Jazz Club La Vicentina: 2014\nUna gran WTF amb l'Hubert Colau Trio al Jamboree Jazz Club.\nEl text penjat al Facebook pocs moments després de la WTF.....\nAlgunes fotos de la magnífica WTF d'avui...des del tren ara mateix..amb Hubert Colau, bateria i amb Mark Aanderud, piano i teclat i Dimitri Skidanov, contrabaix. Músiques del sud, del nord, de tot arreu amb un gran trio i el seu líder, gran percussionista i cantant. També ha estat un bon comunicador i ha sabut enrotllar la gent tot i fent-nos cantar. La Jam l'ha iniciat el gran Pere Soto a la guitarra. El primer tema, Black Orfeus amb un tempo més viu ha estat el tret de sortida als estàndards de la nit. Posteriorment ha pujat una gran veu i millors maneres a la improvisació, la Betty.\nDos temes començant pel On Green Dolphin Street han aconseguit captivar el públic i al mateix Ray Colom que l'ha acompanyat en el segon.....eps, i sempre amb els de sempre...primer els propis del lloc..l'Aurelio Santos, ànima matter i cos fatter, (de pare) el Leo Bianchi amb àudios, llums i avui fins i tot freds i el sempre somrient Oscar De Pombo Pérez avui acompanyat de la Marlene..i el Josep Tomàs capturant-ho tot amb el seu art i el Manu Dimango avui enganxat creant amb el seu art....continuarà...yeah..\nGeni Barry Trio al Jazz Club La Vicentina, el 19 de desembre de 2014.\nDoncs el divendres 19 de desembre vàrem gaudir del darrer concert-jam del 2014 amb un trio d'excepció liderat per Geni Barry, vibràfon amb el Javier Juanco, guitarra i Nono Fernández, contrabaix. Un trio de mestres que ens van fer gaudir d'una hora llarga de temes interpretats de manera impressionant. Delicada mestria en totes les interpretacions on la tècnica va anar de la mà amb la sensibilitat dels tres músics. Els moments més intensos varen arribar mica a mica, ja que aquesta era la intenció, anar escalfant el personal i que aquest entrés en la música dels temes i s'involucrés al màxim en l'escolta i evident gaudi.\nNono i Geni\nEn Geni és un vell amic i conegut nostre, ja que va portar les Jam Sessions durant més d'un any i ja li sabem les seves arts, tot i així, ens va demostrar la seva molt bona recuperació després d'un accident amb moto que li va costar una trencadissa del braç dret per dues parts. La tècnica no l'ha perdut i potser sí una mica la velocitat, tot i que en cap dels temes es va notar cap pèrdua musical de les seves habilitats. Evidentment li desitgem una ràpida recuperació i un total restabliment del seu braç.\nJavier i Nono\nSi el coneixíem a ell, a qui no era al Javier Juanco. Aquest és un músic que te una història compartida amb Geni i el mateix Nono, llarga i plena d'anècdotes de companys de professió els quals havien viscut mil i una situacions per explicar amb noms com els del Tete Montoliu i demés. Javier és un músic que es va formar com molts en aquells primers anys de música a Barcelona al Taller de Músics. Va compartir escenari i projectes amb multitud de músics que aleshores començaven com ell i ja darrerament sembla que la seva principal activitat musical te efecte en la zona on ell viu, Solsona i rodalies. Actualment és professor de Grau Superior al Musikene del País Basc, única escola de grau superior de música d'aquelles contrades. El seu estil a la guitarra és força delicat i totalment jazzístic en l'ona de Kenny Burrel per només citar-ne un.\nDeme i Joaquim amb Javier i Nono\nNono Fernández tampoc havia trepitjat el Jazz Club La Vicentina tot i haver-lo vist i escoltat unes quantes vegades a la que s'ha convertit la seva segona casa on toca amb gran freqüència; estem parlant del Campari Milano. Nono és professor del Conservatori del Liceu on dóna classes de combo instrumental. Entre els seus alumnes hi ha la Marina Tuset, la qual va estar-se escoltant al trio, i de manera especial al seu professor, amb el qual posteriorment a la Jam interpretaria un parell de temes. Nono va patir un aneurisma i va quedar impedit de cintura cap a vall, la qual cosa no el va impedir continuar tocant el contrabaix tot i assegut a la cadira de rodes. La seva gran bonhomia i simpatia el fan força entranyable i sempre la seva actitud dalt l'escenari és d'un total gaudi i bon rotllo, amb grans somriures i clara manifestació de passar-s'ho bé. La seva tècnica al contrabaix li val formar part de multitud de projectes on se'l requereix per la seva gran visió i imaginació a l'hora d'improvisar, fent-ho com ho fa amb una gran classe i millor swing. El tempo és perfecte com la pulsació, ambdues virtuts fan que compartir escenari amb ell sigui tot un plaer.\nVíctor, Josep Mª, Javier, Nono i Marina\nDesprés d'una hora de molt bona i suau música vam començar la Jam Session amb els músics que van venir entre els quals Deme Gómez, saxo tenor; Joaquim Castanyer, flugelhorn; jo mateix al saxo alto, Marina Tuset, veu; Victor Mirallas, saxo tenor; Josep Mª Martí, Marc i Salvador, bateries. Hi va haver moments de la Jam que varen ser força impressionants, com els que van protagonitzar Marina i Victor amb el Josep Mª Martí i la resta de la formació base i també el tema que va interpretar el Victor amb el Josep Mª i la resta. D'altres moments no ho varen ser tant d'intensos, sobretot pel public, força public assistent, donada la condició d'aficionats d'alguns dels qui vàrem sortir a la palestra. Tot i això, haig de dir que els temes que vàrem interpretar van sonar força bé. Després d'alguns estàndards, el trio inicial va fer el darrer tema de la nit, cansats com estaven després de més de dues hores de música ininterrompuda. S'ha de dir que la majoria del public assistent s'hi va quedar quasi fins al final de la jornada, tot i mostrant-nos el seu suport i també les ganes de tornar a veure a aquest grandíssim mestre, en Geni Barry i els seus companys. Miquel Tuset i Mallol.\n23 Robadors amb Free Jazz, Natsuko Suago Group i Gonzalo Levin Octeto.\nAvui ha estat un dijous de música a Barcelona, de Jams i de concerts...A Can Fabra, Ricard Gili ha liderat una Jam amb tot de músics afins al divertit i magnífic estil del Jazz Clàssic, amb participacions de joves cantants i músics. Al Jamboree Jazz s'ha celebrat un gran concert de Jazz amb la pianista i cantant Dena Derose amb el Gabriel Amargant, Ignasi González i Jo Krause, i al Vintitres Robadors Robadors s'hi ha fet una moguda múltiple amb la Free Jazz Session organitzada pel Ramon Prats amb Pol Pedrós, Ivan Gonzalez, Àlex Reviriego, Tom Chant, Marc Cuevas i Arnau Obiols. Després s'hi ha celebrat un entranyable comiat del Gonzalo Levin, que definitivament se'n va a viure al millor país (el seu) on ara un podria viure, l'Uruguay, i és per això que els seus amics, músics i públic, s'hi han trobat per acomiadar-lo. Primer ha estat la Natsuko Sugao Grup, amb ella al capdavant de la formació i alguns dels anteriors músics de la Free Session, interpretant temes del seu disc "Sakura". Finalment, ha estat Gonzalo qui ha presentat el seu grup tot i interpretant alguns temes del seu magnífic Gonzalo Levin Octeto. Una tarda rodona pels aficionats a la música de qualitat, als aficionats al Jazz i Free Jazz. Amb més calma, hi posaré la resta de músics de les dues formacions que han protagonitzat aquest "ASADO con SUSHI".\nVegeu un tros del primer tema llarg que van tocar...\nLa primera estona l'hem gaudit amb la Free Jazz Session organitzada pel Ramon Prats i amb els músics abans comentats. Recordo que és una sessió on els músics hi participen de manera totalment altruista. Ramon passa la guardiola al final del concert i la gent hi posa la voluntat. Aquesta va ser una Sessió de Free Jazz atípica pel que als instruments, participant-hi dos contrabaixistes i dos bateries, a banda dels vents, saxo tenor i dues trompetes. Com sempre passa, es fa un silenci sepulcral tot just abans de començar la sessió, abans que un dels músics decideixi arrencar. La resta s'hi va afegint a mida que va veient l'oportunitat d'entrar i cadascú aporta el seu gra de sorra al projecte. Cal estar atents per saber què fer a cada moment, i ells ben bé que ho estant. Tot just arribar i començar a muntar jo els estris per enregistrar el concert en àudio, ja vaig veure una jove amb una càmera de filmar i un ja entradet en canes amb una altra, aquest a primera fila com jo. En demanar-li què feien i uqi eren em va dir (i no en sé el nom) que venien de la CCMAV, i filmaven pel programa Ànima, que el fan al C33. Varen estar-si tota l'estona de la Free Jazz Session i després varen recollir i marxar. Sembla que mica a mica es van despertant pel que fa a les diverses mogudes que sobre Jazz es fan a la ciutat, tot i que segons la meva opinió, a cada programa de l'esmentat Ànima, hi hauria de sortir algun reportatge sobre el Jazz que es fa a la ciutat, i perquè no, a Rodalies.\nVegeu ara tot un seguit de fotos que vaig fer de la sessió:\nVintitrès Robadors 18_12_14\nMore presentations from miquel\nDesprés d'aquest primer tast impressionant, va ser la Natsuko la primera que es va asseure a escalfar el seu metall i adequar el llabi. Una estoneta després varen començar amb un dels temes del seu Sakura, disc que vaig posar al programa Jazz Club de nit i formació que va encetar la sisena temporada al Jazz Club La Vicentina. Quasi una hora d'interpretar una música meravellosa i interpretada per grans músics..com ara l'Enric Peinado, Josema Martín, Ivan González, Gonzalo Levin, Dario García i Marc Cuevas. Gaudir d'aquesta música a primera fila i poder-la enregistrar i compartir-la és tot plegat un dels millors plaers que un com jo pot tenir. I aquí hi teniu quatre ratlles i mentre llegiu la podeu escoltar. Varen ser quasi 45 minuts de música amb temps també per a la comunicació, pel sentiment, amb paraules tendres de la mateixa Natsuko dirigides al seu entranyable amic Gonzalo. Una formació compacta, que es coneix la mar de bé i que gaudeix interpretant la música de Natsuko. Al cap i a la fi, són amics i músics, i comparteixen un els projectes dels altres i viceversa. Després de l'emoció de la música va venir l'emoció de les paraules de Natsuko amb alguna llàgrima de sentiment vertader per la distància que s'interposarà entre ella i el seu amic. Una distància que només serà física, ja que l'altra, la més important es mantindrà tal i com ara està, ben estreta.\nEl mateix Gonzalo va encetar la darrera part de la nit amb el seu octet, tot i havent-hi alguna substitució en els membres de la formació. Una formació on també hi va repetir el Josema Martín i l'Ivan González, ara amb la trompa (l'Ivan va ser-hi a les tres mogudes, bravo)...la resta varen ser l'Alvar Monfort substituint Leo Torres, Albert Comaleras, Miguel "Pintxo" Villar, Joan Mas, Adrian Guiardo i Camilo Fernández. Una formació que també va tocar alguns dels temes del seu disc homònim al del grup. Nosaltres però (Carlos Sampietro i jo) vàrem marxar després dels tres primers i preciosos temes del disc, que segur també ara mateix esteu escoltant. Unes delicades melodies acompanyades de grans solos dels instrumentistes que ho varen fer, com el Miguel al tenor, el mateix Gonzalo als saxos i també la resta de companys.\nVegem ara un dels temes que va tocar el Gonzalo Levin Octeto, Añoranzas Montevideanas..\nHo deixo aquí, perquè el que cal és deixar constància dels esdeveniments, si pot ser amb música que sí ha pogut ser, i també amb algun vídeo. De fet de vídeos n'hi ha hagut un de la Free Jazz Session i un tema del Gonzalo Levin Octeto. Miquel Tuset Mallol.\nWTF del 15 de desembre al Jamboree amb Moya Kalongo\nAlgunes fotos de la WTF d'avui al Jamboree Jazz..amb Moya Kalongo...o sigui Simonal Bie, Cesc Pasqual, Pito Rosas, Noé Escolà i Marc Thió...com sempre amb l'Aurelio Santos, en Leo Bianchi, els companys de la barra amb el somriure permanent de tots dos, el de lOscar De Pombo Pérez i company...i amb la col·laboració de Paula Grande, El Anónimo, Juan Cruz "El Pluma", Lin Sey i una saxofonista "guiri" molt simpàtica anomenada Anna...\nSimonel Bie, Pito Rosas, Marc Thió i Noè Escolà.\nPer resumir-ho en poques paraules ha estat esclatant de ritme, de volum, d'energia, de bon rotllo, de balls increïbles a càrrec del jove atleta Simonal que ha demostrat estar com un "Jabato"...a més a més, comunicatiu, fent participar a la gent, amb una total extraversió que li ha permès fer sortir a tres noies i un noi, i vet aquí que una de les noies ha estat la Paula. Temes amb una "trempera" increïble i amb un volum que ha anat in crescendo i que pel meu gust ha estat excessiu ....però si només soc jo qui ho diu, doncs soc jo l'equivocat i la resta te la raó i són els que es tornaran com jo estic ara, de les oïdes, amb "tinnitus" a l'esquerra i en progressió cap a la dreta, o sigui fatal. Després dels grandíssims temes que han tocat on el ritme permanent del baix del gran Pito i els ritmes de la bateria del Marc, han jugat amb les bones maneres del Cesc a la guitarra (amb uns magnífics solos) i el control total dels vents (saxo alto, flauta i saxo baríton) del súper trempat Noé Escolà, que també ha joguinejat fent veus amb el Cesc com a contrapunt a la veu solista del Simonal.\nFotos, l'àudio del concert i un tros d'un tema, ja començat que han fet el Simonal i la Lin Sey enregistrat en vídeo, ha estat la feina que he fet, i aquest tros del vídeo ha sigut un passeig pels ritmes i cantates africanes que ells dos han sabut fer tan bé,\nmentre que molta part de la música ha sigut una passejada pels ritmes més reggaes, i també els africans. Un dia on s'ha trobat a faltar molt a molts dels músics habituals....i no per necessitat, que els presents ja s'ho han fet la mar de bé, sinó per la diversitat musical que hauríem tingut (i que no hem necessitat) i què carall, que quants més serem, més riurem, més gaudirem i avui doncs que no han vingut. (D'altres dies falto jo). A les 23h ho he deixat per agafar metro i tren i segur que haurà estat la "hòstia" com sempre passa a partir d'aquestes hores. L'Aurelio ha presentat com sempre amb el seu especial sentit de l'humor (àcid i punyent quan convé) i el Leo ha fet de les seves (només ho entendran els assistents) controlant el volum del micro del "Boss" i sumint-nos en les tenebres més fosques per fer-nos saber qui és el que mana a la l'emblemàtica Cava. En Josep ha capturat amb tot l'art possible les millors imatges (aquestes només són testimonials, quasi a temps real) i el Manu ha fet unes dibuixos, aquarel·les o ves a saber el què, i he tingut la sort de veure com en feia una i com quasi l'acabava en un tres i no res...Quin parell d'artistes, i quants artistes més que han trepitjat l'escenari del Jamboree, "tonight"...Miquel Tuset i Mallol\nEsdeveniments d'aquesta setmana...\nDimecres 10 de desembre.\nAquesta setmana vaig optar per anar al Jamboree el dimecres, dia de champions entre el Barça i el Paris St. Germain, a veure el projecte compartit de la Clara Luna amb el bateria americà Rob García. Després va resultar que aquest darrer tenia programada una mini gira per diversos llocs de casa nostra com La Font del Balç (La Berguedana de Jazz), programat i presentat pel Chemi, segur; el Sunset de Girona i potser algun més en formació de quartet. En la formació que es va presentar al Jamboree amb la Clara Luna al capdavant hi havia també el Noah Preminguer, saxo tenor; Marco Mezquida, piano; Andreu Zaragoza, guitarra; Masa Kamaguchi, contrabaix i el mateix Rob García a la bateria. Un grup que va destil·lar sensibilitat i gran professionalitat considerant la poca entrada que hi va haver. Alguns dels que hi érem no ho acabàvem d'entendre; amb el Noah, el Rob, Masa, Marco i la Clara dalt l'escenari no s'entenia com no hi havia força estudiants de les ja moltes escoles de música de casa nostra.\nAlumnes i professors, companys i amics dels presents. Parlant-ne amb el Pere Pons ens en fèiem creus. Vaig poder seure a primera fila i gaudir d'allò més amb la música que sorgia de l'escenari, la veu de la Clara sempre amb una perfecta entonació, les mestries del Marco en les seves interpretacions, els sempre impressionants solos del Masa, sempre cantant-los i entregant-se amb cos i ànima, les delicades sonoritats de la guitarra de l'Andreu, i finalment, poder tenir a un pam a dos monstres de l'escena Novaiorquesa com són el gran Noah i el Rob, ambdós, mestres dels seus respectius instruments, doncs no tenia preu. El repertori es va dividir entre els temes de la Clara i els del Rob, bàsicament. La Clara tenia sobre la barra del Jamboree, sempre controlada per l'entranyable Òscar, una mostra del seu disc "Kunveno" amb el contrabaixista Javier Moreno (projecte que vaig poder escoltar a duo ja fa uns mesos un diumenge de vermut Jazz a la llibreria El Siglo); també el Noah tenia un dels seus discos, el "Before the rain", ambdós exposats per a la venda. Abans de començar el concert, vaig poder parlar amb ell i exposant-li la meva dedicació absoluta al Jazz Club de Nit, molt amablement me'n va cedir un per posar-lo al programa la qual cosa faré sense tardar no massa. A primera fila, vaig poder enregistrar un tema en vídeo que per a mi va quedar força bé, però que ara mateix encara espero el consentiment dels membres del grup per poder-lo penjar als núvols.....i finalment el va penjar la Clara Luna al seu canal de Youtube i aquí el teniu...\nUn gran concert que no vaig poder veure acabat pel fet que havia de tornar corrents cap a Sant Vicenç i de cap a l'emissora per iniciar el programa de ràdio. Poc després d'arribar a l'emissora i ja en ple programa 185 es va presentar l'amic Pepe Castrillo amb qui vàrem estar compartint l'estona i gaudint de la música que va sonar.\nDijous 11 de desembre.\nUn dia força atapeït i iniciat per la visita que vaig fer a la seu de producció del portal Radiotubelive, convidat per una de les seves ànimes l'amic Màrius A. Querol. D'ençà ja fa uns mesos que el Màrius em va demanar a través del Facebook que li enviés alguns programes del Jazz Club de Nit, i així ho porto fent. Els hi vaig enviant i ell passats no massa dies els penja al seu portal. Jas n'hi ha alguns, i més que n'hi hauran. Vàrem estar xerrant quasi 40 minuts, ell preguntant-me i jo contestant-lo. La conversa va girar al voltant de tot plegat, és a dir, d'on em venia l'afició al Jazz, com va començar el JCLV i com el JCdN. I jo que quan em deixen, quan em donen corda no sé aturar-me, doncs vaig estar com una balena al pacífic sud, xerrant pels colzes, i explicant en aquest temps tot el que vaig poder, que crec que va ser suficient. Una estona súper agradable amb el Màrius, i una entrevista que segurament es podrà escoltar al seu portal ben aviat.\nDesprés d'estar-me amb ell, vaig marxar "pitant" cap el 23 Robadors on havia d'assistir a una altra de les Free Sessions que coordina i organitza el Ramon Prats. Allà hi vaig arribar just a temps de preparar el Zoom H4 per poder-ho enregistrar (ara mateix ja l'esteu escoltant, segur). Amb el Ramon hi va haver el Tom Chant, saxo tenor; Alfonso Muñoz, saxo alto; Marcel·lí Bayer, saxo alto; Iván González, trompeta i el jove Àlex Reviriego, contrabaix. Passats alguns minuts, el, silenci es va apoderar de l'escenari i moments després va començar tot això, tota aquesta música que esteu escoltant. Un llarg tema de més de 45 minuts on la improvisació totalment lliure, amb sons inversemblants que no sonen mai i ritmes sense ritme, van anar configurant tot l'entrellat musical de la sessió. Finalitzat el tema i la sessió, Ramon va passar la guardiola i allà que hi vàrem deixar uns calerons a mode de voluntariosa aportació per a l'esforç fet pels músics pel sol fet de crear aquestes sonoritats úniques i fer-ho gaudint-ne ells i compartint-ho amb nosaltres.\nA corra-cuita vaig anar caminant pel cor de la ciutat fins arribar a la meva propera destinació, al carrer Muntaner 83C, per sobre d'Aragó, on hi ha el magnífic espai multicultural i sembla que un bon restaurant anomenat Artte. Lloc que no fa gaire que programa alguns concerts de Jazz i potser d'altres músiques a la setmana. Allà però s'hi feia una festa molt important i s'hi havien de donar premis. Els amics de l'AMJM, Associació de Músics de Jazz i Música Moderna feien el 25é aniversari i a més a més, entregaven els premis anuals als músics associats. Premis al millor músic de Jazz, al millor grup, al millor disc i al millor o a la millor compositor/a. A l'entrada em vaig trobar a l'Anna Veiga rebent i saludant a tothom qui arribava. En aquell moment, també hi havia el Cifu que tot just havia acabat de parlar amb l'Àngel Pereira, i jo que m'hi vaig adreçar per saludar-lo. Dins el local, una munió de músics, gent dels mitjans com l'Andreu Fàbregues i parella, en Deme Gómez, la Jos Bascón, en Martí Farré, etc....i músics, molts músics. Ja sabíem quins eren els nominats pel fet d'haver-ho comunicat via Facebook i també sabíem quina seria la formació que amenitzaria la vetllada durant i després de l'entrega de premis..en Carles Benavent Trio, amb el Carles Benavent, baix; Roger Mas, piano i Roger Blàvia, bateria. A la Jam session hi van participar una bona colla de músics entre els quals Raynald Colom, Joan Sanmartí, Pere Soto, Mario Rossy, Dick Them, Arecio Smith, Paul Evans, Tom Warburton, Isma, etc....\nLa llista dels més votats entre els companys de professió varen ser......\nCOMPOSITOR DE L'ANY\nMÚSIC DE L'ANY\nGRUP DE L'ANY\nDISC DE L'ANY\nEls fruits saborosos, de Vicens Martín Dream Big Band & Gemma Abrié\nLet's sing again, de Guillem Arnedo Band & Celeste Alías\nPandora, de Ramon Prats Quartet\nI després de les presentacions de l'acte per part del president de l'associació, en Dick Them i la intervenció de la sí professional en això dels micròfons i presentacions, lElisenda Roca, li va tocar a ella començar a cridar als anteriors presidents de l'Associació..el primer dels quals el gran percussionista Àngel Pereira, després el Ramon Quadrada i un altre que hi havia de ser però que no ho va poder fer és el Max Sunyer, i l'actual Dick Them...Sembla que una personalitat de la cultura també ho va fer....i cadascun d'ells es va fotografiar amb els premiats que van ser....\nCOMPOSITOR DE L'ANY, Elisabet Raspall\nMÚSIC DE L'ANY, Ramon Prats\nGRUP DE L'ANY, Ramon Prats Quartet\nDISC DE L'ANY, Pandora, de Ramon Prats\nPREMI ESPECIAL DE LA JUNTA DIRECTIVA, Juan Claudio Cifuentes, "Cifu".\nMiquel Tuset Mallol.\n(falta algun àudio i potser el vídeo filmat al Jamboree)\nErik Deutsch & The Jazz Outlaws al Naya Gastro Music.\nAvui hem estrenat el Naya Gastro Music, (jo, que hi he anat per primera vegada)...Doncs un plaer de local.....avui amb una proposta agosarada amb un trio de luxe liderat pel pianista (orgue Hammond) Erik Deutsch i la formació The Jazz Outlaws, Caspar St. Charles i David Soler Pina ...primer una bona sessió de groove barrejat amb d'altres herbes i culminant amb una dolça i delicada veu, la Victoria Reed, acompanyant-se de guitarra acústica electrificada i fent uns temes propis pops força ben trenats...hi tornarem. Miquel Tuset i Mallol.\nDelicada WTF amb Atom Quartet i una magnífica Jam Session\nAlgunes fotos i les quatre ratlles de la WTF d'ahir dilluns amb els ATOM QUARTET ..... amb Gonzalo Levin, Carlos Fagin, Joao Vieira, Camilo Fernández, Pere Soto, Claudio Marrero Santana, (clarinetista), Rodrigo G Pahlen, Matías Míguez Mastrarrigo, Anton Jarl, Thomas Kent Jr. Warburton, João Silva , etc i sempre amb l'Aurelio Santos sempre essent el millor speaker, el Leo Bianchi amb el millor so i les millors llums i amb els companys de la barra i amb el millor somriure de l'Oscar i company...al Jamboree Jazz.... Començat amb el projecte força delicat de Atom Quartet (del qual en vàrem veure només la darrera part) i després amb els millors estàndards a la Jam. Amb un Pere inicialment explicant els ets i uts de com va anar l'enregistrament del seu primer vinil "Coincidències", disc que una estona abans havíem digitalitzat a casa..després, es va asseure i la seva màgia va aparèixer. Hi va haver moments intensos com quan va tocar els súper aguts fora del maneg de la guitarra, els duets dels dos tenors, Gonzalo i Claudio, les melodies cantades del clarinetista i cantant, els posteriors solos del Maties, potents i plens de funk-groove, del Carlos al piano, del Joao a la bateria i de l'altre Joao al violí, els del Rodrigo a l'harmònica, i després amb els del Thom i l'Anton...per deixar pas a la penombra i a unes músiques que ja no vaig escoltar i que varen passar a partir de les 23h, on altres coses varen succeir com sempre passa. Força guiris i molt que van gaudir, i gent del país que també ho va fer. Un dilluns on hi havia força mogudes musicals per d'altres indrets, però que a la benvolguda Cava no li va afectar perquè els incondicionals no hi vàrem faltar. Amb ganes d'editar l'àudio, ai només de la WTF, però també de penjar un vídeo dels Atom Quartet. Aquests però, segur que quedaran ben servits d'imatges en moviment, les que va filmar durant tota l'estona un "pofesional" que per allí corria, sense comptar les que va filmar el Josep Tomàs amb el seu súper mòbil que filma virgueries en "Slow Motion", i les que va capturar, aquestes sí estàtiques, dels moments més impactants. Miquel Tuset i Mallol.\nMagnífic Concert amb Sergi Sirvent Trio i posterior Jam Session\nRamiro Rosa, Marc Cuevas i Sergi Sirvent\nUn Concert Jam amb Sergi Sirvent, Marc Cuevas i Ramiro Rosa i força colla més..que ja comentaré amb més calma...Ens ho hem passat de collons....he.Ara ja més calmat només dir-vos que després del magnífic concert del Sergi Sirvent Trio, amb Marc Cuevas i Ramiro Rosa, amb tot de temes propis magnífics de cadascun d'ells i que aviat estaran penjats al blog, vam iniciar la Jam Session el voluntari qui us escriu això, en el primer tema, Remember, i després, en un Body & Soul es fa afegir el Modest Pelfort a la trompeta. Després van pujar el Deme Gómez i el Juan Carlos Speedy González per tocar un tema de John Coltrane amb el Sergi a la trompeta. Mentre tot això passava, el Carles Pineda i el Joan Martí s'estaven alimentant a baix a La cuina d'en Toni. Després del Deme i cia va pujar el Carles al saxo alto, amb el Joan Martí al contrabaix i també el Josep Mª Martí a la bateria, amb el Sergi al piano i ens varen fer una bossanova amb el Modest a la trompeta. Després va sonar el Alone Together instigat per qui això escriu i amb la col·laboració d'alguns més, i ja vàrem canviar d'estils amb el gran Joe Psalmist que va fer una colla de temes força entretinguts amb el seu magnífic estil i simpatia. Temes amb el Josep Mª a la bateria, Joan Martí al contrabaix i el Joe al piano i veu amb el saxo del Carles. En alguns dels temes que va tocar el Joe va estar acompanyat pel Sergi a la bateria, Joan Martí que no va deixar el contrabaix, el Juan Carlos al saxo alto en temes com Kansas City i demés. Després dels aplaudiments força merescuts pel Joe i companys, tota una gran secció de vents ens vam posar a tocar el "Nostalgia in T.S", dues trompetes, un saxo tenor, tres saxos altos, amb el Ramiro i Marc a la secció rítmica. Al final d'aquest tema ens vam quedar en una mena de riffs en plan Free que van ser molt divertits. Després de força minuts amb aquest tema ens vam ficar amb el "There will never be another you" amb igualment tota la colla de vents, que més aviat semblava una tempesta...he. Ja per finalitzar la jornada, el trio base s'hi va posar de nou amb un tema per acabar una magnífica nit, primer de concert i després d'una entretinguda i divertida Jam Session..\nI aquí podeu mirar una seqüència de les fotos que vaig fer del concert-jam:\nConcert-Jam Session amb Sergi Sirvent Trio & Friends\nCom sempre que passa, el que fa les fotos no surt a la portada, doncs això m'ha passat a mi. Ho haurem de solucionar de cara a la propera Jam (Concert-Jam) amb el Geni Barry Trio amb el Nono Antonio Ramón Fernández i el Javier Juanco que farem el 19 de desembre. Fet i fet, vam estar tocant quasi dues hores de Jam compartint l'escenari professionals amb aficionats i el públic resistent que no volia marxar, com el Sebastia Massana i amiga, i alguns més, que s'ho van passar d'allò més bé.\nI ara podeu veure un vídeo d'un tema del Marc Cuevas...\nS'ha de dir però, com ja va essent habitual darrerament, que durant el concert hi va haver una bona presència de públic entre els quals la colla del Rafael Garcia, amb el Toni i els dos germans Navarro, el Xavi i el Julian. També va venir el Ramon Folgado amb un amic...el Deme i una amiga, el Juan Carlos amb una altra amiga, etc i el Sebastià i amiga que es van quedar fins el final...he..al Sebastià li ha agafat una molt bona afició i sembla que s'ho passen tots dos de conya....I un dels que no falta mai és l'amic Carlos Sampietro Pardina que ens va acompanyar una bona estona, la Manoli i el Juanjo, com sempre a primera fila.\nAlguns d'ells es van quedar a la Jam i d'altres van marxar. Sempre però que hi hagi músics que tinguin ganes de tocar, encara que no hi hagi gaire públic, i les hores no siguin inoportunes, tocarem fins que els músics que han encetat el concert diguin prou. així ho mirarem de fer sempre i així ho vàrem fer aquest divendres..he.\nGaël Horellou Quartet al Jamboree Jazz\nGaël Horellou Quartet al Jamboree Jazz amb el mestre de cerimònies Pere Pons cofoi presentant una altra magnífica formació d'aquesta temporada....un concert a un nivell estratosfèric..vaja, ell, Gaël a un increïble nivell i la resta de companys igual. Un projecte que ha girat al voltant del darrer disc de Fresh Sound anomenat Brooklyn i també algun anterior...En el segon passe i ja al final ha convidat al seu amic Ray Colom i han fet un magnífic blues. Després m'he perdut el bis per temes de transport públic.\nComponents del Quartet: Gael Horellou saxo alt, Etienne Déconfin piano, Viktor Nyberg contrabaix, Antoine Paganotti bateria.\nI aquesta és la descripció del concert que ens va fer Pere Pons al web del Jamboree:\nAmb més de trenta anys d’història, el segell català Fresh Sound ha esdevingut una de les discogràfiques de jazz més respectades i admirades a nivell internacional. Una prova fefaent ha estat la distinció que li ha concedit l’Academie du Jazz de France com a millor segell europeu en la seva especialitat. Per a celebrar-ho el San Miguel Jamboree Jazz Club Festival ha escollit una de les seves millors propostes de nous talents provinents del país veí i que es concreta en el quartet del saxofonista Gael Horellou. El músic presentarà els temes de la seva particular aventura nord-americana abocades en un disc que ha titulat convenienment amb el nom de “Brooklyn”.\nUn quartet liderat per un mestre del saxo alto, que quan aquest deixava de tocar, restava intacta una magnífica secció rítmica liderada ara pel pianista Etienne. Aquest i l'Antoine a la bateria varen mantenir uns cos-a-cos impressionants marcats per les idees rítmiques que sorgien de l'Etienne i que l'Antoine recollia a la perfecció. El joveníssim contrabaixista Viktor va seguir en tot moment l'estela de la formació, a trio i a quartet i va demostrar-nos la seva gran vàlua tot i la seva joventut.\nPoder comentar aspectes diversos d'aquest (de qualsevol) concert amb en Jordi Pujol Baulenas és tot un privilegi. Qui millor que ell per explicar-te els ets i uts dels músics que teníem a l'escenari, més encara considerant que ahir va ser una de les nits "Fresh Sound". Aspectes com la presència en escena, la tècnica, l'estil coltranià, i d'altres més personals i sempre amb qualificatius positius et fan entendre més el que estàs escoltant. Un Gaël que havia tocat al Pipa Club quan encara era un adolescent ja fa una colla d'anys... L'estil Coltranià amb el fraseig i sobretot els "sostenuttos" en el registre alt ja ho havia discernit en el primer passe, abarrotat i més aplaudidor que el públic del segon. La mitjana d'edat del primer passe va ser força alta i sí que hi vam trobar a faltar la presència de joves músics de casa en els dos passes. Un quartet de músics francesos a un gran nivell, i extrapolant-ho ens podem imaginar el bon nivell dels músics del país veí. La majoria dels temes varen tenir un caire rítmic força potent encabint-hi però alguna balada entremig. Tot de temes propis de gran factura mostrant-nos a un músic complet, intèrpret i compositor i gran líder de la seva formació. Caldrà doncs estar al cas, entrar al web de Fresh Sounds Records, mirar el que hi ha i de manera particular els discos on hi trobem al Gaël que en són alguns...\nJo per la meva part, i pel que fa al programa Jazz Club de Nit, ja vaig posar el "Time after Time" amb el Perico Sambeat, i en un proper programa caurà el "Brooklyn" que ens va presentar ahir....i tots plegats haurem d'anar al carrer Benet Mateu 26 a la botiga de "Blue Sounds" a veure què ens emportem.\nDe moment aquestes quatre ratlles i ara un vídeo de quasi 18 minuts....yeah..\nUn gloriós 20N (com tots els 20N) amb el Ken Vandermark Quartet al Jamboree Jazz Club i Xavi Casellas & Emilio Solla al Mandacarú\nJan i Jasper\nTot i que ja fa dies d'això, i per problemes diversos, encara no he pogut deixar reflectides les quatre ratlles fins avui, o sigui que ara mateix ho faig a més a més de penjar-vos un vídeo d'un dels temes que va fer...un vídeo de moment tot i que en podria penjar un altre que també vaig enregistrar...som-hi.\nVeure al Ken Vandermark en directe és tota una experiència a l'abast dels més agosarats seguidors de les més i millors modernitats. Una bona colla ens hi vàrem trobar, a més a més un dia després del gran concert de l'Ernie Watts, concert a les antípodes del del Ken. Aquest es va presentar amb una formació força eclèctica...Ken Vandermark saxos, Jasper Stadhouders baix, Timothy Daisy bateria, Christof Kurzmann electrònica. Aquest darrer va remenar un parell de petits portàtils (aparentment) interconnectats als sistemes de so i executant tot un seguit de ritmes i sons diversos i estranys. La compenetració entre el jove baixista i el líder de la banda va ser total, així com també amb la resta de companys.\nTimothy i Christoff\nEl Ken va tocar diversos saxos i finalment el clarinet. El so potent que obté amb el tenor el va canviar pel més profund del baríton i al final amb el so més agut del clarinet. Tot i això, els sons que sortien a vegades no eren ben bé els habituals dels instruments. Això em recorda les Free Jazz Sessions del Ramon Prats al 23 Robadors, les dels dijous a les 19h30m on els músics que toquen els vents, metalls i canyes, obtenen també aquests sons a vegades tan estranys. Pel que sigui, aquest és el projecte del iconoclasta Ken Vandermark en aquest projecte col·lectiu, i no s'aparta gaire del projecte en solitari que ens va oferir el Ken en el mateix indret, cava la més cava de totes.\nCom a mostra, un botó, un vídeo del darrer tema del concert.\nAixò és el que ens deia el Pere Pons en la informació del concert:\nEn mans de músics com el saxofonista Ken Vandermark el jazz adquireix un grau d’intensitat i d’energia que el situa a un pam del precipici. Sempre al límit, el músic de Boston instal•lat a Chicago visita el Jamboree amb el seu impressionant ensemble electro-acústic que ha batejat amb el nom de Made To Break. Una formació que permet a Vandemark explorar nous territoris sonors on les fronteres no tenen sentit i la improvisació marca el rumb d’una manera tan lliure com excitant d’entendre la veritable essència d’allò que coneixem com a jazz.\nDesprés d'aquest concert encara vaig tenir temps de passar pel Mandacarú a veure, saludar i escoltar a l'Emilio Solla i en Xavi Casellas els quals es van marcar uns temes a duet en una tarda nit memorable. Molt bona assistència de públic escoltant i també sopant, la qual cosa va engrescar força als dos amics i músics. Emilio havia vingut a Barna pel motiu principal que havia d'estrenar una gran obra per a Gaita, piano i veu de la gallega Cristina Pato amb la Simfònica del Vallès al Voll Dam Festival Internacional del Jazz de Barcelona i de passada jo li vaig posar alguns dels magnífics temes del seu disc "Second Hand" al programa de ràdio Jazz Club de Nit. A més a més va fer aquest bolo al Mandacarú, lloc íntim ideal per a fer un bon sopar ben acompanyat de molt bona música, sempre. El duet va fer tot un seguit d'estàndards entre els quals el "Stolen Moments" i d'altres força ben interpretats. Un espai aquest que s'hi està com a casa, en família. Aquí hi teniu algunes fotos...\nCafè Mandacarú Casellas Solla\nEsther Ovejero "RICCA" el divendres 21 de novembre al Jamboree\nAlgunes fotos de la divertida i moguda sessió del projecte encetat per l'Esther Ovejero, alies Ricca amb tota una colla de músics vinguts com ella de les Illes Canàries..i amb el Jose Alberto Medina Quintana i molts més. Un projecte potent, on hi ha hagut cabuda també per les balades. Temes propis, la majoria, i algunes versions. La simpatia de l'Esther ens ha captivat i fins i tot ens ha fet picar de mans i cantar seguint les seves indicacions. Una d'aquelles actuacions que et fan sortir millor de com has entrat. Un Jamboree Jazz atapeït ha aplaudit i s'ha divertit amb la proposta musical, moltes vegades rítmica i suau algunes altres. L'Esther ens ha mostrat el seu gran nivell i el bon moment actual per on ella transita. Si es farà rica o no, ningú ho sap, tot i que li desitgem que continuï essent tant feliç com és ara mateix. Com sempre, Pere Pons ha fet de mestre de cerimònies i alguns músics amics i amigues s'hi han deixat caure.\nVegem ara una presentació de les mobile fotos....\nEsther Ovejero RICCA al Jamboree\nI ara un vídeo enregistrat al Jamboree amb el tema Janis...\nQuatre ratlles, algunes fotos i algun vídeo que potser penjarem, després d'enviar-li a la protagonista. Miquel Tuset i Mallol.\nAlbert Bover & Marco Mezquida, Duet Nosferatus al Jamboree\nAlbert Bover & Marco Mezquida\nAquest dimecres 19 de novembre, els que vàrem anar al Jamboree a les 20h a escoltar la proposta presentada pel Pere Pons del Duet Nosferatus vam gaudir d’allò més. Aquest duet format per mestre i alumne, fa anys, i mestre i mestre ara mateix amb l’Albert Bover i Marco Mezquida ens va oferir tot un reguitzell de temes amb títols foscos i músiques gens fosques, més aviat meravelloses. Ja fa temps que el mateix Albert es va posar com a pseudònim artístic i fins i tot personal el de Nosferatu, els atributs del qual només li són estilísticament propers en el món terrenal i per tant físic, (i només semblança) i no gens en el món artístic i/o espiritual on l’Albert és més aviat àngel que dimoni. El fet que el Marco s’hi hagi afegit només vol dir una cosa...respecte i admiració pel mestre. El concepte Nosferatu doncs els hi ha permès decantar-se per un repertori on els títols ens situen en aquesta òrbita, però ja he dit que no pas les músiques que ens van fer volar literalment.\nEl primer tema que van tocar va ser el “Old Devil Moon”, tema que va composar Burton Lane el 1947 pel musical Finian’s Rainbow. Tema tocat a un ritme un pèl viu on ambdós músics ja van mostrar una gran compenetració. Albert va tocar el piano Yamaha i el Marco es va asseure al teclat electrònic. Melodia conjunta i solos individuals moltes de les vegades i sempre mentre un solejava l’altre l’acompanyava amb piano o teclat. Després dels primers i desitjats per tots aplaudiments, l’Albert va presentar el concert amb el seu estil contingut però distès fent broma dels anys, 900 que feia que coneixia al Marco (és clar, un parell de vampirs, ja és això) però no, només fa 8 anys que es coneixen i és quan el Marco, desconegut per molts, va presentar-se a les proves d’accés de l’Esmuc i l’Albert i la resta varen “flipar”. Després del primer tema fosc de títol, el segon havia de ser igual o més fosc i “voto al diablo” que així va ser. L’Albert va presentar el tema de Wayne Shorter, “Dance Cadaverous”, del disc Speak No Evil, una meravella de tema igualment aplaudida per tots els presents, els quals només vam aplaudir al final dels temes, al menys en el primer set que és on hi vaig ser. Acabats els aplaudiments varen fer canvi de cadires, de pianos, l’un va passar al cantó de l’altre i a l’inrevés.\nEl Marco va presentar el seu primer tema inèdit anomenat “Radiohead Montsant Elevation”; tema composat a partir dels efectes d’escoltar el conegut grup sota els efectes d’un bon vi com és el Montsant. Un tema amb un motiu persistent melòdica i rítmicament estrena mundial que el Marco i l’Albert van voler oferir a tots els presents. Després, Marco va presentar el següent tema, també diabòlic, que va ser el tema principal de la banda sonora de la pel•lícula de Roman Polanski, “Rosemary’s Baby”, traduït aquí com “La semilla del diablo”. Tema amb els sons inicials adequats per fer-te tremolar de por però que quan sona la senzilla i preciosa melodia la por s’esvaeix i es converteix en un “cant” a les més altes esferes de l’emoció. Els aplaudiments van ser sentits, amb el sentiment a flor de pell després d’embriagar-nos amb la preciosa melodia i millors interpretacions per deixar pas a l’Albert i presentar-nos un tema dedicat a un colega seu, un tal Nosferatu, el qual avorrit a la Transilvània original se’n va anar a Nova York i allà es va fer amic d’un tal Billy Strayhorn, etc. Aquest magnífic tema, amb el títol evident de Nosferatu, va ser com una mena de balada profunda que va ser l’antesala del darrer tema d’aquest primer passe, tema que jo no vaig poder escoltar. Malauradament vaig haver de recollir els trastos entremig de l’expectació i silenci habitual entre tema i tema, tot i que crec haver-ho fet amb la suficient agilitat i silenci per a no destorbar tothom, i després, ja a l'exterior, córrer com un possés rambla amunt per agafar metro i tren i poder arribar abans de les 22h a l’emissora de Ràdio Sant Vicenç per iniciar un magnífic programa amb un disc de Fresh Sound Records, el darrer del gran Emilio Solla i el darrer del no menys gran Ernesto Aurignac. Unes músiques que es van enregistrar i també les imatges que segurament podrem veure i escoltar passat el temps adequat. Dir-vos que com sempre el so va ser excel·lent, i com és habitual entre setmana de la mà de l'Alex Monsoliu....i que la simpatia a la barra i els somriures francs com sempre els va oferir l'amic Òscar. Miquel Tuset.\nLEE KONITZ QUARTET al Jamboree Jazz Club...Festival Jazz San Miguel.\nDan Tepfer, Lee Konitz, Jeremy Stratton i George Schuller\nHavíem de ser-hi...Lee Konitz, una de les llegendes vives del Jazz...home íntegre amb un so propi ja a la mateixa era de PArker, on tots els saxofonistes que tocaven l'alto seguin les seves petjades. Lee es va mantenir ferm en el seu estil a partir del qual varen sorgir noms com Paul Desmond i Art Pepper.\nLa formació del Lee Konitz incloïa Dan Tepfer, piano. Jeremy Stratton , contrabaix. George Schuller, bateria.\nAl primer passe de les 20h es va produir un ple total de públic, assegut per on podien fins i tot en els tamborets i drets nosaltres i els músics que hi van anar entre els quals no hi podia faltar en Marcel·lí Bayer, però tampoc molts d'altres.\nEl silenci durant l'actuació del Lee Konitz Quartet va ser total, i em va semblar notar en l'ambient una mena de respecte a alguna cosa més que a una persona i el seu projecte i també una expectació per veure'l, escoltar-lo fes el que fes\nLa sorpresa en veure'l cantar trossos de melodia i solos va esdevenir una activitat habitual posteriorment compartida pel jove pianista (ona Meldhau). Nit d'estàndards començant amb l'Stella, barreja de The Song is You..i acabant amb Solar finalitzat amb un turn around..entremig Round Midnight, Body and Soul i un tema propi, el Katy's Trance, basat en "Play, fiddle play", mateixa harmonia i fins a la última melodia, no hem sabut de quin tema es tractava, paraules de Marceŀlí Bayer...\nEn el segon passe, Lee va demanar què volíem escoltar...alguns li han dit el All the things i uns altres un altre...i sí que l'ha fet el All the things, però com sempre a la seva manera...El segon tema ha estat Darn that dream, després han tocat I'll remember april i després ha començat un tema que ha resultat ser Alone together, Skylark, Subconsciouslee...el Piero Cozzi també hi era i ens ha fet un cop de mà amb alguns temes....Un dels il·lustres entre el públic va ser el Jordi Pujol, el "presi del Jazz", amb el qual vam estar comentant algunes coses, títols de temes, maneres de tocar, el fet de cantar Lee entre els temes, etc...segons em va dir, havia vist el Lee Konitz en formació de trio a L.A. i va fer el mateix....cantar entre els temes i compartir-ho amb el seu apreciat pianista, del qual se'n sent força orgullós, cosa palesa que ell no va amagar en cap moment, ans al contrari.\n(Vegeu una presentació de les diverses fotos que vaig fer)\nLee Konitz Quartet al Jamboree Jazz\nAl final, Mr Konitz ha baixat de l'escenari per descansar mentre el trio ha fet un magnífic Ask Me Now de Monk ara sí amb swing..el darrer tema.\nI ara, com a cirereta, vegeu un vídeo amb el 'Round Midnight...\nMr Lee Konitz, llegenda viva del Jazz...un honor per a tots nosaltres tenir-lo amb 87 anys i bufant i cantant....gràcies Pere Pons i Jamboree per fer possibles aquestes fites. Miquel Tuset i Mallol.\nI ara un afegitó obra i gràcia del Marcel·lí Bayer..el que més deu saber sobre el seu mestre Lee Konitz.\nUn detall del concert d'en Lee Konitz de dissabte, apte només per a freaks del tema saxos:\nL'instrument amb el que va tocar dissabte al Jamboree era el que li va comprar la seva mare l'any 1945 per 150 dòlars, un Selmer Balanced Action amb número de sèrie 20.000 i poc (en aquest vídeo ho comenta a un incrèdul i divertit Paul Motian:\nNormalment als concerts europeus, Konitz acostuma a tocar un Selmer Mark VI perquè és el quin guarda a la seva casa de Köln (tal com explica al llibre d'entrevistes amb Andy Hamilton "Conversations on the improviser's art" http://www.press.umich.edu/130264/lee_konitz).\nSempre que l'havia vist en directe a Barcelona l'havia dut: a La Paloma, La Boite, Luz de Gas/gravació Nonitz i al Jamboree l'any passat).\nAquest dissabte, però, va utilitzar el mític Selmer Balanced Action, quan normalment només ho fa als Estats Units perquè és el que té al seu apartament de NY (aquí el podeu veure xerrant sobre Lester Young i practicant a casa: https://www.youtube.com/watch?v=tI0CKxa19ok).\nI va ser tot un regal per als presents. Poder escoltar en directe un músic de 87 anys en plena forma tocant un instrument que fa gairebé 70 anys que utilitza és només apte per a uns quants privilegiats. Penseu que és l'instrument que fa servir durant el seu període amb Tristano i en la majoria dels seus discs americans (incloent-hi "Motion", "Birth of the cool" de Miles Davis, etc.)\nMirant el vídeo que l'Ancor i el Dani Pérez han compartit aquests dies veig que, curiosament, en aquest directe a Alemanya l'any 2012 també fa servir el Balanced Action famós. Comparteixo per si li voleu donar un cop d'ull, també, i escoltar com li sona:\nCom els podeu diferenciar? Molt fàcil, els Balanced Action tenen el mecanisme de clau d'octava al tudell llis mentre que els Mark VI incorporen la famosa S de Selmer, us deixo imatges perquè compareu.\nJa us he avisat de que tot plegat era molt freak, hehe. Apa, passeu bona setmana!\nDarrera actuació de Gonzalo Levin i el seu Octeto ...\nUna gran WTF amb l'Hubert Colau Trio al Jamboree J...\n23 Robadors amb Free Jazz, Natsuko Suago Group i G...\nDelicada WTF amb Atom Quartet i una magnífica Jam ...\nMagnífic Concert amb Sergi Sirvent Trio i posterio...\nUn gloriós 20N (com tots els 20N) amb el Ken Vande...\nEsther Ovejero "RICCA" el divendres 21 de novembre...\nAlbert Bover & Marco Mezquida, Duet Nosferatus al ...\nLEE KONITZ QUARTET al Jamboree Jazz Club...Festiva...


Política Archives - Pàgina 7 de 19 - Pressenza\nXile: evasió massiva a l’estació de metro de Santiago, manifestacions generalitzades a la capital i declaració d’estat d’emergència\n19.10.19 David Meléndez Tormen\n(NOTÍCIES EN DESENVOLUPAMENT) Aquesta setmana hi va haver una crida massiva a la crida a saltar sobre els molinets de pagament del metro de Santiago, en resposta a la quarta caminada fins a la data d’aquest any. Principalment els estudiants…\nBarcelona: de l’espectacle pirotècnic a la violència\n19.10.19 Raquel Paricio\nLa ciutat s’ha cremat. Una nova «Rosa de Foc»* ens inunda. Destrosses, enderrocs, sirenes, trets esporàdics, escandalosos helicòpters i corregudes en devessall. Les forces de seguretat actuen amb ambivalència Mentre la majoria de la població catalana participa manifestant-se en actes…\nLes «Marxes per la llibertat” congreguen a milers de catalans\n18.10.19 Pilar Paricio\nLes “Marxes per la llibertat” congreguen a mes de 500.000 persones que han caminat durant 3 dies per tota la geografia catalana fins a trobar-se en una gran manifestació pacífica i festiva en el centre de Barcelona. Des del dimecres…\nSegon Festival de Marees i Moviments Socials\n11.10.19 Redacción Barcelona\nLa Llei Aragonés, protagonista del Segon Festival de Marees i Moviments Socials Miràvem el cel a primera hora del dissabte. La pluja començava a caure tot just les primeres carpes dels col·lectius se instal·laven al Parc de l’Espanya Industrial. Però…\nProtestes massives al Regne Unit contra el “cop” polític de Johnson\n04.09.19 Silvia Swinden\nEl primer ministre del Regne Unit, Boris Johnson, va obtenir permís de la reina per a clausurar el parlament britànic; sota falses pretencions com les que van ser revelades pel Secretari de Defensa Ben Wallace, qui va ser captat per…\n02.09.19 Javier Tolcachier\nLes flames en l’Amazònia sintetitzen el quadre de la situació política actual de Llatinoamèrica. Segons un recent butlletí de l’Institut Tricontinental de Recerca Social aquest any hi ha hagut 40.341 incendis en l’Amazones, la xifra més alta des de 2010.…\n31.08.19 Mariano Quiroga\nEn el matí del divendres els grups de whatsapp dels familiars de nens amb discapacitat van començar a omplir-se de preguntes. “Vas cobrar?”, “Els van ingressar la pensió?”, “A vostès tampoc?”, “Com farem?”… Enmig del naufragi, el govern argentí va…\nLa Llei Aragonès: si fóssim en un país normal\n23.06.19 Redacción Barcelona\nSi fóssim en un país normal, la Llei Aragonès només hauria de ser una normativa reguladora dels contractes del sector públic en matèria d’atenció a les persones i que només entraria en joc quan el polític responsable hagués justificat que…\n15 de Juny: Dia pel Tancament dels Centres d’Internament d’Estrangers\n18.06.19 Redacción Barcelona\nManifest de la Campanya estatal pel tancament dels CIE i la fi de les deportacions Barcelona, 15 de juny 2019. A data d’avui, els col·lectius en lluita pel tancament dels CIE ens sumem a la reivindicació del 15J: Dia contra els…


ESCENAVEGANT: Jordi Solé, esquiador de fons.\nJordi Solé, esquiador de fons.\nConèixer a persones populars, o millor, importants és un fet que resta gravat a la memòria de cadascú. Precisament la seva pèrdua de memòria, l’Alzheimer, ha estat la seva darrera notícia fins avui. En Jordi Soler Tura ha mort aquest matí. fa un parell d’anys el seu fill li dedicà una pel·lícula sencera. Però el meu record més personal del senyor Soler Tura són els encontres i les salutacions obertes, calçats amb els esquis de fons, en camins prims o amples pistes allà per Lles de Cerdanya, el pla de Beret o Sant Joan de l’Erm. Sempre obert a la conversa, recordo d’ell una anècdota, un detall de la seva talla com a persona.\nTota la família practicàvem l’esquí de fons. Participàvem sovint en les Marxes populars, petites competicions on es mesclen els esportistes d’élite amb els senzills afeccionats. Ell també ho feia sovint, participant posteriorment com a representant polític en el lliurament de trofeus. Un any, no recordo quin, ens havíem desplaçat tots quatre -Lluïsa, Georgina, Talia i jo - fins a Vaqueira per participar en la tradicional marxa Beret. Havia provat diferents cops d’inscriure’m prèviament a Barcelona (Internet encara era una utopia) i no ho vaig aconseguir. En arribar al punt d’inscripció a peu de pistes hi trobarem cua. Mentre érem allà entrà en Jordi i es situà al nostre darrera, guardant la cua. En el moment de fer la nostra inscripció ens digueren que estava tancada i que no podíem participar. Tristos -i emprenyats - sortíem del local quan sentirem una petita trifulga verbal al nostre darrera. En Jordi Soler Tura discutia amb els responsables que si no hi havia lloc per nosaltres, tampoc n’havia d’haver per a ell. Que allò tenia un nom: discriminació. Tot seguit una persona de l’organització ens cridava per formalitzar la nostra inscripció. Agraírem a tots plegats el bon fi de la situació. Ell, en Jordi, creia que senzillament havia fet el que era èticament correcte. Sento dir que ha estat un dels darrers cops que he sentit parlar d’ètica a un polític.\nNo és més que una anècdota. Però m’ha vingut a la memòria en sentir que ens ha deixat.\nMolts anys ens porti per endavant. Salut!\nPublicat per escenavegant a 14:55


Prop de 3.000 persones visiten l'exposició sobre el confinament a Tarragona\nL'exposició 'Tarragona confinada. La ciutat amagada' del Port de Tarragona tanca amb 2.912 visitants\nEl Port ha posat a la venda un catàleg amb les imatges de l'exposició, els beneficis del qual s'han destinat a la Creu Roja de Tarragona\nper Redacció dimarts, 10 de novembre 2020 - 09:47h\nDesprés de dos mesos, el passat diumenge, 8 de novembre, va finalitzar l'exposició ‘Tarragona confinada. La ciutat amagada’ del Port de Tarragona. Des del 13 de setembre s'ha pogut visitar la mostra, en una data que va coincidir amb els sis mesos del decret de confinament de Catalunya.\nDurant tots aquests mesos, l'exposició ubicada al Tinglado 1 del Moll de costa ha comptat amb una gran afluència de visitants, arribant a les 2.912 persones. La mostra era un recull d'11 fotògrafs locals que van immortalitzar la ciutat de Tarragona en imatges, durant els mesos deconfinament, a la primera onada del virus.\nEs tracta del primer testimoni gràfic dels efectes de la Covid-19 a la ciutat. Des del Port de Tarragona asseguren que és també «un homenatge a les persones, les famílies, els professionals i les empreses que van ser i són a primera línia prestant serveis essencials».\nReconeixement a les persones que han lluitat per frenar la Covid-19\n'Tarragona Confinada. La ciutat amagada' ha volgut ser també un reconeixement de cara a les entitats que es van implicar i van dedicar els seus esforços a contenir la pandèmia i «fer front a una amenaça desconeguda», immortalitzada ara en les imatges de la ciutat durant els mesos de confinament.\nL'epígraf Homenatge, memòria i descobriment, obria la porta a descobrir el recull de fotografies d’Alba Rodríguez, Cristina Serra, Montse Riera, David Oliete, Fabián Acidres, Laia Solanellas, Adrià Borràs, Àngel Ullate, Rubén Perdomo i Gerard Boyer, i l’assessorament i coordinació de Pep Escoda qui, a més, hi va participar.\nEl Port de Tarragona va decidir recollir totes aquestes fotografies i fer un catàleg de l'exposició, que s'ha posat a la venda i s'ha aconseguit recaptar 465 euros, que s'han lliurat íntegrament a la Creu Roja de Tarragona per fer front a les conseqüències derivades de la pandèmia a la ciutat.\nPer últim, el Port també ha volgut retre homenatge a tots aquells que han prestat serveis essencials durant la pandèmia. D'aquesta manera, s'ha plantat un xiprer davant el Tinglado 1, amb una placa acompanyant on es pot llegir «per grans que siguin les inclemències, les arrels ben clavades en la nostra terra sempre troben la força per superar-les i enlairar-se amb fermesa».\nPort de Tarragona patrimoni Coronavirus


Es suspenen les festes de Sant Llorenç 2021\nAquest any, degut a la pandèmia de la Covid-19, les festes majors d’Alaior, Sant Llorenç, tampoc se celebraran.\nAixí s’ha decidit de manera coordinada entre tots els assistents a les reunions mantingudes entre el consistori, la Junta de Caixers, Junta Ciutadana i Comissió de Festes, conscients que la situació sanitària encara impedeix la celebració de cap mena d’acte multitudinari.\nL’Ajuntament considera que tot i que la situació sanitària segueix millorant, la gran majoria de ciutadans no estan encara vacunats, i és del tot imprescindible seguir prioritzant i primant la seva salut.\nPer aquest motiu, es fa inviable la celebració de cap mena d’acte on es congreguin centenars de persones i on no es puguin mantenir les normes de seguretat sanitàries.\nD’aquesta manera, no tindrà lloc la tradicional qualcada, la desfilada de carrosses, els focs artificials i la fira.\nSí que està prevista la celebració d’un programa d’activitats d’estiu amb concerts, exhibicions esportives, exposicions, activitats infantils, entre altres. És a dir, actes on es pugui controlar l’aforament de persones i respectar les mesures de distanciament social.\nJosé Luis Benejam, batle d’Alaior ha declarat que «encara que de cara al mes d’agost, esperem, la situació sanitària sigui de cada vegada millor, hem de seguir actuant amb seny i sent responsables. No ens podem permetre donar ni una passa enrere pel que fa a la Covid-19. Sant Llorenç significa molt per tots els alaiorencs i alaiorenques, estimem i respectem aquesta festa i tot el que d’ella emana, però enguany tampoc es podrà celebrar».


Projectes aturats al Port de la Selva per a obrir els edificis dels fars al públic - Empordà\nProjectes aturats al Port de la Selva per a obrir els edificis dels fars al públic\nEls ajuntaments fa temps que busquen un ús per a fomentar l'atractiu turístic\nSANTI COLL 05.04.2021 | 18:07\nEl camí de ronda voreja el far de s'Arenella SANTI COLL\nEl camí de ronda voreja el far de s'Arenella\n«Abans de la pandèmia ja ho teníem tot força lligat amb l'Autoritat Portuària de Barcelona, però, de moment, ha quedat tot aturat», explica Josep Maria Cervera, alcalde del Port de la Selva, sobre el projecte que tenen per a «donar usos culturals, ambientals i turístics al far de s'Arenella». El seu principal problema és que l'espai útil de l'edifici és reduït i per al seu finançament, com passa amb el de Roses, cal que hi hagi una concessió d'un establiment de restauració que permeti mantenir la instal·lació. «Hi estem treballant amb la intenció de poder-ne fer ús, però també hi ha l'hàndicap de la portada de llum, que és molt costosa», afegeix Cervera.\nA Roses, la seva obertura va patir una aturada inesperada l'any 2016, quan unes excavacions van posar al descobert les restes de l'antiga bateria de Sant Antoni, datada del segle XVIII i situada just davant del far. Aquest fet va aturar el projecte inicial de reconversió d'aquest espai per a usos culturals i de restauració. A posteriori, l'Ajuntament va posar damunt la taula el fet que la durada de la concessió d'ús de la instal·lació anava passant davant la inversió que calia fer. En tots dos casos, els respectius fars són punts estratègics dels seus camins de ronda.\nEls fars empordanesos són espais de trobada de viatgers i caminants.\nPunta de la Poncella


no resposta en les relacions sentimentals\nInterpretant la no resposta en les relacions sentimentals\noct. 01, 2016 By Lidia Blog Relacions Personals 0 Comments\nA vegades ens costa molt interpretar una no resposta en les relacions sentimentals o socials amb esperança de més proximitat, de manera que li donem molts sentits diferents. Aquests, sovint, ens poden allunyar de la realitat i contribuir a que ens fem un bon embolic.\nA nivell sentimental la no resposta, amb una probabilitat diferent segons situació, sol indicar:\nLa voluntat de no respondre. Sí, ha vist el missatge i no, no li interessa.\nHa vist el missatge i no ha pogut atendre’l. Rellevant: quants segons, minuts, hores… són per a tu una no-resposta? No sempre estem d’acord en aquest punt. Cal considerar que les persones, a part de respondre missatges i trucades, treballen, condueixen, mengen, estan amb altres persones, atenen altres situacions i/o dormen. Recorda que sol ser més fàcil llegir un missatge que escriure o gravar una resposta. Calma.\nNo ha arribat el missatge. Pel motiu X que sigui.\nAlgunes formes d’afrontar i reaccionar a la no resposta són:\nQuan ja tenim la sospita de la manca d’interès per part de l’altre, i no estem en una relació com a tal sinó en la fase dels primers contactes verbals o escrits, limitar les vegades que enviem els nostres missatges amb una no-resposta de resposta (jo posaria un màxim orientatiu de tres per donar opcions però mantenir la integritat).\nSi sabem que som impacients, donar marge temporal de resposta. Un marge realista en funció de l’estil de vida que sabem o deduïm de l’altre. En alguns casos seran minuts i en altres fins i tot dies.\nEstar atents als inputs que indiquen un no delivery, un no doble check, una encallada a la bústia de salida, la no connexió,… i revisar l’spam de tant en tant.\nAmb tot, veiem que una no-resposta resulta que sí que n’és una. El fet que no vagi en la direcció desitjada la fa de més difícil interpretació però segueix tenint el mateix significat. Cal assegurar-se’n i, un cop descartades les opcions 2 i 3, assumir dignament la realitat.


IB3 | El Govern contractarà 400 informadors per fer complir les mesures anti-Covid\nPortada > societat > El Govern contractarà 400 informadors per fer complir les mesures anti-Covid\nEl Govern balear contractarà 400 persones per ajudar la població de les illes a complir amb els 4 nivells, de 0 a 4, del nou marc normatiu “estable” que s’aplicarà a partir d’ara a cada illa, municipi o barri, segons la major o menor incidència de la pandèmia.\nEl nivell 0 és de mínim risc i el 4 el de màxim, la qual cosa suposarà l’aplicació del major nombre de restriccions i fins i tot del confinament de cada illa (en el nivell 4).\nAquest divendres, Formentera es troba en el nivell 1, Menorca en el 2 i Mallorca i Eivissa en el 3. Tampoc aquest divendres hi ha cap municipi que es trobi en el nivell 4, segons ha explicat en roda de premsa la presidenta del Govern, Francina Armengol, després del Consell de Govern extraordinari per aprovar aquest nou marc de 5 nivells.\nPer tant, el nombre de persones que podran reunir-se aquestes festes nadalenques a Balears dependrà exclusivament del nivell en el qual es trobi cada illa, cada municipi o cada barri, ha explicat Armengol en roda de premsa. Així, si la situació actual es mantingués, el nombre de persones que es podrien reunir per aquestes festes a Formentera seria de 10 en interiors i 20 en exteriors, a Menorca, 6 en interiors i 10 en exteriors i a Mallorca i Eivissa, 6 en interiors i en exteriors.


Baskin-Robbins regala gelats gratis aquest mes - Estil De Vida\nPrincipal Saludable Notícies Lloc Sense Categoria\nBaskin-Robbins regala gelats gratis aquest mes\nBaskin-Robbins està preparat per omplir el vostre mes de juliol amb increïbles ofertes nacionals de gelats que no podeu aconseguir a cap altre lloc.\nBaskin-Robbins sap que les dues millors paraules en llengua anglesa són 'gelat' i 'gratuït'. Ara, han decidit reunir els dos regalant gelats gratuïts per celebrar l’inici del mes nacional del gelat el diumenge 1 de juliol. Sé que esteu emocionats.\nBaskin-Robbins regalarà mostres de la seva signatura Chocolate Chip Cookie Dough Polar Pizza el diumenge 1 de juliol entre les 15 i les 19 hores. Si no ho heu provat abans, aquesta pizza comença amb una base de galetes amb xocolata (perquè res dolent no pot venir de començar amb una galeta amb xocolata). A continuació, l’escorça es cobreix amb gelat de pasta de galetes amb xocolata, trossos de massa de galetes, espolvorear i un raig de malví. No, no som en un somni relacionat amb els gelats.\nEl gelat gratuït l’1 de juliol no és l’únic que fa Baskin-Robbins per celebrar aquest mes tan especial. La companyia també estrena un nou sabor, Blackberry Hibiscus, que és un combinat de gelats i sorbets remolinats junts. Definitivament, serà el millor mitjà per refrescar-se i refrescar-se aquest juliol.\nés millor la cansalada de gall dindi que la de porc\nTambé recuperen el gust preferit pels fans d’aquest mes, Oreo ’n Cake, que no surt a les botigues des del 2015. Es tracta d’un gelat amb gust de pastís ple de trossos d’Oreo. Anomeneu un duo millor. Esperaré.\nFinalment, la cadena de gelats més gran del món també celebra el Dia Nacional del Gelat (15 de juliol) oferint ofertes especials per a qualsevol persona que baixi el Aplicació mòbil Baskin-Robbins . Podríeu ajudar-vos a comprar-ne un, obtenir-ne un de gelat gratuït o un glàndula de 99 cèntims. I he esmentat que es poden utilitzar per a qualsevol sabor? Perquè poden.\nBaskin-Robbins té un mes de gelats nacionals força apilat. Per tant, haureu de dirigir-vos cap a un d’ells ubicacions l’1 de juliol per començar la celebració.\nQuè és la llet de llinosa i per què hauríeu de comprar-la?\nquants carbohidrats de pollastre en una pepita\nrestaurant que ofereix àpats gratis el dia del vostre aniversari\nVida de conservació de l'ou de Nova Anglaterra\narròs amb llet amb sobres d’arròs i llet condensada\ncom tractar les cremades químiques per depilació de nair


Castellnou de la Plana - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nSi bé el lloc i l’antic castell de Clarà es documenten des del segle XII, el nom de Castellnou respon a la domus o casal dels Molins construïda per Pere de Planella el segle XIV, restant abandonada l’antiga fortalesa quan per decret del rei Pere III el Cerimoniós el 1381 s’emmurallà la vila.\nLa propietat passà als Planella i després als Barrera. Més tard tornaria a canviar de mans fins a arribar als marquesos de Puerto Nuevo, títol que avui en dia sostenen els seus propietaris, els quals conserven al seu arxiu els documents referents a la casa.\nEs tracta d’un edifici de planta irregular articulat en tres cossos: el primer format per l'antic molí; el segon pel mas pròpiament dit en el qual destaquen les presons en el nivell inferior i les finestres situades a la façana de migdia de tipologia semblant a les del segle XVI, amb caps enfrontats esculpits a la pedra. El tercer cos és dedicat a dependències i annexes de la casa actual. Els diferents cossos formen un corraló tancat per una construcció de pedra que constitueix una mena de fortificació.\nCom arribar a Castellnou de la Plana ?


Experiències de mobilitat Erasmus + a l'IES Francesc de Borja Moll\nExperències de mobilitat ERASMUS+ a l'IES Francesc de Borja Moll (Palma de Mallorca)\nArnau Palmer Mora:\nMobilitats ERASMUS+ des de març a juny de 2019\nCom cada any, alumnes del nostre centre gaudeixen d'una beca Erasmus per realitzar part de la seva Formació en Centres de Treball (FCT).\nDurant el mes de març i fins abril, 2 alumnes del Cicle Formatiu de Grau Mitjà d'Estètica i Bellesa estan fent les seves pràctiques a Porvoo (Finàndia)\nEl mes de març, 2 alumnes del Cicle Formatiu de Grau Mitjà d'Emergències i Protecció Civil varen marxar a Pistoia (Itàlia) per fer la totalitat de les seves pràctiques formatives amb els bombers. Tornaran a finals de maig.\nDurant el mes de maig, hi haura 7 alumnes del Cicle Formatiu de Grau Mitjà d'Activitats comercials que faran una estància formativa a Cork (Irlànda), 5 alumnes del Cicle Formatiu de Grau Mitjà de Sistemes Micorinformàtics i Xarxes estaran a Braga (Portugal), 1 alumna del Cicle Formatiu de Grau Mitjà de Perruqueria i Cosmètica Capil.lar anirà a Rendsburg (Alemanya) i 2 alumnes del Cicle Formatiu de Grau Mitjà d'Estètica i Bellesa estaran a Kouvola (Finlàndia)\nEn total, aquest curs escolar haurem enviat 21 alumnes dels diferents cicles formatius de Grau Mitjà i amb la totalitat del projecte de dos anys de durada haurem enviat 28 alumnes de Grau Mitjà.\nEstem segurs que l'experiència ha estat molt profitosa per a tots.\nPublicado por IES Francesc de Borja Moll en 18:13:00\nMOBILITATS ERASMUS + DURANT EL CURS ESCOLAR 2017-18\nDe nou publicam les experiències que ens conten el alumnes que enguany han gaudit d'una beca Erasmus+ per realitzar estàncies de 30 dies de durada a un pais europeu.\nLes mobilitats han estat realitzades a Malta i a Finlàndia.\nFrancisco Ruíz Valls CFGM d'Activitas Comercials\nLidia Marí García i Génesis Dayanna Tumbaco Loor CFGM de Cures Auxiliars d'Infermeria\nOlivia Eufemia McGann i Lorena Riera Fuster CFGM d'Estètica i Bellesa\nPublicado por IES Francesc de Borja Moll en 13:37:00\nErasmus a Finlàndia curs 2018-19\nERASMUS A FINLÀNDIA D'ALUMNES DEL CFGM DE CURES AUXILIARS D'INFERMERIA\nDurant el mes de desembre de 2018, les alumnes Paulina Petrova i Sofía Romero Lyons varen estar a Kouvola (Finlàndia) per realitzar part de les seves FCT.\nAquí podeu veure com es va desenvolupar la seva experiència de mobilitat.\nSofía Romero Lyons\nPublicado por IES Francesc de Borja Moll en 12:56:00\nTutores i tutor de 1r d’ESO visiten KSAO a (Kouvola) Finlàndia i, inexplicablement, tornen.\nDurant la 3a setmana d’octubre, el grup de tutores i tutor de 1r d’ESO, vàrem visitar Finlàndia per dur a terme una estada formativa que du per nom Job Shadowing.\nEl job shadowing -o període d'observació professional- implica passar un període breu de temps amb un expert en el lloc per observar i seguir-lo durant el seu treball diari. Aquest terme prové de l'àmbit dels detectius privats i significa literalment "treball a l'ombra". Aquesta tècnica s'utilitza tant en les empreses privades com en l'àmbit educatiu o com a nova tècnica de coaching per formar líders o grups de treball.\nFinlàndia: al capdavant dels resultats dels informes educatius.\nDe fa temps, des que encapçala els primers llocs en el rànquing dels resultats a les proves PISA, el sistema educatiu de Finlàndia ha despertat l’interès de molts professionals de la docència.\nEl nostre objectiu principal era aprendre tot el que poguéssim del dia a dia a escoles i instituts principalment allò relacionat amb l’aprenentatge per projectes i l’atenció a la diversitat.\nA Finlàndia l’abandonament escolar no arriba al 9%, (Aquí supera el 25%).\nHi ha un bon sistema per reforçar l’alumnat que té dificultats, amb una detecció del problema i després una estructura de reforç que té l’objectiu de compensar i millorar l’adquisició dels continguts.\nEl seu sistema està basat en la igualtat i la qualitat. La qualitat en el professorat, en les instal·lacions, el material, … La igualtat en què es mira que les desigualtat econòmiques no separin l’alumnat (el dinar i el material escolar el paga l’escola).\nVISITA AL KSAO DE KOUVOLA I KUUSANKOSKI\nLa nostra estada va començar amb la visita a l’Escola Regional d’Ensenyaments Professionals (KSAO) a Kouvola i Kuusankoski on estudien uns 2.000 joves. En aquest centre es poden estudiar quasi cinquanta titulacions superiors professionals diferents. L'educació contínua, els tallers i la formació dels immigrants complementen la seva oferta.\nLa nostra guia i coordinadora va ser la professora d’anglès Tanja Kantanen que ens va rebre un matí de dilluns plujós i fred, però que gràcies a la seva cortesia, amabilitat i professionalitat ens va fer sentir tot d’una en un ambient càlid de coneixement mutu.\nLes primeres hores les dedicàrem a conèixer el sistema educatiu finès i com que teníem un munt de preguntes vàrem passar gairebé el matí a intercanviar informacions sobre els respectius sistemes mallorquí i finès.\nDurant les jornades següents, fins divendres, vàrem poder participar de diverses classes d’idiomes específicament. L’anglès i el suec són les principals llengües estrangeres que s’aprenen, a més del finès, que és la llengua pròpia. Al cap i a la fi, visitàrem les classes de 5 docents diferents, amb metodologies, alumnat i instal·lacions diverses. Aquesta experiència ens anava donant pautes i coneixements que ja formen part del nostre bagatge professional.\nLes percepcions d’aquelles jornades foren d’una banda que les instal·lacions tenen molta qualitat: el mobiliari, els aparelles electrònics i audiovisuals, etc. D’altra banda, que l’alumnat és, a priori, molt més tranquil i silenciós que el nostre. Personalitats diferents: escandinaus i mediterranis?\nDivendres vàrem tenir el gust de visitar una escola de primària on es celebrava una festa de disfresses i visitàrem les diverses aules i espais que fan servir per l’aprenentatge i la convivència.\nA Finlàndia l’aprenentatge obligatori comença als 8 anys i també la lectoescriptura. Van molt alerta amb el ritme d’aprenentatge i miren de detectar molt aviat les possibles dificultats de l’alumnat.\nL’anglès no es comença a aprendre fins més tard (cap als 9 o 10 anys) però des de ben petits els nins i les nines estan acostumats a escoltar la televisió en anglès, o en d’altres idiomes, i tot està subtitulat. Tampoc no passen tantes hores asseguts dins la classe i després de cada classe hi ha 10 o 15 minuts de descans, durant els quals poden sortir una estona a l’esplai o passejar-se per defora.\nL’ENTORN COM A EIX D’APRENENTATGE\nGrans finestrals permeten que entri la tènue i boirosa llum del matí però deixen copsar la grandiositat dels arbres i del bosc proper. Taules triangulars que faciliten la conformació de grups de treball i de debat. Elegants panells a la paret que permeten fàcilment aferrar treballs, dibuixos, esquemes, informacions. Estors i cortines amb dibuixos a les finestres. El terra forrat amb un vinil de plàstic que atenua els sorolls. Estris digitals i audiovisuals que permeten una correcta transmissió de la informació.\nLes actituds, expectatives i accions de l’alumnat i el professorat poden estar condicionades per elements de l’entorn, de vegades per elements molt subtils. L’entorn determina les interaccions que l’infant o l’adolescent podrà establir-hi i també condiciona l’ànim amb què s’enfrontarà als reptes que es plantegin, depenent de les emocions que aquest entorn ajudi a generar.\nA Finlàndia es pren consciència de la importància de l’entorn com a factor facilitador de l’aprenentatge.\nUN INNOVADOR ESPAI DE REFORÇ EDUCATIU: L’AULA DE NA MILLA SEPPÄLÄ\nUna de les jornades que més ens va interessar va ser la que dedicàrem a visitar Duunipaja o Entorn d’aprenentatge per a estudiants que necessitàvem més suport pel que fa a l’ensenyament de Formació Professional de Grau Mitjà. Aquesta aula independent és coordinada per la professora Milla Seppälä que ens va oferir una presentació dels objectius i activitats que hi realitzava.\nEns va explicar que molt d’alumnat amb dificultats o desfasaments curriculars acudeixen a la seva aula i tot sovint el que més necessiten és qualcú que no representi el paper de professor o docent i que els escolti i parli amb elles i elles. Compartir també un cafè i unes galetes, de vegades era més important que fer una fitxa o un problema de matemàtiques. I tot això en un espai cuidat i bonic. Net, diàfan i clar. On fa ganes treballar. On fa ganes compartir i parlar. On fa ganes, al cap i a la fi, estar-hi.\nENS SERVEIX L’EXPERIÈNCIA DE FINLÀNDIA?\nSí, i tant que sí.\nSón les experiències d’aquest tipus les que ens fan, potser, canviar petites coses i ja se sap que els grans canvis comencen així, per allò més petit.\nEl tutor i les tutores de 1r d’ESO volem des de les pàgines de CAPFICO agrair als companys i companyes que ens han donat suport, que ens han cobert les classes i les absències. També volem compartir que han estat uns dies de feina intensa, de sortida de la nostra «zona de confort», perquè ens hem immers en un dia a dia diferent del nostre habitual amb un idioma, costums i coneixences diversos, i un allau d’aprenentatges tan gran... Però a més a més, no hem desconnectat en cap cas de la nostra responsabilitat com a tutors i tutores, i des de Finlàndia hem hagut de telefonar a pares i mares per informar-los d’amonestacions o altres problemes que sorgien dia a dia a l’Institut.\nNo obstant això, ens hem sentit privilegiades tot plegat ja que gràcies a aquesta formació hem pogut cohesionar indefinidament aquest grup de tutores i tutors de 1r d’ESO que aposta decididament i amb total convicció per crear un IES Francesc de Borja Moll que doni al nostre alumnat eines per seguir aprenent més enllà de l'aula, que els permeti ser persones globals i saber moure’s en diverses cultures.\nPublicado por IES Francesc de Borja Moll en 16:31:00\nERASMUS A BRAGA (PORTUGAL)Enguany, alumnes del CFG...\nPROJECTEERASMUS + KA202 FIRST THINGS FIRST Profes...


notícies Archivos — Pàgina 4 de 18 — Fundació ACE\nCanvis al Patronat de Fundació ACE En la darrera reunió del Patronat del dia 21 de juny, el Sr. Pere Saumoy va presentar la renuncia al càrrec de Patró després de 22 anys de ser-ne membre. El Patronat li vol expressar públicament el seu agraïment per\nFundació ACE al Plenari Municipal de Barcelona\nadmin On 8 juliol, 2017 / notícies / Leave a comment\nFundació ACE al Plenari Municipal de Barcelona . El passat divendres dia 30 de juny, el Grup Municipal d’Esquerra Republicana va presentar un prec al Plenari Municipal de la capital catalana. Segons el text que va llegir la regidora Trini Capdevila, el grup demanava al govern de\nLa cançó “No em demanis que et recordi” ja té videoclip\nadmin On 1 juliol, 2017 / notícies / Leave a comment\nLa cançó “No em demanis que et recordi” ja té videoclip . “Era de nit i plovia, em vaig girar i la vaig mirar als ulls…” Amb aquest vers comença la lletra que han creat un grup d’alumnes de l’escola Arrels, de Solsona. El que va començar\nMAA MOPEAD Patronat Barcelona EADC La Nit de l'Alzheimer Dia Internacional de la Dona treball social cómic Mercè Boada grups JPO Estimul'Art música Portes Obertes memòria treball social recerca cuidadors Nancy Reagan La Nit de l'Alzheimer Europa XX aniversari Tordera Isabel Hernández EUA formació RAMCIP La Nit de l'Alzheimer Dia Mundial de l'Alzheimer Síndrome de Down emocions UAD prevenció llibre personal ADAPTED clínica genètica Alzheimer Memòria perduda recerca premis premios Mallart FACEHBI AAIC Premis ACE Barcelona – Pittsburgh pacient cuidador 25 ACE ACES sessió clínica conferència ACRA projectes grupos regala memòria


Termes Generals d’Ús | BioPharma Synergies\n1. Dades del Responsable\nEn compliment del que es preveu a la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSICE) i altres normes d’aplicació legal, s’informa als usuaris del portal de les dades d’informació general següents:\nLa societat Bio Pharma Synergies SL amb CIF B-64186661 , inscrita en el Registre Mercantil de Barcelona T 38530, F 193, H B 325532, Ins 1 , i amb domicili a c/ Gran Via de Carles III, 41, Esol. – 2ª 08028 – Barcelona , és titular de la llicència d’explotació del domini http://www.bpsynergies.com.\nL’accés al portal http://www.bpsynergies.com (en endavant BPSynergies) i a la informació relativa a qualsevol dels productes i serveis que conté comporta l’acceptació de les condicions que es preveuen en aquest avís legal. Per això, li recomanem que en llegeixi atentament el contingut si vol accedir a la informació i els serveis que s’ofereixen des d’aquest portal.\nPodeu contactar amb nosaltres per correo electrònic: info@bpsynergies.com.\nSi ho dessitgeu, també podeu trucar-nos al telèfon +34 93 447 29 92).\n2. Validesa de la informació\nAquestes condicions són les vigents des de la data de la darrera actualització (16/10/2018). Bio Pharma Synergies SL es reserva el dret de modificar-les en qualsevol moment, cas en el qual entraran en vigor des de la publicació i s’aplicaran a tots els usuaris del portal des d’aquella data.\nEls continguts del portal, en especial les referències informatives i publicitàries, tenen com a únic objecte proporcionar serveis d’informació comercial, sense poder realitzar a través del portal cap transacció que impliqui comerç electrònic, ni tan sols reserves.. Bio Pharma Synergies SL es reserva el dret d’introduir-hi modificacions o ometre parcialment o totalment els continguts actuals del portal quan ho consideri oportú, com també impedir-hi o restringir-hi l’accés de manera temporal o permanent.\n3. Política general de privacitat\nConsulteu la ‘Política de Privacitat’ y ‘Política de Cookies‘ de BPSynergies on trobareu els termes legals referits al compliment del Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell de 27 d’abril de 2016 relatiu a la protecció de les persones físiques (RGPD); així com els referits a la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSICE) que regula l’ús de les cookies.\nEl portal, les pàgines que comprèn i la informació o els elements que contenen, inclouen textos, documents, fotografies, dibuixos, representacions gràfiques, bases de dades, programes informàtics, així com també logotips, marques, noms comercials, o altres signes distintius, protegits per drets de propietat intel·lectual, dels quals Bio Pharma Synergies SL o les diferents marques comercials en son el titular o llicenciatari legítim.\nBio Pharma Synergies SL no atorga cap garantia sobre la licitud i la legalitat de la informació o els elements que contenen les pàgines del portal de BPSynergies quan l’origen o la titularitat no li correspongui.\n5. Usos prohibits i permesos\nEs prohibeix qualsevol modalitat d’explotació, inclosa tota mena de reproducció, distribució, cessió a tercers, comunicació pública i transformació mitjançant qualsevol mena de suport i mitjà, de les obres, les creacions i els signes distintius que s’han esmentat abans sense autorització prèvia i expressa dels titulars respectius. L’incompliment d’aquesta prohibició pot constituir una infracció digna de sanció per part de la legislació vigent.\nNo obstant això, al seu compte i risc, l’usuari pot descarregar o fer una còpia d’aquests elements exclusivament per al seu ús personal, sempre que no infringeixi cap dels drets de propietat intel·lectual o industrial de Bio Pharma Synergies SL. En especial, no els pot alterar, modificar o suprimir ni totalment ni parcialment. En cap cas això no significa cap autorització ni cap llicència sobre els drets de propietat de Bio Pharma Synergies SL\nEs prohibeix, tret dels casos en què Bio Pharma Synergies SL ho autoritzi expressament, establir enllaços, hipervincles o links, des de portals o llocs web de tercers a pàgines web de BPSynergies diferents de la pàgina principal del seu portal, accessible a l’adreça URL http://http://www.bpsynergies.com, o la que la substitueixi en el futur, com també presentar les pàgines web de BPSynergies o la informació que contenen sota frames o marcs, signes distintius, marques o denominacions socials o comercials d’una altra persona, empresa o entitat.\nAixí mateix, BPSynergies és titular d’una llicència d’explotació exclusiva del nom de domini http://www.bpsynergies.com i tots els que serveixin per accedir de manera directa o indirecta a aquest lloc. La utilització indeguda d’aquests noms en el tràfic econòmic suposaria una infracció dels drets conferits pel seu registre i es perseguirà pels mitjans que preveu la Llei.\nBio Pharma Synergies SL no garanteix l’accés continuat, ni la visualització correcta, descàrrega o utilitat dels elements i la informació que contenen les pàgines del portal de BPSynergies, que es poden veure impedits, dificultats o interromputs per factors o circumstàncies fora del seu control.\nAixí mateix, Bio Pharma Synergies SL no és responsable de la informació i altres continguts integrats en espais o pàgines web de tercers accessibles des del portal mitjançant enllaços, hipervincles o links, ni de la informació i altres continguts integrats en espais o pàgines web de tercers des dels quals s’accedeixin mitjançant enllaços, hipervincles o links al portal o a qualsevol de les seves pàgines web, ni de la informació i continguts de qualsevol pàgina web de tercers que es presenti sota l’aparença o els signes distintius de BPSynergies, tret que BPSynergies ho autoritzi expressament. No obstant això, BPSynergies es compromet a fer tot el que sigui possible per evitar que al seu lloc web hi hagi continguts il·lícits i, en cas que s’assabenti efectivament d’aquests continguts, es compromet a eliminar-los o impedir-hi l’accés.\nBio Pharma Synergies SL no assumeix cap responsabilitat pel que fa a la informació, continguts de tota mena, productes i serveis que s’ofereixen o es presten a través del portal de BPSynergies per part de terceres societats, persones, col·laboradors, usuaris o entitats, encara que pertanyin al mateix grup econòmic i, en especial, pels danys i perjudicis de qualsevol mena que, vinculats a l’anterior, es puguin produir per: (i) absència o deficiències en la informació facilitada als usuaris o en la seva veracitat, exactitud i suficiència; (ii) incompliment o compliment defectuós o impuntual dels contractes o les relacions precontractuals; (iii) incompliment de les obligacions que incumbeixen els prestadors de serveis de la societat de la informació; (iv) infracció dels drets dels consumidors i els usuaris; (v) infracció dels drets de propietat intel·lectual i industrial; realització d’actes de competència deslleial o de publicitat il·lícita; (vi) infracció del dret de protecció de dades; del secret professional i dels drets a l’honor, a la intimitat personal i familiar i a la imatge de les persones; i (vii) en general, l’incompliment de qualssevol lleis, costums o codis de conducta que siguin aplicables.\nBio Pharma Synergies SL tampoc assumeix cap responsabilitat per danys, perjudicis, pèrdues, reclamacions o despeses, produïdes per: (i) interferències, interrupcions, fallades, omissions, avaries telefòniques, retards, bloquejos o desconnexions en el funcionament del sistema electrònic, motivades per deficiències, sobrecàrregues i errors en les línies i les xarxes de telecomunicacions, o per qualsevol altra causa aliena al control de BPSynergies; (ii) intromissions il·legítimes mitjançant l’ús de programes malignes de qualsevol mena i a través de qualsevol mitjà de comunicació, com ara virus informàtics o qualssevol altres; (iii) ús indegut o inadequat dels continguts de la web de BPSynergies; (iv) errors de seguretat o navegació produïts d’un mal funcionament del navegador o per l’ús de versions no actualitzades.


Els premis de fotografia que organitza a la ciutat el Foto-cine Mataró de la UEC han arribat enguany a la seva trentena edició amb un gran nombre de participants. El dissabte 11 de febrer es va inaugurar l’exposició de les obres seleccionades a la Sala d’Exposicions de la Caixa Laietana a la plaça Santa Anna.\nLa inauguració va comptar amb la presència del regidor de cultura, Jaume Graupera, el president de Caixa Laietana, Jaume Boter de Palau, i el president de la secció Foto-Cine d la UEC de Mataró, Jaume Estapé. Entre tots van destacar la bona salut de la que gaudeix actualment el certamen, sobretot tenint en compte que es va reprendre fa tres anys després d’un parèntesi. L’augment d’obres presentades al concurs, la seva bona qualitat i la projecció estatal que ha adquirit el concurs són alguns dels factors que van destacar els seus organitzadors.\nEl premi d’honor cap a Alacant\nEl certamen, que compta amb tres categories diferents, ha premiat a gent d’arreu del país. José López Giménez, d’Alacant, ha estat el guardonat amb el Premi d’Honor Trofeu Àmfora del Maresme, el guardó més alt i recompensat amb 360 euros. Tant en el tema lliure com en el premi Ciutat de Mataró 2005 s’han donat com a vencedors quatre primers premis.\nFoto-Cine Mataró de la UEC ha rebut gairebé 600 fotografies en l’edició d’enguany. Malgrat la difusió de la fotografia digital, les fotografies analògiques que s’han presentat al concurs encara superen en nombre a les fetes digitalment. Malgrat tot, els muntatges i retocs digitals han abundat entre els premiats.


26/05/2021 26/05/2021 API TARRAGONA\nWebinar: Protecció de dades i el seu tractament\n"LA PRIVACITAT COM A VALOR AFEGIT EN LES AGÈNCIES IMMOBILIÀRIES"\nGratuït per als col·legiats/des i associats/des del COAPI i Associació\nPonent: Jose Ignacio Santaella. Consultor jurídic de Legitec. Advocat especialista en noves tecnologies i compliment normatiu. Delegat de Protecció de Dades certificat per l'Agència Espanyola de Protecció de Dades.\nCada vegada és major la sensibilitat de la societat en relació al tractament de la seva informació, suposant un valor diferencial per a aquelles Agències que aposten per la privacitat en les seves operacions.\nPer aquest motiu el COAPI i Associació posa al vostre abast tota la informació en matèria de protecció de dades d'una manera didàtica mitjançant una formació impartida per Legitec, empresa especialitzada en compliment normatiu. Hem organitzat un webinar sobre La Privacitat com a valor afegit en les Agències Immobiliàries per conèixer a fons tot allò relacionat en matèria de protecció de dades.\nDes del COAPI de Tarragona creiem indispensable que en les immobiliàries i negocis del sector es defineixin protocols de seguretat de la informació i estableixin eines que facilitin el compliment de les obligacions en matèria de privacitat, identificant els seus riscos i prenent les mesures oportunes per a minimitzar l'impacte de la tecnologia en els drets i llibertats dels interessats.\nEl webinar serà el pròxim 4 de juny, a les 10.15h, des de la plataforma de Legitec.\nIntroducció: Què aporta a l'organització establir mesures de protecció de dades en el context actual?\nLa recollida de dades personals. Complir amb els principis de protecció de dades\nMàrqueting digital Com enviar comunicacions comercials de manera segura?\nCom compartir les dades amb els col·laboradors i altres tercers?\nComplir a internet i a XXSS. Textos legals de la pàgina web.\nConeix els riscos. Sancions habituals.\nEvitar enganys habituals del sector.\nAnterior: Comunicat sobre la denúncia contra la publicació del Llibret d’okupació d’Arran\nSiguiente: Entra en vigor el nou procediment bàsic per a la certificació de la eficiència energètica dels edificis