Inici Història de les Ideologies L’antisemitisme europeu com a motor de pensament\nTheodor Herzl: Del cas Dreyfus al primer congrés sionista de Basilea (1897)\nLa visita de Herzl a Israel. Els primers dies del viatge a bord del vaixell rus "Nikolai II", navegant des d'Alexandria cap al port de Jaffa. Fotografia: Wikipedia Commons\nTheodor Herzl va néixer el 2 de maig de 1860 a Budapest en un ambient burgès i acomodat, al que era llavors el Regne d’Hongria durant els temps de l’Imperi Austrohongarès, en el si d’una família jueva germanoparlant originària de la ciutat de Zemun, del districte de Belgrad, la capital de Sèrbia.\n“Mentre va ser estudiant, envoltat d’un clima d’antisemitisme i prejudicis nacionalistes, no va deixar de sentir-se humiliat”.\nTheodor Herzl va estudiar fins als deu anys en una escola jueva, després en una escola laica que hauria d’abandonar a causa de l’ambient antisemita que hi regnava i finalment, en una escola protestant. En morir la seva germana Paulina l’any 1878, la seva família es va traslladar a Viena, on realitzà el doctorat de Dret. Theodor va dedicar-se a la professió jurídica, que alternava amb la seva pertinença a l’associació “Burschenschaft” per la unificació alemanya amb la qual Herzl demostrava ser fill de la seva època, en què els jueus alemanys i d’altres països se sentien nacionals i només aspiraven a ser el millor dels patriotes. El lema de la Burschenschaft era “Ehre, Freiheit, Vaterland” (Honor, Llibertat, Pàtria).\nEls pogroms del darrer terç del segle XIX van canviar radicalment a molts jueus europeus. La majoria van deixar de creure en l’humanisme per derrotar l’antisemitisme.\nAferrat infantilment a la seva mare i subjecte a crisis d’entusiasme i malenconia, sentia per la seva sexualitat una mena de repulsió que es traduïa en odi vers el seu penis circumcís i en vergonya per la seva condició jueva. Mentre va ser estudiant, envoltat d’un clima d’antisemitisme i prejudicis nacionalistes, no va deixar de sentir-se humiliat tot fent seus els arguments dels seus enemics: admirava l’ideal wagnerià, l’individu idealitzat per la pàtria amant dels joves esperits i el pangermanisme “ari”. Com dirà l’escriptor austríac Stefan Zweig anys més tard: “impuls inconscient d’emancipar-se de tot el que s’havia tornat estret: el judaisme, l’exclusivista i fred afany de guanyar diners”.\n“Antisemitisme”: significació del prejudici racial i polarització de l’ús\nAdolf Stoecker va apoderar-se del concepte antisemitisme i el convertí en leitmotiv del seu programa polític: “una nació dins una altra nació, un Estat dins un altre Estat i d’una raça enmig d’una altra raça”.\nLa paraula “antisemitisme” es va sentir per primera vegada el 1879 de la boca del periodista alemany Wilhelm Marr (curiosament fill d’un jueu que havia abraçat entusiasmat la Revolució Alemanya de 1848) que més endavant fundaria la “Lliga antisemita”, la primera associació alemanya que refusava la conversió cristiana dels jueus i en demanava l’expulsió del país. Segons Marr, els jueus, més que uns individus que professaven una religió no cristiana, eren els responsables de l’hostilitat a la nació alemanya.\nAdolf Stoecker, pare de l’antisemitisme contemporani europeu. Va tergiversar el concepte filològic de semitisme i el va convertir en un concepte “racial” al darrer terç del segle XIX. Fotografia: Bildnachweis: Gemeinfrei (public domain)\nAl segle XVIII, August von Schlözer i Johann Gottfried Eichhorn foren els pioners en parlar de nacions “semítiques” com a grup filològic, on es descrivia els jueus com a poble semita (dins el mateix camp que l’àrab, l’etíop i l’arameu) i per tant, no descendent dels aris. A principis del segle XIX, Franz Bopp inventà el terme correlatiu de llengües indogermàniques, que Friedrich Max Müller revisaria i actualitzaria per llengües àries.\nEl pastor luterà Adolf Stoecker, fundador el 1878 del Partit Socialcristià dels Treballadors, va apoderar-se del concepte antisemitisme i el convertí en leitmotiv del seu programa polític, per tal d’acabar amb “una nació dins una altra nació, un estat dins un altre estat i d’una raça enmig d’una altra raça”. Tot i tenir un vessant religiós l’antisemitisme més clàssic, segons el qual els jueus eren els amos dels grans bancs internacionals i de les transaccions borsàries, Stoecker fou el primer a anar més enllà afirmant que els jueus eren una “raça” i que per tant, la seva conversió al cristianisme no era el final del seu poder econòmic.\nTreball de periodista: corresponsal a París i canvi d’actitud\nTheodor Herzl al seu despatx amb els seus tres fills. Fotografia: Wikipedia Commons\nLa primera ocupació de Herzl va ser com a empleat no assalariat dels tribunals de Viena i Salzburg, encara que ell aspirava a convertir-se en jutge malgrat que la seva condició de jueu no ho permetia. Karl Lueger era l’alcalde de Viena en aquells temps. Era un antisemita ferotge i les seves prèdiques contra els jueus van omplir molts diaris durant anys, seguint els patrons de Georg von Schönerer. Un tal Adolf Hitler, un pintor fracassat de províncies a la Viena de principis del segle XX, va considerar a Lueger “el millor alcalde alemany de tots els temps”.\nHerzl va combinar la pràctica professional amb la seva activitat com a escriptor i periodista. Va escriure comèdies gairebé totes relacionades d’alguna manera amb la qüestió jueva. Entre els títols més coneguts figuren: Seine Hoheit (Sa Altesa), Der Flüchtling (El refugiat), Das neue Ghetto (El nou ghetto), Solon in Lydien (Soló en Lidia), Unser Katchen (La nostra Catalina), Grethel, Prinzen aus Genieland (Prínceps del país dels genis), per a ser representades als teatres Wallner Theater de Berlin i al vienès Hofburgtheater. Aquestes comèdies, en el seu temps celebrades per un sector del públic vienès i berlinès, van obtenir un èxit discret, demostrant, que el teatre no era el veritable camp de treball per a Herzl, com tampoc la poesia, que a estones conreava lliurement. La seva vocació era el periodisme i va abandonar la jurisprudència dedicant-se exclusivament a les lletres.\nHannah Arendt va definir a Theodor Herzl com un intel·lectual típic i únic, exponent de la nova era en la qual els jueus, produirien desproporcionadament pensadors que es llançaven a millorar el món.\nEl 1891 va assumir la corresponsalia a París del diari Neue Freie Presse, un important mitjà de referència a l’Imperi Austrohongarès representant dels corrents més liberals vieneses. A la capital francesa va analitzar el creixement continu de l’antisemitisme i va començar a implicar-se emocionalment en el “problema jueu”, al que fins aleshores no li havia prestat massa atenció. Al principi, va mantenir la tesi assimilacionista, que defensava la conversió religiosa al cristianisme (catòlic o protestant) i aplicació de les tesis del socialisme, com feien els jueus russos. Ell mateix, però va rebutjar aquestes solucions quan l’any 1894 va ser testimoni del famós episodi d’antisemitisme conegut com el “cas Dreyfus”, que involucrava un oficial militar francès jueu assimilat, acusat falsament de traïció per espiar a favor de l’Imperi Alemany. Als periodistes “jueus” se’ls va prohibir taxativament l’entrada a les sessions del judici contra el militar francès, i també als periodistes acreditats de mitjans alemanys, per por a què poguessin destruir o crear falses pistes. Herzl, que no era alemany sinó austríac, va poder accedir al judici i recollir tot el que s’hi va dir.\nEn aquest lapse de temps, va mantenir una agra polèmica amb l’Associació per Combatre l’Antisemitisme d’Àustria. Va escriure que la judeofòbia no havia enfrontar-se amb mitjans apologètics ni filantròpics, sinó amb una activitat social perseverant i abraçadora. Al cas de França li va dedicar un altre article (“Antisemitisme francès”) en el qual contrastava la violència anti jueva d’Europa Central amb “el sentit comú i amor per la justícia al poble francès” (Com va poder proliferar l’antisemitisme al país de la igualtat, la llibertat i la fraternitat?) que va suposar eren garantia de la fugacitat del fenomen.\n“Moses Hess, un camarada de Karl Marx i Friedrich Engels, havia pronosticat al seu llibre ‘Rom und Jerusalem’ una societat socialista jueva a Palestina, que el nacionalisme més radical portaria a l’antisemitisme racial”\nImmers en el seu projecte de transformar l’antisemitisme com a força motriu, Herzl, encara que no es va comprometre en el cas Dreyfus, va decidir el 1895, arran d’una “il·luminació”, posar en pràctica un vast programa d’evacuació dels jueus europeus cap a altres territoris: Argentina, Uganda i finalment Palestina. Anys abans, el 1882, a la ciutat russa d’Odessa, el metge jueu Leon Pinsker, havia publicat un assaig titulat Autoemancipació, advertint sobre la vulnerabilitat dels jueus en no disposar d’un país i no disposar d’un govern propi.\nSi ens remuntem encara més anys enrere, al 1836, un rabí asquenazí de Prússia, Zvi Hirsch Kalischer, havia acudit als Rothschild i als Montefiore (grans patricis jueus de la city de Londres) amb una proposta per finançar una nació jueva, i escriuria més tard el seu llibre Buscant a Sió. Per altra banda, Yehuda Hai Alchelai, un rabí sefardita de Sarajevo, havia proposat que els jueus del món islàmic triessin als seus líders i compressin terres a Palestina.\nEl 1862, l’alemany Moses Hess, un camarada de Karl Marx i Friedrich Engels, havia pronosticat al seu llibre Rom und Jerusalem: Die letzte Nationalitätenfrage: Briefe und notin (“Roma i Jerusalem: l’última qüestió nacional”), una societat socialista jueva a Palestina, que el nacionalisme més radical portaria a l’antisemitisme racial. Per cert, Hess havia introduït a Marx i Engels al comunisme i va tenir un paper destacat en la teoria de la dialèctica de la història i del materialisme històric de Marx.\nHerzl era un progressista amb idees igualitàries i laïcistes molt avançades per al seu temps.\nEl més insòlit d’aquesta història és que al principi, Herzl va aconseguir convèncer les potències colonials -l’imperi otomà, els estats europeus- i després a milers de jueus de la diàspora, que el seu projecte era factible. Era una idea romàntica, construir un estat nou per a un poble que s’havia dispersat pels cinc continents. Una aventura semblant als precursors romàntics francesos i britànics (Lord Byron) quan van recuperar “la vella Grècia” a principis de 1830, proclamant un nou estat hel·lènic i expulsant els otomans d’Atenes. Succeiria el mateix amb els jueus?\nLa construcció d’una llar nacional jueva: entre el kàiser i el sultà\nCelebració del segon Congrés Sionista a Basilea (1898). Fotografia: Wikipedia Commons\nTot just dos anys després del cas Dreyfus, Theodor Herzl es bolcà el seu nou ideal sionista en una obra, Der Judenstaat: Versuch einer modernen Lösung der Judenfrage (L’Estat jueu: assaig d’una solució moderna de la qüestió jueva) que publicà en idioma alemany (cosa que s’ignora moltes vegades) el 1896 i en la qual proposa la creació d’un estat modern per a tots els jueus del món. Contràriament al que es podria esperar, el llibre no és ben acollit entre els jueus, sobretot entre els més ben instal·lats a les elits i els corrents d’opinió més influents, com és el cas de la família Rothschild, més interessats en assimilar-se amb els seus connacionals mitjançant els negocis al més alt nivell que en exaltar la seva condició de jueus.\n“A Basilea vaig fundar l’Estat jueu. Això no ho puc dir en públic perquè es riuran de mi”. (Theodor Herzl)\nUn any després, funda a Viena Die Welt (“El Món”), el primer diari sionista oficial, i organitzà el Primer Congrés Sionista, que tingué lloc a la ciutat de Basilea, a la neutral i pacífica Suïssa, en el que hi pregueren diverses resolucions entre les quals, l’adopció d’un Himne Nacional, la Hatikva, i una bandera; la compra de terres i la formació dels famosos “kibutz”; el trasllat de jueus cap a Palestina, i l’elecció d’Herzl com el seu president, càrrec que no abandonarà fins a la seva mort.\nAcabat el Primer Congrés Sionista, Herzl va escriure al seu diari: “A Basilea vaig fundar l’Estat jueu. Això no ho puc dir en públic perquè es riuran de mi. Encara que es posseeixi un territori, l’Estat és sempre una cosa abstracta i invisible per a la majoria”. Herzl va esdevenir una nova espècie de polític i publicista, recorrent tot Europa amb tren per convèncer reis, emperadors, ministres i magnats de la premsa. La seva inesgotable energia va agreujar un cor feble que amenaçava de provocar-li un ensurt en qualsevol moment.\nHerzl va desenvolupar la idea del sionisme i va intentar aconseguir el suport dels grans filantrops jueus de l’època, els barons Hirsch i Montefiore.\nHerzl inicia una intensa activitat diplomàtica que el portà a visitar el soldà otomà a Istambul, el papa a Roma, el kàiser a Alemanya i altres mandataris, o assistir a la conferència de Pau de l’Haia l’any 1899, en la que es reglamentà la guerra, es creà un tribunal internacional d’arbitratge i es realitzà un intent de limitació dels armaments. Fins i tot, Theodor Herzl es va cartejar amb l’alcalde àrab de Jerusalem, Yusuf Dia al-Khalidi, que el va instar de forma molt cordial i amable a trobar una llar nacional per als jueus en una altra part del món. Herzl també va ser convidat a testificar davant la Reial Comissió Britànica sobre la immigració estrangera.\nEls Rothschild, com hem dit abans, van menysprear el sionisme i a Herzl, però no sir Francis Montefiore. Francis Montefiore pertanyia a nova generació de jueus i no va dubtar en presenciar els primers congressos sionistes de Basilea. Herzl, més que suports necessitava “bons contactes”, així com un potentat que intervingués davant el sultà otomà, perquè Palestina seguia essent encara una província de l’Imperi Otomà que no havia caigut en mans de cap potència europea, i ni francesos ni britànics tenien aparentment intencions de “pispar” la regió als turcs. Herzl va decidir que el seu estat jueu havia de parlar alemany, així que va acudir a l’autèntic model de monarca modern, el kàiser alemany Guillem II, que d’altra banda era el gran valedor d’un Imperi otomà en decadència. El soldà turc necessitava els diners alemanys per reformar l’imperi i al mateix temps, evitar que francesos i anglesos controlessin les províncies més llunyanes com Mesopotàmia, Síria, Cirenaica (annexionada a l’imperi colonial italià el 1912) o Palestina.\nLa colònia britànica d’Uganda (Kenya, en l’actualitat) fou la única proposta en ferm que van oferir els europeus per “crear” un estat jueu. Fotografia: Ed Wright, Wikimedia Commons.\nLes negociacions per establir un estat jueu\nEl kàiser Guillem II era un defensor de la causa jueva una mica insòlit i del tot controvertit. Quan es va assabentar que alguns jueus s’estaven instal·lant a l’Argentina, va exclamar: “Ah! Si jo pogués enviar-hi també als meus”, i en sentir parlar del sionisme d’Herzl va declarar: “Estic molt a favor que els jueus marxin a Palestina. Com més aviat s’aclareixin, millor!”. Per cert, anys més tard, ja com a kàiser deposat, Guillem II proposaria l’exterminació en massa dels jueus utilitzant el gas. Així i tot, Herzl va alertar perillosament que “els antisemites s’estan convertint en els amics en què més podem confiar”.\nHerzl també es reunia amb regularitat amb els industrials jueus d’Alemanya i va fer amistat amb l’armador jueu Albert Ballin, un antisemita acèrrim. En una reunió privada, Ballin es despatxaria a gust contra els jueus alemanys: “paràsits del meu imperi” que, “deformaven i corrompien Alemanya”.\nEl soldà Abdul-Hamid II (que el 1909 seria derrocat pels Joves Turcs), va rebutjar amb fermesa el pla de Herzl i les seves intencions de disposar de terres a la costa de Palestina. En una carta dirigida a la seva filla el 1898 va escriure: “Els jueus poden estalviar-se els seus milions, quan el meu imperi estigui dividit potser aconsegueixen Palestina sense pagar res, però només el nostre cadàver podrà ser dividit”.\nL’escriptor libanès Najib Azouri havia observat l’evolució simultània de les aspiracions jueves i àrabs, i també que estaven destinades a xocar.\nFem ara un petit salt en el temps en la història de Herzl i anem l’any 1909. En una ostentació d’entusiasme amb tints medievals, Albert Antebi, un ric empresari jueu conegut pels seus admiradors com “el Pachá jueu” i pels seus detractors com “el Petit Herodes”, va llançar tres-centes barres de pa a la multitud congregada a la Porta de Jaffa de Jerusalem, per celebrar el derrocament del soldà d’Istanbul.\nPer la seva part, els àrabs celebraven que amb el nou govern dels Joves Turcs, la repressió, les pràctiques cruels de la policia secreta del soldà, la censura i els impostos abusius deixarien de ser un problema. Els àrabs creien que quedarien per fi alliberats del despotisme otomà i van triar als notables Uthman al-Husseini i al nebot de Yusuf Khalidi (alcalde de Jerusalem de 1899 a 1907), Ruhi Khalidi, un escriptor, polític i home de món per representar-los al Parlament otomà. A Istanbul, Ruhi Khalidi es va convertir en el vicepresident del Parlament i va utilitzar la seva posició per fer campanya contra el sionisme i les compres de terres per part dels jueus.\nEls primers nacionalistes àrabs no estaven segurs de si volien un regne centrat a l’Aràbia o a la Magna Síria (“Gran Síria”), però ja l’escriptor libanès Najib Azouri havia observat l’evolució simultània de les aspiracions jueves i àrabs i també que estaven destinades a xocar. El sionisme de Herzl era un moviment sòlidament establert, amb un amic poderós a Gran Bretanya. En iniciar-lo el 1895, va donar al sionisme una davantera de gairebé vint anys sobre el seu equivalent nacionalista àrab, i aquest fet seria absolutament decisiu. De totes maneres, quan Herzl va morir a principis del segle XX, el sionisme encara era només una tendència minoritària dins dels grans corrents religiosos i seculars de l’evolució jueva.\nEn general, els fundadors del sionisme van ser no només occidentals, sinó (als ulls dels jueus ortodoxos) també ateus.\nFins a la Primera Guerra Mundial, la gran majoria dels rabins del món, reformats, conservadors o ortodoxos, s’oposaven enèrgicament al sionisme secular. A Occident, els rabins coincidien amb els jueus seculars i assimilats (com era el cas dels jueus de la city de Londres), que ho veien com una amenaça a la seva posició establerta, perquè suscitava dubtes sobre la seva fidelitat com a ciutadans mentre que a Orient i per descomptat a Rússia, d’on vindrien la majoria dels partidaris del sionisme, l’oposició religiosa era enèrgica i fins i tot fanàtica. Aquest fet tindria conseqüències importants per al futur estat israelià. En general, els fundadors del sionisme no van ser només occidentals, sinó (als ulls dels ortodoxos) també ateus. Sense anar més lluny, quan Herzl va assistir al servei del sàbat, en vigílies del Primer Congrés Sionista de Basilea, era la primera vegada que tornava a aquesta pràctica des de la infantesa, i va ser necessari que se l’instruís sobre les benediccions.\nLa idea que el sionisme religiós i el secular eren dues cares de la mateixa moneda és errònia. Per als jueus religiosos, el retorn a Sió (d’aquí pren el nom el “sionisme”) era una etapa en el pla diví d’usar als jueus com a precursors de la humanitat sencera. Res tenia a veure amb el sionisme, que era la solució d’un problema humà (que no s’acceptava als jueus i que aquests no tenien una llar) amb mitjans humans (la creació d’un estat secular).\nUn nou estat a Uganda, Xipre o Palestina?\n“Al tombant de segle XIX al XX Jerusalem ja era sense cap dubte el centre jueu a Palestina: dels seus 45.300 habitants, 28.000 eren ara jueus”\nHerzl somiava que “si Jerusalem és nostra algun dia, trauré tot el que no és sagrat i destruiré les brutes rateres”, conservant la Ciutat Vella com a patrimoni heretat, igual que Lourdes pels catòlics o la Meca pels musulmans. “Construiria una ciutat completament nova al voltant dels Sants Llocs, buidada, còmoda i amb clavegueram adequat”. Herzl decidiria més tard que Jerusalem hauria de ser compartida: “organitzarem el territori de Jerusalem per fer d’ella una ciutat que pertanyi a tots i a ningú, i els Sants Llocs siguin possessió conjunta de tots els creients”. Al tombant de segle XIX al XX la ciutat de Jerusalem ja era sense cap dubte el centre jueu a Palestina: dels seus 45.300 habitants, 28.000 eren jueus.\nL’any 1883, molt abans de la publicació del llibre de Herzl sobre el futur estat jueu, arribava a Palestina la primera gran onada d’immigració, “aliyá” (retorn), 25.000 jueus, la majoria d’ells procedents de terres russes.\nVint anys abans dels somnis de Herzl i la nova Jerusalem, el 1878, els jueus palestins havien fundat la ciutat de Petah Tikvah (La Porta de l’esperança) a la costa, fins i tot els Rothschild, que havien abraçat per fi el sionisme i representats pel baró francès Edmond, van començar a finançar pobles agrícoles (precursors dels kibbutzs), com ara Rishon-li-Zion (El primer a Sió) per a immigrants russos. En total, Edmond donaria la generosa suma de 6,6 milions de lliures esterlines, una fortuna en aquell temps i igual que Montefiore, va intentar comprar el Mur de Jerusalem. El 1887, el muftí de Jerusalem, Mustafà al-Husseini, va acceptar una oferta, però la compravenda no es va tancar. Quan els Rothschild van tornar a intentar-ho el 1897, al-Haram, el xeic de la família Husseini, va bloquejar tota la transacció.\n“Els otomans utilitzarien el sionisme com arma política per frenar un, encara, incipient nacionalisme àrab a la zona de Palestina”\nL’abril de 1903, el pogrom de Kishinev (Chișinău, capital de l’actual República de Moldàvia), amb el suport del ministre de l’Interior del tsar, Viacheslav von Plehve, va desencadenar una onada de matances i terror antisemita pertot Rússia. Herzl, pres del pànic, va viatjar a la capital Sant Petersburg a fi de negociar amb el mateix Plehve, però no va aconseguir res de res, com tampoc del kàiser ni del soldà, tot i que després els otomans utilitzarien el sionisme com arma política per frenar un encara incipient nacionalisme àrab a la zona de Palestina. Va començar a buscar un territori provisional fora de Terra Santa. Herzl necessitava un nou patrocinador i per això va proposar una pàtria jueva a Xipre o al voltant de l’Arish, al Sinaí, part de l’Egipte britànic, ambdós llocs propers a Palestina.\n“Durant els anys 1902 i 1903 Herzl va visitar Eretz Israel (‘la terra d’Israel’) per primera i única vegada en la seva vida”.\nEl mateix any dels pogroms de Kishinev, el primer lord Rothschild, li va presentar a Theodor Herzl Joseph Chamberlain, el ministre britànic per a les colònies, que governava Xipre que va acceptar prendre en consideració la proposta de l’Arish. Herzl va contractar a un advocat perquè redactés un esborrany d’una escriptura de constitució de l’assentament jueu. L’advocat era el polític liberal David Lloyd George, de quaranta anys. La proposta va ser rebutjada, davant la gran decepció de Herzl. Chamberlain i el primer ministre Arthur Balfour li van proposar un altre territori, Uganda, o més aviat una part de Kenya, com a pàtria per als jueus. A falta d’altres alternatives, Herzl va acceptar de forma provisional l’establiment d’una pàtria jueva “transitòria”, però al setè Congrés Sionista (1905), el pla d’Uganda fou refusat.\nTheodor Herzl al vaixell que el portaria a Egipte, 1903. Fotografia: Walter Anton / Wikimedia\nEl viatge de Theodor Herzl a Eretz Israel\nDurant els anys 1902-1903 Herzl va visitar Eretz Israel (“la terra d’Israel”) per primera i única vegada en la seva vida, i al seu retorn va escriure la seva novel·la utòpica Altneuland (“La Vella Nova Terra”), en la qual descriu com seria l’Estat jueu: un país modern, democràtic i pròsper. Herzl va presidir els següents cinc congressos sionistes, en els quals va informar de les gestions diplomàtiques que realitzava i es van decidir aspectes relacionats amb la marxa del moviment; entre altres, la fundació d’un banc, el Jewish Colonial Trust, amb seu a Londres, i del Fons Nacional Jueu (Keren Kayemet Israel). Els continuats viatges (a principi del segle XX, el mitjà de llarg recorregut era el vaixell i els grans transatlàntics) van deteriorar la delicada salut de Herzl, que va morir el dia 3 de juliol de 1904 (20 de Tamuz de 5664, segons el calendari hebreu), a Edlach la baixa Àustria, als 44 anys.\nUn jove anomenat David Grün lamentaria la mort del seu heroi Herzl. Els pogroms van incitar a David Grün, membre del partit socialista Poalei Zion (Treballadors de Sió), a embarcar-se en un dels vaixells de pelegrins (destinats per a russos ortodoxos) que salpaven des d’Odessa i dirigir-se a Terra Santa. El noi de Płońsk (ciutat polonesa sota domini rus) era un cas típic de la segona aliyá (retorn), una onada de pioners laics, molts d’ells socialistes, que opinaven que Jerusalem era un niu de supersticions medievals entre àrabs, britànics i otomans. El 1909, aquests colonitzadors van fundar la ciutat de Tel-Aviv a les arenoses dunes de l’antic port de Jaffa. Per cert, David Grün és el nom del primer president d’Israel, David Ben-Gurion.\nTheodor Herzl: Zionist icon, myth‐maker and social utopian\nerusalem is the holy city,” writes Simon Sebag Montefiore, “yet it has always been a den of superstition, charlatanism and bigotry . . . the cosmopolitan home of many sects, each of which believes the city belongs to them alone.” Jew, Christian and Muslim alike feel compelled to rewrite its history to sustain their own myths.\nDie „Juden in der AfD” und der Antisemitismus – Moses Mendelssohn Zentrum – Potsdam\nDie neue Ausgabe der “Mitteilungen der Emil Julius Gumbel Forschungsstelle” widmet sich mit kritischer Perspektive der 2018 gegründeten Kleingruppierung „Juden in der AfD”. Untersucht wird, mit welchen Mitteln die Gruppe innerparteilich und nach Außen wirkt und welche Funktionen sie erfüllt.\nGRIN – Adolf Stöcker als Wegbereiter des Antisemitismus\nEinleitung 1. Biographie des Hofpredigers Adolf Stoecker 2. Die Gründung der Christlich-sozialen Arbeiterpartei 2.1. Der Umschwung zur Christlich-soziale Partei 3. Der Antisemitismus der Stoecker-Bewegung 3.1 Die antijüdische Demagogie der Christlich-Sozialen Partei (CSP) 3.2 Der Antisemitismus des Adolf Stoecker 4. Schlussbemerkung Quellen Literatur Der Hofprediger Adolf Stoecker ist eine bis heute noch wenig umfangreich betrachtete Person in der Geschichtsforschung.\nJad Adams is intrigued by the visionary life of the man who dreamed the state of Israel Theodor Herzl has to be admired, if only for his audacity. Having won an audience with Baron de Hirsch, the richest man in the world, he subjected him to such remarks as, “You are the great Jew of money, I am the Jew of the spirit.”\nIn den letzten Jahrzehnten des 19. Jahrhunderts durchzog ein Generationswechsel das Bürgertum. Die bislang von Liberalismus und konstitutionellen Forderungen geprägte Generation wurde von einer neuen Bürgerlichkeit abgelöst, die sich weniger an humanistischen Idealen orientierte. Anstatt der egalitären Forderung nach Integration und Bindung der Macht an rechtsstaatliche Grundsätze traten sie für eine nationalistische Wende ein, die Juden und Jüdinnen exkludierte.\nJudenfeindliche Parteien und Verbände bereiteten den ideologischen Nährboden für die Nazis. Der industriell betriebene Völkermord war die furchtbare Konsequenz ihrer Ideologie. Einladung der antisemitischen Gesellschaft von Graz von 1938. (&copy AP) Feindschaft gegen Juden war bis ins 19. Jahrhundert religiös begründet worden. Der “Rassen- antisemitismus” oder “Moderne Antisemitismus” bezeichnet seit dem letzten Drittel des 19.\nRome & Jerusalem – Jew Oughta Know\nIn Rome & Jerusalem, Moses Hess argued that Europe would never fully welcome the Jews, that they would always be hated outsiders. Therefore, the Jews must return to Palestine to build a socialist agricultural society there. This book introduced the idea that Jewish identity could be expressed in nationalism, not religion.\nArticle anteriorArchive, la biblioteca d’accés universal\nProper articleEls dits del “Tres”\nHistòria de les Ideologies set. 29, 2017


Dolores cortés, la principal dissenyadora espanyola de moda de bany, obre a calafell la seva primera botiga a catalunya\nDolores Font Cortés, la principal dissenyadora espanyola de moda de bany, ha obert un establiment a Calafell. És la primera botiga que obre a Catalunya, sota la seva marca, Dolores Cortés (nom de la mare de la dissenyadora i fundadora de la marca). L’establiment, situat al carrer Vilamar, a l’illa de vianants del nucli de la Platja, ofereix les seves darreres creacions, de la mà dels calafellencs Montse Herrera i Isidre Farré.\nLa campanya comercial de Sant Jordi que s’ha posat en marxa aquest matí a Calafell ha aconseguit duplicar el nombre d’establiments i de premis que va tenir en la primera edició, l’any passat. Més de quaranta botigues de tots els sectors i locals de restauració ofereixen, fins al proper 31 de maig, 1.000 premis directes mitjançant un rasca-rasca. Els premis poden consistir en un obsequi o en un descompte en el preu, ja que cada comerciant determina com recompensarà els clients que facin una compra o adquireixin un servei.\nCalafell presenta al sector de la restauració la campanya ‘a casa més’, per fomentar el consum responsable de vi\nL’Àrea de Comerç de l’Ajuntament de Calafell ha presentat aquesta passada nit als restauradors locals la campanya “A casa més”, una iniciativa per fomentar el consum responsable de vi als establiments. La campanya es basa en la idea que el client s’emporti a casa el vi que no ha consumit a taula del restaurant. És una idea de l’empresa calafellenca Gintonic Comunicación, que ja està funcionant a altres indrets de Catalunya.\nCalafell celebrarà aquest cap de setmana vinent la desena edició del mercat d’estocs\nEl comerç de Calafell celebrarà aquest cap de setmana vinent, dies 7 i 8 de març, la desena edició del Mercat d’Estocs. Aquesta iniciativa té la finalitat de facilitar als establiments que liquidin les restes de la temporada i per als compradors és una oportunitat d’aconseguir grans oportunitats i preus especials.\nL'expectació per les novetats de la xatonada derrota el mal temps\nLes novetats que presentava la 8a Xatonada Popular de Calafell han estat capaces de derrotar, aquest matí, l’adversa climatologia amb què ha començat el dia. Tot i la pluja, que ha obligat a traslladar l’acte a una zona d’aparcament coberta del Port de Segur de Calafell, l’afluència de públic ha estat constant al llarg de les prop de quatre hores en què s’ha servit xató. I la màxima expectació era per degustar les receptes, com el gelat, el pa o la pizza de xató, que es presentaven com a fórmula per renovar aquest plat emblemàtic del Penedès.\nL’Ajuntament de Calafell ha requerit els establiments comercials ubicats a l’illa de vianants del nucli de la Platja a treure de la via pública les seves mercaderies, prestatges, aparells de venda automàtica i altres elements comercials i promocionals. La mesura, en aplicació de la normativa vigent, que només autoritza la instal·lació de terrasses del sector de la restauració, vol aconseguir una imatge de qualitat i una plena accessibilitat a un dels principals indrets turístics de tot el municipi.


Nicaragua, entre dos oceans - Jordi Llorens\nNicaragua és una terra de volcans i de grans llacs amb illes interiors, una terra de rius únics amb mil històries, una terra de llacunes recòndites amb un gran esplendor ecològic i d’oceans com el Pacífic i el mar Carib, que banyen les seves costes i enriqueixen el seu territori.\nUna terra que és una bona mostra d’aquesta Amèrica que tremola d’huracans i que viu d’amor, com va deixar escrit Rubén Darío, el poeta nicaragüenc més universal.\nNicaragua m’ha ofert l’alegria i l’exuberància de la seva natura, la magnificència de les seves ciutats colonials i dels seus antics jaciments arqueològics.\nM’ha sorprès gratament l’experiència de compartir, amb la seva gent, un país amb un gran cor.\nMarxo enamorat de la Nicaragua que tant va seduir Julio Cortázar: «Nicaragua tan violentamente dulce como sus bruscos atardeceres, cuando del rosa y del naranja se vira a un terciopelo verde y la noche cae llena de ojos de tigre, oliente y espesa».


El Sant Jordi viurà un absolut impredictible - Carrer Lliure\nEl Sant Jordi viurà un absolut impredictible\nIniciEl Dia a diaEl Sant Jordi viurà un absolut impredictible\n29 de Gener de 2021 0\nArriba molt, amb atletes apuntats que no han corregut aquest any i amb la sensació que és l’any escollit per viure sorpreses de tot tipus\nEl proper diumenge viurem al Palau Sant Jordi el Campionat Absolut (i sub23) de Catalunya, amb la sensació d’haver gaudit de molt poques competicions fins al moment. En un horari que no vèiem des de feia anys (jornada condensada al matí fins a primera hora de la tarda), els atletes buscaran pujar a l’esglaó més alt de l’atletisme català, sense l’esperança de fer grans marques.\nI és que si ens hi fixem en la llista d’inscrits ens donem compte que la gran majoria dels atletes catalans hi seran presents. Només faltaran algunes de les primeres espasses que tenen altres compromisos (Esther Guerrero o Abdessamad Oukhelfen) o bé que han decidit que això del Campionat de Catalunya no va amb ells i no lluitaran per convertir-se en els millors.\nEn nois, destaquen els noms d’Arnau Monne als 60mll, Pol Retamal als 200mll, Bernat Erta al 400mll, Marc Alcalá al 1500mll, Xesc Tresens en alçada o Igor Bychkov a la Perxa. Pel que fa a l’àmbit femení cal destacar a Ona Rossell als 60mll, Carmen Sànchez al 400mll, Douae Ouboukir (que està apuntada al 1500mll i al 3000m), el gran duel en tanques (Xènia Benach al capdavant i amb Del Hoyo o Aitana Radsma), Mònica Clemente i Laura Weyrowitz a la Perxa i Laura Redondo al Pes (allunyada de la seva prova, el martell).\nSerà interessant veure el nivell de diversos atletes que, o bé no han competit, o bé no han estat al nivell que ells desitjarien. En la velocitat, veiem a Pol Retamal apuntat al 60mll i al 200mll, tot recordant que no va acabar de sentir-se còmode en la pista. També veiem a Patrick Chinedu, el veterà velocista del Playas que encara no ha debutat aquest any. En el 800mll serà interessant veure els duels entre joves atletes com Èric Guzmán o Jan Badia.\nAltres duels interessants poden ser en el 1500 a Miquel Doménech i Llorenç Sales acompanyant a Alcalà, en el 3000m entre un andorrà com Nahuel Carabaña i Lahcen Aït Alibou, en els 60mt tots contra Marc Gale (el gran candidat), a l’alçada la lluita per les medalles entre Edgar Climent, Eduard Fàbregas, Héctor Ramos, i els germans Torrero, en Perxa la competència de Bychkov, Aleix Pi, que va executar un magnífic concurs al de clubs, el triple amb Ramon Adalia i joves com Andrey Lavila o Marc Sala amb opcions i el sempre duel interessant en Pes entre Aaron Solà i Jotas Ortega.\nEn l’aspecte femení, tenim en la velocitat grans duels i amb resultat encara per resoldre. A la ja mencionada Rossell, en velocitat tindrem el debut d’Anna Obradors (amb moltes ganes de poder plantar cara), Laia Sola, les tanquistes Benach i Del Hoyo i les joves Anna Monsó i Marina Lamata. També en el 200mll el resultat és difícil de predir.\nEn el 400mll, sense Gallego, baixa d’última hora per unes molèsties, el torn ha de ser per a les dues atletes del barça, Stephanie Saavedra i la jove Geena Stephens, que lluitaran juntament amb Sànchez, la gran candidata. Tant en el 800mll com en el 1500mll veiem apuntades a Irene Bonafonte i Marina Guerrero, amb diferents rivals: a la primera prova a Irene Bonilla i a l’actual rècord sub20 català, Marina Martínez, i a la segona a joves com Paula Blasi. Ouboukir, en el 1500 i en el 3000, tindrà clares opcions tot esperant a veure com reacciona. Naima Ait Alibou la tindrem al 1500m.\nTambé viurem duels interessants a l’alçada (amb joves com Irene Clemente o Ona Bonet), a la llargada amb una Cora Salas en nivell ascendent, amb Diwa Vila al costat, en el Triple amb Naiara Estanga com a gran candidata i en el Pes a Ariadna Domínguez i Anna Ruiz com a rivals de Laura Redondo.\nEl mateix cap de setmana viurem el campionat de Proves Combinades. Els dos campions d’aire lliure, Mar Vico i Jesús Castillo, hi seran presents. Sense Àlex Valverde ni Adrià Navajón , atletes com Julen Garralaga. Pol Vila o Miguel Garcia poden guanyar paperetes per estar entre els primers. En l’àmbit femení, Èlia Rovira i Paula López tornaran a ser les atletes amb més opcions de poder pujar al podi, a l’espera d’altres sorpreses.\nCal tenir en compte que es distribuiran les medalles absolutes i també les sub23. El campionat de Proves Combinades començarà dissabte i diumenge tindrem, entre les 9h i les 16.20h, set hores de moltes proves, molts podis i un assortit de marques que haurem de tenir en compte. El joc ha començat.\nHo podreu seguir tot com sempre a les Xarxes Socials de Carrer Lliure, amb els Directes d’Instagram i per Twitter\nTeniu el llistat d’inscrits aquí.\nEtiquetes: Absolut, campionat, Pista Coberta, Sub23


Blog – Pàgina 12 – ODG\nFins al setembre de 2013 el Projecte d’emmagatzematge submarí de gas natural Castor era desconegut per a la majoria de la població. Els terratrèmols\nemma 1 de juliol de 2014\nPer un nou pacte social per transformar Europa. Des del despertar de les places el 2011 l'atmosfera política a l'estat Espanyol ha canviat dràsticament. La\nGeorge Caffentzis, filòsof del deute i del diner i membre de Strike Debt comença amb la seva conclusió: El moviment de Justícia Global de la\nTot i l’endarreriment en la presa d’una decisió definitiva per part del Govern espanyol sobre el Projecte Castor, l’últim informe de l’IGN, que confirma la\nLa percepció que tenim d’Europa des de la seva perifèria ha patit un canvi. Hem vist com el projecte de la Unió Europea (UE) es


Us presentem l'informe elaborat per l'anellador Manel Bonilla sobre les activitats de la tardor 2021, la seva cinquena temporada consecutiva realitzant anellament científic a Madrigueres.L'anellament és una eina àmpliament utilitzada en l'estudi de la migració i comportament d'aus. A les Madrigueres, aquesta tècnica basada en...\nCompartim amb vosaltres unes publicacions dels anys 1990 i 2000, que alguns dels nostres socis han recuperat i digitalitzat recentment.\tCadec 1999, Les Madrigueres, en lluita Cadec 2000, Les Madrigueres no es poden urbanitzar Salvem Les Madrigueres 1 Salvem Les Madrigueres 2 Les Madrigueres, la darrera platja Rapinyaires i escalada Pedra seca,...\nLa campanya d’anellament 2021 per part del Manel Bonilla a Les Madrigueres va finalitzar amb 10206 exemplars anellats. Les cinc espècies més freqüents han estat: Oreneta - Hirundo rustica - 2741 exemplars Tallarol de casquet - Sylvia atricapilla - 2014 exemplars Mosquiter comú - Phylloscopus collybita - 1324 exemplars Lluer...\nAl nostre canal de Youtube, hem publicat dos vídeos sobre les activitats d'anellament que ha dut a terme el Manel Bonilla a Les Madrigueres aquesta tardor. El primer vídeo és un resum de la temporada. El Manel ha anellat 9441 aus i ha recuperat 15 ocells...\nPubliquem un document que sintetitza els resultats de la temporada de cria del corriol camanegre durant aquest 2020 i a la vegada proposa una sèrie de mesures enfocades a millorar la gestió dels hàbitats i afavorir la presència de l’espècie i la recuperació de la...\nActivitat de voluntariat de llarga durada! Ajuda al seguiment de les aus associades als sistemes costaners. Es recolliran dades de diferents espècies, com presència en diferents ubicacions, ús dels recursos, comportament o posta d’ous. Després d'una formació inicial podreu desenvolupar l'activitat de manera independent. És una activitat dirigida a...\nActivitat divulgativa oberta! Farem un recorregut per les llacunes de l'espai natural de les Madrigueres, coneixent la fauna invertebrada que hi habita i els processos ecològics que es donen.Dissabte 26 de setembre a les 9:30 h. Vols més informació o t'animes a col·laborar...\nActivitat divulgativa exclusiva per socis.Com cada any, ha començat la campanya d'anellament científics d'aus a les Madrigueres, realitzada pel company Manel Bonilla.Divendres 18 de setembre a les 17:30 h.\tVols més informació o t'animes a col·laborar amb nosaltres? Escriu-nos a hola@geven.cat\t...\nIsmael Muñoz debuta a ND amb un exhaustiu anàlisi de la realitat de la Vegueria Penedès.\tLlegeix l'article aquí Vols més informació o t'animes a col·laborar amb nosaltres? Escriu-nos a hola@geven.cat\tFacebook Twitter Instagram ...\nFotos del primer flamenc d’aquest any\nAmb aquestes magnífiques fotos cedides per Juan Minet, il·lustrem la notícia de la presència del primer flamenc que para a les Madrigueres aquest temporada. Ja fa uns quants anys que rebem la visita d'aquestes espectaculars aus, esperem que en passi algún algun altre durant aquesta migració! Si...


Camí d'Ull de Ter\nNom de l'informant: Societat Coral Retorn Planenc\nData i lloc de naixement: 01/02/1921\nÉs una composició de Pere Quer i Oliveras (música) i Valentí Planeses i Boyer (lletra), l'any 1927.\n"A les darreries del s. XIX, les Planes d'Hostoles consolidava el seu teixit industrial amb diverses indústries: tèxtils, torneries de fusta i pedreres de basalt. Aquest fet propiciava el naixement de diferents entitats de caire social i recreatiu. Aviat una colla d'homes del poble encapçalats per Joan Sau (en Biel, músic innat i autodidacte formaren un grup de cantaires. Era l'any 1918. De mica en mica es feu necessari organitzar-se i en Biel amb en Benet Bayona estructuraren la coral amb uns estatuts senzills i un nom: Societat Coral Retorn Planenc. El dia 1 de febrer de 1921, l'autoritat civil de Girona donava el vist i plau als estatuts i la societat coral començava, definitivament, la seva història.\nEn Joan Sau i Basacoma, més conegut com en Biel, nascut a les Planes el dia 1 de desembre de 1878, pagès i picapedrer de caràcter obert i comunicatiu, fou l'ànima de la primera singlada del Retorn Planenc. Dirigí la coral fins uns anys després de la guerra civil espanyola (1936-1939). Va morir el 7 de maig de 1957.\nEl Sr. Pere Sacrest i Dusol, nét de Pere Dusol i Prat, fundador d'una empresa de filats de cotó a les Planes regalava a la coral la senyera que encara avui custodia com a símbol de la seva identitat.\nEl desgavell de la guerra civil, acabà amb l'adolescència feliç de la coral. El 1943 les Planes commemora els 25 anys de la festa dels vells. Un grup d'antics cantaires, dirigits per Josep Rodà i Tarrés (el noi Rodà) ofereix un petit concert als vells. Encara el 1947 hi ha una cantada de caramelles per Pasqua. El 1967, les Planes fa un homenatge al seu metge, el Dr. Oliveras.\nLa coral es desvetlla i 22 cantaires s´apleguen entorn la mítica senyera. El 19 de setembre de 1971, la coral recupera la seva estructura social: És elegit president en Miquel Serra i Romero, i oficialment es nomena director de la coral en Josep Rodà i Tarrés. El noi Rodà havia nascut a les Planes l´any 1901. Era músic, havia fet teatre i construïa artesanalment guitarres i violins. Fou l´ànima d´aquest renaixement de la coral i un fidel seguidor de l´obra de Clavé. Morí el 1976, creà el “coro petit” que assegurava el futur de l´entitat.\nCal remarcar que el dia 7 de febrer de 1972 la coral Retorn Planenc quedava inscrita a la Federació de Cors de Clavé. El 28 de maig de 1972 és elegit president de l'Entitat i director alhora, en Josep Rodà.\nLes activitats de la coral es multipliquen i el 28 de juny de 1973 en Josep Rodà dimiteix i és elegit nou president en Josep Bagué i Sorines. L'any 1975 i per malaltia greu d´en Josep Bagué es nomena president el Dr. Joan Falguera. A les darreries de l'any en Josep Rodà presenta la dimissió com a director i el 10 de gener de l´any següent accepta la direcció de la coral Mn. Frederic Pujol, nou rector de les Planes.El 28 de novembre de 1976, la coral estrena el seu himne amb música de Pere Fontàs i Puig, compositor d'Amer i lletra de Ramon Noguer, cantaire de la coral. L'any 1977, la coral pren volada i es transforma en mixta.\nL'any 1981 és elegit president en Josep Colom. Ho serà fins el 1983 que agafa les regnes de l´entitat en Lluís Arnau i Planellas. A mitjans de 1989, Mn.Frederic Pujol és destinat a la Parròquia de Palau a Girona, i s´acomiada. El substitueix en Ramon Bosch i Codina, fill de la Cellera de Ter. Malauradament en Ramon moria el 29 d ´octubre de 1992. Ja des del mes de juny del mateix any tornava a dirigir la coral Mn. Frederic Pujol. Els anys següents, la coral manté el seu nivell de qualitat artística i es multipliquen les seves actuacions arreu."\nEnregistrament realitzat a inicis dels anys 70 a Figueres, cedit per Marcel·lí Noguer -tenor del cor- a Joan Arnau. Text extret del web "Societat Coral Retorn Planenc". Fotografia cedida per Joan Arnau.


Habitació Superior de l'Eurostars Grand Marina\nHabitació Superior Eurostars Grand Marina\nLes habitacions superiors de l’Eurostars Grand Marina Hotel són estances de 28 m2, que incorporen bany complet i escriptori. Amb l’objectiu d’adaptar-se a les necessitats particulars de cada hoste, el client pot escollir entre un llit matrimonial o dos llits twin per al seu descans. Per la seva amplada, calidesa, lluminositat i elegància, aquest tipus d’habitacions fan que el client pugui sentir-se com a casa.\nEn cas d’utilitzar servei d’habitacions, els preus seran els mostrats a la carta.\nDormitori amb llit Queen size (1,80mx2m) o dos llits\nBalcó amb vistes a Barcelona (en funció de la disponibilitat)\nTV via satèlit.\nTelèfon directe amb bústia de veu.\nDURANT LA SEVA ESTADA TOTS ELS NOSTRES CLIENTS PODRAN GAUDIR DELS SEGÜENTS SERVEIS:\nEl gimnàs de l'Eurostars Grand Marina disposa d'un complet equip cardiovascular i màquines de pesos. També disposa d’una sauna en la qual podrà relaxar-se.\nMenu de coixins\nEls nostres clients descobriran a la seva habitació una petita sorpresa: el nostre únic i original menú de coixins. Marilyn Monroe, Sophia Loren i Rita Hayworth són alguns dels models que posem a la seva disposició.\nTasteu els productes frescos locals en una atmosfera relaxada amb l'acompanyament en viu del nostre piano, o bé gaudeixi del seu cafè sota els tarongers de la terrassa en els dies.\nL'hotel posa a la seva disposició els seus múltiples espais que inclouen terrasses enjardinades i moblades perquè pugui relaxar-se en els seus moments d'oci.


CUCADELLUM.ORG: Zero incidents i afluència massiva a Madrid a favor del referèndum\nZero incidents i afluència massiva a Madrid a favor del referèndum\nS’ha fet a un espai privat a Lavapiés, després que el jutge prohibís fer-ho a un local municipal\nRedacció . Actualitzada el 17.09.2017\nAquest diumenge, la crida a la participació arriba des de Madrid. A les 12 del migdia ha començat el polèmic acte en suport a l’1 d’octubre organitzat per la plataforma Madrileños por el Derecho a Decidir. S’ha fet en un espai privat, després que un jutge prohibís fer-lo en un centre propietat de l’Ajuntament de Madrid. Hi han intervingut, entre d’altres, el portaveu del grup parlamentari d’Esquerra al Congrés, Joan Tardà, el diputat al Parlament i fundador de Súmate, Eduardo Reyes, i el president d’Òmnium, Jordi Cuixart.\nJoan Tardà ha dit que ha estat un acte a favor de la democràcia:\n"Avui han aparegut els sentiments de la bona gent que coneix com van costar les llibertats"\nMilers de ciutadans de Madrid s’han apropat al barri de Lavapiés per donar-hi suport, i fins hi tot hi han cantat L’Estaca:\nPer cert, també hi han cantat ¿Dónde están las papeletas?\nEl magistrat considerava que no es pot cedir un local públic per parlar d’un referèndum no autoritzat perquè s’han d’utilitzar únicament per als interessos generals. L’acte porta per lema “En Madrid por la libertad de expresión, la democracia y el derecho a decidir” i es farà al Teatro del Barrio. És, curiosament, el mateix espai on hi va haver, fa uns mesos, l’actuació d’uns titellaires a qui se’ls va acusar d’enaltiment del terrorisme. Finalment la causa judicial es va acabar arxivant.\nEscrit per blanca alsina Etiquetes: les llibertats de la democràcia - Participa. Existiràn nomes si tots les exigim, referèndum 1-Oct 2017


Alcoi present en l'encontre d'Intelligent Cities Challenge\nEn aquestes jornades han participat altres ciutats d'Europa de països com Polònia i Suècia\nEnviat per Redacció Muntanyes en 21 de juny de 2022.\nTags: City Lab, Smart City\nLa ciutat d’Alcoi ha estat present a la cinquena edició del ‘City Lab’, que ha estat organitzat per Intelligent Cities Challenge. Aquesta és una iniciativa europea de la qual la nostra localitat forma part des de l’any 2020 juntament amb un centenar de ciutats de mitjà i gran grandària del continent.\nL’encontre s’està desenvolupant de manera telemàtica des del 13 al 23 de juny i ha congregat a més de 400 participants, entre ciutats, experts, representants d’empreses, agents col·laboradors, experts temàtics seleccionats, coordinadors de xarxes temàtiques, mentors i ponents de la Unió Europea i internacionals.\nEntre els objectius d’aquest encontre destaca presentar i debatre iniciatives i solucions urbanes implementades, analitzar la implicació de l’ecosistema local en la transformació de les ciutats, o facilitar l’intercanvi d’informació entre equips urbans.\nA més a més, Alcoi també ha estat present en dos reunions en les quals han participat altres municipis de característiques, o amb projectes similars. En la primera d’aquestes reunions es va parlar sobre Comunitats Energètiques Locals, i van estar presents també Alacant i Castelló de la Plana, Bialystok (Polonia), i Skelllefteå. La pròxima reunió tindrà lloc el dia 23 de juny, i en ella a més de participar Alcoi, també estaran presents Gavà, Las Rozas i Terrassa.


La Molletense aconsegueix el primer punt lluny de Mollet - Mollet a mà\nLa Molletense aconsegueix el primer punt lluny de Mollet\nL'equip empata a zero contra el Tecnofutbol. Aquest cap de setmana els molletans rebran al CE Manresa, tercer classificat, en un matx que posarà a prova la seva solidesa a casa.\nDimecres, 5 de novembre de 2014 | 11:26h\nLa Molletense va aconseguir diumenge passat el primer punt de la competició lluny del Camp Zona Sud. L'equip va empatar en un partit sense gols contra el Tecnofutbol. El partit va ser molt igualat, tots dos equips es van reforçar a darrere i durant els 90 minuts es van comptar ben poques ocasions. A més, els molletans afrontaven el matx amb baixes molt importants. Només dues ocasions clares per part dels visitants, que va refusar el porter del Tecnofutbol. Així doncs, resultat just i que la Molletense dóna per bo, veient el desenvolupament de tot el partit.\nAquest pròxim cap de setmana, la Molletense rep al seu camp a un dels equips més forts de la categoria. Es tracta del CE Manresa, que es troba en 3a posició i que porta una ratxa de tres victòries seguides. Els molletans, però, volen mantenir la seva pròpia ratxa de victòries a casa, on encara no han perdut cap punt.


Carles Parellada visita l'Escola Ateneu - La Veu de l'Anoia\nCarles Parellada visita l’Escola Ateneu\nL’Escola de l’Ateneu els darrers anys, hem iniciat un procés de reflexió interna que ens ajuda a avançar en el procés de renovació cap a un model d’Escola per al segle XXI.\nÉs evident que cal superar el model d’ensenyament transmissor i possibilitar que els infants puguin gaudir a l’escola d’experiències d’aprenentatge rellevants i amb sentit, que els permetin esdevenir persones autònomes amb una vida plena.\nPer aquesta raó, al claustre de d’Escola hem iniciat un procés de treball conjunt visitant escoles singulars, reflexionant sobre la pròpia pràctica, informant-nos sobre els nous avenços que ha fet la neurociència que ens expliquen com aprenen els infants i formant-nos en noves maneres organitzatives com és el treball en grups cooperatius . Aquesta tasca, a llarg termini ha de culminar en la creació d’una nova escola pensada perquè els infants, ciutadants del segle XXI, desenvolupin les competències que li seran necessàries pel futur, potenciïn els seus talents i, així, contribuir a fer una societat millor.\nAquesta setmana hem treballat conjuntament amb en Carles Parellada. Ell és mestre i membre de la Unitat de Formació del Professorat de l’ICE de l’UAB, i coordinador de la Diplomatura en Pedagogia Sistèmica de l’Institut Gestalt. Ha realitzar molts cursos de formació per al professorat i participa en programes de divulgació educativa com L’ofici d’Educar.\nAmb ell hem pogut compartir les nostres nostres inquietuds i ens ha ajudat a encetar aquest nou repte que emociona a tot el claustre.\nTambé, fa un dies, ens va visitar la Carme Cols i en Pitus Fernández que són referents en el món educatiu i en el qual han treballat més de trenta anys. Conjuntament, estem treballant per una millor aprofitament i ús del pati de l’escola. som mestres i treballem en l’educació des de fa més de trenta anys. Conjuntament, estem treballant per una millor aprofitament i ús del pati de l’escola.\nTot plegat, són les primeres passes per una nova escola, una nova Escola Ateneu plena d’il·lusió i emoció.\nArticle anteriorExcel·lent temporada dels alumnes de l’escola Jesús-Maria\nPròxim articleEl Banc de la Teca de Vilanova del Camí atén 200 famílies del municipi


Quim Gutiérrez i Natalia Tena a 'Te quiero, imbécil!'.\nActualitzada 22/01/2020 a les 14:20\nLa comèdia 'Te quiero, imbécil' arriba als cinemes amb Quim Gutiérrez i Natalia Tena com a personatges principals. La cinta, dirigida per Laura Mañá, aborda els nous rols masculins. El film compartirà protagonisme amb la nova pel·lícula de Todd Haynes, 'Aguas oscuras', inspirada en una història real de corrupció que protagonitzen Mark Ruffalo i Anne Hattaway. Després de l'èxit de 'Neruda' i 'Jackie', la cartellera porta la nova proposta del director xilè Pablo Larraín, 'Ema', i la cinta poètica 'Sobre lo infinito', sobre els moments vitals de l'ésser humà, distingida al Festival de Venècia. La proposta d'animació japonesa 'Los niños del mar' d'Ayumu Watanabe completa les estrenes de la setmana.\nComenta el contingut : La comèdia 'Te quiero, imbécil', protagonitzada per Quim Gutiérrez i Natalia Tena, arriba a la gran pantalla


dos empresaris escocesos estan treballant per substituir l'oli de palma per l'oli del cafè utilitzat - Totes Les Novetats\nDos empresaris escocesos treballen per substituir l’oli de palma per l’oli del cafè usat\nAquests dos empresaris escocesos són aclamats per haver desenvolupat un nou procés que podria significar el final de l’oli de palma insostenible.\nScott Kennedy i Fergus Moore estan perfeccionant una tècnica química que extreu els olis dels grans de cafè usats.\nEls joves van tenir per primera vegada la idea d’utilitzar oli residual de cafè quan treballaven a cafès durant la seva etapa a la universitat.\nSegons el duo, la major part dels residus de cafeteria es compon de residus de cafè usats. Només al Regne Unit, els residus de cafè usats sumen col·lectivament aproximadament mig milió de tones de residus d’abocadors cada any.\nRELACIONATS: Una empresa massiva que ven les vostres galetes i galetes preferides talla llaços amb empreses d’oli de palma que destrueixen els boscos\nAixí que, en lloc de deixar perdre tots aquests terrenys, van desenvolupar un mètode d’utilitzar l’oli de cafè mòlt com a substitut de l’oli de palma.\n'Hi ha olis al cafè amb una àmplia gamma d'usos en diferents indústries (productes farmacèutics cosmètics, aliments i begudes, productes per a la llar). va dir a la BBC . 'El més emocionant per a nosaltres és que tenen tots els mateixos components que el palmell'.\nAtès que l’oli de palma s’ha relacionat amb la deforestació, la persecució de persones autòctones, les fonts perilloses d’emissions de gasos d’efecte hivernacle i la destrucció d’hàbitats, aliments i cosmètics de la vida silvestre han estat sotmesos a una pressió creixent per abandonar l’oli de palma de les llistes d’ingredients.\nMÉS: Noruega es convertirà en el primer país que prohibeix els biocombustibles d’oli de palma relacionats amb la deforestació\nMoore i Kennedy van iniciar el reviu Eco empresa start-up per començar a implementar el seu procediment a Escòcia i ja tenen previst començar a expandir-se a altres ciutats europees.\nNo només això, l’empresa ha estat seleccionada per representar Escòcia i Irlanda a la competició Chivas Venture del 2019.\nRevive Eco és igual que una de les 20 iniciatives mundials que competeixen pel premi d’un milió de dòlars. Els lectors tenen fins al 30 d'abril vota per Revive Eco com a guanyador.\nTransmet la positivitat compartint les bones notícies a les xarxes socials-Fotos de Revive Eco\nals estudiants no els importa tant com ho sàpiguen fins que no sàpiguen quant li importa\naprenent a jugar al corneta\nEl lluitador renuncia a l’estrellat per aportar dignitat al poble pigmeu\nExploració del petroli interrompuda al Gorilla Park Virunga\nEl grup turístic d’Acro-Gats ha ajudat a estalviar 200 felins més\nLes mines de carbó abandonades es poden transformar aviat en explotacions interiors perfectament eficients\nAquesta dona compra sols cases per a persones sense llar de la seva ciutat\n'Occupy Wall Street' està comprant i abolint milions de deutes pel 99%\nBones notícies en la història, 23 de desembre\nObama presenta la iniciativa educativa: els col·legis de 2 anys obtindran un augment de 12 mil milions de dòlars\nL’Església difon l’amor oferint gasolina gratuïta a la comunitat local


Liceu Jazz – Masterclasses & Concerts – Fundació Conservatori Liceu\nHome >> L’Auditori Conservatori Liceu >> Programació per cicles >> Liceu Jazz – Masterclasses & Concerts\nArriba la desena edició del Liceu Jazz Masterclasses & Concerts!!!\nDes de l’octubre i fins el gener, el Jazz serà el protagonista principal a la Fundació Conservatori Liceu!\nEn el marc de la col·laboració que la Fundació Conservatori Liceu manté des de fa ja deu anys amb el  Voll-Damm Festival de Jazz de Barcelona, i amb el mecenatge de la Fundació de Música Ferrer-Salat, aquesta institució esdevé un any més un dels centres neuràlgics del Jazz a nivell internacional, tot acollint part de la 53a edició d’aquest festival convertint-se en seu de referència: concerts i masterclasses per viure intensament el Jazz amb els millors artistes.\nLa programació permet aprendre directament d’artistes de renom internacional gràcies al cicle de  masterclasses; fins a 20 s’han programat en aquesta edició d’aniversari on gaudirem de noms com  Maria Schneider, Chucho Valdés, Richard Bona, Kenny Garrett, Jeff Ballard, Avishai Cohen, Jakob Bro, Chris Potter, Vijay Iyer o Tomatito, entre d’altres.\nEnguany acollirem fins a 27 concerts, destacant, entre d’altres, els que oferiran Melissa Aldana Quartet, Vijay Iyer Trio, Avishai Cohen Big Vicious, The Charlie Parker Legacy Band The Trio amb Ted Nash, Steve Cardenas, Ben Allison o els dos protagonitzats per Joan Chamorro dins del Retrat d’Artista que li dedica el Festival. Tots plegats conformen un impressionant cartell que, continuant la tendència dels darrers anys, traspassa les fronteres del gènere jazzístic: la presència de figures del flamenc com  Tomatito, Dorantes, Rafael Riqueni i la nit guitarristica dedicada a Solera Flamenca, testimonien el caràcter divers d’aquest cicle on tothom hi pot trobar la proposta més propera als seus gustos.\nAquest any la Carta Blanca del Conservatori Liceu presentarà nou concerts liderats per professors i alumnes del Centre Superior. Per una banda els liderats pels professors del Centre Superior Carme Canela, professora de Cant, Òscar Latorre, professor de trompeta, Marco Mezquida, professor de piano, i Gonzalo del Val, professor de Bateria i Cap del Departament de Jazz i Música Moderna. Carme Canela presentarà el seu nou treball discogràfic Celebrating La Fusa amb el guitarrista amb Jurandir Santana, Òscar Latorre presentarà el seu disc A Pathway to Become, Marco Mezquida estrenarà el seu nou treball discogràfic amb el trio formatper MartínMelendez i Aleix Tobías, i Gonzalo del Val presentarà el seu premiat disc Cancionero amb els professors Marco Mezquida i David Mengual, i la col·laboració especial del trompetista Benet Palet.  Per altre banda, es sumen els quatre de les formacions estables del Centre: Liceu Gran Ensemble, Liceu Big Band, Liceu Blam Collective i Liceu Jazz Grup, amb els que al llarg d’aquesta edició del Liceu Jazz, més de 70 alumnes del Centre Superior Liceu tindran l’ocasió de compartir cartell amb grans músics presentant projectes innovadors a la programació oficial del Festival. El Liceu Gran Ensemble, sota la direcció de Toni Vaquer, actuarà juntament amb el bateria Jeff Ballard. La Liceu Big Band, sota la direcció de Sergi Vergés,  comptarà amb la col·laboració especial del professor Gabriel Amargant. Els professors Bill McHenry i Marc Miralta actuaran amb el Liceu Jazz Grup. I per acabar, la Liceu Blam Collective, la nova formació dirigida per Michael League, gaudirà de la participació del professor Alex Dee.\nCal destacar també, dins de la Carta Blanca del Conservatori Liceu, el concert de Kevin Díaz, Premi Extraordinari en la modalitat d’Interpretació de Jazz i Música Moderna del Centre Superior corresponent al curs 2020-2021.\nDescobreix als protagonistes de les masterclasses del #LiceuJazz a través d’aquesta llista d’Spotify:\nProgramació Liceu Jazz\nEdicions anteriors del Liceu Jazz:


Enginyeria energètica Enginyeria energètica\nasafewater, és una empresa amb presència internacional especialitzada en el tractament i la purificació d’aigua que té com a missió oferir als seus clients assessorament, instal · lació i manteniment de sistemes de filtratge i purificació d’aigua tant a nivell domèstic, com industrial i públic sempre donant especial atenció als països en vies de desenvolupament.\nÉtao Géoressources ofereix solucions per a la calefacció de geotèrmica i aerotermia.\nDIMASA empresa líder en el sector amb més de vint anys d’experiència en la fabricació de productes de Polièster Reforçat amb Fibra de Vidre.\nDim Water és una empresa especialitzada en el tractament i reutilització d’aigües i biogàs i encarregada de tots els desenvolupaments d’R + D del grup.\nEs realitza el cicle complet des del projecte d’enginyeria fins al lliurament de “claus en mà”.\nELMA Manteniments, és una empresa instal·ladora autoritzada, que realitza el disseny, execució i legalització davant els serveis territorials d’industria, d’instal•lacions elèctriques en baixa tensió.\n.DOICA GESTION, SL des de la seva fundació treballa aportant solucions globals a les instal · lacions Elèctriques.\nTENTUSOL es responsabilitza de gestionar totes les copioses i dificultoses accions administratives que són necessàries per dur a terme aquest tipus de projecte (des de la sol · licitud del punt de connexió fins a obtenir la inscripció definitiva en el Registre d’Empreses Generadores d’Energia), de desenvolupar els projectes , de responsabilitzar-se de les direccions tècniques i Facultatives de l’obra, i per descomptat de projectes “clau en mà”.\nPRODIEL és una companyia amb marcat caràcter tecnològic i industrial especialitzada en l’enginyeria, desenvolupament, construcció i manteniment de projectes elèctrics, d’energies renovables, de telecomunicacions i industrials, que treballa per la sostenibilitat i la seguretat a través de productes i solucions integrades d’alt valor afegit.\nOptima Renovables és una associació d’empreses de diversos àmbits de la indústria i la tecnologia amb la finalitat de desenvolupar projectes i productes comuns basats en l’aplicació de les energies renovables.\nS de Sostenible pretén ser un catalitzador per a qualsevol tipus d’organització, en el seu camí cap a la sostenibilitat i la responsabilitat social. La seva voluntat és inspirar a les organitzacions, basant l’ètica ia la transparència, en aspectes econòmics, socials i mediambientals, per institucionalitzar la sostenibilitat i la responsabilitat social en la seva activitat.


La confraria de Palamós factura un 11% més el 2018 - Diari de Girona\nL'Ajuntament i els pescadors dissenyen un pla d'ocupació per a aturats En total, el valor de la subhasta de peix i marisc és de 9,6 milions d'euros\nPesca de la gamba de Palamós, en una imatge d'arxiu Diari de Girona\nPesca de la gamba de Palamós, en una imatge d'arxiu\nLa confraria de Pescadors de Palamós tanca l'any amb bons resultats facturant un onze per cent més que el 2017.\nEn total, han ingressat 9,6 milions d'euros per la subhasta de peix i marisc, mentre que l'any anterior la xifra pujava a 8,9 milions. Pel que fa als quilograms de pesca, aquest any també s'ha augmentat i s'ha situat al voltant de les 24 tones de peix i marisc.\nEn termes absoluts, el producte estrella torna a ser la gamba de Palamós, que amb només un 5% del volum de pesca total representa el 38% de la facturació general.\n«Estem satisfets dels resultats però hem de continuar treballant sense abaixar la guàrdia perquè hi ha factors externs que no podem controlar», assegura Cristina Mañas, la gerent de la confraria de Pescadors de Palamós.\nCristina destaca que en els darrers anys, sobretot des del 2013, hi ha hagut canvis importants com la reducció d'embarcacions. Tot i això, el volum de facturació i de captures s'ha mantingut amb una flota inferior.\nUn dels motius, assegura, que expliquen els resultats d'aquest any són la gestió i el desenvolupament de projectes interns. Pel que fa a la facturació una altra xifra que destaca és la captura de peix blau, que ha doblat el volum de pesca respecte al 2017.\nProjecte social d'ocupació\nToni Albalat, el patró major de la confraria de Palamós, reconeix que hi ha aspectes que no es poden controlar però que «són optimistes de cara a l'any vinent».\nA més, la confraria i l'Ajuntament del municipi estan preparant el projecte sota el paraigües de Palamós Peix per incorporar una oferta formativa per a persones a l'atur o en situació de risc social. Una de les finalitats, a més, és promocionar el consum del peix local i especialment d'espècies poc valorades comercialment. El projecte encara s'està dissenyant i vol centrar-se en la manipulació i comercialització de peix en equipaments com ara les escoles o els hospitals.\nLa veda de gamba\nLes barques de pesca de gamba de Palamós van començar la primera setmana de gener una veda de dos mesos. Les 16 embarcacions que es dediquen a aquestes captures estaran amarrades al port fins al 5 de març amb l'objectiu d'afavorir la protecció i conservació de l'espècie. Alabat afirma que es fa durant aquests mesos perquè els experts han constatat que és quan hi ha més afluència de gamba de mida petita als caladors de la zona.\nDenunciats per utilitzar un torpede i pescar cogombres de mar sense permís.\nIntervenen a l'Escala 13 tones de sardines que no complien amb la mida mínima.


Cúbics cargol Jack fabricants, fàbrica i proveïdor Xina - personalitzat cúbics cargol Jack - Sijie Industrial Co, Ltd\nCasa > Productes > Cargol Jack > Cúbics cargol Jack\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc5 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir sjc5 personalitzat productes del martinet cúbic . SJC5...Més\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc10 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir productes ha personalitzat sjc10 del martinet cúbic . ...Més\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc20 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir productes ha personalitzat sjc20 del martinet cúbic . ...Més\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc50 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir productes ha personalitzat sjc50 del martinet cúbic . ...Més\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc80 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir productes ha personalitzat sjc80 del martinet cúbic . ...Més\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc100 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir productes ha personalitzat sjc100 del martinet cúbic . ...Més\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc200 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir productes ha personalitzat sjc200 del martinet cúbic . ...Més\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc300 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir productes ha personalitzat sjc300 del martinet cúbic . ...Més\nSi a la recerca d'un dels millors fabricants de cargols jack sjc450 cúbic o una dita proveïdor a la Xina, equipat amb una fàbrica de professionals, Sijie Industrial Co, Ltd és sempre al seu servei, som capaços d'oferir productes ha personalitzat sjc450 del martinet cúbic . ...Més


Vicenç Pagès, Exorcismes | Arantxa Bea • Trapezi\nPublicat per Arantxa Bea • 23 de gener de 2019\nSi tafaneges en el web de Vicenç Pagès (Figueres, 1963), t’adones que no hi ha fotos seues; és a dir, sí que n’hi ha —de xiquet, de jove, en actes i presentacions de llibres—, però no d’aquelles en què un autor posa intencionadament per al fotògraf, no hi trobem aquells retrats canònics que habitualment associem amb els lletraferits —sovint primers plans de rostres i mans— i que els lectors conservem en la memòria perquè apareixen en ressenyes i entrevistes. És curiosa aquesta absència sobretot perquè no sembla descabellat relacionar-la amb la sèrie «Escriptors inèdits» que, entre altres coses, pretenia «estudiar la construcció de la imatge pública de l’escriptor», explica Pagès en les «Notes» finals d’Exorcismes, una Antologia personal dels tres volums de contes que ha publicat fins ara i que recorren vint anys d’ofici, fins el 2005. De les tres biografies fictícies d’individus que han escrit però que no han publicat que s’hi recullen —il·lustrades amb fotos de Jordi Puig—, destaca Luis Camps Puebla, paròdia d’aquella sobredosi de semiòtica, estructuralisme, postmodernisme, desconstrucció i psicoanàlisi que alguns rebérem en la facultat; així, el protagonista «s’aboca a l’escriptura sense gènere, al text que conjuga teoria i pràctica revolucionària, a la potència negativa del fragment, al “falansteri de l’arxiescriptura” (…). En deu anys, Luis escriu quatre “contranovel·les”, a cavall entre la ficció i la filosofia, entre la dispersió i la perversió…». El traç és caricaturesc però posseeix un final elegant que —com tem l’autor— quasi converteix la peça en homenatge.\nMolts dels relats aplegats en Exorcismes prenen formes diferents de l’assaig i revelen un humor constant i sofisticat. Així, en Puella gerundensis, Vicenç Pagès situa el naturalista Linnaeus a Girona, on ha descobert una nova varietat de l’homo sapiens, i recrea la veu del famós taxonomista del díhuit a través d’unes cartes descobertes a l’arxiu del Jardí Botànic de Madrid per Àngel Mauri —un dels personatges que més sovinteja les pàgines de Pagès. En un altre registre, però sense abandonar la veta dels estudis i tractats, es troba Gnocchis, sobre l’origen i la naturalesa d’aquestes boletes ovades i estriades, un text no recomanat als addictes a aquest tipus de pasta, ja que, després de llegir-lo, no els serà fàcil menjar-ne de nou. Agraïm el riure desfermat i catàrtic que provoca Allò que diu «La Vanguardia», que reprodueix algunes cartes al director sobre un tema mític de debat que s’estengué durant mesos a començament dels noranta —quants escriptors inèdits queden encara al món, xe. Al voltant de la lingüística i la gramàtica graviten alguns títols, com La correctora, la protagonista del qual llegia el Fabra del 32 «un mínim de dues hores al dia»; o el fascinador Cercles d’infinites combinacions, en què un col·lectiu d’iniciats descobreixen significats ocults en les frases exemple del Diccionari fabrià i en fan una complicada classificació: «frases de la llengua, de l’esperit, de l’èpica, de la lírica i frases del cinquè cercle»; l’habilitat de Pagès per a imitar escrits cabalístics —i de tota mena— és il·limitada. Entre jocs de llenguatge i de sentit, el lector s’hi troba, de sobte, buscant riure, començament, traspassar, entre o emprar en el DIEC —«Emprà un seu parent perquè anés a emmetzinar el príncep».\nMestre de la variació i l’experimentació, Vicenç Pagès ha provat amb altres formes de la narrativa breu, sobretot en el primer llibre, que fou «un mostrari, un catàleg de possibilitats», diu. Les que anomena inficcions plantegen —explica l’autor— els límits de la versemblança: la primera, impactant, reprodueix el ritme frenètic de fugida de Bonnie and Clyde amb un desenllaç humà i gens gloriós; les a penes cinc planes de la Segona inficció fan realment olor de western. Per contra, el monòleg paranoic d’una dona rural que es va recloent i abandonant de L’altre dia vaig anar al metge resulta un poc pesat; i tot i que els esquetxos de Per llegir al metro tenen certa gràcia i representen un exercici de condensació, tampoc no són el millor del conjunt. Pagès encertà allunyant-se de la foscor o tractant-la higiènicament des d’una certa distància. En El poeta i altres contes (2005) —el tercer volum—, incorporà alguns relats ambientats a Figueres dels quals s’hi inclouen Astòria —escrit amb un argot de colla— i Continental, entranyable perquè reprodueix, sempre amb un punt de sornegueria, els cerimonials fraternals entre joves vilatans amics de tota la vida.\n«Sospito que als trenta-i-tants arriba la sensació, entre dolorosa i tranquil·litzant, que per cada decisió presa hem deixat de fer alguna cosa. Aquest és, em sembla, el fonament del tema del doble», comenta Vicenç Pagès, assumpte que abordà en En companyia de l’altre (1999), el segon recull de contes. En Camí del mar —senzill, amb un toc nostàlgic—, cada personatge desitja el que té aquell amb qui es creua: una bicicleta, un cavall, una avioneta. La fantasia de la transmutació en qualsevol veí de la urbanització d’adossats idèntics que comparteixen piscina d’El conillet d’Índies permet mostrar com el protagonista s’adapta, sense escarafalls, a canvis lleugers —el cotxe, el tallagespa, la dona o els fills—, «un petit desplaçament en la quotidianitat familiar». Irònics però sense travessar la làbil frontera del sarcasme, són impagables els «petits premis de consolació» que obté el narrador de Zones d’ombra abans de dissoldre’s en altres éssers quan, a contracor, ha d’anar al parc amb la filla, unes observacions amb tènues tocs de misantropia pròpies d’un intrús. En aquest cas, brilla especialment la primera part, quan encara no s’ha introduït l’element fantàstic, com una harmonia complexa, composta de matisos i modulacions. En El captiu —un dels millors del volum—, un professor d’institut i un alumne comparteixen identitat, excusa que permet a Vicenç Pagès retratar, amb un somriure divertit, el món adolescent. De les Sis miniatures finals, esbossos de tipus que tots coneixem —l’emfàtic, l’immobilista, l’abstemi, l’invisible…—, en destaca L’home-déu, una nova versió de la història sagrada en què Pilat hauria alliberat Jesús.\nRecórrer les pàgines de Vicenç Pagès és travessar un bosc frondós i divers de formes narratives exòtiques. Exorcismes —gran títol— conclou amb la Biografia d’Àngel Mauri, un informe de vida ple de referents musicals, cinematogràfics, literaris i de cultura popular que els lectors nascuts abans de la dècada dels huitanta reconeixeran sense esforç —no costa gaire coincidir amb moltes de les coses que Mauri va detestant al llarg dels anys: les faldilles escoceses, Jackson Five, José Luis Perales, Richard Clayderman, Bee Gees, Umberto Tozzi, Pablo Abraira, Boney M., Trivial Pursuit, Miguel Ríos, Kenneth Branagh, Robin Williams, Whoopi Goldberg, Pedro Ruiz, Eduardo Zaplana, l’arròs pastat, els premis Planeta. D’entre totes les identitats de Pagès —heterònims i espills fragmentats—, esperem que torne la d’escriptor de contes: «No parlo d’autoficció, sinó d’artefactes, de joc i de foc, de passió i d’ofici —i també de misteri».\nEtiquetes: catalàEmpúriesnarrativaVicenç Pagès


Devesa-Albufera instal.la "per primera volta en la història" un bany públic en el mirador de Pujol | L'Albufera de Valencia\nLa Regidoria de Devesa-Albufera ha procedit a instal·lar un bany públic, que obrirà la setmana que ve, en el mirador de l'embarcador del Pujol, localitzat a la vora del llac de l'Albufera i un dels punts més visitats de tot el Parc Natural i de València. Es tracta d'un punt des del qual es poden veure els millors capvespres del llac, trobant-se, a més, molt prop, dos dels itineraris de vianants que discorren pel bosc de la Devesa.\nEn este punt, des de fa set anys, es localitza també una caseta informativa amb personal qualificat en medi ambient amb l'objectiu d'informar els visitants de les característiques i valors ambientals de la Devesa i de tot el Parc Natural de l'Albufera, així com de les possibles activitats i servicis disponibles.\n«Des de l’Ajuntament hem tingut en compte la gran afluència de visitants en tota la zona i la demanda generada per esta circumstància, per això hem decidit instal·lar provisionalment en este punt un bany públic. I no només per als visitants, també per als barquers que es dediquen a portar i explicar l'Albufera a través dels passejos en barca i també per al mateix personal d'informació, que ara per fi podrà tindre un servici essencial», ha explicat el regidor de Devesa-Albufera, Sergi Campillo.\nConcretament, serà un bany portàtil amb inodors químics. Es tracta d'un mòdul de 2,80 metres per 2 metres, de fusta laminada de pi roig, amb una coberta a dos aigües, amb un disseny adaptat a l'entorn i amb dos lavabos, un d'ells accessible i amb una rampa d'accés. Esta actuació a més, s'afegix a la instal·lació d'una font d'aigua potable, una altra reivindicació històrica dels barquers del Mirador del Pujol.\nLa instal·lació s’obrirà des de les 10 del matí fins a les 5 de la vesprada, que és l'horari que cobrixen els informadors ambientals. La neteja convencional i el manteniment el realitzarà l'Ajuntament i per a la neteja química i desinfecció s'ha contractat una empresa especialitzada. «Des de la regidoria donem un pas molt important per a oferir un servici essencial per a treballadors, visitants i locals que volen gaudir d'una de les vistes més impressionants del Parc Natural i que fins ara no tenien disponibilitat d'anar a un lavabo», ha declarat per finalitzar Campillo.


Les Tres Bessones són a Rússia, al conte "The Glass Balalaika" ("La balalaica de cristall"), on coneixen un jove músic que vol guanyar un concurs.\nTot i que el jove músic és el que millor toca la balalaica, la Bruixa Avorrida convenç el rei de tot el contrari. El músic està trist, i toca la balalaica al costat d'un llac. De sobte, de dins el llac emergeix el Rei de l'Aigua i s'emporta el músic al seu palau, que es troba sota l'aigua. Les Tres Bessones el van a rescatar i troben una balalaica de cristall. Amb aquesta balalaica màgica, el jove músic aconsegueix, finalment, guanyar el concurs.\nAl llarg de l'episodi, els protagonistes fan servir paraules i expressions en anglès com ara aquestes: "to fly", "guitar", "help", "to put on", "parachute", "wrong", "plane", "ancient", "kingdom", "blanket", "fog", "nephew", "uncle", "to land", "to get out", "roller coaster", "to meet", "palace", "competition", "to find", "the best", "musician", "to win", "chance", "lifetime", "parents", "the poorest", "the coldest", "goog luck", "to play well", "to like", "to change", "king", "mind", "to lose", "third", "attempt", "chancellor", "lake", "to bubble", "giant", "turtle", "excellent", "to survive", "to rescue", "magical glass", "passage", "to lead", "to break", "spell", "unanimous" o "winner".


Sant Vicenç de Montalt celebra un Sant Jordi carregat de propostes | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nSant Vicenç de Montalt celebra un Sant Jordi carregat de propostes\nEnguany la Diada de Sant Jordi a Sant Vicenç de Montalt acull diverses activitats entre els dies 22 i 26 d´abril.\nCom és tradicional, el dia de Sant Jordi, al matí i a la tarda, hi hauran parades de llibres i roses a la plaça del Poble, a Montaltpark, a l’Av. Montaltnou i a l’entorn del centre cívic i del pavelló.\nEl dissabte, 26 d´abril, el Centre Cívic El Gorg serà l´escenari de la VI Festa de les Lletres. En el transcurs de la Festa de les Lletres es presentarà en societat el desè volum de la col•lecció de contes, editada per l´Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt. El llibre, escrit per la Núria Albesa, i il·lustrat per la Itziar Picaza, porta per títol ”Tots fem pinya a Sant Vicenç de Montalt”. I, tot seguit, es durà a terme el lliurament de premis dels VIII Jocs Florals. Per la seva banda, l´Escola Municipal de Música L´Oriola s´ocuparà de posar el contrapunt musical en aquesta vesprada dedicada a les lletres. La cita és a les 7 de la tarda.\nLa Biblioteca La Muntala també organitza diferents activitats literàries emmarcades en la Diada de Sant Jordi i adreçades a diferents públics. D’una banda, el dia 22 a les 6 de la tarda, l’escriptora María Jesús Juan farà una tertúlia adreçada al Club de lectura juvenil sobre la seva novel•la “Para tocar el cielo”.\nDimecres 23 d’abril, de 10 del matí a 1 del migdia, la biblioteca sortirà al carrer, en concret a la plaça del Poble, on trobareu una parada de La Muntala amb les darreres novetats. En aquest espai, també podreu conèixer i parlar amb l’autora santvicentina Mònica Rodríguez que farà una tertúlia amb els alumnes de 2n d’ESO de l’Institut Esteve Albert sobre la seva novel·la “Intrusos”, que presentarà públicament a les 6 de la tarda a la biblioteca.\nCom ja és habitual, les escoles dels municipi també se sumen un any més a la celebració de la Diada de Sant Jordi, amb la programació de diverses activitats culturals i lúdiques, vinculades al món dels llibres i la literatura.\nAixí, el dia 22 d’abril, l’Escola Sant Jordi, amb la col·laboració de la colla de Geganters de Sant Vicenç, ha programat uns tallers pels alumnes de Cicle Mitjà i Cicle Superior sobre els gegants i els capgrossos de la vila i els diferents instruments musicals que acompanyen les cercaviles geganteres.\nDimecres 23, a l’hora de berenar, se celebrarà una festa amb els alumnes i els pares/mares a la pista de l’escola, que estarà animada per la Colla de Geganters.\nPer la seva banda, dimecres 23 per la tarda, l’Escola Sot del Camp, entre altres activitats, ha previst una representació de l’obra de Sant Jordi a càrrec dels nens i nenes de primer de primària i la celebració del lliurament de premis dels seus Jocs Florals.\nFinalment, l’Institut Esteve Albert ha programat diverses activitats, com ara uns jocs lingüístics que es faran al Cívic, una visita al Parlament i al Centre Cultural El Born o el muntatge de 2 parades, on podreu comprar les vostres roses de Sant Jordi.


L'Escola Superior de Ciències Socials i de l'Empresa del TecnoCampus ha engegat un projecte pilot amb les empreses instal·lades en el parc. Es tracta de posar en marxa assignatures conjuntes on els estudiants de Màrqueting i Comunitats Digitals realitzin a les empreses plans de màrqueting i, d'aquesta manera, adquireixin un coneixement real de les necessitats del mercat. Les empreses n'obtenen el contacte amb la universitat i la possibilitat d'aprofitar idees noves que els aportin els estudiants.\nLa iniciativa, impulsada per la professora Carolina Luís, ha tingut molt bona acollida, i ja s'ha obert la participació en el projecte de totes les empreses que hi estiguin interessades, estiguin o no ubicades en el TecnoCampus. Tota la informació del projecte es pot consultar aquí.