LeBron James anuncia el seu fitxatge pels Miami Heat després de set temporades als Cavaliers - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nLeBron James anuncia el seu fitxatge pels Miami Heat després de set temporades als Cavaliers\nLeBron James, considerat un dels millors jugadors del món de bàsquet, jugarà als Heat de Miami la temporada que ve, una notícia que esperaven conèixer els seguidors de l'NBA. Als 24 anys, i després de set temporades als Cavaliers, James estava decidit a canviar d'aires i, tot i que s'havia parlat que el seu futur podria ser als Knicks o als Bulls, al final l'escorta ha triat el projecte esportiu dels Heat. Liderant un equip on també jugaran dues estrelles del nivell de Dwayne Wade i Chris Bosh, els de Miami es presenten com un dels grans aspirants a guanyar el títol de campions de l'NBA la temporada que ve.\n09/07/2010 - 08.04 Actualitzat 09/07/2010 - 12.08\nLeBron James ha informat de "la decisió" a través d'un programa especial ofert en directe per la cadena de televisió ESPN des de la seu dels Boys & Girls Club a Greenwich (Connecticut) que jugarà les pròximes cinc temporades amb els Heat de Miami.\nJames, de 24 anys, després d'haver jugat les últimes set temporades amb els Cavaliers de Cleveland sense aconseguir el títol de l'NBA, s'unirà als seus amics Dwyane Wade i Chris Bosh, que dimarts passat van signar per sis temporades cadascun amb els Heat. L'arribada de James, guanyador dels últims dos premis de jugador més valuós (MVP) de la Lliga, converteix l'equip de Miami en un dels màxims aspirants a guanyar el pròxim any el títol.\n"Marxo a jugar a South Beach amb els Miami Heat. Crec que em donaran l'oportunitat de guanyar durant molts anys. No només guanyar durant la Lliga regular o guanyar una ratxa de cinc partits seguits, o de tres. Vull poder guanyar el campionat i crec que allà podré competir per fer-ho", ha anunciat LeBron James durant l'entrevista televisiva.\nBogeria a Miami; indignació a Cleveland\nEls aficionats de Miami han acollit amb eufòria l'anunci de LeBron James de fitxar pels Heat, on jugarà les cinc pròximes temporades. Ben al contrari, la marxa de la seva estrella no ha caigut massa bé a Cleveland, on fins i tot alguns han volgut evidenciar amb foc el seu disgust. Dan Gilbert, propietari dels Cleveland Cavaliers, on jugava fins ara LeBron, ha escrit una carta que s'ha publicat a internet en què qüestiona l'ètica personal i professional del jugador. Gilbert diu que se sent personalment humiliat i que no han sabut fins avui, per televisió, quin seria el seu futur.\nEl fitxatge de l'escorta ha engegat uns mecanismes econòmics multimilionaris. D'entrada, ja s'han començat a distribuir milers de samarretes dels Heat amb el nom de la seva nova estrella, i tot fa preveure que es vendran en un tres i no res. Sens dubte, serà el gran fitxatge de la temporada.\nPer fer-se una idea de l'expectació que ha aixecat l'arribada de James als Heat, ahir al matí un abonament de temporada de l'equip de Miami valia 3.800 euros. En saber-se el fitxatge de James, en alguns portals d'internet el preu s'havia multiplicat gairebé per cinc i se'n demanaven 14.500 euros.\nLeBron, als Miami Heat


Toni Soler explora "els dies més màgics" de la Catalunya contemporània\nEl periodista explica en un llibre què va passar del 14 al 17 d'abril de 1931\nQuè va passar entre el 14 i el 17 d'abril del 1931? Això és el que volia saber el periodista Toni Soler (Figueres, 1965), així que va treure a relluir el seu vessant d'historiador (és llicenciat en Història Contemporània) i es va posar a treballar en el llibre '14 d'abril. Macià contra Companys' i en el guió d'un fals documental dirigit per Manuel Huerga que TV3 estrenarà la propera tardor.\n3 min. Barcelona 02/06/2011 19:14\n651x366 Toni Soler ha escrit '14 d'abril' Toni Soler ha escrit '14 d'abril'\nLa "curiositat històrica" que sentia per aquests tres dies "màgics" però alhora convertits en un "forat negre", en paraules de l'autor, el van portar a escriure el llibre, sense cap pretensió de donar "grans lliçons sobre el present", sinó d'entretenir i explicar uns dies històrics. El 17 d'abril del 1931, els polítics catalans es van reunir a la Generalitat, on van celebrar un gran àpat servit pel Restaurant Monumental, del carrer Gran de Gràcia. Per dinar van menjar paella valenciana, pollastre del Prat o lluç a la brasa, i maduixes amb suc de taronja. Tot regat amb vi del Castell del Remei i xampany Codorniu.\nAmb aquest detall desgrana Toni Soler els tres dies que van seguir a la proclamació de la República Catalana el 14 d'abril del 1931. La gènesi del projecte va néixer arran del seu interès per intentar explicar aquests "tres dies màgics de pseudosobirania a Catalunya", en paraules de l'autor, amb motiu de canvi de règim a l'Estat espanyol.\n"És un episodi que m'ha encantant no només pel que té de significació política, sinó també perquè és d'aquells moments en què la història pateix una acceleració brusca i en què els factors d'heroisme i èpica es barregen amb els factors accidentals, personals i de casualitat", ha dit Soler.\n"Aquests tres dies estan plens d'episodis que fan riure, però un riure que forma part de la grandesa de la història i dels fets", ha dit l'autor. "A través d'aquests episodis ridículs o sainetescos un grapat d'homes a Barcelona va fer caure una monarquia de cinc segles i van provocar un canvi polític d'una rellevància enorme, ha dit l'autor.\nL'autor ha assegurat haver extret dues conclusions d'aquest estudi exhaustiu dels dies que van seguir el 14 d'abril del 1931. La conclusió de la "rauxa és que "quan es pot fer política de fets consumats s'ha d'intentar fer", ha dit Soler referint-se a l'actuació de Companys, i la conclusió del seny és que "sortir al balcó i proclamar una cosa no vol dir que passi".\n14 d'abril s'inclou dins un projecte més ambiciós de l'autor que també inclou el guió del fals documental Macià contra Companys, una producció dirigida per Manuel Huerga i que TV3 estrenarà a la propera tardor. Segons l'autor, el film "ajudarà a entretenir i a divulgar" aquests episodi històric que "mirat amb ulls del present agafa una vivor interessant", ha dit Soler.\nToni Soler va encetar la seva faceta d'autor amb Pretèrit imperfecte (1994), i entre d'altres ha escrit Història de Catalunya (modèstia a part) (1998), que es reedita i porta 100.000 exemplars venuts, i de L'última carta a Companys (2009).


Educació assegura que es treballarà amb el màxim rigor per garantir la seguretat contra la Covid-19 als centres – Ràdio Televisió Arenys de Munt\nEducació assegura que es treballarà amb el màxim rigor per garantir la seguretat contra la Covid-19 als centres\nby Redacció Arenys de Munt on 4 Setembre, 2020 in Notícies, Societat\nEl delegat del Govern a Barcelona, Juli Fernàndez, s’ha reunit amb els alcaldes i alcaldesses del Maresme, entre ells el d’Arenys de Munt, Josep Sánchez, per aprofundir en els protocols de les mesures contra la Covid-19 que hauran de posar en marxa les escoles i instituts.\nEl delegat va dir que l’objectiu d’aquesta sessió era “que estiguem alineats al màxim per tal de fer tota la feina preparatòria en aquesta represa del curs escolar, que és clau per als nens i nenes i també per a les famílies”.\nJosep Sánchez explica que des de les autoritats tenen clar que les aules han de tornar a obrir i que ho faran amb la màxima seguretat possible.\nSánchez afegeix que és molt important que famílies i professors respectin les mesures de seguretat fora de les hores lectives per evitar el risc de contagi.\nL’Alcalde també avança que hi ha redactat un protocol d’actuació en cas de detecció d’un positiu en Coronavirus. Les mesures s’aplicarien de manera immediata i fins i tot es contempla un possible tancament del centre.\nA la reunió, la secretària general d’Educació, Núria Cuenca, va recordar que les principals mesures fan referència bàsicament a l’ús de mascareta a partir dels 12 anys, als grups estables amb un màxim de 20 alumnes, allà on sigui possible, fins a Secundària, i a la presa de temperatura en els mateixos centres educatius.\nPer la seva banda, la gerent de la Regió Sanitària Metropolitana Nord, Anna Aran, va afegir que s’està treballant en el reforç de referents sanitaris per ajudar a les escoles a gestionar la situació i donar resposta al previsible augment de la pressió en el sistema.\nEl Club Esportiu Arenys de Munt torna a la feina\nAnul·lada la 32a edició de la marxa Els Termes


El suïcidi socialista, aquesta pandèmia europea\nMadrid. Dilluns, 20 de març de 2017\nLa malaltia ve de lluny, però el primer shock es va produir a Grècia. Allà vam assistir al sorprenent espectacle d'un partit històric, el PASOK, que en sis anys (els que van de les eleccions del 2009 a les del gener del 2015) va passar del 44% dels vots i 107 escons al parlament al 6% i 13 escons. De governar amb majoria absoluta a tenir sis partits davant seu.\nDes d'aleshores, el terme pasokització s'ha convertit en una categoria política, un fantasma que esgarrifa tot el socialisme europeu. Al principi es va conjurar el malefici considerant el de Grècia com un fenomen patològic purament local, a causa de les circumstàncies extremes que ha travessat aquell país durant la crisi. Greu, es deia, però no pas contagiós.\nPerò fa una setmana vam assistir a un altre brot no menys agut de pasokització a l'altra punta d'Europa. Els laboristes holandesos, que en les eleccions anteriors havien quedat en segona posició amb el 25% dels vots i 38 escons, s'han estimbat fins al 6%, 9 escons i el setè lloc. És com si el Barça o el Reial Madrid passessin, d'una temporada a la següent, de disputar-se la Lliga i la Champions a defensar desesperadament la permanència des del fons de la classificació.\nA Holanda, a més, les circumstàncies són oposades a les de Grècia: és un país del nord, la seva economia creix, gaudeix de plena ocupació i no és dels que pateixen rescats, sinó dels que els imposen.\nEl cas és que des que va començar aquesta dècada, l'aspiració dels partits socialistes europeus ja no és guanyar les eleccions, sinó salvar-se de la pasokització. Encara és fresc el patètic record de Pedro Sánchez, la nit del 20 de desembre del 2015, proclamant eufòric que "hem fet història" després de dur el seu partit a la pitjor derrota electoral des que hi ha democràcia a Espanya. Tot perquè havia mantingut pels pèls la segona posició i no havia perforat la barrera del 20%.\nTot el socialisme europeu ha iniciat un camí cap a la decadència aparentment incontenible. Potser en això hi ha alguna cosa de designi històric. Sempre hi ha hagut i hi haurà forces conservadores i forces progressistes; però no està escrit sobre la pedra que l'expressió política del progressisme hagi de ser la socialdemocràcia que va conèixer l'esplendor a la segona meitat del segle XX.\nAlguns vinculen aquella esplendor socialdemòcrata a la Guerra Freda i al pacte social que durant diverses dècades va permetre un torn pacífic en el poder entre una dreta que llavors era principalment democratacristiana i una esquerra reformista que va saber introduir la justícia social en el marc de l'economia de mercat. Superat aquell context històric, els seus productes polítics haurien quedat amortitzats.\nPotser és prematur subscriure aquesta anàlisi i estendre el certificat de defunció de la socialdemocràcia a Europa. Sigui com sigui, el que més crida l'atenció és la pulsió suïcida que sembla que s'hagi apoderat dels principals partits socialistes. Moltes de les seves desgràcies no es deuen tant a les circumstàncies del context com a comportaments clarament autolesius. Res ni ningú no fa tant mal als socialistes com el que s'estan fent a si mateixos. Vegem què passa avui als països més importants d'Europa.\nEls laboristes britànics s'han ficat a les catacumbes de la història i s'han autocondemnat a l'oposició per un parell de lustres amb la seva aposta retrògrada per Corbyn i el seu vergonyant comportament davant del brèxit. Amb independència de quin sigui el desenllaç del divorci amb la Unió Europea, no hi ha la més petita probabilitat de tornar a veure un govern laborista a la Gran Bretanya durant una llarga temporada. Entre altres coses, perquè s'han deixat escombrar d'Escòcia pels nacionalistes (no gaire lluny del que li ha passat al PSC a Catalunya).\nEl Partit Socialista francès, que fa només quatre anys va omplir d'esperança l'esquerra europea, avui és un edifici en ruïnes del qual cada vegada fugen més dirigents abans de l'ensorrament final. Un president de la República que renuncia a la reelecció per evitar ser destrossat a les urnes; un primer ministre que perd de forma humiliant les primàries del seu propi partit; un candidat corbynià, Benoît Hamon, de qui l'únic que es discuteix és si a la primera volta quedarà quart o cinquè.\nCada setmana creix la riuada de dirigents del PS que es passen a les files d'Emmanuel Macron. El cop de gràcia, que s'espera aviat, serà la pressentida deserció de Segolène Royal en persona.\nMatteo Renzi, la gran esperança blanca de l'esquerra europea, el que va aconseguir de fer caure el capo Berlusconi i frenar el pallasso Beppe Grillo, l'enlluernador modernitzador, es va engegar un tret a la panxa amb aquell disbarat de referèndum que només pretenia enfortir el seu prou hipertrofiat ego polític. Avui el Partit Democràtic està a punt de l'escissió i és molt probable que Itàlia es precipiti abans d'acabar l'any a unes eleccions de resultat atzarós.\nA Espanya, el PSOE primer es va sotmetre a si mateix a un procés contumaç de destrucció del capital humà. Després es va posar en mans d'un desconegut aventurer de la política disposat a tot. A continuació, va sotmetre el país a un any de bloqueig polític amb el famós "no és no", flirtejant a més amb un govern Frankenstein juntament amb Podemos i els independentistes. Per resoldre l'estrall, va caldre provocar una fractura salvatge davant de tot el país. I ara s'ha ficat en una cruenta campanya electoral interna de quatre mesos entre tres candidats que susciten de tot menys entusiasme.\nEn realitat, el PSOE té oberta la crisi de lideratge des del dia en què Zapatero va anunciar que es retirava, i és molt dubtós que la votació del maig la resolgui. Pel camí, ha perdut més de la meitat dels vots que va arribar a tenir fa només sis anys i s'ha alienat sectors sencers de la societat que durant dècades hi van confiar.\nEl cas de l'SPD alemany és singular. És cert que la candidatura de Schulz sembla que l'hagi revitalitzat, però no oblidem que fa només dos mesos els sondejos li auguraven el pitjor resultat des del final de la II Guerra Mundial. Veurem si aquesta resurrecció es consolida o és tan sols un miratge.\nÉs la incapacitat per fer front a la crisi econòmica l'element comú que explica aquest declivi del socialisme a Europa? Són els pactes de govern amb la dreta? Potser hi ha alguna cosa de tot això, però a mi em sembla que el factor més poderós i més explicatiu és l'estupor davant la marea dels populismes i dels nacionalismes.\nGrècia, Holanda, Gran Bretanya, França, Itàlia, Alemanya, Espanya: a tots aquests països han emergit forces populistes de diferent signe, acompanyades d'un ressorgiment dels nacionalismes i de l'eurofòbia. I en tots, els socialistes s'han quedat literalment aturats davant un fenomen que no van veure a venir, ni encara han comprès, ni saben com caram afrontar.\nMentre els passa l'esglai, se'ls estan menjant pels peus.\nJa fa molt de temps que això que es va anomenar social-democràcia, precisament des de l´abandonament definitiu de les tesis més toves de Marx i Engels, va de capa caiguda i sense Nord. Els darrers 30 anys, es va produir una melange entre el capitalisme de la democràcia cristiana amb certs valors fonamentals i les tesis de l´eurocomunisme naixent en els 70´s, que van fer trobar un terme mig (el centre) on uns i altres s´han refós per finalment confondre-ho tot. Manca veritat.\nEls PS europeus van viure de dir "és que si no som nosaltres, vindran els comunistes" i d'oferir algunes cosetes mentre feien empassar als treballadors coses com les ETT o els minicontractes alemanys. Amb la crisi del 2008, es va demostrar que no tenien projecte de cap mena. En general l'esquerra no en té però els PS en són el paradigma. A més, les classes baixes han perdut la por de demanar, sigui per a bé o sigui, com en el cas dels refugiats, per a malament.\nÉs la democràcia,estúpid!\nTreballas o calaueges?\nDe l'estat del benestar o social.democrata per la ganduleria hem passat a l'estat de la beneficiencia (Sor Colau) i el mon es de TOT PER LA CARITAT o N'ESTEM TIPS DE FER CARITAT. El centre no existeis, uns paren la ma i els altres n'estem tips de pagar impostos pels ganduls, els pidolaires i les Colaus


Escrita per Meritxell Barniol - de febrer 24, 2021\nArthur Schopenhauer va ser un filòsof alemany, declarat ateu i encara que va ser caracteritzat pel profund pessimisme, la seva existència va ser molt creativa: "La vida s'ha de començar a viure-la de nou cada dia".\nVa néixer el 22 de febrer de 1788 a Gdansk i el 21 de setembre de 1860 va morir, amb 72 anys d'edat. La seva mare, una escriptora, i el seu pare, un comerciant, va ser una eina d'ajuda per tenir un primer contacte amb el món de les lletres que li va permetre conèixer personalitats com la de l'escriptor alemany Goethe.\nRetrat de Schopenhauer\nDesprés d'emigrar a Hamburg i treballar allà com un comerciant, el 1809, Schopenhauer va començar la carrera de medicina a la Universitat de Göttingen, on va conèixer el professor de filosofia Gottlob Schulze, qual cosa li va suposar un canvi radical a la seva visió de la vida, ja que el va fer interessar per les idees de Plató, Aristòtil, Kant i Spinoza. Schopenhauer es podria relacionar amb dos d'aquests filòsofs tan coneguts: Plató (427a.C. - 347a.C.) i Aristòtil (384a.C. - 332a.C.), autors de l'època clàssica, per avenir-se amb les seves idees i pensaments sobre la visió de la vida, especialment.\nEl 1813, va aconseguir el nomenament de Doctor per la Universitat de Jena perquè va presentar la seva tesi Sobre la quàdruple arrel del principi de raó suficient.\nPortada de Sobre la quàdruple arrel del principi de raó suficient\nMés tard, va exercir breument com a professor de filosofia a la Universitat de Berlín, en una època marcada per la seva confrontació amb Hegel. Amb la seva complexa personalitat, va crear un nou tipus de filosofia contrària a la racionalista i idealista d'Hegel, que cataloga com a "antihegeliana". Aprofundeix en temes científics del romanticisme i del pensament oriental, configurant una altra filosofia pròpia que va designar com a "pessimista", que es basava en la perspectiva de la sospita i el nihilisme, en la línia del seu deixeble Nietzsche.\nLa seva obra més coneguda va ser El món com a voluntat i representació va ser una peça clau del pessimisme occidental. L'obra va unir les doctrines orientals que va aprendre amb els coneixements que tenia de Plató i Kant, amb la qual cosa va crear el "sistema Schopenhauer".\nPortada de El món com a voluntat i representació\nAlgunes de les seves frases més cèlebres són:\n"La vida és només la mort ajornada".\n"Tota vida és patiment".\n"La solitud és la sort de tots els esperits excel·lents".\n"Poques vegades pensem en el que tenim, però sempre en el que ens falta".\nUna cita més de Schopenhauer\nCom es pot observar, té una visió molt pessimista, però certa alhora, davant la vida, cosa que no era ben vista per la societat d'aquell moment. Doncs es van vendre molt pocs exemplars de les seves obres.\nA continuació, us deixo un breu resum de les leccions de Schopenhauer en una classe de filosofia d'una sèrie catalana: Merlí.\nM'ha agradat molt. Una curiositat que m'ha quedat, va estar tota la seva vida amb aquests pensaments pessimistes? O quan va veure que molta poca gent comprava els seus llibres va intentar canviar-ho?\n27 de febrer de 2021, a les 12:38\nUna informació que podem afegir és que, quan el seu pare es va morir, es va traslladar amb la seva mare a Weimar, i allà la seva mare solia fer velades literàries.\n7 de març de 2021, a les 11:20\nHannibal Melquart ha dit…\n19 de juny de 2021, a les 16:26


Història | Castell de Florejacs\nDes del segle XI, el Castell de Florejacs pertany a la nostra família, i això ens enorgulleix i ens motiva a protegir el monument històric. Ara i per primera vegada, és una Societat Limitada (SL) de la família Jaumandreu de Balanzó i Urquijo.\nEl vam heretar de la nostra mare, Rosario de Balanzó i de Febrer, que juntament amb el nostre pare, Roberto Jaumeandreu Marimón, van dedicar tota la seva vida a convertir-lo en un castell habitable i en un museu.\nLa nostra àvia, Rosario de Febrer i Sanllehí, amb el nostre avi, José M. de Balanzó Echevarría, van fer la dura tasca de reconstrucció de l’edifici.\n25211 Florejacs (Lleida)\nLa Segarra és una comarca plena de sorpreses i Florejacs també. No dubtis a posar-te en contacte amb nosaltres si necessites concretar aspectes com roba i calçat.\n© 2015 Castell de Florejacs|Improved by\tSui Generis Comunicació Creativa


Ya rayah // يا رايح: Quantum of censure\nEl cinema Amir és un antic cinema alexandrí. Inaugurat l’abril de 1952 amb el passi, dos anys després de la seva estrena oficial, de Tot sobre Eva de Joseph Mankiewicz i amb Bette Davis com a protagonista. Amb capacitat per a més de mil persones, actualment es troba dividit en 6 sales. El cinema és una antiga propietat de la 20th Century Fox i actualment programa cinema autòcton i les darreres superproduccions de Hollywood.\nLa darrera pel·lícula de James Bond, Quantum of solace, és una de les estrelles de la cartellera local. Emesa en versió original amb subtítols en àrab estàndard, l’entrada val poc més de dos euros, exactament el mateix que val un pot de crispetes, mida única, i dues llaunes de coca cola per a gaudir de ple del darrer capítol d’una de les sagues cinematogràfiques de més èxit de la història.\nEn una sala més que decent parelles de joves festegen dirigint-se tímidament la paraula. Deu ser per això que posen el volum del fil musical a tot drap instants abans de que comencin els anuncis comercials. La sala entra en tensió quan la primera i impactant escena de la pel·lícula surt en pantalla. La veritat és que sorprèn el silenci amb que se segueix el film en un país tant poc avesat al silenci. Res més lluny de la realitat, resulta ser un miratge. 15 minuts després de que comenci la pel·lícula entra a la sala una família al complet. Pare, mare, àvia i els dos fills, un dels quals amb prou feines es deu posar dempeus. No passen ni 3 minuts que el pobre infant, a causa de la foscor de la sala, trenca a plorar. Els seus crits, que omplen la sala, no troben consol. Se’l passen de mare a àvia, i de àvia a pare, sense tenir èxit davant l’exasperació d’una sala on ara ja comencen a sonar els primers mòbils. N’hi ha qui els agafa i tot.\n- Hola, estic al cine......Sí, el James Bond.......nono, digues........gràcies a déu, tot bé. La teva família què tal?......tothom bé.....ualhamduli’lah...\nLa família, la criatura dels quals no pararà de plorar, arribaran a la sàvia conclusió de dur el nen a fóra de la sala quan faltin poc més de 20 minuts per a que acabi la pel·lícula. Mai hagués imaginat que trobaria a faltar la nena dels Cines Balanyà que fa callar tota la sala!\nImpossible d’escoltar mínimament els diàlegs en anglès i amb uns subtítols que trigaríem 10 minuts a llegir, que no comprendre, el que passen en 30 segons, la pel·lícula passa a ser una odissea. Però això no és tot. Misteriosament, la pel·lícula té alguns salts força incomprensibles. La música dels crèdits d’inici, de repent, es talla. Es nota un salt. Curiosament apareix quan uns grans de sorra comencen a dibuixar una figura femenina...i que sembla nua. Algú ha decidit fer servir les tisores. I no es pot dir que ho faci amb gaire traça. La mateixa sensació succeeix instants després quan el 007 sembla seduir una agent britànica. Hi ha alguna cosa que no s’entén. Hi falta un tros d’una escena. Una escena completament innocent en una de les pel·lícules més toves de l‘agent Bond. Tant hi fa. Algú ha decidit que la moral islàmica no podria aguantar veure l’esquena nua de Gemma Arterton o la silueta insinuada d’una dona als títols de crèdit. Als egipcis, però, no els cal viatjar a cap Perpinyà per poder veure el flirteig complet de David Craig. Avui en dia existeix internet, el que resta el seu encant a la cosa. Però, si suméssim aquest peregrinatge al protocolari cap a la Meca, potser ja en serien massa.


L’any 92 vaig tenir la sort de veure en directe el llegendari equip de bàsquet dels Estats Units que amb raó es va batejar com el Dream Team un autèntic, i únic, equip de somni que mai més es tornarà a repetir. És veritat que el filòsof Carl Popper va garantir que l’única manera que fa que les coses evolucionin és que es puguin falsejar perquè cap situació quedi perpetrada en la memòria com una espècie de teocràcia. El que passa és que tot necessita el seu temps i hauran de passar al menys un parell de segles perquè allò es torni a repetir.\nRecordo aquell equip com una multitud de figures completament compenetrades, ni que fos per a l’ocasió, i amb un entrenador, Chuck Daily que, amb un mètode al més pur estil Aíto, va ser capaç que ningú es quedés sense jugar fos quin fos el seu cognom. Des de Michael Jordan fins a Chris Laetner, una figura universitària que, com per art de màgia, va defenestrar el també col·legial Shaquille O’Neal i el va deixar que es quedés buscant pis a Los Angeles, pràcticament tots van jugar els mateixos minuts.\nAquell equip era immortal. Ho va guanyar tot, des del Preolímpic de Portland fins a la final contra Croàcia i amb diferències insultants i un estil més que elegant. Encara hi havia algun ciència-ficcionista que deia que si Iugoslàvia encara existís –tan sols feia un any que havia esclatat el conflicte–, hauria pogut guanyar-los a la final. Res més lluny de la realitat. Aquell era un equip imbatible, una fortificació composta pel bo i millor no del moment sinó de la història. I és que Chris Paul, Lebron James, Kevin Durant, Melo Anthony i companyia segurament acabaran guanyant la medalla d’or amb solvència, però mai no seran com allò... perquè allò era no era de la Terra, era d’un altre món.\nRecordo el Dream Team com un equip que sortia a jugar com ho fan els gats amb les preses. Sense apresurar-se; perdien de bon començament, però acabaven amb una apoteosi impressionant que rondava els cinquanta punts de diferència. L’únic equip que li va fer ‘ombra’ va ser Croàcia amb qui a la fase regular ‘només’ va poder guanyar per 33 punts de diferència i a la final per 32. Recordo més d’un jugador demanant auxili sol a la pròpia ampolla veient que al davant li venia una contra amb Magic Johnson pel mig i Larry Bird i Michael Jordan pels costats. Recordo el duel entre aquest darrer amb Drazen Petrovic que va fer furor a la gran final de Badalona i que ha quedat immortalitzat en un dels memorables un contra un del bàsquet mundial, tot i que si es fila prim, es veurà que al capdavall no va haver-hi color. Recordo les fotos que es feien els rivals amb l’USA Team quan en una època en que els jugadors de fora dels Estats Units arribaven amb comptagotes. I sobretot recordo les ganes que tenien tots aquells jugadors de perpetrar-se a l’Olimp. No eren uns angelets, ni de bon tros, els seus problemes d’adaptació al planeta terra van ser més que sonats, però van ser capaços de començar un periple cap a l’infinit on ningú més hi podrà arribar. Sobretot perquè el comissionat de l’NBA, David Stern, amb el beneplàcit de la FIBA s’està plantejant deixar les estrelles a casa per tornar a enviar als Jocs Olímpics, jugadors de menys de 23 anys. El que havien de demostrar, ja ho van fer al noranta-dos.\nEtiquetes: Dream Team, Michael Jordan, Magic Johnson, Larry Bird, Chris Paul, Lebron James, Kevin Durant, Barcelona 92


Artteràpia per a adolescents ✅\nArtteràpia per a adolescents\nL’adolescència és una etapa de canvis importants a molts nivells, no només físics, sinó de personalitat i de forma de veure el món. És un moment on els noies i noies s’ho qüestionen tot, perquè necessiten entendre el món que els ha tocat viure i, si no els agrada, canviar-lo. Això genera, de vegades, rebel·lia i emocions intenses. Sí, és un moment fascinant, de gran potència i alhora de gran vulnerabilitat.\nUna dificultat afegida que tenen els adolescents d’avui és la saturació tecnològica i audiovisual que els arriba (i ens arriba a tots) per mitjà dels telèfons mòbils i tablets, la televisió i les pantalles d’ordinador.\nPer això és tan necessari que aprenguin a canalitzar tota la seva energia, per enfocar bé els seus desitjos i orientar les seves accions de forma positiva, evitant el descontrol i l’aïllament.\nI com podem fer això, en aquest món saturat d’informació on ens costa tant “desconnectar”? Tots coneixem els beneficis de l’esport, de la música, del teatre o de l’art per reeducar el comportament i millorar en molts aspectes. L’art-teràpia, concretament, és una eina magnífica per treballar amb persones de totes les edats, i en especial de nois i noies adolescents.\nNosaltres, els adults, podem acompanyar el seu procés de buscar el sentit de la vida amb entusiasme, ajudant-los a desvetllar el seu potencial i a superar els obstacles que es trobin, estimulant la seva confiança i recursos propis. Aquest acompanyament amorós i fet des del respecte i l’escolta serà també molt profitós per a nosaltres.\nCom fem artteràpia amb adolescents\nA través de l’acompanyament de l’art-terapeuta, coneixerem i farem servir tècniques artístiques diverses, amb un mètode senzill i agradable que busca, sobretot, el benestar. En aquest procés no hi ha judicis ni valoracions de l’estil “bo o dolent”. Tot està bé, i és el propi jove qui troba el significat a allò que va elaborant.\nTreballem amb el modelat de pedra, fusta o linòleum. Amb aquesta tècnica canalitzem l’energia vital i anímica del noi o noia. Una altra eina interessant són els exercicis d’observació per mitjà del dibuix, per tal que aprenguin a veure el món amb uns altres ulls i el dibuix de formes i dibuix geomètric, que els ajuda a adquirir estructura interna i a practicar la concentració.\nNo treballem gaire amb el color, donat que molts joves no s’hi senten a gust acolorint un dibuix o treballant directament amb colors. Si ens hi fixem, molts adolescents i joves vesteixen bé de negre o bé de colors foscos. Diguem que han deixat enrere l’etapa infantil de “l’arc de Sant Martí”… almenys durant una temporada! Però pensem que de la foscor en pot sortir la llum, és a dir, podem fer brillar allò de millor que hi ha en els aspectes més negatius del comportament de cada adolescent. Són com petits tresors amagats al fons del mar que podem ajudar a fer sortir a la superfície.\n• El dibuix: carbonet, pigments o llapis\n• La pintura amb aquarel·la, molt poc\n• El modelat en fang, pedra i fusta\nA cada noi o noia se li ofereix un procés terapèutic personalitzat, a partir de les seves necessitats i desitjos. Es té en compte la constitució física, l’edat, el moment vital i tot allò de rellevant que aparegui en l’entrevista inicial. D’aquesta manera, cada un té l’oportunitat d’implicar-se en una part del procés, posant la seva energia en el camí d’autosanació acompanyada.\nEs fa una sessió inicial gratuïta on parlem del que preocupa, del que es vol treballar, de les necessitats concretes i els objectius que es desitja assolir. Connectarem amb el moment present i amb l’estat físic i anímic.\nObservarem coses com ara la rigidesa o flexibilitat, les sensacions de fred/calor, de moviment/quietud corporal, la capacitat de concentració o de dispersió i la llum/foscor del noi o noia. En entrar a la sessió, preparem l’estat de relaxació i centrament que predisposi al treball i la connexió. A cada sessió es fa un exercici artístic, conjuntament amb el terapeuta, al final del qual s’observa la feina feta i s’expressa el que hem sentit, donant pistes per elaborar la sessió següent en funció del que sorgeixi en la que s’acaba de realitzar.\nEn aquesta etapa, treballar en grup és molt profitós per a alguns adolescents, perquè és un moment de socialització intensa, on necessiten compartir el que senten i pensen.\nEls grups són petits, de dues a quatre persones. Treballem amb el clar i l’obscur; fem dibuixos en linòleum que després estamparem; treballem amb fang; fem còpia d’objectes, escultures de fusta, dibuix al natural, etc.\nNo es necessiten coneixements o habilitats artístiques prèvies. Sols fa falta una actitud oberta i ganes de provar coses noves, per fer fluir les capacitats que tots tenim i expressar-les a través de l’art.\nAlguns adolescents pensen que no saben dibuixar o que l’art és una pèrdua de temps. En cada cas, proposarem reptes a la seva alçada, de menor a major dificultat, per motivar-los i estimular l’esforç. A mida que s’hi endinsen, se senten més capaços fins arribar a la sensació d’orgull per la bona feina feta.\nNo hi ha un nombre de sessions establerta, però s’ha observat que un mínim de 7 sessions és recomanable per tal de notar millora. Tanmateix, cada procés és únic i es poden experimentar canvis des de la primera sessió. Tot depèn de la capacitat de cada persona per obrir-se a la seva pròpia transformació.


Des de Creart treballem per garantir el dret a l’educació en plenitud d’infants i joves també a nivell local. Mitjançant l’art i la creativitat, facilitem eines i recursos a mestres i educadors/es per reforçar la seva tasca a l’hora de promoure una consciència crítica envers les causes que generen violències. Entenem que en un context global on les desigualtats s’accentuen cada vegada més (també a escala local) els espais educatius (formals i de fora escola) prenen un paper cabdal en la promoció d’aprenentatges que permeten als infants entendre millor el món i els ensenya a viure-hi des d’una assumpció de corresponsabilitat i compromís essencials.\nTreballar des de la reflexió sobre la situació que vivim com a planeta vol dir entendre millor com som i quina relació tenim amb l’entorn.\nL’educació per a la justícia global (EpJG) és un bon marc per acompanyar mestres, educadors/es, infants i joves perquè esdevinguin persones més inquietes, més informades, més solidàries i més mobilitzades contra les desigualtats i les violències.\nCom entitat, comptem amb una llarga trajectòria de projectes d’educació per la pau a través de l’art a Catalunya en àmbits formals i no formals, i amb diferents col·lectius. En els últims deu anys hem portat a terme un gran nombre de formacions de professorat i tallers amb infants de més d’una trentena d’escoles catalanes sobre provenció per a la resolució positiva dels conflictes i la construcció de pau. En els darrers anys, estem treballant en les competències curriculars d’educació emocional i en valors a diferents escoles. Des de 2016 la nostra principal aliança vinculada a l’educació formal és l’Associació de Mestres Rosa Sensat, amb la qual col·laborem en diferents projectes d’EpJG, formacions o en el marc de l’Escola d’Estiu.\nDins de l’educació no formal, Creart fa deu anys que porta a terme assessoraments tècnics i formacions en metodologies creatives i educació per la pau per a educador i educadores, així com tallers amb infància en risc d’exclusió social en centres d’acollida i centres oberts, també tallers sobre resolució de conflictes i justícia ambiental en espais de lleure infantil i juvenil. En aquest àmbit, Creart treballa amb aliança amb diferents entitats significatives del lleure educatiu, com ara l’Escola Lliure el Sol, en projectes d’aprenentatge servei o amb la Fundació Catalana de l’Esplai (Fundesplai) en el desenvolupament de programes a diferents esplais catalans i mitjançant la formació d’educadors/es.\nDes de Creart treballem en col·laboració amb el territori, seguint les línies estratègiques dels diferents districtes (en el cas de Barcelona) o de ciutat per tal de complementar-les.


Dos detinguts a Mataró i a Fuerteventura acusats de pertànyer a Estat Islàmic\nEls detinguts a Mataró i a Fuerteventura havien jurat fidelitat a Estat Islàmic i estarien en disposició de cometre atemptats, segons la policia\nRedacció 08/12/2015 - 07.21 Actualitzat 09/12/2015 - 08.48\nAgents de la Policia Nacional han detingut aquesta matinada a Catalunya i a les Canàries dues persones acusades d'estar integrades en l'organització terrorista Estat Islàmic. Són un home de 32 anys que la policia ha detingut a Mataró, al Maresme, on regentava un locutori al barri de Rocafonda, i una noia de 19, detinguda al municipi de Pájara, a l'illa canària de Fuerteventura.\nEl ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, ha explicat que els dos detinguts, de nacionalitat marroquina, havien creat una cèl·lula molt potent per captar i adoctrinar nous jihadistes i estaven del tot compromesos amb la causa de l'organització terrorista, ja que haurien "jurat lleialtat a Daesh".\n"Aquestes dues persones estaven en contacte directe amb els dirigents i líders operatius de Síria, integrats a Daesh, i, a més, havien fet el jurament a Daesh i al líder del califat, de manera que ja estaven a disposició, quan fos el moment, per cometre atemptats."\nEl ministre ha afegit que els dos detinguts difonien una gran quantitat de material a través de les xarxes socials per captar nous seguidors i que havien amenaçat de mort Espanya i França en nom d'Estat Islàmic, organització a la qual havien jurat lleialtat.\nLes actuacions contra Estat Islàmic estan coordinades per l'Audiència Nacional. Els agents estan escorcollant els immobles dels detinguts per recollir arxius informàtics i altres proves que en confirmin la implicació.\nL'operació continua oberta i no es descarten més detencions en les pròximes hores. Precisament, l'operatiu arriba quan fa pocs dies que la Guàrdia Civil ja va detenir, a Barcelona i a Granollers, tres persones més, acusades de captar adeptes per incorporar-los a les files d'Estat Islàmic. Des de començaments d'any, la policia ha detingut un centenar de persones en el marc de la lluita antiterrorista contra el jihadisme.\nDos detinguts a Mataró i Canàries acusats de captació i adoctrinament de jihadistes\nFernández Díaz: "Els dos suposats jihadistes havien jurat lleialtat a Estat Islàmic"\nOperació antijihadista a Catalunya i a les Canàries\nDetinguda una persona a Mataró per pertànyer a Estat Islàmic


La temporada de platges de Badalona comença amb més mitjans per a la neteja de la sorra i de l’aigua i més vigilància | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nLa Guàrdia Urbana incorpora 2 vehicles segway per actuar amb més rapidesa i efectivitat. Agents cívics vetllaran pel manteniment de les mesures sanitàries i pel control de l’aforament\nL’Ajuntament de Badalona ja ha posat en marxa, el dispositiu humà i tècnic per a permetre que milers de persones puguin fer ús de les platges de la ciutat i es compleixin les recomanacions i les distàncies sanitàries per evitar el contagi de la Covid-19.\nL’alcalde de Badalona, Xavier Garcia Albiol, acompanyat del tercer tinent d’alcalde i regidor de l’Àmbit de Territori i Sostenibilitat, Daniel Gràcia, i de la quarta tinenta d’alcalde i regidora de l’Àmbit de Seguretat, Protecció Civil i Convivència, Irene González, ha presentat les novetats d’aquesta temporada de bany que ja començat el dilluns, 8 de juny, i que acabarà diumenge 13 de setembre, i entre les que destaquen l’augment dels mitjans personals i materials destinats a la neteja de la sorra i de l’aigua; l’entrada en servei d’una segona embarcació per a la recollida de sòlids flotants i la incorporació d’agents cívics que vetllaran pel compliment de les mesures sanitàries i ajudaran en el control de l’aforament. Segons l’alcalde de la ciutat aquest estiu “quan estiguin tots els serveis implementats, les platges de Badalona seran les millors preparades de l’Àrea Metropolitana”.\nAbans d’anar a la platja:\n– Si teniu símptomes compatibles amb la COVID-19 (febre, tos, símptomes respiratoris…) no aneu a la platja. Consulteu al vostre centre de salut.\n– Informeu-vos de les condicions d’ús de les platges, accés i aforament. Eviteu anar a la platja si hi ha bandera vermella.\n– Cal respectar la distància de seguretat, com a mínim, de dos metres entre persones.\n– No compartiu les tovalloles.\n– Cal estar atent als senyals i cartells informatius o avisos de megafonia.\n– Cal respectar les instruccions de les autoritats, dels socorristes i dels agents cívics.\n– Les persones grans i les persones amb mobilitat reduïda tenen prioritat per situar-se a prop de les línies de vida que faciliten l’entrada i sortida de l’aigua-\n– Les famílies amb nens tenen prioritat per situar-se a la vora del mar.\n– Vigileu els menors i estigueu atents perquè compleixin les mesures preventives.\n– No es permet l’ús d’objectes flotants, tipus matalàs i similars, excepte aquells elements d’ajuda a la flotabilitat dels infants. També es poden fer servir cadires o hamaca plegables.\n– No està permesa la pràctica d’esports col·lectius.\n– Volem que la platja sigui un espai lliure de fum, però si fumeu, recolliu les puntes de les cigarretes.


La imatge de les dones als mitjans de comunicació centra el Dia de la Dona - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa imatge de les dones als mitjans de comunicació centra el Dia de la Dona\nTeatre, música, concursos, xerrades i exposicions omplen el programa impulsat per l'Ajuntament de Manresa, el Consell Municipal de la Dona i diferents entitats de la ciutat\nredacció | manresa 04.03.2016 | 10:39\nL'Ajuntament de Manresa i el Consell Municipal de la Dona tornen a organitzar, amb la col·laboració de diferents entitats de la ciutat, un variat programa d'actes i activitats per commemorar el Dia Internacional de la Dona, que se celebra el 8 de març. Des de fa un segle, aquesta celebració posa de manifest les situacions de desigualtat real que viuen les dones i reivindica la igualtat entre sexes com un principi essencial de les societats democràtiques.\nEls detalls de la programació d´aquesta edició han estat presentats aquest migdia per la regidora delegada de la Dona de l'Ajuntament de Manresa, Cristina Cruz; la tècnica del Servei d'Informació i Atenció a la Dona (SIAD), Carme Batista; i la representant del Consell Municipal de la Dona, Montse Roldán.\nEnguany el lema central de la campanya serà la imatge pública de la dona. Per a les entitats organitzadores, els mitjans de comunicació (televisió, ràdio, premsa escrita o revistes d´entreteniment) transmeten imatges de gran potència a l'hora de configurar estereotips de gènere i contribueixen a mantenir una imatge de la dona que la identifica amb la llar i la cura de la família (en l'àmbit privat) o la presenta com un objecte sexual.\nConscients d'aquesta realitat, molts dels actes organitzats des del Servei d'Informació i Atenció a la Dona (SIAD) i el Consell Municipal de la Dona tindran com a objectiu reflexionar sobre aquest tractament sexista i conscienciar sobre la necessitat de transmetre una imatge de la dona lliure d´estereotips i discriminacions.\nConcurs de publicitat no sexista\nUna de les activitats relacionades amb aquest lema és el concurs adreçat a l'alumnat de secundària de Manresa sobre «Publicitat no sexista». Durant el mes de febrer passat l'alumnat ha pogut presentar propostes elaborades per ells, una iniciativa que els ha ajudat a prendre consciència del sexisme a la publicitat.\nTaula rodona sobre els sexisme als mitjans de comunicació\nEl Consell Municipal de la Dona, a través de les seves comissions, també s'ha volgut sumar a la tasca sensibilitzadora sobre la utilització de la imatge de la dona i organitza una taula rodona amb periodistes de la ciutat (Anna Vilajosana, Montse Xixons, Pere Fontanals i Mireia Sueros), en què s´abordarà el sexisme als mitjans de comunicació (ràdio, televisió, premsa i mitjans digitals). La taula rodona tindrà lloc divendres 11 de març, a les 7 de la tarda, a la sala d´actes de l´IES Lluís de Peguera.\nActe institucional a l'Ajuntament\nEl mateix dia 8, a les 6 de la tarda, es realitzarà l'acte central de la campanya, en què es farà l'entrega de premis, tant del concurs de publicitat no sexista adreçat a alumnat de secundària com dels murals per la igualtat adreçat als de primària. Durant l'acte al Saló de Sessions es podrà visualitzar també les obres guanyadores d'ambos concursos.\nL'entrega de premis vol ser una manera de reforçar aquesta conscienciació. Per això, l'acte anirà acompanyat d´una breu intervenció a càrrec de Drac Màgic, que una de les seves àrees preferents és la representació de les dones en els mitjans de comunicació. La presentació de l'entrega de premis anirà a càrrec de Paloma Masnou, membre del Consell Municipal de la dona.\nCantata per la igualtat\nEl Consell Comarcal del Bages, a través del SIAD i en col·laboració amb l'Ajuntament de Manresa, ha organitzat una cantata col·lectiva, pensada com una forma més de sensibilitzar l'alumnat més jove de primària. A partir del conte «La petita puça», els infants han après cinc cançons de diferents estils musicals, que transmeten el rebuig a tot tipus de violència, el respecte a les persones de l'altre sexe i la valoració positiva de les diferències.\nEl projecte acabarà amb un concert al teatre Conservatori, dimecres 9 de març, a les 5 de la tarda, en què participaran de forma conjunta totes les escoles inscrites, acompanyades en directe dels músics i la narradora.\nL'objectiu és que els infants i les persones que expliquin aquesta història es posin les ulleres de la igualtat i entenguin que tots som únics i especials, i que la discriminació i/o la violència de gènere s'han d'eradicar per acabar amb el patiment innecessari de les persones afectades.\nXerrada «Tan frescas: las nuevas mujeres mayores del siglo XXI»\nAmb l'objectiu d'organitzar una activitat especialment dirigida al col·lectiu de dones grans, la psicòloga i exprofessora de la Universidad de Córdoba, Anna Freixas, parlarà del canvi de rol de les dones a partir del 50 anys, una edat en què se les fa més invisibles i que tanmateix és plena de possibilitats personals. Freixas, com ja va escriure en el seu llibre «Tan frescas, las nuevas mujeres mayores del siglo XXI», presentarà les dones grans com les filles del rock and roll i del feminisme que avui tenen 60, 70 i 80 anys. Una generació que ha trencat motlles; són independents, actives, exigents i els estereotips vells no els serveixen. La xerrada es farà el dia 15 de març, a les 6 de la tarda, al Centre Cultural del Casino.\n«A la feina Iguals? Un viatge pels drets laborals de la dona al món»\nDes de fan ja uns anys, i dins la campanya del Dia internacional de la Dona, s'organitza de nou una activitat conjunta amb la regidoria de Cooperació, adreçada principalment als grups i entitats de dones. L'objectiu és conscienciar i reflexionar sobre la situació de la dona amb una visió més amplia de la realitat mundial. Enguany es farà a través d´imatges d´humor gràfic i es treballaran de forma molt participativa i dinàmica els diferents aspectes de l´explotació laboral de la dona arreu del món.\nL'activitat es durà a terme el dia 17 de març, a les 5 de la tarda, a la Casa de la Solidaritat Flors Cirera.\nTeatre «Només són dones»\n«Només són dones», de Carmen Domingo, és un muntatge programat i organitzat pel Teatre Kursaal, que parla de les dones durant la Guerra Civil Espanyola, que viuen també les seves seqüeles. És un espectacle multidisciplinari en què intervenen la dansa, la música i la interpretació. L'espectacle planteja una sola veu de la mà de tres dones de tres disciplines diferents. Els personatges els interpreta una mateixa actriu, Míriam Iscla, que interactua amb la ballarina Sol Picó i amb la cantant i compositora Maika Makovski.\nL´obra vol ser un homenatge a totes aquestes dones lluitadores, heroïnes, condemnades al silenci i serveix per parlar de la nostra memòria històrica, clau essencial per mirar el nostre futur.\nEl Kursaal ha posat a disposició del Servei d'Informació i Atenció a la Dona vals de 50% de descompte en el preu de l´entrada, que es poden passar a recollir al c/ Canal, 6, 1r.\nTotes les obres que han participat en els concursos «Publicitat no sexista» i de murals «La igualtat, cosa de tots i totes» s'exposaran a la Biblioteca del Casino del 8 al 18 de març.


Àdam Tomà revalida i amplia la majoria absoluta amb uns resultats històrics que contrasten amb l’enfonsament dels exconvergents\nACN Amposta .- Diu que la "proximitat" amb la ciutadania ha estat, en gran mesura, la clau que explica l’èxit electoral sense precedents de la seva candidatura en les eleccions del passat diumenge. Hores després que es fessin públics, Adam Tomàs encara intentar pair els resultats: la llista que ha encapçalat, Esquerra d’Amposta-ERC, ha sumat cinc regidors més a la majoria absoluta d’onze aconseguida el 2015. Setze dels 21 representants al ple. Manifesta que gestionarà aquesta majoria "amb humilitat". "El que més em decebria és que la ciutadania percebés que tenir setze regidors ens ha canviat", sosté. Advoca per continuar obrint espais de diàleg amb els partits de l’oposició i la ciutadania. De moment, Tomàs valora com distribuirà les regidories entre el seu grup –no descarta que alguns es quedin sense cartera- i ja no descarta totalment tornar a aspirar a la reelecció a final de mandat.\n"L’atenció i la proximitat. Estar aquí en tot moment. Sempre vaig defensar que em presentava com alcalde per estar al poble i treballar pel poble. Això és el que he fet els últims quatre anys", respon Tomàs quan se li pregunta què és allò que el veïnat ha valorat més de la seva tasca l’últim mandat. "La clau està que la ciutadania ens senti a prop. Això ho hem aconseguit: hem escoltat els problemes de la gent, els hem intentat solucionar i, si no hem pogut, com a mínim, li hem donat la sensació que ens importaven aquests problemes", afegeix.\nAmb tot, l’alcalde republicà reconeix que els resultats -més de 6.100 vots i un 62% dels sufragis emesos- no són únicament fruit dels propis mèrits, sinó també del plantejament que van efectuar els candidats rivals. "A l’altre costat no han estat capaços, ja no de construir una alternativa de govern, sinó de definir què ofereixen a la ciutat, Ho vaig dir a alguns portaveus de l’oposició: està bé fer molta crítica, de dir que fem coses malament, que només fem festes i festetes, d’intentar amagar les coses de govern què es feien, però no direu què faríeu. La ciutadania no ximple i la prova la tenim amb el resultat, que ha estat el que ha estat", interpreta.\nEspecialment dura, en aquest sentit, ha estat la patacada electoral de Junts per Amposta. La candidatura hereva de l’anteriorment totpoderosa CiU, que va governar la ciutat ininterrompudament durant 28 anys–amb sis majories absolutes- ja va passar el 2015 d’ostentar la majoria absoluta a quedar-se a l’oposició amb set regidors. Ara, n’ha perdut sis i només el seu cap de llista, Manel Masià, entrarà al consistori. "No han sabut renovar-se. Van deixar tot l’espai de l’oposició al regidor exPxC i ara de Som Amposta i cap de l’oposició, i al final ho ha aprofitat", subratlla Tomàs, que reconeix la comoditat que proporciona el marge de catorze regidors respecte el primer partit de l’oposició.\nAlineació astral d’una marca forta\n"S’han alineat els astres, una mica, com a les últimes eleccions. La marca forta, el moment pel qual passa ERC, i el moment pel que passen marques com CiU, que ha anat despistant molt amb els noms que ha anat adquirint, i el PSC tampoc té una marca potent i la gent s’ha bolcat en massa a votar una candidatura que li ha agradat", resumeix Tomàs. Vol gestionar aquesta aclaparadora majoria des de la "humilitat", recordant que ERC s’han mostrat tradicionalment "molt crítics amb les majories absolutes", quan treballaven des de l’oposició per destronar CiU. "Em trencaré les banyes perquè els setze regidors, incloent-me, tingui clar que la nostra és una vocació de servei", referma.\nPer aquest pròxim període que ara s’obre, Tomàs aposta per seguir treballant en la mateixa línia de proximitat, fent la ciutadania partícip d’aquesta idea. "Som els mateixos. Sóc Adam Tomàs, el fill de les làmpades al costat de la Lira i professor de l’institut. El dia que deixi de ser una eina útil per a la ciutadania no tindré cap inconvenient a retornar al meu lloc de treball. És el principal. Traslladar que estem aquí perquè la ciutadania ens ha posat i el dia que vulguin treure’ns, sortirem. Això ha calat molt i voldria que continués fent-ho, que la gent tingui clar que som els mateixos", insisteix.\nAl davant, tindrà reptes com la definició del model de gestió de l’Hospital Comarcal dins d’una possible estructura pública territorial, la continuïtat de la millora de la façana fluvial, l’espai públic en general o els equipaments previstos en immobles històrics adquirits durant aquest mandat. De moment, Tomàs haurà de definir el cartipàs entre els setze regidors del govern. D’una banda, assumeix que aquesta gran majoria permetrà descarregar de càrregues i responsabilitats alguns dels actuals responsables d’àrea, com Tomàs Bertomeu –que podria deixar personal- o Inés Martí –que mantindrà Cultura però cedirà Educació a Núria Marco- i, fins i tot, el mateix alcalde, que ja no continuarà gestionant directament la regidoria de Polítiques d’Ocupació i Empresa, que podria delegar. "És molt possible que hi hagi algun regidor sense cartera, que no se si realment es pot fer", indica.\nMés a la llarga, Tomàs també haurà de decidir el seu futur en la política, després que es comprometés públicament a no ostentar l’alcaldia durant més de dos mandats. Si bé la idea continua sent aquesta, l’escenari polític actual, municipal i territorial, amb la intenció de garantir una successió amb èxit, ho condicionaria. "Ho continuo mantenint però ja fa mesos que hi ha gent que em diu que ho he de repensar. No soc jo qui ho ha de repensar: tinc molt clar el compromís que vaig adquirir, però no deixaré que el projecte d’ERC s’enfonsi. En aquests moments la responsabilitat em superar, no sóc jo només, és una responsabilitat territorial", respon, tot recordant el cas de l’Aldea, on el successor republicà del retirat Dani Andreu no ha pogut repetir el triomf a les urnes.\n"També a la gent que em demanen que continuï els dic que falten quatre anys de govern i potser llavors no ens veuran tant bé com ens veuen ara. Per tant, esperem a prendre decisions d’aquí a quatre anys i mantenim els compromisos que vam adquirir, tanca.


Viaranys: de desembre 2017\nCases de s'Alqueria Vella de Baix\nBonic itinerari pel cor del Parc Natural de Llevant. Aquest parc està ubicat al nord-est de l'illa de Mallorca, a l'extrem septentrional de les serres de Llevant, al terme municipal d'Artà. Aquest lloc es troba dins una zona d'especial protecció per a les aus (ZEPA), és també un lloc d'interès comunitari (LIC), i una àrea natural d'especial interès (ANEI).\nAproximació: Al Parc natural de la península de Llevant s'hi accedeix des de la carretera d'Artà en direcció a l'ermita de Betlem (Ma-3333) i girant a la dreta al quilòmetre 4,7 fins arribar l'aparcament de les cases de s'Alqueria Vella.\n(WP-01) S'Alqueria Vella de Baix - 0,0 km - 0 minuts - 221 m d'altitud.\nA les 9:04 h, iniciem la passa des de l’aparcament de s’Alqueria Vella pel camí que es dirigeix a es Verger, deixant a l'esquerra un safareig i una sínia. Creuem una barrera i, pocs metres després, trobem la indicació de l’itinerari d’ascens al puig Figuer, el nostre primer objectiu de la jornada.\nAgafem el sender que remunta la falda del puig i aviat arribem al coll de sa Barrereta on es troba un portell. Passat el coll girem a la dreta (oest). Ara el camí puja per un terreny més rocós, fins assolir el puig Figuer.\n(WP-02) Talaiot - 0,6 km - 13 minuts - 291 m d'altitud.\nDalt d’aquest turó hi ha un jaciment format com a element predominant un talaiot central de forma circular, amb una columna interior central i dues alçades. Tenia una alçada aproximada de quatre metres i destacava per ser una excel·lent talaia des d’on es tenia un domini absolut.\nDesprés de gaudir de la vista, reprenem el descens seguint el mateix camí, fins arribar de nou a la pista. Voltem a la dreta i avancem per aquesta ample via de carro. Aviat, deixem a l'esquerra el camí que ascendeix al puig des Corb, per on fem comptes tornar en acabar la caminada. Continuem recta en suau ascens, deixem la plana de Can Totdéu a la dreta, fins arribar al coll des Verger que separa les finques de s’Alqueria Vella i es Verger.\n(WP-03) Coll des Verger - 2,4 km - 50 minuts - 302 m d'altitud.\nDes d’aquí tenim una bonica vista de la vall i, si el dia és clar, també de Menorca.\nSeguim endavant en descens fins les cases i font des Verger.\n(WP-04) Font i cases des Verger - 2,7 km - 1 hora - 256 m d'altitud.\nEn aquest punt, deixem el camí ample que ens duria a Albarca, per agafar un tirany que comença a l'esquerra, al costat de la font. Un rètol indica: "Itinerari 4. Campament dels Soldats - Es Verger".\nEl sender, prou clar i evident, ascendeix entre càrritx i, en quinze minuts, ens mena a un collet amb una paret seca, des d’on obtindrem una bona panoràmica de tota la vall des Verger. Després d'un descans per berenar (20 minuts), reprenem la caminada seguint el tirany vers a nord-oest, bastant tapat per les carritxeres, amb vistes al piramidal puig des Porrassar cap a Tramuntana, fins arribar a l'esplanada on es situa el campament dels Soldats (WP-05) (362 m). Travessem el campament, i abans d'arribar a la pista del camí dels Presos, ens desviem a la dreta direcció al puig des Porrassar (Rètol indicador).\nInici tirany direcció al campament dels Soldats\n(WP-06) Desviació a la dreta - 3,7 km - 1 hora i 48 minuts - 361 m d'altitud.\nA poc més de cent metres des del trencall, franquegem un portell amb una barrera de fusta que ens dóna pas a la finca des Verger, la paret mitgera separa aquesta finca de s’Alqueria Vella. Deixem a l'esquerra el trencall del sender del GR-222, (ruta excursionista Artà – Lluc, que enllaçarà les serres de Llevant amb la serra de Tramuntana) i seguim tot dret cap el cim des Porrassar, que s’alça magnífic ben davant nostre. El tirany acompanyat de fites, ascendeix bastant recte amb un pendent pronunciat i constant durant tot l'ascens, fins assolir el cim.\n(WP-07) Puig des Porrassar - 4,3 km - 2 hores i 10 minuts - 491 m d'altitud.\nEl cim del puig amb els seus gairebé 500 metres d’alçada (493 m) ens permet gaudir d’una panoràmica de 360 graus de quasi tota la península de Llevant.\nDavallem del cim pel mateix camí, travessem un altre cop l'esplanada del campament fins arribar a una barrera tancada i un botador de fusta que permet travessar a l'altre costat. Un rètol indica: "Itinerari 14. Puig des Corb"\nVista des de l puig des Porrassar\n(WP-08) Botador - 5,2 km - 2 hores i 46 minuts - 370 m d'altitud.\nSeguim un camí bastant ample que ascendeix suaument pel llom de la muntanya direcció sud-oest. Un xic més amunt, es converteix en un tirany fitat, el qual ens mena per un terreny irregular i abrupte de terra i pedres, dalt el puig des Corb, després de desviar-nos cap a la dreta del tirany principal.\n(WP-09) Puig des Corb - 6,0 km - 3 hores i 4 minuts - 439 m d'altitud.\nIniciem el descens d'aquest puig, desfent les mateixes passes fins al tirany, on voltem a la dreta. El caminet fitat baixa per l'altre vessant en direcció sud-oest amb bastant pendent. En arribar a una paret mitgera, volta progressivament cap al est/sud-est i avança paral·lel a aquesta, la traspassa per un portelló i finalment desemboca en la pista des Verger.\n(WP-10) Pista - 6,7 km - 3 hores i 29 minuts - 272 m d'altitud.\nVoltem a la dreta i pel mateix camí que hem emprat de pujada, arribem de nou a les cases de s'Alqueria Vella, on hi ha el centre d’informació del Parc i l’aparcament.\n(WP-01) S'Alqueria Vella de Baix - 7,6 km - 3 hores i 50 minuts - 221 m d'altitud.\nA les 12:54 h donem per finalitzada l'excursió d'avui.\nInici/ Final: S'Alqueria Vella de Baix\nAlçada mínima - màxima: 218 - 491 metres\nTemps efectiu sense parades: 2 hores i 34 minuts (Total: 3 hores i 50 minuts)\nExcursió realitzada el dia: 15 de novembre de 2017\nComponents: Pere, Sebastià E., Joan Puig, Joan Femenia, Joan Amengual, Sebastià C., Pau, Valentín (Smilax), Santi, i Josep\nObservacions: Itinerari que discorre per camins de carro i tiranys de muntanya. La pujada al puig des Porrassar presenta un fort i constant pendent, per un terreny de roques i terra.


Tornen Els Michelin Power Days 2019\nInici>Ofertes>Moto>TORNEN ELS MICHELIN POWER DAYS 2019\nLes operacions de gestió, organització i inscripció de les rodades, la tramitació de l'obtenció de l'assegurança, així com de la recollida i tractament de les dades personals dels participants, les realitza TMSR SchoolMotorbike, S.L.\nEn els MICHELIN Power Days, no està permès rodar amb pneumàtics diferents als especificats en aquesta promoció, ja siguin de MICHELIN o d'altres marques.\nLes places del circuit s'aniran cobrint per ordre d'arribada, quan el circuit escollit estigui complert (entre 175 i 200 places), s'haurà de realitzar la inscripció en un dels altres en els que hi hagi places vacants. Una vegada es completin els 5 circuits, la promoció es donarà per finalitzada.\nAra, a RODI MOTOR SERVICES, per la compra d'un joc de pneumàtics de moto de la marca MICHELIN de les gammes adherides a la promoció, podràs rodar en els principals circuits d'Espanya des de 42€!\nPer aconseguir la rodada has de seguir tres passos:\nCompra un joc de pneumàtics MICHELIN de les gammes Power Slick Evo, Power Cup Evo, Power RS/Power RS+ o Pilot Power 3.\nAccedeix a aquest enllaç amb el codi promocional, realitza la inscripció i puja la teva factura de compra.\nRebràs la confirmació una vegada validada la inscripció.\nQuè són els MICHELIN POWER DAY?\nSón track days (tandes), en les que MICHELIN et dóna la possibilitat de rodar en els millors circuits d'Espanya. Els pilots només han de pagar una quota que correspon als costos de gestió o assegurança obligatòria, que varia en funció del circuit escollit.\n130 talleresValoración mc_vrt_rgb_posMaster CardVisaPago Seguro


google-site-verification=ri-XKCRpMOgIeqa_AEgT8usHjt0osXTiIrS5o07a_9I 3ª jornada de la Lliga Catalana contra el AFA BARCELONA – COCEMFE MAESTRAT\n3ª jornada de la Lliga Catalana contra el AFA BARCELONA\nBy Cocemfe Maestrat21/11/2017Eventos\nEl passat dissabte 18 de novembre, l’equip de bàsquet en cadira de rodes de SE BAMESAD va disputar, a Tortosa, la tercera jornada de la Lliga Catalana contra el AFA BARCELONA. Amb aquest encontre es va finalitzar la primera volta del campionat on, tots dos equips, es jugaven el liderat.\nEl matx va començar molt igualat amb un empat al final del primer quart, però al segon el AFA BARCELONA va aconseguir una avantatja de 10 punts que l’equip Vinarossenc no va saber remuntar i va acabar perdent el partit.\nEls nervis es van fer notar des d’un inici en el SE BAMESAD que no va estar còmode ni segur durant el transcurs de l’encontre. Aquest fet, combinat amb el marcador en contra, va provocar que l’equip Vinarossenc pregués moltes pilotes en passades que no connectaven i amb possessions llargues que, o bé finalitzaven amb un tir forçat o bé s’esgotaven sense aconseguir llançar.\nAquesta derrota cal analitzar-la per treballar i seguir millorant amb l’objectiu de no tornar a cometre aquests tipus d’errors. L’equip es manté segon a la classificació i ja espera amb ganes l’inici de la segona volta de la Lliga. Abans, es disputarà el dia 16 de desembre a les 16h Vinaròs un partit amistós per comprovar l’estat de forma del conjunt, previ a les vacances de Nadal.


Belgrade Winner Belgrade Sèrbia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nConvenientment situat a Belgrade, Belgrade Winner és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nBelgrade Winner ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, insonorització, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent massatge. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Belgrade Winner.\nDescompte a Belgrade Winner


El PP vol 'reprovar' l'Ajuntament de Barcelona per no constituir la comissió d'investigació de Ciutat Vella ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Divendres, 17 de setembre de 2021 05:11 h\nEl PP vol 'reprovar' l'Ajuntament de Barcelona per no constituir la comissió d'investigació de Ciutat Vella\nFernández Díaz denuncia 'l'obstruccionisme i el boicot' de l'executiu municipal\nEl PP de Barcelona presentarà aquest dimecres una proposta perquè els grups municipals puguin 'reprovar' l'equip de govern de l'Ajuntament de Barcelona pel retard de la comissió que ha d'investigar la presumpta xarxa de corrupció de Ciutat Vella. El president del populars, Alberto Fernández Diaz responsabilitza directament a l'executiu de la no creació d'aquest ens i assegura que respon a una estratègia 'd'obstruccionisme i boicot' a la pròpia comissió. Dies enrere PP i CiU van unir-se per denunciar que dos mesos després de l'esclat del cas la comissió que ho havia d'investigar no ha estat ni tan sols constituïda. Pel líder local del PP, el govern posa 'excuses' que no són vàlides per retardar la creació i advoca per constituir-la 'amb els punts que tothom està d'acord per poder així establir un calendari i començar a treballar'. 'Ja discutirem per la resta', ha dit.\najuntament de barcelona, ciutat vella, corrupció\n'Reprovem al govern municipal per no haver constituït la comissió d'investigació de Ciutat Vella, després de tres mesos d'haver estat aprovada i haver estat sol·licitada la seva convocatòria per dues cinquenes parts dels seus membres'. És l'acord que el PP proposa a la comissió de Presidència i que aquest dimarts ha presentat el seu president de grup.\nA més, la proposta insta a 'constituir abans de setanta-dues hores la comissió d'investigació per tal de procedir a l'aprovació del pla de treball i del calendari de sessions'. I és que Fernández Díaz creu que l'argument del govern per no crear-la al·legant que l'oposició demana els expedients sota secret de sumari 'no és un argument vàlid'. 'Nosaltres no ho demanem, però si algú ho fes, no és una raó per vetar la constitució de la comissió', ha explicat, mentre advocava per 'constituir i establir un calendari de treball a partir dels punts en què estem tots d'acord. 'El dos de març vam demanar la convocatòria abans del 21 de març, i em temo que tampoc compliran l'obligació que tenen per convocar-la', ha sentenciat Fernández Díaz.\nLa Comissió d'Investigació de la trama de corrupció de Ciutat Vella no s'ha reunit mai, dos mesos després de l'esclat del cas 02.03.2011.\nHereu ha de recórrer a la Generalitat per posar ordre a Ciutat Vella 26.10.2010.\nEl regidor de Barcelona que apareix al sumari de Ciutat Vella es queixa que el cas li crea 'indefensió' i 'descrèdit' 22.10.2010.


La ministra de Treball diu que estaran prohibits per llei els acomiadaments per causa de força major\nRedacció 27/03/2020 - 15.54 Actualitzat 27/03/2020 - 23.50\nLa ministra de Treball, Yolanda Díaz, aquest divendres a Madrid\nEl govern espanyol vol impedir que hi hagi empreses que aprofitin la crisi del coronavirus per acomiadar treballadors.\nHo ha anunciat aquest divendres la ministra de Treball, Yolanda Díaz, després del Consell de Ministres extraordinari.\nSegons Díaz, el seu govern ha aprovat mesures per impedir-ho. També per facilitar que només s'apliquin mesures d'atur temporal i que els treballadors afectats rebin les prestacions corresponents al més aviat possible.\n"En aquest país ningú es pot aprofitar d'aquesta crisi sanitària"\nLa ministra ha dit que ja s'han posat molts recursos legals i econòmics "ingents" perquè les problemàtiques empresarials es canalitzin cap als expedients temporals d'ocupació:\n"En aquest país ningú es pot aprofitar d'aquesta crisi sanitària. No es pot fer servir la Covid-19 per acomiadar. En aquest sentit abordem legislativament la impossibilitat de propiciar acomiadaments per causes de força major, tècniques, econòmiques ni d'organització: no es pot acomiadar."\nDíaz ha dit que el Consell de Ministres ha decidit implantar aquesta prohibició perquè ja s'ha facilitat a les empreses el mecanisme excepcional dels expedients de regulació temporals d'ocupació, els ERTO, per fer ajustos temporals de personal durant la crisi.\n"Fins a l'últim cèntim d'euro"\nLa ministra ha assegurat que s'ha decidit revisar d'ofici tots els ERTO aprovats i que s'aprovin per comprovar que no hi hagi cap frau.\nHa afirmat que s'obligarà les empreses que en facin a "tornar fins a l'últim cèntim d'euro" dels diners que hagin rebut, incloent-hi les prestacions dels treballadors afectats.\nUn milió d'acomiadaments\nL'anunci d'aquesta mesura arriba l'endemà que els sindicats alertessin que hi ha molts empresaris que estan fent acomiadaments individuals en comptes d'ERTO.\nEn concret, UGT i CCOO asseguren que durant aquest mes poden acabar al carrer acomiadats un milió de treballadors, la majoria amb contractes temporals de sectors com l'hostaleria o la construcció.\nLa ministra no ha precisat si les mesures aprovades podran impedir aquests acomiadaments individuals, molts dels quals podrien acabar als jutjats.\nTambé les cooperatives\nDíaz ha afegit que els tràmits per demanar els ERTO es simplificaran, amb formularis més senzills d'omplir i que eliminaran traves perquè tothom rebi les prestacions al més aviat possible.\nUna altra mesura que ha anunciat és que s'ha ampliat la figura legal dels ERTO perquè també puguin beneficiar-se'n les cooperatives, que no hi estaven incloses.\nEls sindicats alerten que algunes empreses acomiaden en comptes de fer un ERTO\nEl govern espanyol prohibeix acomiadar definitivament per motiu de coronavirus


Es millorarà la difusió de les ofertes de treball a l'Ajuntament a proposta de C's - Diari de Rubí\nEl grup municipal de Ciutadans (C’s) ha afirmat que ha arribat a un acord amb el govern per tal que l’Ajuntament millori la difusió de les ofertes de treball del consistori. D’aquesta forma, la formació pretén «millorar la transparència municipal perquè els veïns confiïn més en la política rubinenca», segons ha manifestat el portaveu de la formació, José Abadías. L’edil creu que cal «acabar amb ‘l’endollisme’ i les males praxis polítiques».\nAquesta iniciativa, arriben després d’una polèmica entre alguns grups de l’oposició i el govern, ja que els primers consideraven que l’executiu havia millorat sense justificar les condicions de treballadors afins al Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC).\nAixí, segons C’s, el govern farà promoció de les ofertes d’ocupació del consistori en mitjans de comunicació i a les xarxes socials.\nAbadías ja ha avançat que C’s vetllarà «perquè la proposta es compleixi i no quedi sense efecte, com tantes altres» i demana al govern «un compromís real per executar l’acord».\nPer últim, el portaveu assegura que Ciutadans continuarà promovent polítiques per «fomentar la transparència, sigui a través de mocions o d’acords puntuals».\nDenúncia a Arran\nD’altra banda, Ciutadans ha presentat una denúncia als Mossos d’Esquadra per un presumpte delicte d’odi d’Arran. L’organització juvenil independentista i d’esquerres va publicar a les xarxes socials un cartell en què qualificava de feixistes el portaveu de Ciutadans, José Abadías, i al líder de Plataforma per Catalunya a Rubí, Josep M. Enguix.


El tancament de bars i restaurants, un malson per als malalts de Crohn – Castellvilarenc.info\nby Redacció 14/11/2020 14/11/2020\nText /Fotos i Vídeo:Estefania Escolà/ACN\nEdició Vídeo:Pere Sánchez/Castellvilarenc.info\nAmb la majoria de lavabos tancats, hi ha afectats que s’estimen més no sortir de casa\nL’Imma té la malaltia de Crohn, una patologia que afecta l’aparell digestiu i que fa que, quan té un brot, ha d’anar al lavabo i no pot esperar. Viu a Manresa i, al seu barri, hi té una “zona de confort”, amb bars i comerços que ja la coneixen i que li deixen utilitzar el lavabo quan ho necessita. Ara però, amb el tancament de bars i restaurants, aquesta “zona de confort” s’ha reduït i això limita el seu dia a dia. “Amb la pandèmia, l’empatia ha desaparegut i no sóc capaç d’entrar en una botiga i demanar que em deixin anar al lavabo. Prefereixo quedar-me a casa”, assegura. A Catalunya, hi ha unes 35.000 persones que pateixen la malaltia del crohn o la colitis ulcerosa i, per a molts, el tancament de bars i restaurants és un autèntic malson.\n“Per què he de donar explicacions? Si et demano que vull anar al lavabo és perquè realment ho necessito. Si no ja m’esperaria a casa, però és que no puc esperar. Quan hi ha una necessitat és immediata, no hi ha temps d’espera”. Així explica l’Imma com se sent quan té un brot i ha de demanar que la deixin entrar al lavabo.\nAmb bars i restaurants oberts, sovint s’estalvia haver de donar explicacions perquè, si cal, demana una consumició i entra al lavabo, però ara això ja no ho pot fer. La majoria de locals tenen restringit l’accés i prohibit l’ús dels serveis. I no només això, a Manresa, per exemple, els únics lavabos públics que hi ha al centre ara estan tancats per la covid-19 i tampoc s’hi pot entrar.\nL’angoixa que provoca la por de no trobar un lavabo i el tabú que encara hi ha al voltant de la malaltia fa que, segons l’Imma, hi hagi molta gent que opta per no sortir de casa per no patir vergonya. Ho confirma a l’ACN el president de l’Associació de malalts de Crohn i colitis ulcerosa, Àlex Amo, qui assegura que hi ha malalts a qui ara mateix els costa sortir de casa per por de no trobar un lavabo accessible en el moment en què ho necessiti.\nDe la seva banda, la Digestòloga de l’Hospital Sant Joan de Déu de Manresa, Jordina Llaó, assegura que el fet de no trobar lavabo, per a un malalt de chron o colitis ulcerosa, és angoixant. “Abans ja ho patien, però ara encara més perquè també han notat més reticència a l’hora de deixar entrar al lavabo”, explica Llaó\nAfortunadament, sempre hi ha gent amb empatia. És el cas del bar Cal Manel de Manresa. Un dels seus treballadors, Berni Sorinas, explica que “és de sentit comú”. “Ho hem fet sempre i ara amb la covid-19, encara més”, afegeix.\nPla general de l’Imma Torrecillas, malalta de Crohn, mentre consulta l’aplicació ‘No puc esperar’ per saber quins lavabos té disponibles més a prop.. (Estefania Escolà /ACN)\nProjecte ‘No puc esperar’\n‘No puc esperar’ és un projecte impulsat per l’Associació de malalts de crohn i colitis ulcerosa. Es tracta d’una xarxa de locals que deixen utilitzar els seus serveis. Els malalts s’identifiquen amb una targeta que se’ls ofereix, i això els permet estalviar-se explicacions. També disposen d’una aplicació per a telèfons mòbils que geolocalitza aquests locals i el malalt pot saber quin és el lavabo que té més a prop. Sovint, quan hi ha un brot, els malalts no poden recórrer més de 100 metres fins al lavabo.\nMolts dels locals que formen part d’aquesta xarxa, per culpa de la pandèmia i les restriccions, ara mateix es troben tancats.\nBones notícies: Descens de casos confirmats positius a Castellbell i el Vilar\nResposta de la Plataforma C-55 a la gratuïtat encoberta de la C-16 com a ronda de Manresa les 24 hores del dia entre setmana a partir de setembre


Lépin-le-Lac - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n45° 32′ 07″ N, 5° 47′ 40″ E / 45.5353°N,5.7944°E / 45.5353; 5.7944Coord.: 45° 32′ 07″ N, 5° 47′ 40″ E / 45.5353°N,5.7944°E / 45.5353; 5.7944\nLépin-le-Lac és un municipi francès situat al departament de la Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 356 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Lépin-le-Lac era de 356 persones. Hi havia 139 famílies de les quals 33 eren unipersonals (21 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 53 parelles sense fills, 41 parelles amb fills i 12 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 234 habitatges, 144 eren l'habitatge principal de la família, 87 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 203 eren cases i 30 eren apartaments. Dels 144 habitatges principals, 113 estaven ocupats pels seus propietaris, 24 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 7 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 7 en tenien dues, 22 en tenien tres, 21 en tenien quatre i 93 en tenien cinc o més. 93 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 65 habitatges hi havia un automòbil i a 66 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Lépin-le-Lac el 2009\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 225 persones, 165 eren actives i 60 eren inactives. De les 165 persones actives 154 estaven ocupades (81 homes i 73 dones) i 11 estaven aturades (6 homes i 5 dones). De les 60 persones inactives 17 estaven jubilades, 12 estaven estudiant i 31 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Lépin-le-Lac hi havia 168 unitats fiscals que integraven 434,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 19.573 €.\nDels 37 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses alimentàries, 3 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 3 d'empreses de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 5 d'empreses de transport, 9 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 3 d'empreses immobiliàries, 4 d'empreses de serveis, 2 d'entitats de l'administració pública i 3 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 7 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina de correu, 1 paleta, 1 fusteria, 1 lampisteria, 1 perruqueria, 1 restaurant i 1 agència immobiliària.\nL'any 2000 a Lépin-le-Lac hi havia 4 explotacions agrícoles.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lépin-le-Lac\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Lépin-le-Lac a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Lépin-le-Lac a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lépin-le-Lac&oldid=29356277»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 gen 2022 a les 09:41.


El mercat d'hivern tanca l'aixeta\nEl Premià registra tots els rècords d'entrades i sortides\nDarrers moviments concretats a Segona B i Tercera\nREDACCIÓ Barcelona 01/02/2011 08:00\n260x366 Rayo (esquerra) no es mourà del Lleida / PERADELLEIDA.COM Rayo (esquerra) no es mourà del Lleida / PERADELLEIDA.COM\nComença el mes de febrer i això vol dir que el mercat d'hivern queda finalment tancat per a tots els equips de Segona B i Tercera. A partir d'ara, només una baixa mèdica certificada de llarga durada pot permetre un equip donar de baixa una fitxa per incorporar-ne una altra.\nA darrera hora, diversos equips han acabat de perfilar les seves plantilles. A Segona B, el Badalona ha incorporat a Miguel Ángel Lozano i Óscar Reyes. El defensa de l'Albacete, Rafa Santa Cruz, ha fitxat per L'Hospitalet i Enric Tarrés, fins ara a l'Espanyol B, és la nova alta del Sant Andreu. La Gramenet ha sumat a les seves files a Bustillo, del Badalona. La resta d'equips catalans no van registrar moviments. La peça més buscada de la categoria, el migcampista Ruben Rayos "Rayo", del Lleida, finalment acabarà la temporada a la Terra Ferma.\nA Tercera, Sergio Ginés (Espanyol B) ha fitxat pel Vilafranca i Ruben Salvador (Premià) per l'Europa, com a moviments en les darreres hores. Entre tots els equips catalans de les dues categories estatals, el rei del mercat és sens dubte el Premià, que ara es veurà obligat a no augmentar el nombre de canvis de la seva plantilla més a la força que no pas per voluntat. L'equip entrenat ara per Jaume Creixell ha incorporat ni més ni menys que onze noms nous a les seves files al mercat d'hivern, sumant ja gairebé cinquanta fitxes utilitzades aquesta temporada.


Oltra: “La gestió del PP en l’Aeroport de Castelló és, a més de vergonyosa, una sagnia constant de diners públics” – Compromís\nOltra: “La gestió del PP en l’Aeroport de Castelló és, a més de vergonyosa, una sagnia constant de diners públics”\nPublicat el 26 d'Octubre de 2013 en Economia i Ocupació\nLa portaveu adjunta de Compromís, Mónica Oltra, ha assegurat hui que el fet de què el Consell haja hagut de licitar obres per valor de 650.000 euros per a arreglar desperfectes de l’Aeroport de Castelló és una prova més del pou sense fons que és des del seu origen esta inutilitzada infraestructura.\nPer a Oltra, “el despropòsit del govern del PP amb l’aeroport del PP no té límits i no serà perquè no els ho hem advertit. Des d’aquella vergonyosa inauguració de l'”aeropuerto del abuelito“, hem realitzat constants preguntes parlamentàries sobre els desperfectes d’eixa obra recepcionada pel Consell sense estar acabada, advertint de la caducitat de la garantia de les obres i reclamant que l’empresa concessionària se’n fera càrrec”.\n“Aquella fantasmal inauguració electoralista de l’aeroport en març de 2011, està tenint conseqüències nefastes; la inauguració va ser completament irregular al ser un obra no recepcionada, sense cap mesura de seguretat; les obres es van recepcionar dies després, i de manera incompleta i amb múltiples deficiències, i a hores d’ara, sense que es tinga cap ús, ni cap correcció de les demanades fetes i ja sense cap garantia per reclamar-li a la concesionària”.\nLa inoperància del govern del PP ha fet que s’encarisca encara més una obra que ja ha suposat una despesa de 150 milions d’euros de diners públics que segueixen augmentant sense que entre en funcionament.\nSegons Oltra “a més de la vergonya i del ridícul més espantós que envolta tot allò relacionat amb l’Aeroport de Castelló, el més greu és que este caprici del PP no deixa de ser una sangria per als ciutadans”.\naeroport de castelló balafiament castelló oltra


El PSPV demanarà en el ple un informe per a saber si és legal la planta solar de Benimallunt « Infobenissa\nEl PSPV demanarà en el ple un informe per a saber si és legal la planta solar de Benimallunt\nEl PSPV de Benissa ha sigut el primer partit en pronunciar-se sobre la planta solar que l’empresa Promociones Jade preveu instal·lar a la partida de Benimallunt. Els veïns d’aquesta partida i els del Rafalet, Vinyent i Racó de Carabou ja han traslladat a tots els grups polítics l’al·legació en què adverteixen que aquest projecte contravé el PGOU i té el seriós inconvenient que pels voltants de la parcel·la on es volen instal·lar 6.400 panells solars (més de 13.000 m2 continus de plaques) hi ha 400 cases.\nEls socialistes van fer pública ahir una moció sobre la planta fotovoltaica que presentaran en el ple del dimarts que ve. Demanen que s’emeta un informe jurídic “sobre la legalitat o il·legalitat d’aquest tipus d’instal·lacions en sòl rústic o no urbanitzable” com és el cas del terreny de Benimallunt.\nTambé advoquen per acordar en el ple en quins llocs del terme municipal de Benissa sí que es podria instal·lar una planta solar “a fi de no perjudicar els veïns de cap partida rural”.\nAmb tot, el PSPV, en la seua moció, ja deixa clar que una instal·lació d’aquest tipus “ha de situar-se en llocs on no existisquen cases i on no siga visible”.\nEls socialistes comenten que són partidaris de la implantació d’energies alternatives i apunten que estan a favor de l’energia solar “com a recurs net i renovable”.\nAclareixen, no obstant això, que el problema està en el fet que la Generalitat Valenciana no ha elaborat un pla que establisca on es poden situar aquestes plantes solars. A més, diuen que tampoc el PGOU de Benissa marca zones de sòl rústic on es pot desenvolupar aquesta activitat de caràcter industrial.\nAdverteixen també de la importància agrària i turística que tenen les partides rurals del poble i sostenen que autoritzar plantes solars de gran grandària menyscaba l’atractiu d’aquestes zones.\nEls veïns ja han recollit 150 al·legacions contra la planta fotovoltaica (4/3/2008)


4 gener, 2019 - horecalleida.es\nArchives for 4 gener, 2019\nInspeccions per les retransmissions futbol als establiments d’hostaleria\nAquesta tardor, amb l’inici de la lliga espanyola, ja vàrem fer un escrit entorn de l’important canvi de tarifes aquesta temporada que s’aplica als nostres locals. Durant el novembre i desembre s’han fet visites a establiments i se n’han denunciat. Les estimacions són, uns 4.000 establiments a tota espanya per oferir les imatges amb directe […]\nRècord de treballadors aquest 2018 a Lleida\nHem tancat el desembre amb prop de 10.000 treballadors afiliats al nostre sector, amb un augment interanual de l’1,9%. És la xifra més elevada que tenim registre a l’hivern. El mes que tenim contractats més treballadors és l’agost, aquest últim amb 10.150 afiliacions. El conjunt de Lleida també està en xifres que sols se superen […]\nEl projecte “Piràmide de corda” dels alumnes de 3er d’ESO de l’Institut d’Aran ha estat el guanyador de Rèpte Aran 2018. Una seixantena d’alumnes de 3er d’ESO de l’IES d’Aran han format els diferents equips que han participat en l’edició de 2018 de Rèpte Aran. Rèpte Aran és una proposta que cerca esperonar l’esperit innovador […]\nPetició de recurs contenciós administratiu i de mesures cautelarísimes davant el TSJC\nSituació dels ERTO’s als 7 municipis del Segrià i restriccions resta del Segrià i La Noguera.\nLa Generalitat elimina la prohibició de tancar les terrasses a les 24 hores, a Lleida ciutat, Alcarràs, Aitona, la Granja d’Escarp, Seròs, Soses i Torres de Segre


Declaro la guerra al món (Montse Virgili)\nTenim molta sort amb el Barça. Farem cua a l'atur vestits de blaugrana\nDeclaro la guerra al món\nMONTSE VIRGILI 31/05/2011 00:00\nDissabte PJ Harvey sortia a l'escenari del Primavera Sound amb el cap ple de plomes d'ocell com un indi que vol declarar-li la guerra al món. Presentava el seu nou disc Let England Shake , una manera de dir "Que Anglaterra tremoli". Sota aquest títol, la cantant anglesa ha publicat el seu primer disc polític, després d'una desena d'àlbums on no sortia del you and me .\nPJ Harvey descriu, des del sentiment ciutadà, el paper del seu país en les guerres de l'Iraq i l'Afganistan i també en els vells conflictes que surten ja als llibres d'història. Harvey, en aquest àlbum, parla de sang, de la fortalesa de morts que envolta el seu país. Al tema England escriu ben clar, tradueixo: "Visc i moriré a Anglaterra i això em posa trista, em deixa un regust amarg". Amb la melodia del que sembla una cançó de bressol, com aquella medicina que t'has d'empassar, tant si ho vols com si no ho vols, la nit de dissabte England sonava més trista que mai.\nPJ Harvey dedicava el tema a Anglaterra però jo tinc un altre país al cap. Ja feia estona que el públic mirava els seus telèfons intel·ligents (aviat ho seran més que els homes) per saber si el Barça guanyava la Champions. Els coets anunciaven la bona notícia. En breus minuts, milers de persones sortirien al carrer per celebrar la victòria del seu club. La gernació i els crits inundarien els carrers i les porteries i esborrarien amb el seu corrent de triomf les imatges del ja descolorit divendres. Aquelles hores de bon matí en què els mossos fotien cops de porra a tort i a dret a plaça Catalunya i també el mateix dia de la vergonyosa compareixença del conseller Felip Puig.\nEl divendres ja és avui un full de diari que es col·loca a terra després de fregar el passadís.\nTenim molta sort amb el nostre Barça. Entrarem per la porta de l'hospital amb la samarreta del Barça perquè ens operi del cor un metge cansat i estressat, un matí del 2024.\nNo caldrà cap guerra, aquí també hi haurà morts. Anirem a la universitat amb la cara pintada de vermell i blau, com aquell que es camufla per anar de safari, farem cua a l'atur vestits de blaugrana i jo, que només tinc el carnet de la biblioteca, sortiré al carrer amb unes plomes d'indi al cap per declarar-li la guerra al món.


Agullent projecta la millora del camí de l'Assegador - TV Digital Ontinyent\nHome > Medi Ambient > Agullent projecta la millora del camí de l’Assegador\nAgullent projecta la millora del camí de l’Assegador\nRedacció TVdigitalOntinyent 07/02/2017\tMedi Ambient Comentaris tancats a Agullent projecta la millora del camí de l’Assegador\nUn grup d’estudiants alemanys que es troben d’intercanvi educatiu a Ontinyent han estat rebuts a l’Ajuntament per l’Alcalde de la ciutat, Jorge Rodríguez. En total són 22 joves estudiants de linstitut Franziskanergymnasium de Kreuzburg, a les rodalies de Frankfurt, que des del passat dijous i fins al proper 9 de febrer es troben pernoctant a cases d’alumnes del Col·legi La Concepció d’Ontinyent amb els quals participen d’un intercanvi cultural i de pràctica d’idiomes anglès, castellà i alemany, que s’estudien en tots dos centres.\nEls estudiants acudien al despatx d’alcaldia acompanyats de 2 professors del seu centre d’origen que els acompanyen durant el viatge, així com per representants del Col·legi La Concepció. Jorge Rodríguez, que rebia els alumnes acompanyat pel regidor d’Educació, Óscar Borrell, animava els estudiants a descobrir i gaudir dels diferents atractius de la ciutat, així com de l’oportunitat formativa que suposa un intercanvi d’estes característiques. Els alumnes alemanys li lliuraven a l’alcalde un obsequi, un calendari elaborat al seu centre educatiu amb imatges i dibuixos de diversos tipus i estils.\nAl programa d’activitats previst per a estos dies, els estudiants alemanys visiten indrets d’Ontinyent com el Palau de La Vila, el Campanar de Santa Maria, el Museu Fester, el casc antic o el Pou Clar, realitzant-se també desplaçaments a altres localitats com ara Bocairent, Benidorm o València.\nAnterior 22 estudiants alemanys d’intercanvi són rebuts per l’alcalde d’Ontinyent\nSegüent Dissabte es lliuren els trofeus del XIV Campionat d’hivern de raspall de la Mancomunitat\nLa pineda ‘La Torre’ i la zona verda de l’entorn del camí de Benissoda, al …


Conclusions del Tema General de l'Escola d'Estiu 2012 by Rosa Sensat - issuu\nEls referents de l’escola democràtica han fet aportacions per afrontar l’autoritat en el terreny del viure junts. En la història de la pedagogia els qui han resolt el tema de l’autoritat són aquells que s’han centrat a transformar la manera d’aprendre. Creiem que hem de saber afrontar conjuntament aquestes dues dimensions, principalment en un moment de canvis trepidants com els que ens toca viure; perquè el que no ha canviat és la capacitat que veiem en totes les persones per aprendre. Continuem tenint-hi confiança. Autoritat a l’escola, autoritat del mestre. Cap societat pot renunciar ni a les normatives ni a les sancions, però creiem que tota reflexió sobre l’autoritat a l’escola s’ha de fer sense perdre de vista l’interès superior de l’infant. L’escola i l’institut, vistos com aquest mirall que projecta la imatge de la societat, ha de saber construir l’autoritat moral per damunt de l’autoritat legal, i això demana un gran esforç d’autocrítica i de coherència. Els mestres i professors hem de saber reformular la nostra funció. La societat actual ofereix una gran accessibilitat a la informació. Hem de saber evitar el risc de generar divisòries socials amb els qui no tenen al seu abast els instruments que permeten l’accés a la informació i a les noves formes de comunicació. El diàleg amb l’exterior que ofereix una escola oberta facilita els comportaments solidaris, perquè es comprenen millor les relacions entre els coneixements i els fenòmens. Escola oberta també a metodologies, diversificant les maneres d’ensenyar per poder acollir millor les diferents maneres d’aprendre. Volem reivindicar la necessitat que cada mestre i professor visqui l’autoritat com una forma d’apropar-se a l’altre, respectant la pròpia experiència, habilitats i coneixement, així com els dels altres, que li permet trobar l’equilibri entre escoltar i parlar, donar i rebre, establint amb els infants, els joves, les seves famílies i els companys una relació respectuosa, educadora. Pensem que serà interessant-se per les passions i acollint les dificultats dels altres que n’obtindrà la reconeixença. Sabem que construir junts és més costós que fer-ho sols, però també és més sòlid. Hem de saber utilitzar temps per acabar guanyant-ne, i això ens exigeix en primer lloc ser honestos: tenir una actitud i uns valors practicats, més que proclamats o exigits. Mestres i professors tenim una gran responsabilitat per resoldre aquesta tensió, aquest equilibri difícil que hi ha entre la necessitat de les normes d’organització social i el dret a la participació de tots, perquè l’objectiu de l’exercici d’autoritat ha de ser acompanyar els infants i joves perquè esdevinguin persones autònomes i lliures. Barcelona, 13 de juliol de 2012\na Escola d’Estiu 2012\nConclusions del Tema General autoritat sense autoritarisme\nHem pres consciència que som hereus d’una història feta de trobades entre cultures i grups humans diversos. Els pobles que històricament han conformat la nostra identitat cultural, juntament amb el patrimoni de la nostra escola, han contribuït a construir una imatge d’infància i d’autoritat que condiciona la nostra mentalitat actual, de manera més o menys conscient. Durant aquestes sessions ens hem proposat afrontar el que pot explicar i contenir aquesta relació complexa entre les persones, siguem infants, joves o adults. Una relació feta d’equilibri d’identitats i de llibertats, que condicionen l’estil del que representa fer escola i ser mestre. Ha estat un tema apassionant que ens ha permès aprofundir en les nostres arrels culturals i en la manera com patim o exercim l’autoritat. Hem afrontat aquest tema amb una visió polièdrica, feta des de la matemàtica, la psiquiatria, la història de l’educació, les tecnologies, la filosofia, el cinema... Hem mirat les escoles i els instituts com a mirall de la nostra societat amb la convicció que potser més que netejar o canviar el mirall el que cal és canviar-nos nosaltres, canviar la nostra realitat. I això no serà possible si no modifiquem la nostra mentalitat, ajudats per idees que ens portin al terreny de la governança basada en decisions i normes compartides. Amb aquesta reflexió pretenem exposar idees i mirades noves, que s’obren com finestres per mirar la realitat. Aquesta nova mirada podrà contribuir a fer canviar la nostra mentalitat. El nostre patrimoni d’autoritat. Per tal d’alliberar-nos d’una dependència excessiva dels nostres orígens el primer exercici que hem fet és prendre’n consciència. Hem fet una mirada enrere per saber què va ser i què no va ser l’autoritat, per trobar en la tradició el que volem fer nostre i el que volem mirar de canviar.\nLa Il·lustració promou canvis tímids que amb l’aparició dels corrents pedagògics dels segles XVIII i XIX provoquen un gir copernicà, que obliguen a reelaborar la imatge d’infant, de mestre i, per tant, d’autoritat i d’escola. Models i crisis dels models d’autoritat. Hem vist que els moments crítics de la història de la nostra societat han representat oportunitats per transformar els models d’autoritat. Per tant no té sentit anar a buscar en el passat solucions per als problemes d’avui. La inseguretat ens pot portar a buscar certeses en paradigmes coneguts del passat, però hem vist que cada context, cada moment, ha de crear noves maneres d’organització per construir la llibertat de les persones. En els moments actuals hi ha una col·lisió entre l’herència històrica del concepte d’autoritat i el reconeixement dels drets dels infants, encara no conquerits del tot. A més, les transformacions econòmiques i culturals també estan canviant les relacions i els rols, tant a la família com a la societat. Pensem que el paternalisme que sembla imposar-se és una nova forma d’autoritarisme, així com el dirigisme competitiu, que pretén construir una societat com un conjunt d’individus en competència i no com un grup de persones competents en cooperació. Per aquest motiu creiem que més que cercar una excel·lència entesa com l’individualisme portat a l’extrem i que no és respectuosa amb les capacitats i diferències de tothom, hem de saber construir la qualitat generalitzada del sistema, que garanteixi les oportunitats de creixement de totes les persones.\nL’etimologia ens ajuda i ens ofereix una primera lectura sorprenent quan descobrim que “educació” i “autoritat” són dos termes etimològicament sinònims, que tots dos contenen el sentit de fer créixer, de consolidar, de fornir, d’alimentar. Per afrontar el binomi autoritat-autoritarisme trobem el sentit de l’auctoritas, com aquella que es fonamenta en el prestigi social d’una persona, enfront de la potestas, que és l’autoritat de dret, la que emana d’un poder superior.\nAutoritat i vida democràtica. Cal dotar de sentit les accions i les pròpies actituds per obtenir el reconeixement del col·lectiu que es té la responsabilitat de representar. Ara, doncs, toca practicar, més que explicar, un model d’organització de les relacions entre les persones, perquè la imposició de normes que no s’han acordat genera hipocresia i no permet construir disciplina autònoma. L’excés de disciplina imposada fa les persones dependents, no lliures. L’autoritat neix de l’exercici de la llibertat i de l’existència d’espais col·lectius de construcció.\nLa tradició que neix del nostre llegat hebreu i grecollatí ha desplaçat el concepte d’autoritat cap a la imposició del poder de l’adult home davant l’infant, a qui calia sotmetre fins i tot amb violència per ajudar a sortir de la seva condició. L’herència de la romanitat i del cristianisme matisa aquesta concepció amb la pàtria potestat, amb una visió menys violenta i més protectora, però que continua menystenint el valor de l’infant. Quan apareix l’escola, aquesta herència es transfereix del paterfamilias cap al mestre, condicionant el seu rol fins als nostres dies.\nEn educació hi ha més presència de tradició que de renovació, i en conseqüència l’impacte del bagatge tradicional en la nostra pràctica és molt més fort que el de les propostes renovadores. Per això creiem que no hem de perdre l’esperança de construir la nostra realitat integrant els valors que els referents en pedagogia han aportat a l’escola. No ens sentim orfes de referents, però treballem perquè la fragilitat de les idees renovadores no sigui un pretext ni una oportunitat per fragmentar ni interrompre la història de l’educació.\nConclusions del Tema General de l'Escola d'Estiu 2012\nLes conclusions del Tema General de l'Escola d'Estiu 2012: Autoritat sense autoritarisme.