantilla, entre d'altres\n18 d’ag. 20\nEl President del FC Barcelona, Josep Maria Bartomeu, ha parlat aquest dimarts a Barça TV per repassar tota l'actualitat del Club. Bartomeu ha destacat que "tenim una crisi esportiva, no institucional ni de Club, el model i l’estil de joc és el mateix. Però hi ha aspectes que s’han de millorar". A continuació, repassem les declaracions més destacades del president culer:\n"Hi ha una crisi esportiva. Tenim una crisi de futbol; no és una crisi institucional ni de model. El model i l’estil de joc és el mateix. Però hi ha aspectes que s’han de millorar del model. S’ha de reforçar i fer certes evolucions, amb un futbol més físic. Necessitem talent i una idea de futbol, però també altres aspectes físics que potser abans no es tenien tant en compte".\n"La responsabilitat és compartida. Qui té la màxima responsabilitat és la Junta i el seu president. Del resultat a Lisboa tots en som responsables. Després de Liverpool vaig pensar que calia tornar a confiar en Valverde i els jugadors. Vaig consultar a tothom i vaig considerar que calia donar una oportunitat a aquells jugadors i tècnics. Aleshores no calia fer foc nou, però ara sí. Tots estem d’acord que és el moment de fer-ho. Els jugadors són consultats amb regularitat. També els empleats i els executius. Però el responsable de la crisi esportiva és el president".\n"Teníem tants bons jugadors al primer equip, que potser hi havia un tap per als jugadors del planter. Hem de seguir perseverant amb la Masia".\n"És una decisió de la Junta des d’un enfoc de responsabilitat. La lliga comença en 5 setmanes. Tampoc volíem avançar les eleccions perquè tenim la pandèmia. Marxar d’aquesta manera hauria estat una irresponsabilitat molt gran. Podrem fer una transició tranquil·la amb la nova Junta. Hi va haver debat i reflexió interna i tothom estava d’acord. El Barça necessita que adaptem el club a la pandèmia".\n"Estem en una situació excepcional de la nostra vida, la pandèmia. Això afecta el Barça a la temporada passada i la que ve. Tenim un pla de xoc i hem de seguir prenent decisions. Hem d’encarar el Barça del futur i encarar-lo a la situació de la pandèmia".\n"Portem 10 anys al Club, on hem acumulat uns 200 milions de benefici. Des del mes de març hem deixat d’ingressar 200 milions, tot i que hem treballat perquè el dèficit sigui menor dels 200 milions. Hem de presentar un pressupost equilibrat, on no hi hagi pèrdues".\n"Ha estat una generació de jugadors enorme. Hem gaudit molt amb ells, amb molts títols guanyats. No vull parlar malament de ningú, vull elevar la figura d’aquests jugadors, que ens han fet el millor club del món. Portem 12 anys guanyant títols sense parar. Ara és el moment de començar a acomiadar, amb tots els honors, a alguns d’aquests jugadors".\n"La renovació serà tan profunda com calgui perquè el projecte esportiu sigui d’èxit. Vist amb el temps, després d’Anfield era el moment per fer-ho. Però vaig decidir donar una nova oportunitat a jugadors i tècnics. Cal recordar que la temporada passada vam guanyar la Lliga, vam arribar a la final de Copa i vam caure a semifinals de Champions".\n"La renovació no és només canviar futbolistes, és canviar part de l’estructura de l’equip de futbol. La renovació serà més profunda que els futbolistes. El Barça té diners, però té un problema de massa salarial. El Covid ha fet que els ingressos es redueixin i per tant hem de reduir la massa salarial per portar nous futbolistes. En la temporada 20/21 deixarem d’ingressar 320 milions d’euros i l’efecte del Covid serà més greu que la temporada que ara ha acabat".\n"El Barça del futur passa perquè hem de remodelar el Camp Nou. És un projecte de Club. Tenim un finançament aprovat amb Goldman Sachs boníssim. El projecte continua endavant. Amb la Junta entrant hem de parlar del projecte per veure si l’estiu que ve podem començar les obres a l’estadi. Som l’únic gran club d’Europa que no té un estadi nou o remodelat".


PRESENTACIÓ DE LES PONÈNCIES DEL CICLE IDENTITATS EUROPEES. VEU Revista cultural de la Universitat d'Alacant\nPRESENTACIÓ DE LES PONÈNCIES DEL CICLE IDENTITATS EUROPEES\nEl dimecres dia 25 de gener, a les 20.15 hores, es presenta a la Seu Ciutat d'Alacant el número 20 de la revista de pensament L'Espill, que inclou gran part de les conferències del cicle Identitats europees: memòria i identitat en el procés de construcció europea que va tenir lloc durant el mes d'abril de l'any passat. La presentació anirà a càrrec de Jesús Pradells, vicerector d'Extensió Universitària, Gustau Muñoz, cap de redacció de L'Espill, i Mar Esquembre, coordinadora de la Seu d'Alacant.\nLes persones que assistisquen a la presentació rebran un exemplar de la revista que en aquest número, que ha coeditat la Universitat d'Alacant, conté els textos assagístics de Josep Fontana, Josep Ramoneda, Joan Francesc Mira, Margarita Boladeras, Carles Duarte i Manuel Alcaraz.\nLa revista de pensament L'Espill va ser fundada el 1979 per Joan Fuster, i en aquesta segona etapa (que va arrancar el 1999 després del parèntesi d'uns quants anys) ens aporta, des d'una mirada interdisciplinària, materials per a la reflexió i el debat. La Universitat de València edita L'Espill.\nWeb del cicle Identitats Europees: <www.ua.es/spv/identitats>\nArticles del cicle Identitats:


14a edició del Voluntariat per la llengua amb la col·laboració de la Colla de Geganters\n02:36 | 25/06/2019\nDijous 10 de novembre, a les 19.30 h, a la sala de la Concòrdia de l’Ajuntament, va tenir lloc la presentació de les parelles de la 14a edició del Voluntariat per la llengua de Montmeló.\nEn aquesta ocasió, es va comptar amb la intervenció de la regidora de Cultura, Carme Palacios, que va donar la benvinguda a totes les parelles lingüístiques d’aquesta nova edició, i com a representants de la Colla de Geganters de Montmeló, el Sr. Francesc Ductuyat, Cap de Colla, i el Sr. Carmelo Martínez, coordinador.\nVoluntaris, aprenents i alumnes del curs de català per a adults del Bàsic 1, en total una quarantena de persones, van assistir a la presentació i van poder conèixer de primera mà l’entitat, la història dels gegants i les etapes de la seva creació i el programa del Voluntariat per la llengua, que alguns desconeixien.\nDurant l’acte es va informar dels premis que ha rebut el programa del Voluntariat per la llengua: el primer Guardó Salvador Casanova i Grané i el premi Market place. També es va informar del nou acord signat amb l’hipermercat Esclat Bon Preu de Montmeló i dels propers que ben aviat se signaran.\nA més, es va fer el lliurament de carnets i de material de suport, entre el qual hi havia un llistat amb els teatres, museus i monuments de Catalunya on presentant el carnet del Voluntariat s’aconsegueixen importants descomptes i entrades 2x1 i un recull de textos i suggeriments per parlar elaborat especialment per al Voluntariat lingüístic i anomenat “Viatgem pel món”.\nCom a cloenda de l’acte, es va projectar el flashmob, l’aplec llampec, que es va fer el mes de juliol a Arenys de Mar i on van participar moltes colles de gegants d’arreu de Catalunya. Seguidament, els assistents van sortir al vestíbul de l’Ajuntament on hi havia la Montserrat, en Malús i tota la resta de gegantons i van poder tocar-los i portar-los.\nMés informació sobre el Voluntariat per la llengua:Per participar-hi o rebre’n més informació, cal adreçar-se a l’Oficina de Català (pl. de la Vila, 1) o trucar al telèfon 93 572 00 00 (ext. 144).\nLa presentació de la 14a edició va ser notícia a Vallès Visió, només cal clicar aquí per veure-la.


Finalment, les dades de població de Manresa del padró i de l'INE van a l'una - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nFinalment, les dades de població de Manresa del padró i de l'INE van a l'una\nLes discrepàncies havien estat de més de 800 persones i ara són de 29\nfrancesc galindo 06.01.2020 | 23:23\nLes dades de població de Manresa segons el padró municipal i l'Institut Nacional d'Estadística (INE) va a l'una després d'anys amb diferències de centenars d'habitants. Això no va suposar un veritable problema fins que el 2015 l'organisme estatal va situar la població per sota dels 75.000 habitants –mentre el padró la mantenia per sobre– i això va tenir com a conseqüència deixar de rebre 3,5 milions d'euros en transferències de l'Estat per la pèrdua de la categoria de ciutat gran durant 4 anys.\nLes dades de l'Ajuntament i de la secretaria d'Estat d'Economia poden tenir petites diferències, però a Manresa, segons les comparatives realitzades per Regió7, havien estat de més de vuit-centes persones i, sovint, de centenars d'habitants.\nL'1 de gener del 2019, però, es va registrar la diferència més minsa des que aquest diari en fa seguiment: només 29 persones més comptabilitzades per l'Ajuntament que per l'INE.\nLa població de Manresa segons l'INE era l'1 de gener del 2019 de 77.714 i, segons l'Ajuntament, a la mateixa data era de 77.743. Tenint en compte que cada 4 anys es comprova la població per veure si continua per sobre dels 75.000 habitants paga la pena fer un seguiment acurat de les dades i tenir marge per actuar si hi hagués una nova davallada poblacional.\nCada any, en el darrer ple municipal, l'Ajuntament aprova l'actualització del padró municipal a 1 de gener de l'any en curs.\nEl 19 de desembre passat, l'Ajuntament va aprovar la xifra rècord de 77.743 habitants, la més alta registrada mai a la capital del Bages. Els 77.743 habitants registrats pel padró municipal van suposar un salt de 1.438 persones amb relació als habitants de la ciutat l'1 de gener del 2018, 76.305 (aquesta darrera xifra és l'actualització de l'aprovada pel ple ara fa un any i que va ser de 76.347).\nFins ara, el màxim històric en l'actualització del padró municipal van ser els 76.751 de l'1 de gener del 2011. Després va anar a la baixa i el 2015 va marcar un punt d'inflexió i els nous padrons aprovats des de llavors han estat a l'alça: 75.475 el 2016, 75.572 el 2017 i 76.347 el 2018.


Elogi del Vi novell (segona part) – Enoturista\nEls 7 vins novells que hauries d’apadrinar\nEl vi novell és un vi no vell. Un vi cruixent que fa olor d’adolescència. Aquesta setmana dediquem una segona part a glossar les apostes més decidides de la temporada. Podeu recuperar la primera part, una aposta decidida d’alguns cellers catalans, o llançar-vos pel tobogan de les propostes concretes. Dels vins que us recomanem que compreu abans no sigui massa tard i els novells s’hagin marcit amb l’arribada de l’estiu. A finals de novembre van fer una cimera mundial al carrer Agullers de Barcelona, a la Festa del Vi Novell de Vilaviniteca.\nSi mai aneu a tastar vins a la festa anual que organitza Quim Vila als voltants del carrer Agullers heu de pensar tres coses. Arribeu d’hora, marxeu tard i no conduïu de tornada a casa. L’oferta és generosa (cinc euros per tastar tot allò que vulgueu) i tranversal (vins catalans, espanyols i francesos). Si hi ha un Beaujalais Noveuau català us el vendran en una botiga del Born. Aquí, es mesclen els novells més punters, amb viticultors atrefegats per haver embotellat vins a mig fer i experiments realment enginyosos. La fauna local els degusta amb delit i concupiscència. Acompanyats de platillos deliciosos de cullera i peu dret que serveix una extensa gamma de restaurants. És la conjura del novell. Cada any, si teniu paciència i fetge, podeu trobar vins colossals, amors d’hivern, que us faran feliços fins el final de la primavera.\nSi sou més de llegir (o teniu pocs megues al mòbil) us hem fet un resum BBB dels vins novells imprescindibles, segons Vilaviniteca.\n1.- Ca n’Estruc Xarel·lo. Celler Ca n’Estruc (Esparreguera) D.O. Catalunya\nÉs un dels millors blancs de Ca n’Estruc, el celler que ha apadrinat Quim Vila a Esparreguera. Com ho hem fet per col·locar-lo el primer (!) si no tenim patrocinadors? És perquè s’ho mereix. El celler de Siscu Martí ha aconseguit fer uns vins excepcionals, populars i econòmics. El Xarel·lo és un prodigi. Ara és una perfumeria. Si el deixeu envellir serà un blanc fresc, balancejat i expressiu.\n2.- Gotim Blanc. Celler Castell del Remei (Penelles) D.O. Costers del Segre\nEl Gotim Blanc és el germà del Gotim Bru, l’estol de Castell del Remei, un dels cellers més reputats de Ponent. Aquest 2017 és encara un vi sense clarificar, tremendament jove. És una mossegada de fruita, una declaració d’amor de pomes, peres i pinya. El blanc de Tomás Cusiné té moltes vides, aquesta és només la primera.\n3.- Els Nanos Rosat. Celler Josep Foraster (Montblanc) D.O. Conca de Barberà\nLa Conca de Barberà és sexy. Fa feina de formigueta i aviat el trepat, la varietat més indiscutible de la zona, serà un motiu per fer-se un tatoo. Aquest rosat monovarietal és simpàtic, expressiu, golós i divertit. No com el nostre fotògraf, que deixa l’ampolla a ressenyar en un segon pla perquè li crida poderosament l’atenció aquesta ampolla de Julieta 2016 Trepat, el primer dels nous vins de Josep Foraster.\n4.- Bàrbara Forés Rosat. Celler Bàrbara Forés (Gandesa). D.O. Terra Alta\nSi la Carme Ferrer el defineix com a “sabrosón” en un excés de verbositat, qui som nosaltres per contradir-la? El rosat té color fluorescent rosa. És nou novíssim. Els aromes de fruita vermella desborden l’ampolla. Ara es el moment de comprovar que els vins expressius i fabulosos de la Terra Alta tenen molt de futur.\n5.- Tossudes 2017. Celler L’Olivera Cooperativa (Vallbona de les Monges) D.O. Costers del Segre\nTossudes és un dels noms més poètics per un vi. Si a més el fa una Cooperativa que ajuda persones vulnerables, què espereu per clicar aquí i rebre més informació? Aquest vi no estarà fet fins d’aquí a un any, però hi ha una voluntat de fer forat. Fins ara només feien blancs esplèndids, i ara s’han posat a fer mans i mànigues pel negre. Val molt la pena donar-los una oportunitat.\n6.- Efímera. Espelt Viticultors (Vilajuïga) D.O. Empordà\nEls enòlgs d’Espelt han compartit el penúltim experiment del celler. Una maceració carbònica (com les que excel·leixen a El Masroig) per un negre que porta un nom efímer, com el cul d’un cometa. Però mentre travessa el cel del vostre paladar és un planeta de fruita, de pintallavis de fruita madura, una sobredosis de dolçor, l’expressió més genuïna del most.\n7.- Vi Novell de Bot. Agrícola Sant Josep (Bot). D.O. Terra Alta\nHi ha pocs doctorats a Catalunya en Beaujolais Nouveau com Agrícola Sant Josep (potser la Cooperativa d’Espolla). El seu novell (“on hi ha ram hi ha mam”) és una font d’inspiració. El celler intenta trasnvassar el calendari de poble a la ciutat. En un anys celebrarem la matança del porc i beurem vi novell gràcies a la necessitat ancestral de connectar amb la ruralitat. Aquest vi és honrat, fi, suau, i interminable. Tant jove, com una crema per treure arrugues.\nTrepat Novell Carles Andreu Negre 2016 (Conca de Barberà) Vi Novell de Bot (Terra Alta) Banyar-se en aigües termals amb una copeta 10 consells per gaudir del Vi Novell\nPosted in ExperiènciesTagged Portada


Les lectures que acabem d’escoltar ens ajuden a aprofundir en el sentit d’aquesta festa de l’Ascensió que celebrem quaranta dies després de Pasqua (si ho haguéssim celebrat dijous passat tal com es feia fa uns anys) i deu abans de la Pentecosta.\nAquest record ens ha d’ajudar a refer avui nosaltres aquella mateixa experiència ni que sigui en un context tan diferent.\nL’objectiu de la litúrgia és precisament aquest: actualitzar en el nostre avui concret, en la nostra situació concreta, aquells esdeveniments fundacionals de l’Església.\nPerò què és sinó la nostra vida, una experiència contínua de presència i absència? En les nostres relacions humanes ho vivim contínuament. La presència física de l’altre no coincideix sempre amb una presència profunda. Aquells amb qui estem més a prop, no els trobem de tant en tant absents? Pensem en la relació de parella, però també en l’amistat o en les relacions pares-fills. Passem per moments de gran presència, de sentir-se a prop l’un de l’altre i moments d’allunyament, de manca de sintonia...\nUna presència del Crist que no trobarem mirant al cel, sinó mirant al nostre voltant, estant atents a aquelles situacions i aquelles persones que són una crida a la nostra solidaritat, compassió, esperit de servei... Una invitació a acollir-los, escoltar-los, perdonar-los, perquè en el germà, en el pròxim, el Crist se’ns fa present per tal que nosaltres actuem com ell va actuar: amb l’esperit d’aquell samarità que deixant de banda pors i prejudicis es va aturar i va socórrer l’home caigut al costat del camí.\nViure aquest amor concret és la manera més eficaç de descobrir la presència del Crist, dia rere dia, en la nostra vida.\nPublicat per Josep Maria Canet a 11:04\nQui menja aquest pa viurà per sempre\ncom el Pare m'ha enviat també jo us envio a vosalt...


Inici > Les Joguines>Jocs de taula>Talo joc matemàtic\nDescripció de Talo joc matemàtic\nTalo és un joc matemàtic fantàstic que consta de 55 regletes de fusta de l’1 al 10.\nL'objectiu del joc és arribar fins al nivell 10 utilitzant els blocs com escala per poder anar pujant. L'elecció dels blocs es realitza llançant el dau de 10 cares per després col·locar una peça o diverses que sumin el valor que hem tret al dau.\nCada partida crea una estructura curiosa i diferent que permet als jugadors pujar més ràpid si apliquen una bona estratègia. Les estructures que es van creant pertanyen a tots els jugadors, i podran utilitzar-les per pujar graó a graó.\nUn joc apassionant que permet posar en pràctica moltes competències: Matemàtiques, estratègiques i de raonament lògic.


ASSOCIACIÓ AMICS DE LA NATURA DE CREVILLENT\nFa unes setmanes van constituir un grup d'amics, l'Associació d'Amics de la Natura de Crevillent, amb el propòsit de contribuir a millorar el nostre entorn ambiental més pròxim.\nA Crevillent, hi ha una Sierra on el valor ecològic i sentimental per a nosaltres és incalculable i que està en franc deteriorament per moltes raons, la fonamental, la conscienciació que tots hem de contribuir a conservar-ho. En la serra de Crevillent crien i es desenrotllen àguiles de panxa blanca un dels nostres símbols. I naixen del seu sòl herbes aromàtiques i medicinals com el timó, el romer i el cantaueso, entre altres.\nHi ha paratges i xicotets boscos de pins carrascos. Corren els conills i "les raboses".\nLa nostra Serra té història, poblats ibers, restes romans i àrabs. Entre les seues pedres han deixat l'empremta de mamuts, de caragols de mar, i de altres espècies marines quan la nostra serra era llit marí.\nA més tenim la sort de contar al sud, en la plana del terme, el parc Natural del Fondo, unes successives tolles que servix per al reg i sobretot servix cerceta pardilla i altres ànecs, actualment en perill d'extinció, servix les garces i als peixos. També servix a la nostra mirada.\nEl que viuen a Crevillent mira al nord i mira la serra, la Vella, el Pollegó i el Puntal i si mira al sud mira les llacunes del Fondo, el Baix Segura del Segura i el cap de Santa Pola.\nSi estàs en La Vella (835 m) pots divisar amb mirada clara, des de la Sagra, a la Mànega de Mar Menor, l'Illa Tabarca, Aitana i Benidorm.\nVal la pena este Patrimoni? per a este grup d'amics Sí. Benvingut.\nPublicado por ASSOCIACIÓ AMICS DE LA NATURA DE CREVILLENT en 9:11 No hay comentarios:


Visita a la casa Amatller de Barcelona - El món ens espera\nLa veïna de la casa Batlló, al peu del Passeig de Gràcia, la casa Amatller va ser un encàrrec de la família d’industrials xocolaters a l’arquitecte Puig i Cadafalch. Es pot visitar en una visita guiada molt recomanable que us ensenyarà totes les estances.\nL’entrada i el saló\nSi ja heu fet totes les visites Gaudí que es poden fer a Barcelona i que us expliquem en aquest post, us falta una de les veïnes de Passeig de Gràcia, la casa Amatller. L’edifici ja existia quan la família d’industrials xocolaters la el va comprar a mitjans de segle XX i va encarregar-li a Puig i Cadafalch la reforma de la façana i del primer pis, on vivien. La resta de pisos van continuar sent habitatges convencionals i avui són oficines, però sense trets modernistes.\nUna de les característiques més especials d’aquesta casa és la presència de flors d’ametllers representats a molts racons, i en qualsevol format: al sostre, a la façana, als vitralls, als capitells, … la família volia representar el símbol del seu cognom així.\nLa casa té una entrada interior espectacular, amb una escala amb un vitrall de colors ple de flors d’ametllers.\nLa part pública de la casa donava justament a l’interior, no a passeig de Gràcia. El saló menjador hi ha una gran xemeneia amb alegories als països productors de cacau i amb altres detalls curiosos com aranyes als arcs de les portes, trempant per flors d’ametllers.\nEl mobiliari i els detalls són originals, dissenyats per Puig i Cadafalch.\nEn un dels costat del menjador hi ha la sala de música, on hi ha pintat la lletra de l’himne de Catalunya a la paret.\nLes estances privades\nLes estances privades eren les que donaven a passeig de Gràcia. La primera d’elles, l’habitació de Teresa Amatller, la filla de l’industrial. Se’n conserva el llit i l’armari original, i fins i tot el racó de costura. Hi ha una columna amb un capitell amb una alegoria a la vida de la dona.\nLa família ho guardava tot, fins i tot les factures de tots els elements de la casa, cosa que permet saber qui ho va fabricar. A més, eren col·leccionistes de peces fetes de vidre.\nL’altra estança és l’habitació d’Antoni Amatller. Va ser un gran viatger, un dels primers turistes a Egipte.\nMolt a prop hi tenia el despatx, que també es pot visitar.\nEl pis inferior\nAl pis de baix hi ha una xocolateria on podreu degustar i comprar Xocolates Amatller, ara fabricades per l’empresa Simon i Coll.\nAllà és on hi havia la cuina i el servei. I les antigues cotxeres, amb una plataforma rodona per girar els cotxes, que no teien marxa enrere.\nEl preu de la visita habitual són 24 euros per persona però amb les actuals restriccions de covid i sense turisme internacional, estan a meitat de preu, 12 euros, així que aprofiteu! Els menors de 7 anys tenen l’entrada gratuïta.\nLa visita dura una hora i mitja i es fa en grups reduïts. Cal reservar entrada amb cita prèvia a la web.\nA més a més, acaben d’obrir també a les visites l’estudi fotogràfic d’Antoni Amatller, situat a les golfes i remodelat també per Puig i Cadafalch.\nPodeu consultar els preus i horaris de visita aquí.


Volen textos catalans - Treplev - Time Out Barcelona\nVolen textos catalans\ndilluns, 27/05/2013 | Arts\nNo hi ha cap dubte, estimat Senat popular, que el gran èxit de l’esllanguida i trista temporada que s’acaba és el teatre català, l’escrit pels autors d’aquí. Cada setmana hi ha entre cinc i deu obres ‘locals’ a la cartellera, algunes de les quals a sales de 800 espectadors, d’altres que estan mesos i mesos a sala, cosa que indica el nivell al qual hem arribat.\nFins i tot n’hi ha hagut alguna, com No parlis amb estranys, que va fer gairebé el ple durant deu dies a la Petita del TNC i que podria haver-s’hi quedat dos mesos sense haver de patir. El normal, aquí i a Oslo, però, és que les obres es generin en espais petits, estil Sala Beckett o Sala FlyHard, per després fer el salt a un teatre més gran, o de més arribada, tipus Capitol, La Villarroel o Lliure. El normal també és que el teatre nacional del lloc programi obres del lloc. El TNC ha trigat més d’una dècada a fer-ho. Potser ho ha fet quan tocava…\nEspais com la mateixa Beckett o el projecte T6 de nova dramatúrgia del TNC en tenen molta culpa del boom, perquè durant anys han acostumat el públic a veure produccions locals, amb els codis locals. Podríem dir que això ens fa més provincians, més petits, però en aquest cas això és incert. Perquè si no, no passaria el que està succeint a l’estranger.\nAra mateix, Guillem Clua ha engegat un projecte per traduir Smiley a l’anglès amb el New York Theatre Workshop, a banda de bellugar a la ciutat una peça inèdita aquí, La terra promesa. Jordi Casanovas també és als Estats Units movent textos. I a l’Arcola Theatre de Londres han fet Contra la democràcia, d’Esteve Soler, i El verí del teatre, de Rodolf Sirera. La presència de dramaturgs catalans és bona als fòrums teatrals i l’interès incipient de fa uns anys s’ha convertit en desig. Alguna cosa hem fet bé, no?\nEtiquetes: Dramaturgs, Esteve Soler, Guillem Clua, Jordi Casanovas, Sala Beckett, Teatre Lliure, TNC


Benidorm, l'almadrava del turisme | Directa\nUn model de negoci al marge de criteris de sostenibilitat imposa el monocultiu econòmic a l’epicentre de la Marina Baixa i amenaça l’espai natural de la serra Gelada\nLa comarca de la Marina Baixa –i, en particular, el municipi de Benidorm– és un dels exemples paradigmàtics del desenvolupament del monocultiu turístic –en paral·lel al creixement urbanístic desmesurat i el seu greu impacte en el medi natural– a l’Estat espanyol. Un poble que l’any 1950 tenia 2.700 habitants va passar a ser el principal centre turístic de tot el litoral mediterrani en la dècada dels anys 60 del segle passat. En algunes guies turístiques actuals, com ara Visitar Benidorm, se la rebateja com a Beni-York i s’hi detallen algunes dades reveladores: 300 edificis de quinze plantes o més, la ciutat de l’Estat espanyol amb més gratacels que superen els 100 metres d’alçada (26 edificis) o la segona ciutat del món amb més gratacels per quilòmetre quadrat, només superada per Nova York.\nEl turisme apareix a la Marina Baixa a meitat del segle XIX. Famílies adinerades de l’interior de la província, de València, de Madrid i de procedència anglesa van arribar a les costes de la comarca buscant tranquil·litat i les seues platges. Així mateix, els impressionants paisatges van atraure visitants, que s’allotjaven en una de les dues posades o a la pensió –amb només deu llits– que en aquell moment hi havia a Benidorm. Les habitants del municipi també començaren a deixar les seues cases a l’estiu per arrendar-les i arredonir així els seus ingressos.\nA finals del segle XIX famílies adinerades de València, Madrid i Anglaterra van arribar-hi buscant tranquil·litat\nLa comarca es va mantindre amb un estil de vida fonamentalment rural fins a l’any 1960, però, a poc a poc, totes les famílies que històricament havien estat marineres o dedicades a la pesca van anar convertint-se en promotores, constructores, agents turístics i un llarg etcètera. Segons afirmava Evarist Caselles, actual president del Patronat de Turisme de la Diputació de València, en una entrevista amb l’economista valencià Néstor Novell, Benidorm és una indústria turística que ha perviscut gràcies a unes tretze famílies, que la van generar i que la mantenen, com són els Devesa, Zaragoza, Barceló, Amor, Pérez Such o Mayor, entre d’altres.\nKeynesianisme i turisme de masses\nEl final de la Segona Guerra Mundial va marcar un punt d’inflexió en tot el continent europeu: es va iniciar una època caracteritzada per unes polítiques econòmiques i socials enquadrades en el model fordista-keynesià. La Marina Baixa i, en general, tot el litoral mediterrani es van convertir en territoris importants per a la implementació d’aquest model a Europa. Serien dos aspectes els que determinarien el futur de la comarca: un increment significatiu del poder adquisitiu de les classes treballadores europees i el principi de les vacances pagades, tal com detallen Isidro López i Emmanuel Rodríguez –de l’Observatori Metropolità– a la publicació Fin de ciclo.\nSols hi havia un problema. Existia l’aïllament d’un règim feixista supervivent que internament es debatia entre dos sectors: el que s’oposava a un desenvolupament turístic que poguera amenaçar els fonaments ideològics del règim i el que creia que si el règim no s’alliberava econòmicament no podria enlairar-se ni integrar-se en el sistema econòmic internacional. En 1950, la balança s’aniria decantant cap al costat del segon grup, que, en 1957, va culminar amb l’eixida dels ministres “blaus” i l’entrada de tecnòcrates al govern.\nAl llarg d’aquella dècada, una sèrie de reformes –juntament amb l’entrada de l’Estat espanyol a la comunitat internacional de la mà dels Estats Units– van provocar una lleugera recuperació econòmica que no acabava de solucionar els problemes de dèficit exterior. L’any 1959, amb l’aprovació del Pla d’estabilització es va liberalitzar l’economia, però aquesta mesura va provocar un dèficit en l’apreuament de la pesseta que, a la vegada, beneficiaria l’arribada d’inversions estrangeres. Tant les reformes com els problemes particulars de l’economia del règim van obrir el camí al desenvolupament del model turístic i a la consegüent transmutació de la costa mediterrània. I, dins d’aquest nou paradigma, Benidorm passaria a ser un dels primers experiments, segons desenvolupa l'investigador Ivan Murray al llibre Capitalismo y turismo en España. Del 'milagro económico' a la 'gran crisis'.\nPedro Zaragoza Orts, ‘el Visionari’\nPedro Zaragoza Orts, nascut en 1922 a Benidorm, va marxar del poble després de la Guerra Civil Espanyola i va tornar quan va morir el seu pare –un capità de la Marina Mercant– per gestionar l’herència familiar. Després de convertir-se en el cap local del Movimiento, l’any 1951 va ser nomenat –a dit– alcalde pel governador civil de la província d’Alacant, Jesús Aramburu.\nAmb el boom del turisme, les famílies que es dedicaven a la pesca van anar convertint-se en promotores\nEn 1952 es va tancar definitivament l’almadrava –estructura costanera dissenyada per a la captura de la tonyina i altres espècies migratòries–, que havia estat el centre de l’economia del poble, simbolitzant així el final d’un mode de vida basat en la pesca i l’agricultura. S’obria la porta a la “modernització” de la mà del turisme i la construcció. Com a exemple, l’any 1955 passaren per Benidorm 15.000 estiuejants, sis vegades el nombre d’habitants empadronades en aquella època.\nUna aportació fonamental de Zaragoza, a banda d’apostar per un turisme per a la classe mitjana en comptes d’un turisme elitista, va ser saber captar el finançament internacional a través dels operadors turístics. El tracte era senzill. Els operadors turístics garantien un flux continu i creixent de turistes a canvi de controlar els preus i de poder influir en les polítiques urbanístiques. I no va resultar difícil: es va produir una simbiosi absoluta entre les altes esferes del règim –que hi participaren des del principi–, les elits locals –que es mostraven encantades–, i fins i tot la població local –que va veure com un bancal passava de no valdre pràcticament res a revaloritzar-se com mai no haurien pogut imaginar.\nZaragoza, per la seua banda, mai no va abjurar de les seues conviccions falangistes i va votar en contra de la Reforma Política i de la Llei de Successió per a la suposada transició democràtica. Va morir en 2008, i periòdics internacionals –com els anglesos The Telegraph i The Economist– van publicar pàgines senceres sobre la seua biografia. L’alemany Die Welt titulava: “Ha mort l’artífex del turisme de masses a Espanya”. Encara avui, moltes de les constructores més conegudes de la zona continuen lloant la seua tasca respecte al model urbanístic\ni al desenvolupament turístic de Benidorm.\n“Paco, a on t’han clavat?”\nL’altra gran aportació de Zaragoza seria el primer Pla general d’ordenació urbana (PGOU) de Benidorm de 1956. Francisco Muñoz Llorens, el llavors arquitecte en cap de la secció d’urbanisme de la Delegació d’Alacant del Ministeri d’Habitatge franquista, va ser l’encarregat de liderar l’equip que elaboraria aquest PGOU. També hi van participar Luís Rodríguez Hernández, delegat en aquesta zona per la Direcció General d’Urbanisme, i Pedro Bidagor Lasarte, director general d’Urbanisme i redactor de la Llei del Sòl de 1956. També en formaven part Manuel Muñoz Monasterio, qui feia la tasca d’inspector regional d’urbanisme i va aprovar totes les iniciatives proposades; Guillermo Campos, topògraf del pla, i Pedro Devesa i Juan Jesús Pérez Zaragoza com a arquitectes. Mentrestant, a l’ombra de Zaragoza es trobava el seu secretari municipal, Juan Antonio Baldoví Nácher, un altre dels caps d’aquest pla.\nSegons va explicar el mateix Zaragoza en entrevistes, el de Benidorm fou el primer PGOU a l’Estat espanyol elaborat sobre tot un terme municipal –ja que el de Barcelona estava circumscrit a la zona estrictament urbana de la ciutat. El Pla va establir el futur de Benidorm i de la resta de la comarca, i es va considerar així una “carta pobla”, ja que, avui dia i en allò fonamental, encara no ha estat alterat.\nEl mateix Muñoz Llorens, en una memòria de l’any 1996 sobre el Pla general d’ordenació urbana de la vila de Benidorm de 1955, exposa que quan Zaragoza el va reclutar per desenvolupar l’experiment urbanístic va pensar: “Paco, a on t’han clavat?”. Els temors o dubtes provenien tant per la gosadia urbanística com per la falta de recursos econòmics per a desenvolupar el que l’alcalde volia –uns diners que es van anar aconseguint amb el pas del temps a través dels operadors turístics i de mecenes adinerats, normalment relacionats amb el món de la construcció, com Alfonso Puchades Jou, Luis Mayor, Pepe Fuster, Batiste Ronda o Pepe Enrique, entre d’altres.\nEn un primer moment, el Pla pretenia establir una mena de ciutat jardí de baixa densitat pensant encara en la tipologia de turisme de famílies adinerades, en un turisme elitista. A continuació, es va imposar el límit d’altura de cinc plantes per als carrers de més de catorze metres d’ample i el límit de dues per als carrers més estrets. La millor mostra que el Pla tenia unes intencions a molt llarg termini són els enormes vials, més propis d’una metròpoli, així com les 700 hectàrees que havia d’abastar, que encara no han estat esgotades a causa del creixement vertical de la ciutat.\nEn les successives modificacions del Pla, i en especial en la seua refundació en 1963, es van eliminar els límits a l’altura en l’edificació i el concepte de ciutat jardí va donar pas a un model de ciutat compacta pensada per al turisme de masses. Tant per l’èxit turístic com per les pressions d’operadors turístics com ara Ultramar Express –del flamenc Luis Maris–, que ja s’havien assentat a la ciutat i finançaven la construcció d’hotels. Cal destacar que en la majoria d’escrits i documents que parlen de l’època no apareixen els noms d’aquests finançadors internacionals que s’assentaren al municipi. A partir de la dècada dels 60 i 70, i amb la construcció de l’aeroport internacional de l’Altet en 1967, la configuració del model propi de l’actual Benidorm ja estava consolidat i la construcció d’hotels i apartaments, fins als anys 80, es va disparar. L’any 1965 la ciutat va alçar el primer gratacel de l’Estat espanyol, amb 94 metres d’alçada i a primera línia de platja, anomenat Coblanca-1.\nPlatja de Llevant, Benidorm, anys 50 i a l'actualitat / Francisco Pérez Bayona\nZaragoza Orts va deixar el càrrec d’alcalde en 1967 per passar a altres funcions de rellevància relacionades amb el turisme dins la jerarquia del règim franquista. Els alcaldes que el precediren, i molts dels regidors, s’encarregaren de continuar amb el seu model –amb més intensitat durant l’etapa franquista–, fins avui dia.\nMés recentment, Mario Gaviria –sociòleg de referència en l’àmbit d’estudi sobre el fenomen turístic– va ser contractat als anys 70 a Benidorm a través de la Fundació March, a petició de Baldoví i amb l’objectiu d’elaborar uns estudis sobre característiques i millores ecològiques a les ciutats que s’havien creat arran del turisme. Gaviria, en una entrevista concedida l’any 2012, va afirmar que els últims responsables de l’alcaldia no tenien la mateixa visió estratègica que els seus predecessors, els quals, tot i enriquir-se amb el negoci turístic, no havien marxat mai de Benidorm, al contrari que els seus homòlegs balears o catalans. Gaviria assenyalava també que, per a la supervivència de Benidorm, caldria atraure i mantindre els hereus de les famílies més adinerades de la ciutat perquè treballaren i hi invertiren.\n*Article publicat al número 448 de la 'Directa'\nBenidorm, l'almadrava del turisme Flattr donate!\nSerra Gelada, el 'wild-west' de la Marina Baixa\nLa Costa Blanca és el nom turístic encunyat a la costa mediterrània que compren la província d’Alacant.\nL’octubre de 2017, la família Puchades, coneguda pel seu domini en el sector de la promoció turística –Mundo Mar i Aqualandia– i encara més influent en el de la construcció a Beni


La traducció monacal al món hispànic (TMMH)\nLA TRADUCCIÓ MONACAL AL MÓN HISPÀNIC és un portal científic, finançat pel projecte d´investigació I+D Ref.: FFI2014-59140-P del Ministeri espanyol d´Economia i Competitivitat, qui ofereix informació sobre la feina traductora i lexicogràfica duda a terme per els ordres religiosos a Espanya e Iberoamèrica mitjançant la història.\nEl principal objectiu és el foment de la investigació al camp de la història i teoria de la traducció, des de els diferents tipus i textos religiosos de traducció: filosòfics, teològics, bíblics, doctrinals, literaris, científic-tècnics, artístics, audiovisuals, etc.\nEls estudis presten atenció a fenòmens com l´autotraducció, la traducció femenina, la traducció missionera, la censura o el sistema educatiu. Des del punt de vista lingüístic es destaca la feina realitzada a les llengües clàssiques, modernes i indígenes dels cinc continents.\nEl portal ofereix també un ampli catàleg amb una gran base de dades en constant revisió en quant a traductors i lexicogràfics religiosos espanyols i iberoamericans, a més d´un repertori de publicacions, lliçons en vídeo, reportatges, enllaços, i novetats a cerca del tema.\nEls investigadors i col·laboradors formen part de la Universitat de Valladolid, Universitat d´Alacant, Universitat Rey Juan Carlos, Universitat Complutense de Madrid, Universitat Autònoma de Madrid, Università per Stranieri de Perugia (Itàlia), Universitat de Lovaina (Bèlgica), Universitat Carolina de Praga (República Txeca), Universitat Ricardo Palma de Lima (Perú) i Università di Bologna (Itàlia); a més de distintes ordres religioses com ara l´Ordre de Sant Agustí, Ordre de Franciscans Menors, Ordre de Predicadors, Ordre dels Carmelites Descalços i Companyia de Jesús.\nCatalogació i estudi de les traduccions dels franciscans espanyols\nCatalogació i estudi de les traduccions dels dominics espanyols e iberoamericans


Rock dur al Kasal de Roquetes amb Kowloon Walled City, Minsk i Cruz | Barcelona Cultura\nConcert: Kowloon Walled City + Minsk + Cruz\nRock dur al Kasal de Roquetes amb Kowloon Walled City, Minsk i Cruz\nDues bandes nord-americanes i una de barcelonina formen un programa estival per a orelles acostumades als ritmes més contundents.\nNo hi ha vacances per als amants del rock dur, que tenen una cita força interessant al Kasal de Roquetes el dimarts, 23 d'agost. L'organitza Ojalá esté mi bici, un col·lectiu d'aficionats a la música, preferentment als ritmes més contundents, que organitzen concerts d'artistes i grups al marge dels gustos més estesos i de festivals estiuencs.\nEl cartell del pròxim concert que organitzen és una bona mostra de per on van les seves preferències musicals. Arrenquen amb Kowloon Walled City, un grup de rock metal i sludgemetal (o sludgecore, una barreja de doom metal i hardcore punk) que ve de San Francisco i que pren el nom d'un antic barri de Hong Kong on, fins als anys 90, vivia una pila de gent amuntegada en un espai fosc i laberíntic.\nI així, fosca i laberíntica, plena de guitarres estridents i de missatges més negres que el futur és la seva música en general i en particular la que forma part de Grievances, el disc que van llançar el 2015. Un directe aclaparador que, si sou de la branca més dura de família del rock, us transportarà al setè cel,\nProcedents de la ciutat de Peoria i de Chicago, l'altre grup nord-americà de la nit, els Minsk, ret homenatge amb el seu nom a la capital bielorussa, al·ludint al fet que la ciutat va ser destruïda gairebé completament pels alemanys durant la II Guerra Mundial només per renéixer de les seves cendres.\nAquests fènix musicals, segons diuen ells mateixos, fan una música que és alhora "moderna, orgànica i d'un altre món". D'altres prefereixen definir el seu so com una barreja de sons doom i sludge metal amb post-rock. El que sí que us podem garantir és una actuació contundent i uns ritmes foscos i densos que us deixaran sense alè.\nPerò també a casa nostra es fa rock dur del més contundent. Us ho demostraran els barcelonins Cruz, autors d'un punk rock metaler fet amb mala idea i pitjors intencions que us submergirà en una orgia de foscor, sons pesats, guitarres i percussió.


El coordinador d'EUPV, David Rodríguez, ha qualificat de "vergonyós" que s'haja permès la celebració de la manifestació convocada per un grup d'extrema dreta a Callosa de Segura aquest matí en defensa del monòlit de la Creu dels Caiguts. "Ha sigut una marxa que no s'havia d'haver autoritzat per tractar-se d'un acte d'exaltació del feixisme, incitació a l'odi, discriminació i violència, delictes tots ells recollits en el codi penal", ha defensat. Rodríguez ha recordat que EUPV, a través de la diputada provincial Raquel Pérez, va sol•licitar la passada setmana a Subdelegació de Govern a Alacant que no s'autoritzara la manifestació, petició que va ser finalment rebutjada.\n"Com és possible que en ple segle XXI i en una societat democràtica com la nostra es permeta una manifestació amb crits d'exaltació a la figura de Primo de Ribera i amb càntics franquistes com el Cara al Sol?", s'ha preguntat el dirigent de la formació d'esquerres. "És impensable que açò puga ocórrer actualment en altres països que també han patit dictadures d'extrema dreta", ha afegit.\nPer a Rodríguez, aquest tipus de fets "l'única cosa que fan és enaltir actes amb caràcter xenòfobs i racistes que vulneren els drets constitucionals". Cal destacar que aquesta concentració és posterior a la decisió de l'Ajuntament de Callosa de retirar de la plaça la Creu franquista, "acord pel qual els nostres regidors en aquest municipi ja van haver de suportar agressions verbals per part de falangistes, que es van tornar a repetir la nit del 14 de desembre".\nFinalment, el coordinador ha traslladat de nou el suport d'EUPV al col•lectiu de Callosa de Segura davant els atacs continus per voler fer complir la Llei de la Memòria Històrica que, "recorde, va ser aprovada en 2007 per tots els grups polítics en el Congrés", ha conclòs el coordinador.


Diccionari de motociclisme | Esports\nca cadena, n f\nElement de la transmissió d'una motocicleta consistent en un conjunt d'anelles articulades posat en tensió al voltant de dues rodetes dentades que transmet el moviment de gir del motor a la roda de darrere.\nMecanisme de la transmissió d'una motocicleta proveït d'un nombre limitat de moviments que permet regular la força del motor.\nca carenat, n m\nEstructura de material resistent i lleuger, generament fibra de vidre, fibra de carboni o plàstic, que recobreix quasi totalment o parcialment el xassís d'una motocicleta, utilitzat per a millorar-ne l'aerodinàmica i protegir tant el pilot com els elements mecànics.\nSituació d'una cursa consistent en l'absència completa de restriccions perquè els pilots puguin córrer pel circuit.\ncarril d'acceleració carril d'acceleració\nca carril d'acceleració, n m\nes carril de aceleración\nfr voie d'accélération\nen acceleration lane\nCarril d'un circuit que permet a les motocicletes de competició accedir a la pista des de la línia de boxs, on els pilots augmenten la velocitat.


El ‘cas Chato’ fa aflorar la crisi interna de Liberals d’Andorra - El Periòdic d'Andorra\nEl ‘cas Chato’ fa aflorar la crisi interna de Liberals d’Andorra\nEl malestar pel repartiment de ministeris i pel pacte amb DA causen diverses baixes al partit\nAmadeu Rossell durant un discurs davant de Gallardo, Costa i Pallarés. | MARICEL BLANCH\nEl denominat cas Chato ha sigut la gota que ha fet esclatar la crisi interna que fa mesos que hi ha dins de Liberals d’Andorra, provocant diverses baixes de renom dins de la formació. Amadeu Rossell, Valentí Martí, Sandra Tudó, Dolors Cabot i Manel Montes han abandonat el partit de Jordi Gallardo per discrepàncies amb les «maneres de fer» de la formació i, en alguns casos, segons fonts liberals, per disputes personals amb el seu president. La decisió s’ha fet efectiva després del rebombori que involucra el secretari d’Estat d’Economia i la posterior defensa del ministre Gallardo, però les discrepàncies amb la manera de gestionar la polèmica no és l’únic motiu que ha causat la marxa dels militants.\nSegons fonts properes al partit, el cas Chato només ha estat una «excusa» per presentar les baixes, ja que els motius reals de les renuncies respondrien a les aspiracions que els membres que han deixat el partit tenien quan Liberals va entrar al Govern. En concret, les fonts van indicar que en el cas d’Amadeu Rossell el malestar ve donat perquè volia ocupar la cartera de Turisme, que finalment se li va oferir a Verònica Canals. Valentí Martí, segons les fonts, estaria molest per no haver ocupat cap lloc a la llista nacional, mentre que Sandra Tudó i Dolors Cabot van ser dues de les principals oponents al pacte amb DA per formar part de l’Executiu. El cas Chato, per tant, hauria accelerat unes renúncies que, amb tota probabilitat, s’haurien dut a terme de totes maneres.\nL’inici de les discrepàncies internes\nNo és cap secret que dins de les files liberals, com també dins del partit demòcrata, el pacte per formar Govern va provocar dissidents. La crisi dins de la formació taronja té com a líder principal l’excap de Govern, Toni Martí, que segueix amb la intenció de presentar llista a Escaldes a les properes eleccions comunals. Dins dels Liberals, en canvi, la transformació de la formació ve de fa mesos. La legislatura passada van patir la marxa de Josep Pintat i els seus seguidors que van acabar creant terceravia. Després, el pacte amb el PS per formar llistes electorals conjuntes a les circumscripcions parroquials també va provocar discrepàncies internes i, finalment, l’entrada a l’Executiu amb els demòcrates va acabar d’emprenyar el sector més crític del partit amb les maneres de fer de Gallardo. La sortida a la llum del cas Chato i les declaracions posteriors del ministre de Presidència, Economia i Empresa han posat en evidència malestars interns existents des de fa mesos.\nEn les cartes presentades al secretari general del partit, Gerard Estrella, els ja exafiliats a la formació apunten que són «les actuals dinàmiques del partit així com les formes de fer que se’n deriven d’un temps ençà» el que ha provocat la seva marxa, donant a entendre que fa temps que estan en desacord amb les decisions del partit i que la defensa de Salustià Chato només ha fet que accelerar la decisió de deixar el partit.\nLa versió dels exmilitants\nDe fet, el mateix Amadeu Rossell va reconèixer que el cas Chato no és el motiu principal de la renúncia, malgrat afirmar que sí que «ha sigut la gota que ha fet vessar el vas», ja que al seu entendre «calia apartar» a l’actual secretari d’Estat d’Economia, «obrir una investigació i si calia un expedient i després, segons la informació obtinguda, prendre una decisió». «L’actuació que ha fet el ministre Gallardo és el que fins ara criticàvem de DA». Al seu entendre, Chato «va fer el que havia de fer posant el seu càrrec a disposició, acció que l’honora. L’error va ser la resposta de Gallardo». Per tot plegat, va indicar que «no vull ser còmplice d’aquesta manera de fer».\nLa carta de renúncia presentada només indica que el motiu de la donada de baixa rau en les «maneres de fer» dels dirigents liberals actuals, sense parlar en cap cas de l’actual secretari d’Estat d’Economia ni de la polèmica relacionada amb la Federació de Futbol. El que sí que va voler deixar clar Rossell és que, al seu entendre, el partit liderat per Jordi Gallardo ha agafat «els vicis que fins ara hem criticat de DA» i és per aquest motiu, segons va afirmar, que han preferit deixar de militar a la formació. «Fins ara, com a oposició hem demanat transparència, coherència i fins i tot en ocasions dimissions i mocions de censura i ara dins de Govern estem actuant igual que ho va fer abans DA», va sentenciar Rossell.


Plato Hondo Bistro marfil de gres 23cm | Botiga Online casa viva\n3,95 € Ref. 3041556 -\nPlat fondo de gres, de la sèrie Bistro d'Aramis, el seu color és l'ivori i la composició forma un disseny amb discrets relleus. És apta per a microones i rentaplats. El seu tamany és de 23cm de diàmetre i 4cm d'altura. De la mateixa col·lecció BISTRO plat pla ivori gres Bistro 27cm\nPlat fondo de gres, de la sèrie Bistro d'Aramis, el seu color és l'ivori i la composició forma un disseny amb discrets relleus. És apta per a microones i rentaplats. El seu tamany és de 23cm de diàmetre i 4cm d'altura. Informació addicional


Puc obligar a vendre un immoble que tinc en copropietat? :: Bufet Molina Bosch\nPuc obligar a vendre un immoble que tinc en copropietat?\nLa resposta és que sí; ningú està obligat a romandre en copropietat amb altres persones de forma indefinida. Posem per cas uns germans que hereden a parts iguals l’habitatge dels seus pares.\nAixí doncs, per acabar amb la situació de copropietat cal que et posis d’acord amb la resta de titulars de l’immoble per tal de vendre’l, o que aquests altres titulars et comprin la teva part pel preu que pacteu.\nAra bé, en el cas que no us poseu d’acord i vegis que el tema s’eternitza, des del Bufet Molina Bosch recomanem que iniciïs una procés judicial per tal de posar fi a la situació de copropietat. Aquest procediment es coneix com a procediment de divisió de la cosa comuna perquè, en cas que sigui físicament factible, pots demanar al jutjat que divideixi l’immoble per tal que cada un dels propietaris es quedi una part.\nNo obstant en la majoria de casos aquesta solució no és possible, ja que és molt probable que es tracti d’un pis o una casa que no es pugui dividir en dues entitats diferents. En aquests casos pots demanar al jutjat que et compri la teva part de l’immoble aquell titular que hi tingui més interès, que es vengui a un tercer a través d’un professional intermediari o que es vengui mitjançant una subhasta judicial.\nDret civil\tHerència\nCom pots reclamar la clàusula sòl?\nCom pots pagar fàcilment les despeses d’una herència?\nEl risc de cedir un terreny perquè us construeixin un habitatge


Collboni, Ballarín i Porro visiten la Fira d'economia social i solidària a Barcelona\nActualitzat 22/12/2019 9:31:42 +00:00 CET\nEl primer tinent d'alcalde de Barcelona, Jaume Collboni; la regidora de Comerç, Règim Intern i Hisenda, Montserrat Ballarín; i el comissionat d'Economia Social, Álvaro Porro, han visitat aquest dissabte la Fira d'economia social i solidària que se celebra a la plaça Catalunya de Barcelona, ha informat l'Ajuntament en un comunicat.\nL'espai acull entre el 20 i el 31 de desembre més de 50 activitats amb l'objectiu de presentar una oferta lúdica i familiar que promogui el comerç de proximitat i que ajudi a mitigar el canvi climàtic.\nSota el lema 'amb el consum responsable, fem una ciutat i un planeta habitable', la fira compta amb més de 38 instal·lacions com el projecte 'Millor adopta', que vol conscienciar sobre la tinença responsable d'animals, o el d''Intrude rabbit', que ha instal·lat conills inflables amb llums en el seu interior.


Enric Masip es suma a la carrera electoral a can BarçaRacoBlaugrana.com\nHome Entorn Barça Enric Masip es suma a la carrera electoral a can Barça\nEnric Masip es suma a la carrera electoral a can Barça\nset. 19, 2013\nEnric Masip es vol presentar a les eleccions al Barça. L’ex jugador d’handbol i fins fa ben poc secretari tècnic de la mateixa secció, ha reiterat en el programa “8aldia” de 8tv la seva il·lusió per presentar-se a la presidència , un fet que fa uns mesos ja ens va reiterar en una entrevista que li varem fer amb la seva sortida del club.\nMasip ha explicat al programa que “Després de 23 anys al Barça, tinc la il·lusió de presentar-me tot i tenir en compte la dificultat que això suposa, sobretot a nivell econòmic, reunir els avals”. L’ex jugador es va mostrar crític amb les actuacions de la junta respecte a noms com Abidal o Gaby Cairo, que fa uns mesos el va fer sortir per la porta del darrera a més d’acusar-lo a través dels seus intermediaris a la premsa, dient que “ No m’agrada el que veig en molts aspectes, sobretot la gestió a nivell humà”.\nA més de mostrar de nou les seves intencions en públic, avui mateix també ha publicat dos missatges a Twitter, en els que reiterava la seva idea de presentar-se. Cal recordar que fa uns mesos, en una entrevista de Racó Blaugrana, Masip ja va expressar la seva intenció de ser president, doncs inclús es va rumorejar que la seva sortida del club fulminant hi hauria pogut tenir a veure aquestes informacions que el situarien com a futur rival electoral.\nVeurem si l’ex jugador acaba per estar present en una cursa electoral, que sembla estar agafant empenta en les darreres setmanes, amb noms de possibles relleus per l’actual president o enquestes de candidats al Camp Nou. Cal recordar que les properes eleccions s’haurien de celebrar el 2016, però vis l’ambient darrerament tampoc hauria de sorprendre algun tipus d’avançament electoral.\nLectures 2763 vegades per 803 lectors\ndeclaracions enric masip\nentrevista enric masip\nPrevious articleCarme Barceló als tertulians de Punto Pelota: “Tots sou les estalactites i estalagmites de la Caverna”\nNext articleAlbert Llimós:"L'equip ha de trobar la barreja ideal entre la pausa de Guardiola i el vertigen que reclama a vegades Martino"


Olives per a restaurant | BGrup - BGrup\n> Descobreixi els tipus d’olives per a restaurant que pot comprar\nDescobreixi els tipus d’olives per a restaurant que pot comprar\nNegres, verdes, amb farciment o sense. Les olives són un dels aperitius més oferts en qualsevol bar, cafeteria o restaurant. Es poden trobar en nombroses varietats i aporten múltiples beneficis. En aquest post li volem mostrar algunes de les quals conformen el nostre catàleg!\nAquestes són les nostres olives per a restaurant de gran format\nLes olives són com la guinda del pastís en la dieta mediterrània. Aquestes destaquen per ser una bona font d'àcids grassos, fibra i vitamina E encara que el seu contingut en greix és elevat. A BGrup, com a distribuïdors de menjar a l'engròs, posem al seu abast moltes maneres d'adquirir aquest producte: en envàs de cristall o plàstic de diferents formats, procedents de diferents llocs, amanides o sense, etcètera.\nLes olives aloreñas són un producte típic de la comarca natural del Guadalhorce. Aquestes tenen doble aptitud, és a dir, segons la zona on es conreen poden destinar-se a taula o a producció d'oli. En el nostre catàleg li donem l'oportunitat de comprar aquesta varietat en un format de 2,75 kg ideal per al sector de l'hostaleria.\nSi desitja comprar un format més gran tenim de fins a 5 kg! Les olives mançanilles són les més petites i molt rodones, les quals són les més consumides. Així com les olives gordal, les quals ofereixen una gran grandària amb molta carn i intens sabor.\nCOMPRAR OLIVES DE GRAN FORMAT\nTambé tenim olives en format petit, refrigerades i farcides\nEn el nostre catàleg disposem d'exitoses i reconegudes marques que posen a la seva disposició olives en format petit. Entre elles ens agradaria destacar La Masrojana, la qual és especialista en l'elaboració de productes a partir d'olives regionals del Priorat, la Ribera d'Ebre i la Terra Alta. Aquesta ofereix olives negres de la millor qualitat en envàs de cristall.\nPel seu costat, Aceitunas Redondo es diferencia per la cura en la selecció tant de la matèria primera com dels amaniments emprats. Aquesta utilitza només ingredients frescos i de qualitat extra, garantint així sabors i textures únics. Les olives gazpacha donen nom a una mescla tradicional procedent de l'àrea mediterrània en l'elaboració de la qual es piquen les de tipus mançanilla perquè absorbeixin encara més el gust de l'amaniment. Un sabor immillorable amb all madur, guindilla, cogombret i pastanaga.\nQue no faltin les olives farcides! Aquest tipus és indispensable en qualsevol bar, cafeteria o restaurant. En el nostre catàleg pot triar-les grans, petites, de diferents varietats, de mesures diferents i molt més! Tot pensat perquè els seus clients puguin gaudir d'aquest tresor gastronòmic, sense que vostè hagi de realitzar un sobreesforç econòmic.\nAra pot comprar olives per a restaurant amb la nostra aplicació mòbil


Allotjaments amb encant per gaudir de Catalunya\nAllotjaments singulars de Catalunya\nA Catalunya hi ha múltiples llocs amb encant per gaudir d'una estada única\nper Redacció - AMIC 02 de maig de 2021 04:30\nA poc a poc, anem recuperant la mobilitat, i des del passat 26 d'abril, ja no hi ha confinament comarcal, el que significa que ja està permès moure's lliurement per Catalunya. Això sí, sempre respectant les mesures sanitàries establertes.\nAra que podem sortir una mica més, i el bon temps comença a acompanyar, t'agradaria sorprendre la teva parella?, viure en família una experiència diferent i inoblidable? O simplement gaudir de la naturalesa d'una forma diferent? A casa nostra hi ha moltes altres opcions a part dels hotels i les cases rurals per a desconnectar i allunyar-se de la rutina diària. Et proposem unes quantes opcions molt originals per a una celebració especial que sempre quedarà en el record. Però n'hi ha moltes més! No deixis de descobrir-les!\nSi vols fugir del típic allotjament... Què tal una cabanya en la copa d'un arbre? Poder-se submergir enmig de la naturalesa, a vista d'ocell a una altura d'entre cinc i nou metres del terra, sense electricitat ni aigua corrent... només silenci. Això és el que poden oferir-te a Dosrius-Canyamars.\nEn Sant Hilari de Sacalm també trobem cabanyes als arbres. Aquestes casetes de fusta estan dotades de xemeneia per a les fredes nits d'hivern. Inclouen el desdejuni, amb diferents preus, segons temporada i tipus de cabanya. El recinte, també compten amb una varietat de serveis com una piscina. El preu inclou l'habitació, sopar i una sessió de Spa per a dos.\nTambé a la Vall de Bianya trobem unes boniques cabanyes en els arbres amb xemeneia i dotades de jacuzzi privat.\nCabanes a Dosrius\nUna altra opció original és la que tenen en Milestrellas.com a Cornellà del Terri. En aquesta ocasió podràs gaudir d'una nit màgica sota les estrelles dormint en unes grans esferes completament transparents i enmig del bosc. Això sí amb la privacitat necessària. Inclou allotjament d'1 nit, sopar, desdejuni i lloguer de 2 bicicletes per a poder conèixer l'entorn que les envolta.\nUna mica més tradicional és l'oferta que trobem a la casa rural La Casassa, a Sant Gregori (Girona). Suites amb tot luxe de detalls. Això sí, la diferència la marca la piscina climatitzada completament privada amb la qual compten les habitacions, que no es poden trobar enlloc. A més, en l'exterior disposen de barbacoes d'ús exclusiu per als clients.\nFinalment, una altra idea no menys original i que trobem a Arboçar, a l'Alt Penedès. Barraques de pedra entre vinyes. Pots gaudir d'una estada singular en el qual ve inclòs un tast de vins de la zona.\nSens dubte totes elles idees sorprenents que no deixaran a ningú indiferent.


Critiquen aquesta famosa pel seu pes i ella respon amb aquesta lliçó | Adolescents.cat\nCritiquen aquesta famosa pel seu pes i ella respon amb aquesta lliçó\nper Adolescents.cat , 14 de novembre de 2019 a les 09:46 |\nDes que la Selena Gomez va dir el 2015 que tenia lupus, la cantant ha patit molts alts i baixos de salut. Fins i tot va ser trasplantada de ronyó el 2017. Des de llavors, hi ha hagut molts canvis en el seu estil de vida i hàbits i també, evidentment, en el seu pes corporal. Per culpa d’això la Selena ha patit molt “body shaming” a les xarxes socials i per això no és tan activa.\nEn una entrevista recent al podcast “Giving Back Generation”, la Selena va explicar que segueix unes cures per a la malaltia i que se sent a gust amb ella mateixa: “tinc lupus i tracto amb problemes renals i pressió arterial alta, per això ja tinc prous problemes de salut. Quan vaig començar a experimentar això va ser quan vaig notar els problemes amb la meva imatge corporal”.\nSelena Gomez diu que la medicació que pren és la culpable dels constants augments de pes: “es deu a la medicació que he de prendre per la resta de la meva vida. Per ser honesta, depèn inclús del mes. I sí, me’n vaig adonar quan la gent va començar a atacar-me per això i em va afectar moltíssim”.\nLa famosíssima cantant i actriu diu que ara ja no té les pors del passat: “visc feliç la meva vida i em centro en el present perquè és com ha de ser. Puc publicar una foto meva i continuar amb la meva vida, per mi això ho és tot. També puc anar a les catifes vermelles, faré el que vulgui, però no necessito saber el que es diu de mi. Aquesta actitud em fa sentir meravellosa i no m’importa exposar-me davant de tothom”. Sens dubte, una bona lliçó i un aprenentatge que hauríem de fer tots i totes.\nFAMOSOS, lliçó, cos, pes, critiques, selena gomez


Reformes sanitàries en construcció - IB-SALUT | Servei de Salut de les Illes Balears\nReformes sanitàries en construcció\nReformes sanitàries en construció a Eivissa i Formentera\nEdifici J del recinte de l’Hospital Can Misses\nEl projecte de reconversió preveu reformar la planta baixa i el soterrani, on s’ubicarà el nou Centre de Salut Can Misses, la residència per a professionals i desplaçats de Formentera, un espai destinat a associacions, el dipòsit de cadàvers i la sala d’autòpsies. També es reformarà una part de la planta primera, concretament l’antiga planta d’hospitalització de cirurgia, que s’ha afegit a l’estudi original perquè s’ha duplicat el nombre d’habitacions previstes per a aquesta unitat (de 15 a 30). Aquest increment respon a les necessitats sorgides en l’Estratègia de Cronicitat del Servei de Salut.\nReformes sanitàries en construció a l'illa de Menorca\nComplex antic Hospital Verge del Toro\nLes obres de consolidació i reforma de l’antic Hospital Verge del Toro (Maó) són un projecte clau per recuperar aquest antic immoble i tornar-lo a posar al servei de la societat menorquina per atendre-hi les necessitats assistencials dels pacients crònics i de les seves persones cuidadores.\nL’empresa adjudicatària de la reforma, Proyecon, SA, s’encarregarà de la primera fase de rehabilitació de la façana, de la coberta i de l’estructura, després dels treballs previs de preparació que s’hi estan fent. Aquestes obres tenen un pressupost de 2.078.640,85 € i es preveu que durin nou mesos.\nL’Hospital Verge del Toro té una superfície de 6.714 m2 i consta d’una planta soterrani, una planta baixa i sis pisos. El projecte de rehabilitació, redactat per l’arquitecte Joan Enric Vilardell, responsable de la direcció facultativa i de la coordinació de seguretat, inclou les actuacions següents:\nFaçana i cobertes: demolició i reconstrucció de les façanes (4.807,50 m2), ja que s’hi ha detectat risc de despreniment i de trencaments puntuals en alguns revestiments. La façana principal mantendrà l’estètica actual, tan característica, d’aplacat de peces de marès. En aquesta primera fase també es renovarà tota la fusteria exterior de portes i finestres. A més, cal netejar i reposar les teules rompudes o desplaçades de les cobertes inclinades i fer una reconstrucció completa de les cobertes planes.\nEstructura de l’edifici principal: l’estat de conservació de l’estructura és bo, en termes generals. No obstant això, alguns elements estructurals necessiten millores.\nUna vegada conclosa aquesta primera fase de rehabilitació s’emprendran les reformes interiors previstes en el pla funcional d’usos, en el qual es basarà el Servei de Salut per redactar les bases per licitar un concurs d’idees.\nReformes sanitàries en construció a l'illa de Mallorca\nCentre de Salut Santa Ponça\nL’augment demogràfic del municipi de Calvià i l’obsolescència d’algunes dependències d’aquest equipament sanitari, que ja té vint-i-tres anys, han fet necessari reformar-lo. Actualment s’hi ofereix atenció a una població de més de 12.822 targetes sanitàries, mentre que en l’horari de punt d’atenció continuada (PAC) en té assignades més de 22.627. A més, és important destacar que rep una gran pressió assistencial de població flotant durant la temporada d’estiu.\nLes obres, que s’estan executant sense interferir en l’activitat habitual del centre, consisteixen a afegir una planta sobre la part de l’edifici que únicament consta de planta baixa, cosa que suposarà una ampliació de 652 m2. En aquesta nova àrea es crearan nou consultes, lavabos i altres dependències, com ara magatzems. Així mateix, a l’exterior es construeix un aparcament de superfície de gairebé 1.100 m2. Es preveu que els treballs estaran enllestits durant el darrer trimestre d’enguany i que tendran un cost de 986.223 €.\nEl Servei de Salut ha iniciat les obres per a la reforma integral de la Unitat de Convalescència B de l’Hospital General. Les obres tendran un cost d’1.252.638,36 € i es calcula que estaran enllestides el mes de juliol. També han començat les tasques per canviar el quadre elèctric i la sala central tèrmica, que conté els dipòsits d’aigua calenta sanitària i el circuit primari que dona subministrament a l’Hospital, amb un cost de 100.612,78 €. Aquestes actuacions s’emmarquen en el Pla de Rehabilitació i Millora del centre, valorat en tres milions d’euros, que inclou un conjunt d’actuacions per millorar les estructures i les instal·lacions de l’edifici i per a la modernització tecnològica dels serveis de l’Hospital. Suposa tornar a invertir en un centre hospitalari emblemàtic, fonamental per a l’atenció dels pacients crònics.\nLa nova Unitat de Convalescència B ocuparà una superfície de 977 m2 repartits en desset habitacions, deu de les quals seran individuals, tot i que per necessitats assistencials puntuals es podrà duplicar el nombre de llits en aquestes habitacions; en total, disposarà de vint-i-quatre llits d’hospitalització per a pacients crònics (els pacients crònics avançats ingressen directament des de l’atenció primària i els pacients crònics complexos ho fan des de Son Espases). La reforma inclou equipar les habitacions més grans amb serveis higiènics assistits, canviar les finestres, fer feines de fusteria, revisar i reformar instal·lacions i reubicar el control d’infermeria, entre d’altres.\nLa demolició de l’antic Hospital Son Dureta —que donarà pas al nou complex sociosanitari per a pacients crònics que s’ha projectat— s’iniciarà durant la primera setmana d’abril. El Servei de Salut preveu licitar l’obra de demolició en un termini de dues setmanes, aproximadament, per un valor de 2,9 milions d’euros. L’empresa adjudicatària tendrà dotze mesos de termini per dur-la a terme des de l’inici dels treballs.\nEl projecte d’enderroc consisteix a demolir tres edificis, concretament el pavelló B (edifici maternoinfantil), el pavelló K (edifici de consultes verd), el pavelló E (edifici de vestidors i cuina), a més d’algunes petites edificacions auxiliars. Tots tres edificis seran esbucats simultàniament.\nAl mateix temps s’ha licitat un nou concurs obert per seleccionar el projecte guanyador del nou Son Dureta, que estarà resolt el mes d’abril. El nou complex sociosanitari que es construirà al recinte de Son Dureta oferirà 542 llits hospitalaris en habitacions dissenyades especialment per garantir el benestar dels pacients. Durant l’estada —que podrà durar de trenta dies a tres mesos, de mitjana— rebran tractaments i cures dirigides especialment a estabilitzar la malaltia, rebre sessions de rehabilitació i recuperar l’autonomia personal.\nAmpliació del Servei d’Urgències de l’Hospital de Manacor\nLes obres d’ampliació, que varen començar el mes de febrer de l’any passat, s’executen a molt bon ritme, ja que es van complint els terminis prevists. Aquest projecte suposa ampliar el Servei d’Urgències, que estarà format per dues plantes de 500 m2 de superfície cadascuna. A la planta principal hi haurà una nova àrea d’observació, amb setze boxs i una àrea diferenciada per a l’atenció pediàtrica, que tendrà dos boxs d’observació i sis llocs per a diferents tractaments. També es construeix una planta soterrani que albergarà diverses dependències no assistencials, com ara una sala de reunions, despatxos i el taller d’electromedicina. El pressupost per a aquesta fase inicial del Pla Director de l’Hospital de Manacor és de 2.272.685,31 €.\nAmpliació de l’aparcament de l’Hospital Comarcal d’Inca\nA l’Hospital Comarcal d’Inca han començat les obres d’ampliació de l’aparcament, que permetran duplicar el nombre de places disponibles. Les obres tendran un cost de 323.342,24 €, per a les quals es preveu un termini d’execució de dotze setmanes. Amb aquesta obra el nombre total de places serà de 627.


Més de 1.000 esportistes de la UB participen en els Campionats de Catalunya Universitaris 2022 - Universitat de Barcelona\nInici > Notícies > Més de 1.000 esportistes de la UB participen en els Campionats de Catalunya...\nJa ha arrencat la 37a edició dels Campionats de Catalunya Universitaris (CCU), la competició de referència en el món universitari català. Les universitats, agrupades sota el paraigua de l’Esport Català Universitari (ECU), organitzen aquests campionats, que cada any acullen més de 6.500 esportistes repartits en vint disciplines, tant individuals com d’equip. La Universitat Ramon Llull és l’encarregada de coordinar-los aquest curs 2021-2022. Ho fa agafant el relleu a la Universitat de Girona, que va dur a terme aquesta tasca durant el curs passat.\nLa UB participa en els CCU 2022 amb onze equips en els esports col·lectius (futbol femení i bàsquet, handbol, futbol sala, voleibol i rugbi 7 tant femení com masculí) i amb les seleccions de cadascun dels esports individuals. En total, suma més de 1.000 esportistes. L’objectiu és mantenir, un any més, el lideratge com a primera universitat catalana en medalles obtingudes i esportistes premiats.\nAquest dimarts, 16 de novembre, van començar els CCU 2022 d’esports d’equip. La UB va estar representada per l’equip d’handbol masculí, que es va classificar per a la fase principal dels campionats (que es disputarà el febrer del 2022), després d’imposar-se a la Universitat de Vic i a la Universitat Pompeu Fabra. Els altres deu equips de la UB ja estan directament classificats per a la fase principal, gràcies als bons resultats obtinguts en els CCU del curs passat.\nEls campionats d’esports d’equip s’allargaran fins a la segona setmana de març del 2022, data en què se’n disputaran les finals a Puigcerdà, escollida vila esportiva universitària 2022 per la URL. La Xarxa serà, per sisè any consecutiu, l’operador televisiu que oferirà les retransmissions en directe de les finals i en diferit d’altres partits, així com reportatges específics.\nPodeu seguir tots els resultats dels CCU 2022 a través de les xarxes socials (Facebook i Twitter) i el web d’Esports UB.


PRESENTACIÓ DEL GRUP I DE L’ESPECTACLE\nTres Fan Ball és un grup de músics i amics que han fet de la seua professió un autèntic goig i allà on van transmeten els millors ritmes de joia i gresca que s’hi desenvolupen sobretot en festes de poble, festes majors, festes d’associacions, falles, festers o festeres, festes escolars, festes tradicionals com el 9 d’octubre, 25 d’abril, fogueres de sant Joan i sant Antoni, etc.\nEl grup Tres Fan Ball porta més de vint-i-cinc anys des de que va començar la seua trajectòria musical. Hem recorregut gran part dels pobles del País Valencià a més d’altres de l’estat espanyol i d’Europa. Al nostre repertori trobem balls de parella (polca, vals, pasdoble, jota, scottish, masurca, fox…) i danses col·lectives tradicionals mediterrànies i europees.\nPerò amb tot i això la nostra tasca principal al món de la cultura musical continua sent fer ballar a tot el poble amb els nostres concerts de balls populars, el que a nosaltres ens agrada anomenar BALL DE PLAÇA.\nEl repertori que fem és majoritàriament valencià, encara que en les actuacions incorporem peces d’altres llocs i diferents estils musicals que ens han permès oferir concerts sense ball, adreçats al públic que ens pot escoltar i gaudir d’un CONCERT EN AUDITORIS.\nTres Fan Ball a l'Auditori de Paiporta\nTres Fan Ball a l'Auditori de Sagunt\nDintre de les festes d’un poble també ens trobem amb els PASSACARRERS O CERCAVILES que en ocasions, les diferents associacions festeres de tots els pobles ens demanen que hi els acompanyem amb les nostres melodies de carrer tan populars.\nTambé hem fet al llarg d’aquets anys nombrosos CURSOS i TALLERS DE BALL tradicionals europeus, occitans, valencians…\nCurs Internacional de música. Universitat de Menorca.\nEn tot aquest temps que Tres Fan Ball té d’història, les actuacions han sigut molt variades en funció del públic, activitat, situació geogràfica, edat, etc. Els darrers anys hem tingut l’oportunitat d’adaptar el nostre repertori per a fer festa i CONCERT PER ALS MES MENUTS.\nPalau de la Generalitat. Concert cançons de Pasqua per a xiquets i xiquetes.\nSegueix en: Inicis Formació Repertori, balls, instruments Públic i amics