Una lectura estival – El passat que no passa\nEl meu enemic mortal és el títol d’una novel·la curta de la nord-americana Willa Cather (1873-1947), traduïda recentment al català per Edicions de 1984. És la història d’una, diguem-ne, decisió que condicionarà la vida de Myra Driscoll, protagonista del relat. La Myra va deixar enrere una immensa fortuna per casar-se per amor amb Oswald Henshawe. El final aclaparat d’una Myra xacrosa i malhumorada és realment sagnant. En la quietud de la nit, ja moribunda, deixa anar una sentència que desfà el dies de glòria anteriors: “Per què he de morir així, a soles amb el meu enemic mortal”. La passió feta miques. El final més amarg per acabar amb el rutilant començament d’una història d’amor. Arriba el dia que, vells i cansats, podem fins i tot rebentar la nostàlgia, que és aquella mirada amable cap enrere, amb paraules injustes.\n“És molt amarg haver de de dependre de tu, l’home a qui tant he estimat”, diu Myra a l’Oswald prostrada en el llit d’un hotel de mala mort, en una ciutat excessiva i irregular de la costa oest. És realment amarga aquesta dependència física? L’amor ens porta a fer coses que, d’una altra manera, en un altre estat, segurament es resistiríem a fer. I és que ja ho diuen els especialistes: l’enamorament consisteix en un grapat d’expectatives que si no s’acompleixen tal com esperàvem, ens deceben. Una mala convivència, el desamor i la frustració d’aquestes expectatives fan diluir, o fins i tot fan desaparèixer, aquell amor que abans consideràvem indissoluble. Més enllà de les mentides flagrants, la dissolució de la complicitat aboca a la pèrdua d’amor. I a la desesperació, també. Les relacions que van de menys a més aguanten millor que les que arrenquen com un cavall desbocat i a la fi s’entrebanquen amb aquella llàgrima que pertanyia a un passat que ja és mort, un residu de les llàgrimes que acostumàvem a vessar en el temps esplendorosos: “Tu, llàgrima antiga i solitària”, com la del poema de Heine que Myra es fa llegir per Nellie, la jove amiga que narra la història, per refugiar-se en el somni del que havia estat i ja no és.\nLa sensació d’amor és sempre el mateix encara que els amants canviïn. I les penes del passat es fan més denses amb els anys. Moltes relacions que haurien pogut fructificar i transformar-se en amor de veritat, més enllà de la fantasia, es corrompen perquè la traïció esdevé protagonista. Traïm a l’altre perquè la quotidianitat desdibuixa els anhels que hi havíem projectat. El pensador suís Denis de Rougemont (1906-1985), l’any 1939 va publicar el llibre L’Amor i Occident (edició definitiva del 1972), que és el llibre clàssic per desmuntar l’amor-passió. De Rougemont creia que els humans passionals no poden ser mai ser feliços perquè, a partir de la “consciència dissortada” reflectida en el model pagà de Tristany i Isolda, la passió és incompatible amb la calma necessària per a una felicitat real, que no és mai subjectiva. Passió vol dir patir, certament. Aquesta lectura cristiana arriba a dir que quan la passió no respon al que havíem desitjant tant, finalment ens fa infeliços, que és el que sembla que li passa a Myra Henshawe en aquest esplèndid relat, traduït amb eficàcia de l’anglès per Laura Baena i Garcia, sobre el desengany.\nSobre la necessitat de passió que tenim els humans, potser tingués raó Rosa Montero quan escrivia que la naturalesa de l’amor és enigmàtica: “aquest repetir i repetir la mateixa emoció i els mateixos errors, sense aprendre mai de l’experiència. Els amants canvien: l’amor és sempre el mateix [els ho acabo de dir]. Portem els humans dins nostre la necessitat de la passió com qui porta una ferida. De quina altra manera es pot entendre sinó que una persona madura i assenyada caigui de cop en el desconsol més ferotge pel simple fet d’intuir certa fredor en l’ésser estimat? No és aquest concret i nimi desinterès el que ens enfonsa: és que ens reobre la ferida infinita, el buit emocional que no es pot omplir”. La literatura és sempre el camí de la calma però no per això ha de ser menys apassionada.\nQue passin un bon mes d’agost!\nPublicat a IntocableDigital.cat, 06/08/12


Reunió de Junta Directiva a Flaçà – Agrupació de Colles Geganteres de Catalunya\nEl passat dia 26 de març i a la població gironina de Flaçà, va tenir lloc la primera reunió de Junta Directiva que es celebrava després de l’Assemblea General del passat 4 de febrer. Aquesta reunió es va efectuar a un local cedit per l’Ajuntament de Flaçà i gestionat per la colla d’aquesta població.\nEs dóna la circumstància que després de la renovació de càrrecs, tan a la Comissió Executiva com a la Directiva, gran quantitat dels membres s’estrenaven en el seu càrrec.\nA banda dels membres de la Comissió Executiva hi eren presents els Vocals de les comarques de l’Alt Empordà, Anoia, Bages/Berguedà, Baix Llobregat, Barcelona, Gironès/Pla de l’Estany, Gironines, La Selva, Lleidatanes/Andorra, Maresme i Terres de Lleida. Van enviar els seus comunicats, excusant assistència, la Vocalia d’Osona i la Comarca del Vallès Occidental/Oriental.\nDesprés de la lectura i aprovació de l’Acta de l’anterior reunió de Directiva es va passar a fer les presentacions de la nova Junta Executiva i els seus càrrecs. A continuació es va fer l’informe de la Comissió Executiva començant per les activitats realitzades en aquest període de temps des de la última reunió.\nTot seguit va prendre la paraula el President David Roy que després de fer la presentació de tots els Vocals de Comarca va recalcar que la Junta Directiva eren tots els membres que estaven a la reunió i que els Vocals eren els màxims representants de l’Agrupació a cada comarca. Va demanar molta comunicació entre Junta Directiva i socis i la col•laboració de tots per tirar endavant aquest gran projecte comú.\nA continuació cada membre de la Junta va anar fent un resum informatiu de les seves tasques. El secretari va informar, entre altres coses, que a l’actualitat els membres actius de l’Agrupació són 355. El vicepresident va comunicar la proper enviament a les colles de la Revista Gegants i de la subscripció de les Biblioteques de Catalunya a la nostra revista en format digital. També va informar entre altres coses de la pròxima aparició a la Ciutat Gegantera del Calendari del Món Geganter en format paper. Van venir després les intervencions del Tresorer, del Vocal de Música i Balls, que va parlar del Seminari efectuat a la Seu d’Urgell del Cos de Monitors i dels cursos de ball que s’han efectuat des de primers d’any. L’informe del Vocal de Mitjans d’informació va ser sobre en gran canvi a efectuar tan a les comunicacions internes de l’agrupació com de la pàgina web. Per acabar la ronda comunicativa de la Comissió Executiva, van venir a continuació els informes del Vocal d’Esdeveniments i Protocol i del Vocal de Patrimoni.\nA continuació es va passar als ajuts de música. De les colles que el van demanar es va fer un sorteig. De les 17 inscrites en van sortir 10 que rebran aquest ajut.\nVa continuar la reunió amb un informe del seguiment que s’ha fet per part de l’Agrupació a la Ciutat Gegantera de la Seu d’Urgell.\nUna vegada acabat l’informe de la Comissió Executiva va venir la roda de comarques en la que tots els vocals presents van informar de l’activitat gegantera a les seves demarcacions. També es va llegir un comunicat de l’anterior Vocal de Comarca del Vallès, respecte a una reunió efectuada a la seva comarca en la que no va sortir cap candidat a ocupar aquesta vocalia.\nDesprés de quatre hores, la reunió es va cloure amb precs i preguntes, sense cap comentari a destacar.


LES ULLERES DE SOL WOODYS PROTAGONISTES DE LA CANÇÓ DE L'ESTIU\nHome > All Blog>LES ULLERES DE SOL WOODYS PROTAGONISTES DE LA CANÇÓ DE L'ESTIU\nLa cantant dominicana, Lennis Rodríguez, ha escollit les nostres ulleres de sol BERTA i SPICE per l'estilisme del seu nou videoclip anomenat Cucu, que comparteix amb el cantant Juan Magán, qui porta el nostre model CHARLY.\nL'artista de fama mundial i reina del trap, Lennis Rodríguez, acaba d'estrenar la que serà la cançó de l'estiu, anomenada Cucu, amb l'arxiconegut productor, cantant i DJ Juan Magán. Tots dos cantants han triat les nostres ulleres de sol per protagonitzar el refrescant videoclip d'un dels hits que més sonarà durant els propers mesos.\nAquestes són les ulleres de sol del hit de l'estiu\nL'artista, amb més de 127 mil seguidors a Instagram, ha triat les nostres ulleres de sol oversized BERTA 03 i BERTA 04, una muntura d'acetat italià d'allò més estilosa que la converteix en una diva de la color. De formes quadrades i colors canyers, les seves lents estan produïdes pel prestigiós segell Carl Zeiss Vision, perquè anar a la moda no vol dir renunciar a la qualitat.\nEn el videoclip també podràs veure a Lennis lluint com ningú el nostre model més juvenil i canalla, les SPICE 01. Una muntura a l'aire súper lleugera amb una forma geomètrica en bec diferent, innovadora i fresca. Les ulleres de sol perfectes per a aquest estiu.\nPer la seva banda, Juan Magán, cantant, un productor discogràfic, DJ i compositor de fama mundial, ha triat les nostres ulleres de sol CHARLY 02. Un model de sol d'acetat italià d'acabat mat amb marc de metall i doble pont, que els dóna un toc d'estil perfecte per als homes moderns que els agrada crear tendència.\nVols veure el videoclip de la cançó Cucu on apareixen les nostres ulleres de sol? Fes clic al següent enllaç: https://bit.ly/Woodys-verano\nA la nostra pàgina web trobaràs els models de sol més refrescants per a aquest estiu. Entra a https://bit.ly/ulleres-sol-woodys i viu-lo a través d'unes Woodys.


Mas, Ortega, Rigau i Homs dipositen 2,2 milions al Tribunal de Comptes i demanen ajornar els altres 3\nMas, Ortega, Rigau i Homs dipositen 2,2 milions al Tribunal de Comptes i demanen ajornar els altres 3 milions\nL'expresident de la Generalitat Artur Mas i els exconsellers Joana Ortega, Francesc Homs i Irene Rigau.\nL'expresident de la Generalitat i els exconsellers tenien fins aquest dilluns per fer efectiu tot l'import reclamat per l'organització del 9-N\nActualitzada 18/10/2017 a les 15:20\nL'expresident de la Generalitat Artur Mas, l'exvicepresidenta Joana Ortega, i els exconsellers Francesc Homs i Irene Rigau ja han dipositat 2,2 milions d'euros de la fiança que li reclama el Tribunal de Comptes per l'organització del procés participatiu del 9 de novembre del 2014. No obstant, ha demanat al tribunal que ampliï 15 dies el termini, que acaba aquest dilluns, fixat per abonar la resta de la fiança, que puja fins els 5,2 milions, segons un escrit presentat per la seva defensa. Mas, Ortega, Homs i Rigau han dipositat la quantitat com a «garantia» per afrontar la seva eventual responsabilitat comptable en el procediment obert pel Tribunal de Comptes després que el TSJC l'absolgués del delicte de malversació de fons públics.\nL'escrit, presentat divendres passat i al qual ha tingut accés l'ACN, diu que per assolir els 5,2 milions es presentaran properament «altres mitjans de garantia», sense concretar quins, i explica que el pagament serà proporcional a la responsabilitat de cada afectat, que inclou els quatre exdirigents citats i altres alts càrrecs del Govern. En l'escrit s'assegura que aquest ingrés no suposa acceptar cap pena ni els delictes o infraccions comptables que els atribueix el Tribunal de Comptes.\nEl 25 de setembre passat l'òrgan fiscalitzador va comunicar a Mas que havia de dipositar una fiança solidària de 5,25 milions per la despesa ocasionada a les arques públiques en organitzar la consulta del 9-N. L'exigència de fiança afecta els altres condemnats penalment per un delicte de desobediència amb motiu del 9-N: l'exvicepresidenta Joana Ortega, l'exconsellera d'Ensenyament i diputada Irene Rigau, i l'exconseller de la Presidència i exportaveu del Govern Francesc Homs, a banda de cinc alts càrrecs del Govern.\nFa uns dies l'asseguradora SegurCaixa Adeslas va denegar a Mas cobrir la fiança perquè la pòlissa de responsabilitat civil que Mas tenia com a càrrec de la Generalitat no cobreix sancions derivades de delictes.\nEl Tribunal de Comptes considera Mas com a màxim responsable i per tant la persona que haurà d’afrontar el total d’aquesta quantitat en el cas que la resta dels investigats no provisionin les quantitats que se’ls assignen. Aquestes són 3.044.399 euros per a Rigau –per l’adquisició d’ordinadors per a la consulta-, 2.127.580 a Homs per despeses del departament de Presidència relacionades amb la consulta, i 839.439 euros a Ortega per partides del departament de Governació. Les quantitats corresponen al càlcul de partides destinades a la consulta, i en alguns casos se solapen, fet que situa el màxim que pot afrontar Mas en 5,2 milions d’euros. Tot i que hi havia set càrrecs del Govern més en aquest procediment, el Tribunal n'ha deixat fora finalment la interventora i el cap de sistemes d'informació del Consorci d'Educació de Barcelona, Carolina Pardo i Jordi Serra.\nEl Tribunal de Comptes accepta donar la pròrroga a Mas, Ortega, Rigau i Homs per abonar 3 MEUR de la fiança\nEl Tribunal de Comptes resoldrà dijous si accepta la pròrroga demanada per Mas


Els morosos deuen a l'Ajuntament de Girona 4,7 milions en tributs municipals - Diari de Girona\nEls morosos deuen a l'Ajuntament de Girona 4,7 milions en tributs municipals\nL'equip de govern preveia recaptar uns 39 milions entre impostos i taxes i fins al novembre n'havia recaptat el 85%\ngirona | acn/ddg 03.01.2013 | 07:30\nLa regidora d´Hisenda, Maria Àngels Planas. aniol resclosa\nHISENDAL'Ajuntament de Girona havia d'ingressar l'any 2012 quasi 39 milions d'euros per diferents impostos i taxes municipals. Del total, en dades del mes de novembre, n'havia aconseguit recaptar el 85%. Dels diners que té pendents de cobrar, un 3 % són tributs que els ciutadans han demanat o bé ajornar o bé fraccionar-ne el pagament, i el 12 % restant respon a aquests 4,7 milions d'euros d'impagats.\nL'Ajuntament de Girona té pendents de cobrar gairebé 4,7 milions d'euros en matèria d'impostos municipals. En total, el consistori havia d'ingressar aquest any 39 milions d'euros per diferents tributs, dels quals ja n'ha aconseguit recaptar el 85%. Dels diners que té pendents de cobrar, un tres per cent són tributs que els ciutadans han demanat o bé ajornar o bé fraccionar-ne el pagament, i el 12 per cent restant respon a aquests 4,7 milions d'euros d'impagats. La regidora d'Hisenda, Maria Àngels Planas, considera, però, que, en general, els gironins són "bons pagadors" i assenyala que la quantia d'impagats no respon només als impostos que no s'han abonat aquest 2012 sinó que és una xifra que s'arrossega d'anys anteriors.\nL'any 2011, l'Ajuntament de Girona havia d'ingressar un total de 35.682.337 euros en concepte de tributs municipals tals com l'Impost de Béns Immobles (IBI), l'impost de circulació de vehicles o l'Impost d'Activitats Econòmiques (IAE), entre d'altres.\nD'aquest total, va aconseguir recaptar més de 30 milions d'euros -el 86,08 per cent- i els ciutadans van demanar ajornar o fraccionar el pagament d'impostos per valor de 864.900 euros (2,42% del total). Per tant, el consistori va quedar pendent d'ingressar 4,1 milions d'euros, xifra que suposva l'11,5 per cent del total.\nAquest any, els números són similars. El 2012 l'Ajuntament de Girona tenia previst recaptar 38.962.467 euros en concepte de tributs. Amb dades fins a novembre, ja n'havia aconseguit cobrar el 84,85 per cent (més de 33 milions d'euros) i el 3,15% del total són impostos que els ciutadans han demanat pagar o bé de manera fraccionada o bé ajornar-los -amb el pagament d'uns interessos- fins a l'any vinent. Per contra, el nombre d'impagats ha arriba aquest 2012 al 12 per cent del total a recaptar, i l'Ajuntament acumulava gairebé 4,7 milions d'euros d'impostos no recaptats a data de novembre de 2012.\nSegons valora la regidora d'Hisenda, els gironins "són bons pagadors" i hi ha predisposició per part d'aquells ciutadans de demanar el fraccionament del pagament perquè veuen que no podran abonar l'impost municipal tot de cop. Maria Àngels Planas ha remarcat que els impagats que s'acumulen no són d'aquest exercici sinó que s'arrosseguen ja d'anys anteriors.\nPlanas també ha destacat que aquest any s'ha millorat la fórmula fraccionada del pagament de tributs i s'ha permès als qui ho han sol·licitat fer tres pagaments: el primer, del 20 per cent de l'impost, el segon, del 40 per cent i el darrer, del 40 per cent restant. En canvi, el 2011, el fraccionament era en dos (60 %-40 %).


Unifamiliar de compra a Castelldefels, castelldefels | SITP1204\nAquesta preciosa torre, de 330m2 d'habitatge i parcel·la de 1000m2, es divideix en 3 nivells. La planta baixa, que consta d'una àmplia entrada, una habitació per a convidats amb bany propi, un lavabo de cortesia, una àmplia cuina office, i un saló-menjador de 40 m2 amb sortida a la terrassa.\nA la primera planta hi ha la suite principal amb bany i armaris, i dues habitacions dobles amb armaris, que comparteixen un bany. Tots els dormitoris donen a una àmplia terrassa amb vistes al mar.\nEn l'última planta es disposa d'una sala polivalent i un dormitori doble, a més d'un bany complet.\nAquesta casa es caracteritza especialemt per la seva privacitat, tranquil·litat i les increïbles vistes al mar Mediterrani.\nTambé disposa d'un pàrquing amb capacitat per a tres cotxes, que pot transformar-se en un garatge cobert.\nA més, es troba molt ben ubicada; a 20 minuts de Barcelona, 15 de l'aeroport, a menys de 3 minuts de la platja i l'estació de tren. Tots els serveis a menys de 5 minuts (supermercat, farmàcia, benzinera, ambulatori, i col·legis, entre d'altres).\nSol·liciti més informació en rel·lació a Casa amb vistes increïbles a Bellamar


En l’apartat de recollida de paper i cartró els biaruts i biarudes també estem al capdavant amb 9,8 kg, de nou per sobre d’altres localitats de la contornada. En dades absolutes, però, Biar ha recollit 49.600 quilos, mentre que poblacions més grans com Villena n’han arreplegat quasi 200.000, d’altres com Petrer 227.000 o Saix 76.300. Com a dada negativa, el 26% dels residus de Biar es depositen erròniament en el contenidor groc.\nLes dades les ha facilitat la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural a partir d’un baròmetre d’Ecoembes, l’empresa encarregada de gestionar el reciclatge d’envasos a tot l’Estat, que permet conèixer les dades del reciclatge i la recollida a nivell estatal, autonòmic i local.\nLes dades es poden consultar públicament i la plataforma permet desglossar-les per anys des del 2005. Així, de l’any 2010 cap avant, els kg que cada habitant de Biar recull s’ha mantingut estable entre una mínima de 12,5 kg per persona, i un màxim de 14,2 kg l’any 2016.


EnCants, una dècada cantant perquè sí - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEnCants, una dècada cantant perquè sí\nEls tallers de música vocal impulsats per Jordi Costa arriben als deu anys consolidats i havent despertat noves veus\ndani perona berga 11.06.2018 | 11:34\nParticipants al darrer taller ARXIU PARTICULAR\nNingú té mala veu i tothom sap cantar. Aquestes són les dues premisses amb què parteix el músic gironellenc Jordi Costa quan parla dels tallers de música que ofereix a Gironella, Vic, Tona i Prats de Lluçanès. Després de més de mitja vida al món de la música de manera professional, Costa va iniciar el 2008 unes sessions obertes per aconseguir que «tothom qui ho vulgui canti per passar-s'ho bé». Aquest estiu el projecte EnCants, arriba a la desena edició plenament consolidat amb una vuitantena d'inscrits. Una xifra que no ha parat de créixer.\nAquesta setmana s'han iniciat les primeres sessions dels tallers d'enguany i Costa explicava les ganes amb què engeguen aquesta edició especial en què els participants prepararan sis temes de músiques del món que s'han interpretat al llarg dels darrers deu tallers d'estiu. Costa recorda que, a banda de la proposta d'estiu, en què principalment es treballen cants del món (sobretot d'Àfrica i l'Europa de l'Est), s'ha afegit al paraigua d'EnCants un taller de gospel que es fa a la primavera i un altre de cançons de taverna, a la tardor. I és que el que va començar a Gironella com una prova per «recuperar les ganes de cantar de la gent» ha crescut i s'ha estès cap a Osona i el Lluçanès.\nSegurament, l'empatia que transmet l'impulsor del projecte i director musical i la transversalitat de la iniciativa són els dos elements que han fet que EnCants hagi tingut continuïtat durant aquests anys. Costa assegura que «tothom té veu i, per tant, tothom pot cantar». El músic encoratja els alumnes que participen a les sessions a deixar-se a anar en un ambient agradable i amb poques pretensions tècniques. «Nosaltres no juguem ni amb partitures ni amb l'exigència vocal que tenen les corals o escoles de música i conservatoris», afirma. A més a més, es tracta de tallers de curta durada, «perquè no suposi un lligam que dificulti l'assistència dels qui hi vulguin venir». Aquest cantar perquè sí, sense vergonya i sense pressions és per a Costa l'objectiu que hi havia al darrere des del primer moment. «Antigament es cantava a les cases, a les festes, a les tavernes... i això és el que volia recuperar», afegeix.\nLa majoria de participants no tenen formació musical, «però no es necessita», diu Costa. Durant les sessions es treballa per aprendre les tonades de les peces proposades amb resultats «molt positius». «Hi ha gent que quan em truca per interessar-se pels tallers, el primer que em diu és que no sap cantar, que no en té ni idea de música, que desafina...», relata, «i jo els dic que tot això no és cert i ha quedat demostrat», explica. En aquest sentit, es mostra satisfet perquè EnCants ha estat la porta d'entrada de diverses persones al món de la música. «N'hi ha que després de venir als tallers s'han apuntat a una coral o han volgut aprendre música; i d'altres que han descobert que els agrada cantar i mantenen l'activitat venint als tallers que organitzem cada any», comenta.\nEncara que l'objectiu no és preparar cap «concert formal ni seriós», els alumnes ofereixen una actuació final per mostrar la feina feta després de cada taller. «Busquem espais xulos i emblemàtics per fer una festa final on el públic, i sobretot els cantaires, ens ho passem molt bé», assegura. La propera cita serà el 29 de juliol al vespre a l'església Vella de Gironella, al mateix espai on va començar tot l'estiu del 2008.


Tinc 2 dubtes sobre uni i CFGS.\n1. Puc entrar a la uni des de un CFGS encara que no estiguin completament relacionats entre si? Per exemple, entrar a estudiar Publi i RRPP des de un CFGS de Realització o Producció, encara que no em convalidin assignatures a l'hora d'entrar a la uni?\n2. Si al acabar el batx em presento a la sele a la fase específica, i després entro a un CFGS de 2 anys, hauré de tornar a fer la fase específica per entrar a la uni o encara podré utilitzar les notes que vaig treure al acabar el batx?\nSí, pots accedir a qualsevol grau des de qualsevol CFGS o tipus de batxillerat. En el cas de CFGS, no has de fer Selectivitat i la teva nota d'accés és la nota final del cicle.\nNo hauràs de repetir-la perquè la Fase Específica de la Selectivitat té una validesa de 2 anys i en aquell moment encara et servirà. Tot i això, serà l'últim any que podries fer Preinscripció Universitària amb aquesta qualificació.


La guerra civil - Any 1997 - Articles\nAntar Zuabri (1)\nExèrcit algerià (2)\nFront d'Alliberament Nacional d'Algèria (7)\nMoviment Social per la Pau d'Algèria (3)\nReagrupament Nacional Democràtic d'Algèria (4)\nReagrupament per la Cultura i la Democràcia (Algèria) (3)\n1376 lectures d'aquest article\nEl 1997, el terror continuava essent el principal tret diferenciador de la realitat política i social algeriana. Les mesures institucionals endegades pel president Liamine Zéroual, com el referèndum constitucional aprovat el novembre del 1996 o les eleccions legislatives i municipals dels mesos de juny i octubre de 1997, no van aportar res de nou a la pacificació del país, que continuava consumit entre la dialèctica autoritària del poder i la irracionalitat criminal islamista. En acabar l'any, la guerra del terror s'havia cobrat més de 2.500 víctimes per la via de l'assassinat a trets o a ganivetades d'homes, dones i nens.\nLes dones eren les víctimes principals dels terroristes. En els primers temps ho van ser per vestir a la occidental, després per anar a l'escola, més tard per ser familiars de policies o funcionaris. També per exercir de professionals de la premsa o l'ensenyament o, simplement, per treballar en alguna indústria i, finalment, pel sol fet de ser dones i no complir la màxima àrab que deia que una dona no pot deixar-se veure en públic més de tres cops a la seva vida: la primera en sortir del ventre de sa mare, la segona en sortir de casa de son pare per casar-se i la tercera en sortir de casa de son marit, ja camí del cementiri.\nLa zona més afectada per la violència era la regió de Mitidja, al voltant de l'àrea metropolitana d’Alger, i incloïa les ciutats de Blida, Laarba, Sidi Moussa, Eycalyptus i l'àrea rural de Tablat. De fet, a efectes pràctics, Algèria estava dividida en un nord de preponderància urbana i comercial i un sud de preponderància industrial. En el nord es concentraven la major part dels 28 milions d'habitants del país, mentre que el sud era una extensísima zona desèrtica ocupada per les explotacions petrolíferes i gasístiques que reportaven el 95% dels ingressos bruts del país.\nMentre el nord era l'escenari d'actuació preferent dels islamistes, el sud era patrimoni de l'estat, que protegia les instal•lacions industrials amb una presència militar constant, sobretot des que el 1995 un comando islamita va assassinar cinc tècnics estrangers a la regió de Gardaia, prop de la ciutat de Hasi Mesaud. Aquesta era la ciutat més segura del país. Ningú podia donar un pas, ni entrar ni sortir, sense el corresponent permís expedit pel ministeri de l'interior i actualitzat per l'exèrcit, que controlava pam a pam l'indret.\nAquesta divisió funcional del país era la pauta que permetia entendre la continuïtat del règim que governava Algèria des del 1992, malgrat la cruenta guerra civil, que ja havia provocat més de 70.000 víctimes. El poder algerià, enfrontat com estava a l'islamisme doctrinal del FIS i a l'islamisme criminal del GIA, cercava la seva victòria definitiva en l'enfortiment institucional iniciat amb l'elecció presidencial de Zéroual el 1995 i la reforma constitucional aprovada el 1996. Així, contiuant amb aquesta política, a principis d'any, Liamine Zéroual va convocar eleccions legislatives pel 5 de juny i eleccions municipals i departamentals pel 23 d'octubre. Per ajudar al procés, el 15 de juliol Zéroual va alliberar el líder del Front Islàmic de Salvació (FIS), Abassi Madani i, nou dies més tard, el 24 de juliol, va capturar i executar el líder del GIA, Antar Zuabri; dos cares de la mateixa política de refermement.\nEl 1997 va ser, però, l'any on el GIA va matar més i més sovint. Entre gener i setembre, es van produir un mínim de 3 matances per més, amb un promig de 100 víctimes mensuals, tret dels mesos de juliol i agost, on el nombre de persones degollades va superar, respectivament, les 300 i les 500. El 23 de setembre, a Baraki, al sud d'Alger, el GIA va perpetrar la massacre més nombrosa de l'any, matant a ganivetades els més de 200 habitants del poble i cremant totes les cases i pertanyences dels seus habitant. Al mateix mes ja n'havia matat 200 més en tres incursions a petites localitats de les rodalies d'Alger. La sangonera terrorista va continuar els mesos de novembre i desembre, aprofitant l'impasse polític que arrossegava el govern, mentre el GIA emetia comunicats en els que deia que la mort era el "just càstig contra els enemics de la religió" i que la seva era una feina que comptava amb " la benedicció de Déu."\nTot i això, les eleccions de juny i octubre es van celebrar amb relativa normalitat i amb uns índexs de participació considerables. El 5 de juny, els 17 milions d'electors algerians van escollir els 380 membres de la Cambra legislativa, la primera de caire pluralista de la història del país, en una jornada que va registrar una participació del 65%. Les eleccions foren guanyades per l'Agrupació Nacional Democràtica (RDN) del president Liamine Zéroual, amb el 32,2% dels vots i 155 escons, seguida del Moviment de la Societat per la Pau (MSP) amb un 14% i 69 escons, el Front d'Alliberament Nacional (FLN) amb un 13,5% i 64 escons, el Moviment de Renovació (Ennahada) amb un 8,3% i 34 escons, el Front de Forces Socialistes (FFS) amb un 4,2% i 19 escons i el Reagrupament per la Cultura i la Democràcia (RCD) amb un 3,8% i 19 escons. Altres formacions menors es van repartir els escons restants: el Partit dels Treballadors Algerians, 4 escons; l’Aliança Nacional Republicana, 3 escons, el Partit Socialista Liberal, 1 escó i la Unió Democràtica Liberal, 1 escó; les candidatures independents es van endur 11 escons. Els resultats obtinguts van permetre de formar un govern de coalició amb suficient credibilitat i garanties. El nou govern, de majoria RDN, va nomenar 32 ministres (28 de l'RDN) i va donar la direcció de l'executiu a Ahmed Ouyahia, posant 4 carteres en mans de l'FLN i el MSP.\nLa segona convocatòria electoral de l'any, les eleccions municipals i departamentals del 23 d'octubre, ja no va ser tan profitosa. La participació es va situar en un modest 34,7%, i la victòria de l'RDN, que va obtenir oficialment 7.242 ajuntaments i 986 escons departamentals, front els 2.864 ajuntaments i 373 escons de l'FNL i els 890 ajuntaments i 260 escons de l'MSP, va ser molt contestada, sobretot pels partits minoritaris que hi participaven, com l'Ennahada, l'FFS o l'RCD, que, juntament amb altres forces minoritàries i amb el suport de l'FLN i l'MSP, van convocar el 30 d'octubre una manifestació multitudinària de protesta a Alger.\nMalgrat la manifestació, els resultats van ser reconeguts oficialment i la protesta només va servir per posar de manifest el rebuig generalitzat al fort control polític exercit pel règim cívico-militar del president Zéroual, creant una esquerda important en l'aliança de partits que el mes de juny havia format la coalició de govern. D'aquesta manera, la convocatòria municipal que hauria d'haver donat més cohesió a les reformes institucionals del règim, va evidenciar una forta manca de suport popular, fent créixer, alhora, el terror islamista i minvant la capacitat de maniobra dels reformistes, que ja no van poder seguir intercedint sobre el FIS per a que acceptés de jugar a la representació institucional.\nEn acabar l'any, la perspectiva d'intervenció de la comunitat internacional en el conflicte algerià anava prenent dia a dia més cos. De moment, el tema no havia arribat encara al Consell de Seguretat de les Nacions Unides, si bé, a finals d'octubre, la UE ja havia ofert la seva col.laboració per aturar la violència. Segurament, eren els primers passos d'una intervenció a més gran escala, que trigaria en arribar, però que s'acabaria imposant com la única forma possible d'acabar amb la irracionalitat i la desempara de tot un poble.


El setsetset comença una nova etapa presentant nova web i imatge coorporativa - Setsetset\nEl setsetset comença una nova etapa presentant nova web i imatge coorporativa\nL'acte va comptar amb la intervenció dels periodistes Xavier Sitjà, Llúcia Oliva i Francesc Fàbregas\nDissabte, 22 de setembre de 2018 a les 14:36h\nEquip de redacció del setsetset.cat amb els ponents a l'acte de presentació\nEl setsetset va realitzar l'acte de presentació de la nova pàgina web entre els seus lectors. El setsetset també estrenava imatge corporativa. En l'esdeveniment, l'equip de periodistes de la revista va presentar les principals novetats per convertir la publicació amb més de 28 anys d'història en un referent comunicatiu de la zona de Montserrat.\nDurant l'acte va intervenir el periodista Xavier Sitjà, el primer director de la revista que va celebrar que "el setsetset estigui format per un equip de periodistes joves, que no han renunciat a la idea de tractar les problemàtiques de la gent amb profunditat".\nPer la seva banda, la periodista Llúcia Oliva va manifestar el seu rebuig al periodisme de titulars i va animar a l'equip de la revista a seguir treballant per un periodisme de qualitat.\nFrancesc Fàbregas, president de l'Associació Catalana de Premsa Comarcal, va reivindicar el fonamental paper de la premsa de proximitat, que "segueix sent líder al territori". Per altra banda va qualificar la presentació com "un dels moments més feliços en la seva etapa com a president de l’ACPC”, per tot el que representa tant pel que fa a la renovació generacional dels mitjans locals com pel grau d’implicació de joves professionals amb els seus mitjans més pròxims.\nL'equip del setsetset va explicar el funcionament de la nova web als assistents, que van poder conèixer de primera mà els motius del canvi. Es va descarta de seguida abandonar el paper –digueu-nos romàntics–, i l’objectiu és transformar-lo en una eina més reflexiva, donada també la seva periodicitat bimestral. Un periodisme més d’investigació, analític i compromès amb la ciutadania. El digital per contra ofereix la possibilitat d’abastar un territori més ampli i a la vegada desenvolupar les notícies puntals i obrir altres àrees, com entrevistes, opinió, galeries de fotos, d’art, agenda cultural activa i la possibilitat de tractar temes de fons amb vídeos i àudios.\nPel que fa a la imatge gràfica de la publicació, el setsetset ha decidit canviar el seu nom de ‘777' a setsetset en paraules i incorporar l'eslògan 'L'actualitat dels pobles de Montserrat', que pretén recollir la intenció d'ampliar la zona informativa a altres municipis del voltant d'Esparreguera, que per la seva dinàmica i necessitats comunicatives poden trobar el setsetset com una alternativa.\nDe la mateixa manera, la publicació digital, el setsetset.cat, ha estrenat el nou color de la capçalera, el lila, que està inspirat en els colors de la muntanya de Montserrat.


EL MÀRQUETING DE CONTINGUTS I COM ATRAURE TRÀFIC DE QUALITAT\nPublicat per Anna (català) en Marketing Online comentar\nCom diu el seu nom, el màrqueting de continguts consisteix a publicar continguts atractius i de qualitat sobre un tema concret (especialitzat) vinculat a l’activitat de la nostra empresa amb l’objectiu de generar tràfic de qualitat a la pàgina web i fidelitzar els clients.\nEls tipus de públics a qui s’adreça el màrqueting de continguts són:\npossibles clients que fan cerques a Google sobre un tema concret relacionat amb el nostre negoci;\nusuaris que ens han contactat anteriorment per demanar-nos informació i dels quals guardem les dades, i\nclients reals del negoci, els quals agrairan rebre notícies nostres de forma regular en el temps i a qui transmetrem una imatge seriosa i professional quan ens hi adrecem.\nTot i que, en realitat, el màrqueting de continguts engloba tot el que l’empresa genera a través de qualsevol canal de comunicació (com les xarxes socials), els continguts que més destaquen quan es parla d’aquesta vessant del màrqueting són: les notícies o bloc, les pàgines de contingut del web i les pàgines de producte.\nPel que fa a les notícies o bloc, es tracta de programar, redactar i penjar continguts nous a l’apartat corresponent de la pàgina web, que pot ser un bloc o una secció de notícies i que tothom qui entra pot consultar a bastament. Per tal d’aconseguir-ne la màxima difusió, és molt recomanable activar l’opció del newsletter, de manera que cada vegada que es pengi una nova entrada (dues o tres), s’enviï automàticament un email (email màrqueting) a la base de dades de contactes.\nPàgines de continguts i pàgines de producte\nLes pàgines de continguts del web i les pàgines de producte són també màrqueting de continguts. L’objectiu és afegir-hi el màxim d’informació d’interès –no promocional- sobre una àrea concreta de la nostra activitat per posicionar-nos com a font, tant a Google com entre el públic en general.\nA Montaweb oferim als nostres clients la possibilitat de contractar un pla anual d’estratègia de posicionament web SEO que inclou l’actualització d’aquest tipus de continguts, com són la creació de noves pàgines de contingut al web o l’actualització de descripcions a les categories de productes. Ambdues accions posicionen molt bé a Google i són especialment recomanables en el cas de les botigues online. Igualment, també disposem d’una aplicació per fer enviaments massius de newsletters amb notícies i continguts varis totalment editables que proporciona estadístiques d’obertura d’emails i clics a enllaços.\nCategories: Marketing Online Tags: marquèting de continguts


Aquests són els treballadors que aquest dimarts han d'anar a la feina\nLa restauració, l'oci o els petits comerços que no són de primera necessitat continuaran tancats\n3 min. Barcelona 13/04/2020 15:15\n651x366 Una terrassa d'un bar amb les tauoes i cadores recollides / XAVIER BERTRAL Una terrassa d'un bar amb les tauoes i cadores recollides / XAVIER BERTRAL\nTot i el xoc entre la Generalitat i el govern espanyol per l'aixecament del confinament total, a partir d'aquest dimarts els treballadors no essencials de Catalunya podran tornar a la feina, després que durant les últimes dues setmanes l'Estat establís un permís retribuït recuperable perquè es quedessin a casa. Després d'un altre cap de setmana pendents del Butlletí Oficial de l'Estat (BOE), aquesta és la llista de sectors que no són essencials que hauran d'ocupar els seus llocs de feina:\nÉs un sector que ocupa més de 200.000 treballadors a Catalunya i que ara podrà reprendre l'activitat però amb una excepció, ja que queden suspeses les obres “on hi hagi persones no relacionades" amb aquesta activitat. Els sindicats ja van avisar que serà complicat que les empreses puguin complir algunes de les mesures bàsiques per evitar contagis del virus, com ara deixar una distància de seguretat de més d'un mentre entre els empleats.\nEn aquest apartat el llistat és ampli, perquè podran tornar a la feina les fàbriques que es dediquin a productes com el tèxtil, la fusta, els mobles, el paper i les arts gràfiques, però també al cautxú i el plàstic, la metal·lúrgia o la producció de maquinària, material elèctric o de transport.\nComerç d'equips informàtics\nEls comerços que venen equips informàtics podran tornar a obrir. La implantació forçosa del teletreball per a moltes empreses ha incrementat en les últimes setmanes la demanda d'ordinadors i d'altres accessoris vinculats a les TIC per resoldre problemes tecnològics.\nTècnics, científics i administratius\nActivitats com l'enginyeria, l'arquitectura o la comptabilitat, així com feines auxiliars o administratives, també podran optar per fer treballar els empleats de manera presencial. Moltes d'aquestes companyies s'han adaptat al teletreball durant les últimes setmanes, però si canvien d'opinió els empleats hauran de tornar al lloc de feina.\nEls treballadors que es dediquin a la neteja en sectors que no són essencials (fins ara seguien, per exemple, en el cas dels hospitals o els transports públics) podran reprendre l'activitat.\nAixí frena els contagis de coronavirus el confinament\nNo obstant, amb la declaració de l'estat d'alarma es mantenen tancats encara molts negocis com els restaurants o els locals d'oci i culturals i els seus treballadors –la majoria dels quals ja han patit expedients de regulació temporal d'ocupació (ERTO)–, que també hauran de seguir complint amb el confinament. Aquesta és la llista dels sectors que encara no poden reprendre l'activitat:\nPetits comerços que no siguin de primera necessitat\nTots excepte establiments d'alimentació, farmàcies, centres veterinaris, higiene, premsa i papereria, gasolineres, estancs, equips tecnològics, telefonia i correspondència, tintoreries i perruqueries a domicili.\nVan ser els primers col·lectius afectats pel confinament i seguiran tancats les pròximes setmanes. El debat sobre com acabar el curs segueix viu.\nNomés es poden prestar serveis d'entrega a domicili.\nEquipaments culturals i d'oci\nL'afectació va des de cinemes fins a teatres, biblioteques, arxius, etc.\nD'estadis de futbol i pavellons esportius a gimnasos, pistes poliesportives, etc.\nActivitats recreatives i discoteques\nSales de ball, discoteques, etc.\nCases de joc i apostes\nDes de casinos fins a cases d'apostes, bingos i sales recreatives.\nParcs d'atraccions, fires i zoològics\nDes de parcs d'atraccions fins a parcs aquàtics, zoològics, fires i parcs recreatius per a nens.\nBars de copes i amb actuacions musicals en directe\nHotels i allotjaments turístics*\nEn aquest cas el decret que regula l'estat d'alarma no hi feia referència, però fent ús de les seves capacitats el ministeri de Sanitat va decretar el 20 de març el tancament al públic de tots els hotels i allotjaments de curta durada. Alguns s'estan fent servir ara per allotjar pacients de covid-19 ajudant així a treure pressió als hospitals.\n"Missatges contradictoris": l'actualitat en 9 tuits\n"Més que aplaudiments els hauríeu de donar futur": l'actualitat en 8 tuits\n"Dilluns de Pasqua sense padrins": l'actualitat en 8 tuits\n"Hi ha molts autònoms i petites empreses que no es poden permetre no anar a treballar"\nEl PIB xinès s'enfonsa un 6,8% el primer trimestre pel covid-19, la primera caiguda en 40 anys\nLa confiança dels empresaris de les Illes cau un 30%


Així som!: 2011\nIolanda, Amàlia, Sam i Lola !!!!\nA Barcelona el 16 d'octubre de 2011\nNit de teatre al Romea\nSi vols saber la nostra opinió...clica aquí\nNou Time Lapse - El ball de l'aranya\n1er. Time Lapse\nDinar de Santa Carmeta\nEtiquetes de comentaris: Santa Carmeta\nGincana Afic Guixols\nAquest diumenge 29 al matí a partir de les 9 del matí torna la tradicional gincana de l’Associació Fotogràfica i Cinematogràfica de Sant Feliu (AFiC), oberta a tothom qui vulgui soci o no soci i en format digital, tant amb aparells compactes o rèflex. La zona d’actuació serà pel centre ciutat i accessible saludablement tot a peu. La inscripció és de 10 euros i inclou un bon esmorzar de forquilla i ganivet i es donarà la sortida a les 9 en el Casino Guixolenc.\n49è Festival de la Porta Ferrada 2011\nBona puntuació de la Iolanda a la Fotolliga Gironina\nAquesta lluna val 28 puntets, Moltes Felicitats Iolanda !!!\nSegona posició a la Lliga Gironina de la Iolanda\nEtiquetes de comentaris: 29 punts\nFeliç 2011 a tothom!!!!\nBona puntuació de la Iolanda a la Fotolliga Gironi...


La Fundació - Fundació del Convent de Santa Clara\nLa Fundació del Convent de Santa Clara ha nascut gràcies a l’impuls de la Plataforma Ciutadana de Solidaritat, creada al Convent de Santa Clara de Manresa a l’abril del 2009.\nLa Fundació del Convent de Santa Clara, ha esdevingut el paraigua jurídic, organitzatiu i humà necessari per agilitzar respostes integrals a curt i llarg termini per a persones que han estat expulsades del sistema i que no poden viure amb dignitat.\nUn equip multidisciplinari de 220 voluntaris (empresaris, jubilats, treballadors i estudiants) treballen a plena activitat per fer front a la manca de recursos essencials en què es troben molts ciutadans.\nEl Patronat és l’òrgan de govern i d’administració dela Fundació, la representa i gestiona, i assumeix totes les facultats i funcions necessàries per a la consecució dels fins fundacionals.\nEl Patronat de la Fundació Convent de Santa Clara està format pels membres següents:\nGabriel Prat - President\nMontserrat Domenech - Vicepresidenta\nJaume Badia - Tresorer\nSor Lucia Caram - Directora de la Fundació\nImma Augé - Vocal\nMaria Casals - Vocal\nVicenç Mauri - Vocal\nFrank Margenat - Vocal\nXavier Sitges - Vocal\nFrederic Solé - Vocal\nPere Gassó - Vocal\nXavier Perramon - Vocal\nJaume Masana - Vocal\nEl Patronat pot nomenar un comitè de direcció que s’encarregui del seguiment de l’evolució de les diferents activitats de la Fundació per verificar el grau de compliment dels objectius de la mateixa.\nÉs l’òrgan de govern que pren les decisions diàries i lidera els diferents projectes de la Fundació. A efectes pràctics és l’òrgan executor que marca línies, processos i gestiona els actors i intervencions dels projectes.


L'enorme desequilibri de forces que va configurar la transició de la dictadura a la democràcia, amb un gran domini en els aparells de l'Estat per part d'aquells que controlaven la dictadura, explica el caràcter immodèlic d'aquest procés, que va acabar desembocant en una democràcia molt insuficient i limitada que és responsable de l'enorme subdesenvolupament social i polític actual del país. Els indicadors d'aquestes mancances són múltiples. Des de la baixa despesa pública social per habitant (en sanitat, en educació, en serveis socials, en habitatge públic, en escoles d'infància, en serveis d'atenció a la dependència i un llarg etcètera), una de les més baixes de la UE-15 (el grup de països europeus amb un nivell de desenvolupament econòmic similar a l'espanyol); a la gran desigualtat, també de les més grans de la UE, tant de la propietat com de les rendes; passant també per l'escassa diversitat ideològica dels mitjans (amb una clara escassetat de grans mitjans d'informació d'esquerres). Tot això mostra les grans limitacions de la democràcia espanyola, resultat de l'enorme domini que les forces conservadores - arrelades i hereves de les dominants durant la dictadura - van tenir i continuen tenint al nostre país (veure el meu llibre Bienestar insuficiente. Democracia incompleta: sobre lo que no se habla en nuestro país. Anagrama, 2002).\nLa persistència de la desmemòria històrica\nPerò un dels principals indicadors d'aquest desequilibri de forces és la persistència de la desmemòria històrica, que es veu reflectida en el gran desconeixement de la història recent del país per part de la joventut espanyola. Aquesta desmemòria ha estat, a més a més, promoguda per les dues forces polítiques majoritàries del país, el PP i, en menor mesura, el PSOE, i sostinguda per una enorme injustícia: el desconeixement de la història real del país. Ho veiem reflectit, per exemple, en la manca de reconeixement a les persones que van lluitar contra la dictadura i en la reproducció de les enormes falsedats difoses i repetides en el discurs oficial de l'Estat espanyol sobre el nostre passat. Tampoc no es té plena consciència, per exemple, que la dictadura de Franco va ser una de les més cruels que hagin existit a l'Europa Occidental al segle XX. Segons el professor Malefakis, un dels estudiosos del feixisme més coneguts del món, per cada assassinat comès pel règim de Mussolini, el de Franco en va cometre 10.000. Aquesta repressió tenia la seva lògica, perquè era una minoria la que tenia la gran majoria de la població en contra. La crueltat d'aquest règim explica que encara avui hi hagi més de 100.000 desapareguts polítics (cosa que converteix Espanya en el país del món amb més desapareguts polítics després de Cambodja) sense que l'Estat democràtic hagi fet res per recuperar-los. En realitat, les esquerres que han governat fins ara (el PSOE) han fet molt poca cosa per corregir aquesta situació. La seva insensibilitat cap a aquest tema tan sols s'explica per la seva escassa consciència democràtica o, cosa que és més probable, pel seu temor a antagonitzar estaments encara molt poderosos a Espanya, des de la Monarquia fins a l'Església, passant per la banca, i el llarg reguitzell d'interessos (i classes riques) que van secundar i/o es van veure beneficiats per la dictadura.\nLa funció política de la desmemòria\nAquesta desmemòria empodera clarament les dretes a Espanya. S'imagina el lector que al parlament suec, britànic o nord-americà (tres països a on vaig viure durant el meu llarg exili) s'acceptés que una portaveu del partit majoritari de dretes acusés un lluitador antifeixista d’"assassí" pel fet d'haver lluitat en contra d'una dictadura feixista? D'altra banda, no em sorprèn la mobilització de figures històriques de la transició en contra de condemnar a Martín Villa com un intent de defensar una Transició suposadament modèlica. Fins i tot les declaracions de l'expresident Aznar eren previsibles, en defensa de la figura de Martín Villa (que va condecorar alguns dels torturadors més coneguts de la resistència antifeixista) com el gran "defensor de la llei i de l'ordre", el mateix argument que es va utilitzar per justificar el cop militar del 1936. Quant als presidents socialistes, el seu suport a Martín Villa és també un intent de justificar el seu suport a la desmemòria històrica. No obstant això, haig de reconèixer que em va sorprendre el suport per part de persones com en Cándido Méndez, el Nicolás Redondo i l’Antonio Gutiérrez, tres dirigents sindicals als quals tinc un gran respecte i estima.\nL’ocultació de la brutalitat del règim dictatorial\nTal com indica en Javier Pérez Royo en el seu excel·lent article "Martín Villa i la justicia argentina", publicat a eldiario.es el 03.09.20, la Transició en si no va ser una operació de genocidi, però la Llei d'Amnistia sí que va ser un acte d'encobriment i exempció de responsabilitats de l'operació del genocidi que es va dur a terme durant la dictadura, tasca en la qual Martín Villa va tenir un paper destacat.\nEl cost principal d'aquesta desmemòria és que la joventut del nostre país no sap per què no viurà millor que els seus pares, o per què els salaris i la massa salarial han anat baixant més i més mentre han anat augmentant les rendes derivades de la propietat, o per què a Espanya el conflicte de les banderes absorbeix gran part de l'espai mediàtic mentre que l'enorme crisi social i laboral roman en gran mesura ocultada. El gran domini de les forces conservadores i suposadament liberals ha fet molt de mal al benestar de la població. Mentrestant, la joventut desconeix l'origen d'aquesta situació precària.\nNo cal dir que les mobilitzacions ciutadanes i, molt en particular, les d'amplis sectors de la classe treballadora, van jugar un paper determinant a forçar l'obertura del règim dictatorial. A la dècada dels anys setanta, Espanya havia estat el país europeu amb més dies de treball interromputs per vagues il·legals que estaven amenaçant el sacrosant ordre i la llei de la dictadura. Mentre els dirigents dels moviments contestataris eren a la presó o a la clandestinitat, les forces del règim tenien absolut control sobre tots els aparells de l'Estat i dels mitjans de comunicació, informació i control. El desequilibri no podia ser més gran. Per aquest motiu, en les negociacions per a l'elaboració de la Constitució, la qual havia inclòs elements importants en una cessió a les forces democràtiques (i molt especialment a les esquerres), aquest desequilibri va ser utilitzat per diluir el potencial transformador de la pressió popular.\nEl profundament conservador aparell judicial de l'Estat va ser l'encarregat d'assegurar l'ordre establert, interpretant la Constitució i reduint aquells elements progressistes conquerits per les forces progressistes. El fet que alguns drets socials tan importants com l'accés a la sanitat, a l'educació i als serveis d'ajuda a les famílies no fossin definits com a drets fonamentals és una conseqüència d'això. Però l'element fonamental que va possibilitar el continuisme va ser precisament la desmemòria històrica, és a dir, l'absència de correcció de la història falsejada i esbiaixada del país, promoguda pels vencedors del cop militar del 1936 i els seus hereus. La protecció de la Monarquia i la presentació de la Transició com a modèlica van jugar un paper clau en la consolidació d'aquesta desmemòria i en el lamentable espectacle de personalitats protagonistes de la Transició defensant en Martín Villa. Un intent de mantenir la imatge suposadament "modèlica" d'aquella Transició, que ens va deixar una democràcia molt incompleta amb un benestar molt insuficient.\nEls elevats costos del "procés" independentista per Catalunya i la...


Adele ha revelat el seu truc per perdre pes en una entrevista a 'Vogue' | Gtres\nLa cantant ha experimentat un canvi físic brutal\nper Daniela De Amorín 11/10/2021 08:35h\nTan sols en un parell d'anys, la cantant Adele ha experimentat un impactant canvi físic que ha deixat sense paraules als seus seguidors. I és que l'artista britànica sempre havia destacat, a més de per la seva majestuosa veu, pel seu voluminós cos i ple de corbes.\nL'any 2010, després de saltar a la fama mundial amb el seu senzill 'Rolling in the Deep', la cantant va arribar a collir crítiques per la seva silueta. Però, aquest es tracta d'un fet al qual mai li ha donat importància, convertint-se així en tot un referent del moviment 'body positive'.\nTot i això, durant els anys següents, Adele va arribar a estilitzar una mica més la seva figura després de perdre alguns quilos. De fet ja en aquell temps, el canvi va ser notable, encara que el seu pes es va mantenir estable durant diversos anys.\nL'evolució física d'Adele al llarg dels anys: des dels seus inicis fins ara\nNo obstant això, la seva gran evolució física s'ha consolidat en els darrers anys, ja que el seu canvi ha sigut tan brutal que fins i tot costa reconèixer que es tracta de la mateixa persona que fa anys va enlluernar el món amb la seva gran veu.\nA finals de 2019, la britànica ja va sorprendre als mitjans de comunicació després de reaparèixer públicament en la festa d'aniversari del cantant Drake. En aquell moment, lluïa un impressionant canvi de 'look' i de figura que van fer-la protagonista de nombrosos titulars i portades.\nSegons havia assenyalat el diari britànic 'The Sun', Adele havia iniciat una dieta rigorosa anomenada 'The Sirtifood Diet'. Concretament, es tracta d'una alimentació molt poc calòrica basada principalment en productes que contenen sirtuina. És a dir, una proteïna present en aliments com el cafè o el julivert que serveix per reduir la gana.\nDes de llavors, l'artista ha anat sorprenent als seus seguidors amb les fotografies que comparteix dia a dia a través de les seves xarxes socials. Un exemple podria ser aquella imatge en biquini que va publicar l'agost de 2020 amb motiu de les celebracions del carnaval de Notting Hill.\nLa seva gran pèrdua de pes ha estat cada vegada més notable, tot i que Adele no ha confirmat haver apostat per la dieta anteriorment esmentada. És més, en la seva última entrevista a la revista 'Vogue', ha volgut revelar el veritable secret del seu canvi.\nI és que, fins i tot, ha volgut deixar molt clar que el seu objectiu principal mai ha sigut aprimar-se, sinó mantenir una relació saludable amb el menjar i, especialment, amb l'esport.\nAdele revela el truc que ha utilitzat per perdre pes i la seva addicció a l'esport\nAquest mes de novembre, la cantant ha protagonitzat la portada de la revista 'Vogue', tant en la seva edició nord-americana com en la seva edició britànica. Un fet que s'ha convertit en una fita històrica per ser la primera famosa a posar a la portada d'ambdues edicions.\nDurant l'entrevista, Adele s'ha mostrat molt orgullosa del canvi físic que ha experimentat després de perdre ni més ni menys que 41 quilos. No obstant això, la jove ha volgut fer èmfasi que la seva intenció mai ha estat la de perdre pes, sinó la de tenir una vida més sana i sentir-se més forta.\n«Mai va tractar-se de perdre pes, sempre es va tractar de tornar-me forta i dedicar-me a no estar tant de temps cada dia amb el meu telèfon. Em vaig tornar bastant addicta a l'exercici. Faig exercici dues o tres vegades al dia», revelava la cantant a 'Vogue' sense esmentar a les conegudes com a 'dietes miracle'.\nAls seus 33 anys, Adele sent que ha aconseguit el seu objectiu d'estar saludable tant físicament com mentalment. Una cosa que ha aconseguit gràcies a la nova relació que ha entaulat amb l'esport i l'exercici.\nÚltima hora Última hora Cor Última hora Música Última hora Instagram Última hora Alimentació\nNo pot ser: problemes entre Anabel Pantoja i Omar Sánchez després de casar-se


Jan Lisiecki mostra els colors de la nit\nÉs el primer dels concerts del cicle Ordino Clàssic\n1 min. Ordino 08/12/2018 17:09\n651x366 Un moment del concert del pianista Jan Lisiecki celebrat aquest dissabte a l'Auditori Nacional d'Andorra. / T. N. (ANA) Un moment del concert del pianista Jan Lisiecki celebrat aquest dissabte a l'Auditori Nacional d'Andorra. / T. N. (ANA)\nEl cicle Ordino Clàssic arrenca amb un viatge musical a través de la nit. La proposta del pianista canadenc Jan Lisiecki se centra en els nocturns, és a dir, en les composicions musicals inspirades en tot el que s'amaga quan marxa el sol. "Pensem en la nit com una cosa en calma, que potser és agradable", ha explicat Lisiecki, però la nit també ser "turbulenta", i venir acompanyada "d'insomni o malsons".\nQuan Lisiecki va començar a investigar sobre el tema, va veure que molts artistes s'havien inspirat en la nit, amb un gran ventall de colors i sensacions. Aquestes estan plasmades en el seu programa, amb obres dels compositors Chopin, Schumann, Ravel i Rakhmànikov. "Són compositors que m'agrada interpretar", apuntava el pianista.\nAndorra és el país número 78 en la gira de Jan Lisiecki, en la que cada any fa un centenar de concerts. Aquest dissabte actua a l'Auditori Nacional d'Ordino, però el calendari també el portarà durant el mes de desembre a escenaris de Girona, Madrid i Alacant.\nUn viatge de descoberta a les músiques del barroc europeu\nPlats tradicionals d'arreu clouen la 9a edició de la Setmana de la diversitat cultural


Luis Suárez i Vermaelen fan treball específic en una sessió de recuperació per als titulars a l'Amsterdam Arena\nDesprés de tornar d'Amsterdam amb retard per una avaria a l'avió, el Barça ha aterrat aquest dijous a les dues del migdia a l'aeroport del Prat i sense temps per perdre s'ha dirigit directament a la Ciutat Esportiva Joan Gamper per fer un entrenament. Els titulars a l'Amsterdam Arena han fet una sessió de recuperació amb l'única excepció de Luis Suárez, que ha fet treball específic juntament amb Vermaelen\n06/11/2014 - 16.51 Actualitzat 06/11/2014 - 22.50\nDesprés de tornar d'Amsterdam amb retard per una avaria a l'avió, el Barça ha aterrat aquest dijous a les dues del migdia a l'aeroport del Prat i sense temps per perdre s'ha dirigit directament a la Ciutat Esportiva Joan Gamper per fer un entrenament.\nEls titulars a l'Amsterdam Arena han fet una sessió de recuperació amb l'única excepció de Luis Suárez, que ha fet treball específic juntament amb Vermaelen, que segueix sense jugar cap partit oficial des del seu fitxatge. Els lesionats Iniesta, Sergi Roberto i Mathieu han fet una sessió de fisioteràpia al marge.\nEl Barça es tornarà a entrenar aquest divendres a la tarda per preparar el pròxim partit de Lliga contra l'Almeria, dissabte a les quatre de la tarda, a l'estadi Jocs del Mediterrani.\nEl Barça aterra finalment a Barcelona\nMessi iguala Raúl\nEl Barça guanya a Amsterdam però continua sense convèncer\nEl Ghazi ha portat de corcoll la defensa blaugrana a la primera part. (Foto: Reuters)


Magnifica finca con gran Mansión y piscina a l'Ametlla del Vallès...\nMagnifica finca con gran Mansión y piscina a l'Ametlla del Vallès (Sant Nicolau)\nl'Ametlla del Vallès (Sant Nicolau)\nConstruïts: 622 m²\nEn venda 895.000€\nFinca situada a zona privilegiada a l'Ametlla de el Vallès. La Torre - Mansió de l'any 1974 està ubicada a la part central de la finca amb bonic jardí, zona de piscina amb porxo annex i envoltada de bosc amb una superfície de 9.418 m2. La Torre consta de diverses plantes:\nPlanta semisoterrani amb 156,30m2 es distrubuye en garatge, zona d'instal·lacions, amb safareig, celler, Vestidors i bany per a zona de piscina. Gran porxo amb accés des del jardí.\nPlanta baixa amb 224,70 m2 és la que té accés des preciosa escala exterior. Gran rebedor amb escala per anar a la planta pis i golfes. Despatx amb llar de foc, Bany, Gran Saló Estar amb llar de foc, Menjador, Menjador office, Cuina àmplia amb rebost i zona de planxa. 1 dormitori amb bany complet.\nPlanta Primera amb 177,20 m2, gran distribuïdor, 1 dormitori suite amb Vestidor i bany complet. 2 dormitoris dobles amb bany complet, 2 dormitoris dobles amb armaris i bany complet.\nPlanta Golfes amb 64,10 m2. amb gran estudi, bany complet i traster. Casa de Masovers adossada a l'habitatge però independent, consta de menjador, cuina, 1 dormitori doble amb bany.\nFinques l'Ametlla, amb més de 30 anys en el sector immobiliari, ha acompanyat a centenars de clients en la recerca de la solució més adequada en la compra, venda o lloguer de les seves cases, pisos, torres o locals comercials. Amb cada un d'ells hem tingut com a objectiu aconseguir la satisfacció dels nostres clients i l'excel·lència en cada projecte. Quan un client entra a les nostres oficines som conscients que darrere té un desig: començar una nova història, canviar de camí, sortir de la zona de confort, reprendre un somni. I en tots els casos busquen un lloc on fer-ho, una casa, un pis, un local comercial ... A Finques l'Ametlla ens agrada escoltar les històries dels nostres clients. Ens fem còmplices i partícips del seu somni, d'aquesta manera, com si fos nostre, aconsellem, acompanyem i vam aconseguir la solució més apropiada per a ells. Gràcies als clients satisfets, que són per a nosaltres els nostres millors ambaixadors, i la nostra àmplia experiència en el sector, fa que siguem una agència immobiliària referent tant a l'Ametlla de Vallès, Bigues i Riells i Santa Eulàlia de Ronçana com a la resta de la comarca del Vallès Oriental, on comptem amb una gran oferta d'immobles. Gestionem, lloguem i venem tot tipus d'immoble com pisos, locals comercials, compravenda, lloguer, solars, torres, naus industrials, cases, etc. Darrere de Finques l'Ametlla hi ha un excel·lent equip de professionals que els orientaran en tot moment en qualsevol de les operacions que necessitin.\n204 (kWh/m² any)\n41 (kg CO2/m² any)


CSIF demana a Sanitat que escolte la “preocupació” de la Gerència de Xàtiva-Ontinyent i renove els contractes COVID - Portal de Xàtiva\nInicio Salud Coronavirus CSIF demana a Sanitat que escolte la “preocupació” de la Gerència de...\nCSIF demana a Sanitat que escolte la “preocupació” de la Gerència de Xàtiva-Ontinyent i renove els contractes COVID\nEl sindicat alerta de la pèrdua de 258 professionals, que agreujarà “la problemàtica actual de dotació de plantilla”\nEl sindicat CSIF demana a Conselleria de Sanitat que, a més d’escoltar les reivindicacions del sindicat, també faça cas a la “preocupació” que li transmet Gerència del Departament de Dalut Xàtiva-Ontinyent. Aquesta ha advertit de “la problemàtica actual per la dotació de plantilla amb la qual comptem i la necessitat d’ampliació”.\nLa Central Sindical Independent i de Funcionaris (CSIF) explica que fa escassos dies va dirigir un escrit a Gerència avisant que “la finalització dels contractes de reforç COVID a data 31 de desembre deixarà al descobert les manques de caràcter estructural en la plantilla de personal del nostre departament”. Pel que fa a Xátiva-Ontinyent, suposarà la pèrdua de 258 professionals. Aqueixa reducció de plantilla es produirà a meitat de la campanya de vacunació contra la grip, a la qual enguany se suma la del COVID.\nLa central sindical, davant aquesta previsible situació, va demanar a Gerència del departament que “tinga en compte aquest escrit i, fonamentalment, transmeta als òrgans directius i superiors de Conselleria de Sanitat la necessitat de mantindre aquests cúmuls de tasques fins que es procedisca a la tramitació urgent de la creació de places estructurals en les plantilles”.\nCSIF informa que ha rebut resposta per escrit de Gerència, en la qual l’informa que ha mantingut recents reunions amb les direccions generals d’Assistència Sanitària i de Recursos Humans per a traslladar-los “la nostra preocupació davant la possibilitat que el 31 de desembre no es renoven els cúmuls COVID que tenim en el departament”. També informa en aqueixa contestació de “la problemàtica de dotació de plantilla i la necessitat d’ampliació”.\nEl sindicat insta Conselleria que escolte els advertiments, ja que “aquestes retallades en personal van a tensar encara més les plantilles existents, compostes per professionals ja molt castigats pel sobreesforç realitzat durant la pandèmia, amb la conseqüent repercussió negativa en la qualitat assistencial i l’atenció a pacients”. CSIF alerta “del lògic descontentament que es generarà entre els professionals” i reclama la renovació de tots els contractes COVID.


SANTA BÀRBARA:VEREDICTE DEL JURAT DELS PREMIS LITERARIS 2019\nPublicat el 08/04/2019 11:03\nEl dia 4 d’abril va tenir lloc la reunió del jurat del XXVIII premi literari Vila de Santa Bàrbara per debatre i decidir sobre quines obres eren les millors en la categoria de poesia i en la categoria d’assaig, ja que, aquest any, des de la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Santa Bàrbara els premis que es van convocar van ser el premi de poesia i el premi d’assaig.\nEn aquesta edició, el total d’obres presentades de la modalitat de poesia van ser de 20, quantitat superior a la de l’any 2017 que van ser d’11. Recordem que des de l’any 2012 els premis es convoquen bianualment, un any narrativa i al següent poesia i assaig i així successivament.\nEls quatre membres del jurat expressaven la seua opinió respecte de les 20 obres participants, en la modalitat de poesia, al XXVIII Concurs Literari Sant Jordi Vila de Santa Bàrbara.\nEl premi de poesia, dotat amb 600 €, es va concedir a l’obra Annexos, de Miquel Reverté i Aguilar de Sant Carles de la Ràpita.\nS’atorgava un accèssit local dotat amb 120 € al recull de poemes, sota el pseudònim Lluïa Montsià, de Griselda Espuny Curto.\nEls membres del jurat es mostraven satisfets per la qualitat de les obres presentades i per la seva col·laboració en consolidar aquest concurs literari. La majoria de les obres presentades eren d’una qualitat més que notable, tant en contingut com en la forma. A més a més, comentaven que les procedències dels participants havien continuat estant molt variades i de llocs diferents de la geografia no solament catalana sinó també espanyola.\nL’alcalde i regidor de Cultura, Alfred Blanch, també expressava el seu agraïment als membres del jurat per la seua tasca i estava content per la participació que aquest XXVIII premi literari Vila de Santa Bàrbara havia tingut, amb autors de les quatre províncies de Catalunya, autors de fora de Catalunya, molts autors que era el primer cop que es presentaven a aquest premi, però sobretot per la quantitat d’obres presentades i les dos obres presentades per autores de la població.


Vicent Sanchis explica on és la carta que Inés Arrimadas va ensenyar durant un debat electoral - XCatalunya.cat\nVicent Sanchis recorda un dels moments més lamentables d’Inés Arrimadas\nL’exdirector de TV3 Vicent Sanchis ha confessat aquest dijous que li sabria “greu” que hi hagués hagut per part d’algun membre del Consell de Govern de la CCMA “una certa neteja i revenja” en la seva destitució com a director de TVC. En una entrevista a ‘El món a RAC1’, el periodista ha lamentat que s’hagin “inventat” les regles “a mig camí” i hagin rellevat els directors de TVC i Catalunya Ràdio sense esperar que s’hagi resolt el concurs.\n“El més normal és esperar i fer-ho bé”, ha afegit. Per altra banda, veu molt improbable que el concurs per escollir nou director estigui arreglat.\nEl Consell de Govern de la CCMA va publicar aquest dimecres les bases per a la convocatòria del procediment de selecció de candidats als càrrecs de director o directora de TVC i Catalunya Ràdio, que haurà de quedar resolt abans del 30 de setembre.\nLa Corporació va rellevar els directors de TV3 i Catalunya Ràdio, Vicent Sanchis i Saül Gordillo, respectivament i també els caps d’informatius de TVC, David Bassa, i de Catalunya Ràdio, Francesc Cano, a qui se’ls hi han assignat noves funcions. Entre els requisits, es demanen més de cinc anys d’experiència directiva o de gestió en mitjans, empreses del sector audiovisual o indústries creatives.\nSanchis també ha dit que ara és menys partidari d’aprimar la plantilla del que ho era fa 5 anys i veu les jubilacions dels propers anys com una oportunitat: “Si TV3 fos una empresa privada hi sobraria el 90% de la plantilla, però hi ha la gent que cal i segurament n’hi convindria més”.\nSanchis també ha destacat que s’ho passava bé debatent a la comissió de control de la CCMA al Parlament perquè “hi havia gent amb molt nivell i altra gent que no sabies com havia arribat allà”.\nPerò el moment més divertit ha estat quan li han preguntat per la carta de dimissió que Inés Arrimadas va escriure en nom seu i que va exhibir durant un debat electoral per denunciar “el adoctrinamiento separatista en TV3”. La resposta de Sanchis, per emmarcar, mai millor dit: “La tinc emmarcada al lavabo, al costat d’un dibuix de Harold Foster. Està escrita en castellà. Ella fa un paper excessivament histriònic. A més, se’n va anar ella abans d’aquí que jo…”\nTags: Inés Arrimadas, Vicent Sanchis\nAnterior Okupen un local a l’Hospitalet i hi venen droga adulterada\nNePròximxt Tragèdia mortal en un accident a Mollet del Vallès


La canalla dels Xiquets del Serrallo: Com aiguar els castells.\nCom aiguar els castells.\nPosted in Etiquetes de comentaris: assaig\nSom el país de la sequera permanent, ens manca l'aigua i també ens manquen les idees. Mai ha plogut a gust de tothom i ahir no fou una excepció, insuficient per uns, d'agrair per uns altres i, pels Xiquets del Serrallo, va ploure en el moment més inoportú.\nVolíem començar l'any amb bon peu i plantar un 3 de 7. Volíem deixar fixat un tronc i una pinya per a la primera sortida, però del voler al poder hi ha massa distància i, malauradament, només estem preparats per portar a plaça castells de 6.\nNo tot és degut a causes alienes, també trobem mancances pròpies salvables a curt termini, però que requereixen de més hores assaig. En tindrem prou amb 3 assajos fins Sant Jordi? Aquesta és la qüestió. Espero i desitjo que així sigui.\nDissabte 4 d'abril vam arranjar el local i vam finalitzar els dosos metàl·lics, ara només cal un voluntari que s'animi a fer-li una camisa i un pantaló a mida. Cosir és molt laboriós i l'alternativa més "senzilla" podria ser el belcro. A veure qui s'anima a finalitzar aquesta obra mestra d'enginyeria yanki i catalana. Disseny de Tim Corman, material aportat pel Raül, soldat pel Mamert i embolicat amb espuma per... qui ha estat?.\nPublicat per Canalla dels Xiquets del Serrallo a 2:28\n16 d’abril de 2008, a les 9:02


els animals domèstics són tan feliços com els seus amos? - ciència de nosaltres - Mascotes\nPresent En Aerosol\nParelles Ideals De Xafardeig\nUna Resina De Lleó\nEls animals domèstics són tan feliços com els seus propietaris creuen que són?\nFoto: Illumination Entertainment / Universal Pictures\nÉs la qüestió aparentment lleugera que es troba al cor La vida secreta de les mascotes - o, almenys, al cor de la seva campanya publicitària: què fan els animals de companyia tot el dia? La pel·lícula passa la major part del seu temps detallant un dia inusualment aventurer per aquesta banda particular d'animals acompanyants de la ciutat de Nova York, però també proporciona als espectadors una idea sobre el que arriben en un dia típic; per a alguns, de veritat, no ho és gaire. Un personatge en concret: el protagonista caní, Max, dit per Louis C.K. - Es passa la major part del seu dia mirant anheladament a la porta del petit apartament que comparteix amb la seva estimada propietària, Katie, mentre espera que torni a casa.\nEl vostre gos odia abraça el vostre gat intentant parlar-vos\nPerò hi ha una altra pregunta que pel·lícula només tracta de preguntes i, només, de resposta. Per molt que la gent estimi les seves mascotes, de quina forma egoista és la relació mascota-humana? Alguna cosa que ja han criticat alguns crítics. 'Hi ha tensions intrigants en el subtext que la pel·lícula fa tot el possible per no explorar-la. (És millor ser una mascota gratuïta o un animal domèstic per als humans? L'amor humà compensa estar 22 hores al dia en un apartament de 600 peus quadrats?) ' L’Atlàntic va assenyalar en la seva revisió.\nSi l'ètica de la cura de mascotes proporciona el màxim de subtext La vida secreta de les mascotes (i, com a tal, m'havia sentit vagament incòmode al sortir del teatre), un llibre recent tracta el tema d'una manera senzilla i senzilla. En escriptura Córrer, localitzar, córrer, publicada per la Universitat de Chicago Press el mes de maig, la bioètica de la tècnica Jessica Pierce ha reflexionat clarament profundament sobre la 'ètica ambigua' de la pràctica de la propietat de mascotes. Ella escriu que és un compromís més complicat del que se sol veure; com a conseqüència, de vegades fins i tot els nostres millors propòsits són contra incendis. (Recordatori: els gossos odien les abraçades.)\nrostre afaitat sec\nSegons els EUA Pierce, hi ha uns 470 milions de mascotes i uns 316 milions de persones, i moltes d’elles no estan ben cuidades. (Una nota ràpida: el llibre de Pierce abasta tota mena d’animals, des de gats i gossos fins a aus, rèptils, rosegadors i fins i tot animals exòtics; per senzillesa, em centraré aquí en gats i gossos.) “Els propietaris d’animals de companyia, a de mitjana gasten molt menys del que haurien d’atenció veterinària ”, escriu. 'Almenys la quarta part de tots els gossos i gats no veuen mai un veterinari, i milions viuen amb dolor crònic no tractat o malalties de moviment lent que els propietaris no s'adonen o són massa ferms per abordar-los.' D’altra banda, hi ha qui gastem desorbitants diners en atenció veterinària; tampoc no estem exempts, argumenta Pierce. Els nostres peluts amics ens aporten tanta alegria i sentit a les nostres vides, però el sentiment és necessàriament mutu? I, potser més important: quants propietaris d’animals de companyia fins i tot s’han deixat de plantejar la pregunta?\nisabella rossellini 2016\nAl principi, sembla una pregunta bastant ridícula. Els animals de companyia ho tenen fàcil No han de caçar el menjar; el compres per a ells i els serveix. No s’han de preocupar pels depredadors; els proporcioneu refugi i un lloc on dormir (i és probable que el lloc sigui el vostre propi llit). Els proporcioneu assistència mèdica, els feu per fer exercici, literalment neteja la merda, per l'amor de Déu. Què més podrien necessitar? 'Totes aquestes coses són força clares per als nostres animals', va dir Pierce en una entrevista a Science of Us. 'Però el desavantatge és que en realitat no tenen res fer ... Els fem dependre de nosaltres, socialitzant-los perquè siguin animals de dins. I després marxem! Els deixem a casa sols, cosa que dura a molts animals. ”\nHi ha una estadística poc creïble que Pierce cita al seu llibre, extreta de la American Time Use Survey: els propietaris d’animals de companyia passen, de mitjana, només 40 minuts al dia en “cuidar les mascotes”, és a dir, alimentar, preparar exercici, fer exercici i jugar amb els seus animals. Val la pena ser escèptic amb aquesta xifra; és només una mitjana i sovint és difícil dir-ho molt a partir de les mitjanes. Algunes persones segurament passen molt més temps amb les seves mascotes, mentre que d’altres en gasten menys. Pierce va acordar que el nombre semblava inusualment baix per a ella, però creu que pot ser com les estadístiques de la televisió que semblen increïblement altes, fins que penseu durant el vostre temps dedicat a la televisió.\nDe totes maneres, fins i tot les mascotes més estimades solen estar avorrides i solitàries, escriu en el seu llibre; en certa manera, és la mateixa paradoxa que tenen molts zoos amb els seus animals. 'Ho escolteu tot el temps', va dir. 'Diuen:' Bé, aquests animals estan molt bé, perquè no han de menjar el seu propi menjar, nosaltres, que els donem, i no han de protegir-se dels depredadors, sinó que ho fem per ells. El problema és que estan evolucionant comportamentalment per fer aquests treballs ells mateixos. Per tant, deixa totes aquestes necessitats de comportament no satisfetes. ' Alguns zoos ara comencen a solucionar aquest problema buscant oportunitats d’enriquiment, definides recentment per un equip de científics com “modificacions en l’entorn d’un animal que proporcionin estimulació, elecció o control afegit”. Desgraciadament, hi ha poca investigació acadèmica sobre l’enriquiment, ja que s’aplica a animals domesticats –la majoria es concentra en animals zoològics–, però els experts en comportament animal tenen algunes idees sobre com fer la vida més feliç de les vostres mascotes.\ntall de pèl Patrick Bateman\nComencem amb els gats, que, segons resulta, no són exactament els fàcils mascotes de la que la seva reputació hauria cregut, va dir Mikel Delgado, consultor en comportament dels gats i doctor en doctorat. estudiant a UC-Berkeley, on estudia psicologia. En la seva tasca com a consultora en comportament, visita les cases de la gent, on veu allò que la gent ni tan sols s’adona del que no estan proporcionant per als seus companys felins, i presumptament es tracta de persones que tenen interès i mitjans. oferint la millor vida possible als seus gats, ja que, ja se sap, van anomenar un consultor en comportament dels gats. 'No crec que la majoria de la gent deixi de banda intencionadament el benestar dels seus animals de companyia', va dir Delgado. 'Crec que amb els gats, hi ha aquesta idea que són mascotes de baix manteniment'. Si només.\nEls gats, fins i tot els gats grans, fins i tot els gandus, volen i necessiten jugar, imitant els comportaments de caça que els resulten naturals. I la majoria necessiten vostè jugar amb ells, en comptes de 'deixar només un munt de pilotes de ping-pong i ratolins de ratolins', diu Delgado. Ella recomana una d’aquestes joguines de corda i ploma-en-un-bastó, que es poden moure, a poc a poc, t’importa, o, en cas contrari, el gat no pot centrar-se els ulls en ell, a l’espera que s’enfilin. (Un gos que et manté a la nit, em va dir Delgado, és probable que un gat no hagi fet prou exercici durant el dia.)\nA més, beneficiaria tant a gats com a gossos si els feu treballar pel seu menjar, amb l’ús de trencaclosques alimentaris (Kongs, per exemple). 'Quan els vam portar a casa nostra, vam proporcionar tots els aliments alhora; ens vam treure una de les coses més grans per a les quals s'utilitzaven els seus cervells, que és aconseguir menjar', va dir Delgado. L’enriquiment social també és un gran problema per a les mascotes, i aprofitar el temps per jugar amb ells és una forma important de proporcionar-los. Per als gossos, la interacció amb altres gossos (per exemple, al parc per a gossos) també és crucial, aconsella Marc Bekoff, investigador en cognicions d’animals. (Per descomptat, és molt més l'enriquiment per a les mascotes; us recomanaria començar pel llibre de Pierce si voleu saber-ne més.)\nLa intenció de Pierce no és condemnar els propietaris de mascotes, però si els va fer sentir culpables, bé, bé. Investiga aquesta sensació, demana, i entén que la propietat de mascotes no és una cosa a prendre a la lleugera. Els nostres animals ens alegren la vida; és el mínim que podem fer per ells a canvi.\nUn nou estudi explica la psicologia de l'espiral preocupant\nUna nova targeta de crèdit Ulta és millor que tingueu una cobertura gratuïta del vostre punt de crèdit\nDesprés de divorciar-se, els homes es engreixen\nQuè hauria canviat si s’hagués exposat Biden per a Anita Hill?\nKatie Couric Ho sento, va dir que patia gent holandesa arreu\nLes botes de vaixell de catorze polzades de Lady Gaga van trigar 500 hores a fer-se\nAquí és per què Michael B. Jordan brilla a la portada de l'essència\nDos supervivents de violació infantil acaben amb el regne terrorífic del líder del culte\nPel que sembla, Animals somien aprendre, massa\n'La meva mare té un càncer d'ovari de l'etapa 3 i estic caient'\nLa línia fixa ens recorda la pitjor tendència del cabell dels anys 90: el tall de cul\nDiane Lane Es va referir accidentalment a la prova de Bechdel com a 'Test rectal'


Motxilla portadora de gats personalitzada de la Xina Fabricants, proveïdors, fàbrica - Pressupost - Dongguan Zhihao Handbag Industry Co., Ltd.\nInici > Productes relacionats amb mascotes Productes relacionats amb mascotes > Motxilla portador de gats\nMotxilla portador de gats\nCrec que les motxilles per a gats són especialment convenients per a les persones de la ciutat que tenen cadells. Sobretot si utilitzeu molt el transport públic o aneu amb bicicleta, heu de portar una motxilla. Fins i tot si els gossos no tenen permís en transport públic, el vostre cadell guanyarà ". No és visible a la majoria de les motxilles de gats. Premis! També m’agrada molt aquesta solució perquè no necessiteu un cotxe per tenir un gos. Una bossa per a gossos només us farà més flexible. També és imprescindible fer una excursió d’un dia amb el vostre cadell. .\nMotxilla de gat\n1. Qui necessita una motxilla per a gats:\n(1) Crec que tots els propietaris de gossos petits en necessiten un. Són els portadors més útils dissenyats per a gossos.\nAbans de saber que hi havia tal cosa, utilitzava la bossa de mà voluminosa. No sé com portar-les correctament. Tots dos ens sentíem molt incòmodes. Crec que hi ha dos tipus de propietaris de gossos que es beneficiarien més d’un gat. motxilla: gent activa, urbana i que no pot caminar durant llargs períodes de temps.\n(2) Si viviu en una ciutat com la meva i sou molt actiu, us agradaria portar una motxilla de gat. Ara puc anar amb bicicleta amb el vostre gos fàcilment, portar-lo al supermercat (pateix ansietat per separació) , així que no té més remei que deixar-lo fora de la botiga) o agafar el transport públic. Un cop fins i tot el vaig portar al celler per fer un tast de vins. El vaig posar sota el banc i ni tan sols ningú se’n va adonar. , el vam portar a fer un viatge en vaixell. Un gran avantatge és que li agraden els articles diversos o els transportistes. És un bigudí, de manera que li agrada reduir-se i adormir-se en espais reduïts. Molt maco.\n(3) Crec que les motxilles per a gats són especialment útils per a les persones de la ciutat que tenen cadells. Sobretot si utilitzeu molt el transport públic o aneu amb bicicleta, heu de portar una motxilla. Fins i tot si els gossos no tenen permís en transport públic, els cadells no seran visibles a la majoria de les motxilles de gats. Premis! També m’agrada molt aquesta solució perquè no necessiteu cotxe per tenir un gos. Una bossa per a gossos només us farà més flexible. Un viatge d’un dia amb el vostre cadell és també imprescindible.\nUn gos que no pot caminar durant llargs períodes de temps.\n(4) Com el segon grup de propietaris de gossos posseïa gossos que no podien caminar durant llargs períodes de temps. Si us agrada fer excursions, però una motxilla no pot caminar amb vosaltres tot el dia, el millor transportista de motxilles és la millor solució.\nSi teniu dos gossos i un gos necessita més exercici que l’altre, també és una bona solució.\n2. Paràmetres del producte de la motxilla Cat (especificacions)\nEl nom del producte\nTela Oxford estampada\nMaterial del material\nQuadrat de tipus vertical\nEls colors es poden canviar a petició\nLes dimensions es poden modificar a petició\n1 producte en una bossa de plàstic, 10 productes en una caixa de cartró\nEsports a l'aire lliure, oci i turisme\nPersonalitza el camí\nOEM, ODM, agència de marques\nEl pes brut del producte\n3. Com triar una motxilla de gos adequada per fer excursions\n(1) Aquests transportistes es poden utilitzar com a transportistes normals. També són perfectes per a situacions en què el vostre gos ha d’estar en un vehicle (com ara en una cabina d’un avió o en transport públic) o no s’ha de veure (com ara botiga de queviures).\nEstan tancats a cada costat i solen tenir algunes parts fetes amb material de malla amb finalitats de ventilació, i el vostre gos pot mirar cap a fora. Si el vostre cadell és petit, es pot moure fàcilment en aquesta gossera. Baloo fins i tot es pot posar dret sovint, també podeu obrir els compartiments superior i frontal, fixar el collaret del gos a la corretja proporcionada i deixar sortir el cap del gos segons sigui necessari. Per tant, aquests són realment els més flexibles.\n(2) Els transportistes "cap amunt", són portadors molt suaus que es tanquen a la part inferior, però que tenen forats a la part superior, de manera que el gos sempre treu el cap. En aquests paquets de gossos, bàsicament cal posar-hi hi ha de mantenir-se en aquesta posició. Hi ha una corretja ajustable a la part superior perquè el vostre gos no pugui saltar fora. Aquí teniu un exemple: ara, no sóc un gran fan d’aquelles persones ...\n(3) Tanmateix, si el vostre cadell està molt relaxat, pot ser una bona solució. Només per a gossos que pesin 15 lliures (6,8 quilograms) o menys. A més, només s’ha d’utilitzar per a distàncies curtes. fa molta calor a l’interior a causa dels draps que l’envolten. A més, no es pot moure, però està enganxat en aquesta posició. És molt útil perquè és molt suau i es pot plegar fàcilment.\n(4) Resistència: tant per als vehicles de vores dures com de vores tous, voleu assegurar-vos que el vehicle sigui estructuralment sòlid i que tingui el suport intern adequat per evitar que el vehicle caigui sobre el gos. estan reforçats i fins i tot poden quedar-se a terra sense inclinar-se, cosa que pot molestar ràpidament el gos.\n(5) El temperament de la teva mascota\nUna de les coses que vull tenir en compte abans de comprar un transport barat per al meu gos és el seu tarannà: no només era un viatger nerviós, sinó que en general estava nerviós. El transportista només tenia una cremallera frontal per fer-lo entrar i sortir no va funcionar bé per a un gos que no volia associar-se al transportista en primer lloc. Crec que l'opció de compressió superior farà que el procés de càrrega sigui molt més suau.\nA més, si sabeu que teniu un gos ansiós, és possible que vulgueu considerar si podeu veure més o menys visibilitat. A alguns gossos els pot agradar molt l’obertura del portador de malla, mentre que d’altres poden fer-ho millor en un entorn més privat. cas en què haureu de buscar operadors amb Windows que comprimeixi.\nÉs possible que molts propietaris de cotxes necessitin un transportista per una raó específica, com ara viatjar, volar, fer senderisme, etc., però d’altres poden necessitar un transportista polivalent. corretges de la motxilla o, possiblement, amb rodes que es retiren cap enrere.\n4. Pantalla de tir real de fàbrica\n5. Embalatge i transport de la bossa d’aïllament del dinar\n(1) Unitats de venda: 1.\n(2) Mida d'embalatge individual per defecte: 43 * 23 * 34 cm, podem personalitzar la mida de l'embalatge segons les vostres necessitats per tal d'estalviar-vos el transport.\n(3) Especificació de l’embalatge: 45cm X 50cm X 50cm.10 PCS / caixa. Material de cartró: K = K 5 capes de paper ondulat engrossit.\n(4) Pes brut FCL: 18 KG.\n(5) Pes net FCL: 16 KG.\n(6) Mode de transport: per mar, aire i terra. Triarem el mode de transport logístic més favorable.\n(7) Si cal, dissenyarem el mètode d’embalatge d’aquesta motxilla de beisbol segons els vostres requisits.\n(8) Si necessiteu una mostra d'aquesta motxilla de beisbol, escollirem enviar-la per via aèria.\n(9) Podem dissenyar un mètode d’envasament més estalvi de càrrega, però això sacrificarà algunes coses, pot provocar l’aparició del producte, generalment no recomanem als clients que utilitzin aquest mètode.\n(2) Mantindrem el contacte les 24 hores del dia i ens comunicarem eficaçment per garantir una comunicació fluida de la informació.\n(3) Després de la venda de mostres. Si cal modificar la primera versió, modificarem les mostres d'acord amb els detalls de la modificació i tot el procés de producció de la segona versió de les mostres és completament gratuït.\n(4) La nostra bústia de correu empresarial és eficaç permanentment i, mitjançant personal professional d’atenció al client, podeu escriure per consultar i reclamar en qualsevol moment. Llegirem i respondrem de manera eficient i acurada.\n(5) Controlarem estrictament la qualitat dels productes i us els lliurarem amb una tarifa qualificada al 100%.\n(6) Us informarem del progrés de la producció dels productes de la comanda a temps durant el procés de producció, de manera que pugueu conèixer l’estat de la comanda més ràpidament.\nP1. Quant trigarà a comunicar-se i respondre?\nR: Us respondrem en un termini de 4 hores després de rebre el vostre correu electrònic de consulta\nP2: Quina és la vostra capacitat de producció en massa?\nR: (1) La nostra producció diària de motxilles senzilles és de 50.000 i la producció mensual és d'1,5 milions\n(2) el procés és una producció diària de motxilla més complexa de 3.000.000.000 de producció mensual\nP3: teniu una comanda mínima?\nR: Sí, depèn del nivell d’artesania i de la quantitat del vostre producte.\nP4:Ets una fàbrica o un comerciant?\nR: Som un fabricant de bosses a la Xina, un fabricant de bosses a la Xina, no un comerciant.\nP5:Quines són les vostres condicions de pagament?\nA: & lt; = 1000USD, pagament al 100% per avançat\n> = 1000USD, 30% T / T per endavant, 70% D / P lliurament.\nQ6. Quants dies és el termini de lliurament de la mostra? Proporcioneu mostres? És gratuït o extra?\nR: (1) Us podem proporcionar mostres gratuïtes, però heu de pagar la tarifa expressa de la Xina al vostre país\n(2) 7-10 dies hàbils per a mostres personalitzades i 48 hores per a mostres puntuals\nP7: No voleu el disseny del nostre producte, podeu fabricar segons el meu dibuix de disseny?\nR: Sí, podem produir segons el vostre dibuix de disseny.\nResposta: el cicle de producció de 500 a 1.000 productes és de 30 a 35 dies\nEl cicle de producció de 1000 a 3.000 productes és de 35 a 40 dies\nEl cicle de producció de 3000-5000 productes és de 40-45 dies\nEl cicle de producció de 5000 a 10000 productes és de 45 a 50 dies\nEl cicle de producció anterior s’ha d’ajustar segons el nivell de tecnologia de producció i la dificultat dels productes personalitzats. Les imatges o mostres subministrades s’han de comprovar per determinar el cicle de producció exacte.\nP9:Quin tipus de pressupost accepteu? Quants dies dura el pressupost?\nResposta: (1) pressupost de dibuix de producte de tir, pressupost segons l'esborrany de disseny del producte, pressupost segons la mostra proporcionada.\n(2) El període de pressupost d'un sol producte és de 12 hores i el període de pressupost del lot és de 2-3 dies.\n(3) Mode de pressupost: preu de fàbrica, FOB, CIF.\n(4) Si necessiteu un pressupost, tingueu en compte el mètode de pressupost, que ens pot permetre oferir-vos millor.\nQ10. Quants dies és el termini de lliurament de la mostra? Proporcioneu mostres? És gratuït o extra?\nR: (1) Us podem proporcionar mostres gratuïtes, però heu de pagar la tarifa expressa de la Xina al vostre país.\n(2) 7-10 dies hàbils per a mostres personalitzades i 48 hores per a mostres puntuals.\nP11: accepteu la inspecció de tercers? Podeu proporcionar l'informe de prova del producte? Què tal la qualitat de la vostra producció?\nR: (1) Sí, acceptem inspeccions de tercers.\n(2) Pot proporcionar un informe de prova del producte.\n(3) Som el fabricant del producte de motxilles de beisbol Disney, bosses Wal-Mart i Samsonite. Tingueu la seguretat de la qualitat dels nostres productes.\nEtiquetes calentes: Motxilla portadora de gats, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, personalitzada, preu, pressupost, en estoc\nMotxilla porta gossos\nArmilla salvavides per a gossos\nArmilla per a gossos\nArmilla tàctica per a gossos


25/06/2017 Esports Cooperació\nAquest diumenge 9 es celebrarà la 24a edició de la campanya Mulla’t per l’esclerosi múltiple als quatre centres aquàtics colomencs.\nEl proper diumenge 9 de juliol, es celebrarà la 24a edició de la campanya Mulla’t per l’esclerosi múltiple. Santa Coloma de Gramenet tornarà a participar en la campanya solidària i de sensibilització “Mulla't per l’esclerosi múltiple”.\nPer aquest motiu, els centres aquàtics colomencs del Complex Esportiu de Duet Can Zam, Complex Esportiu Municipal Duet Rambla Fondo, Complex Esportiu Torribera i Centre Esportiu Raval (CER) oferiran a tots els colomencs i colomenques la possibilitat de nedar i participar de les diferents activitats lúdiques preparades per aquest acte.\nEl «Mulla’t» és la principal campanya de la Fundació Esclerosi Múltiple (FEM) i pretén que, un dia a l’any, tothom pugui mostrar la solidaritat vers les persones que pateixen la malaltia amb un petit gest com és mullar-se a les piscines. La nostra ciutat en dona visibilitat. Als centres colomencs, s’hi posarà a la venda el material de marxandatge (tovalloles, gorres, samarretes...) i s’hi farà una capbussada a les 12.00 h, juntament amb la resta de piscines de Catalunya.\nA la piscina de Torribera hi haurà l’acte central de l’entitat colomenca Tengo Esclerosis Múltiple y Qué (TEMYQUE), que començarà a les 11.30 h amb els parlaments de la presidenta de l’associació, el padrí —el cantautor local José Luis Lozano— i les autoritats. Després, coincidint amb els actes del Dia Internacional de l’Orgull LGTBI, tindrà lloc l’actuació del grup mixt de natació sincronitzada de les Panteres Grogues per acabar amb la ja citada capbussada general.\nA Santa Coloma, els horaris previstos pels equipaments són aquests: Can Zam, de 10.00 a 13.00 h; el Fondo, de 10.00 a 14.00 h; el Raval, de 9.30 a 13.30 h, i la Torribera, de 11.00 a 13.30 h. Més informació, a la Fundació Esclerosi Múltiple mullat.fem.es.


ACTE DE CONCESSIÓ DE L'HONOR SOCIETAT 2022\ndj., 16/06/2022 - 22:12\nAhir, dijous 16 de juny a la sala multiusos de la Fundaciò Dávalos Fletcher, tingué lloc l'acte de concessió de l'HONOR SOCIETAT 2022, per part de l'Associació cultural Josep Climent, al conegut muntanyenc castellonenc JOSEP L. VICIANO AGRAMUNT. L'acte va començar amb unes paraules de record d'Avel·lí Flors amb la projecció de fons de les vistes d'una memorable excursió dels anys cinquanta. A continuació el cor PENTECOSTA, amb Batiste Porcar a la flauta i Joan Castany a la guitarra, interpretà una selecciò de cants i cànons de clar sabor excursionista.\nPresentació a càrrec d'Avel·lí Flors 43.12 KB\nText del guardó 32.21 KB\nLlegeix més sobre ACTE DE CONCESSIÓ DE L'HONOR SOCIETAT 2022\nCONCESSIÓ DE L'HONOR SOCIETAT 2022\ndt., 07/06/2022 - 10:28\nEl pròxim dijous dia 16 de juny a les 17:30 de la vesprada tindrà lloc la concessió de l'Honor Societat 2022 en la persona de Josep L. Viciano Agramunt per la seua trajectòria com a excursionista i espeleòleg, així com per ser un destacat escriptor d'obres sobre la geografia i la història del nostre poble.\nL'any 2021 va estar també distingit amb el premi Vicent Ventura.\nL'acte tindrà lloc a la sala multiusos de la Fundació Dàvalos-Fletcher.\nPodeu veure en l'adjunt el cartell i el programa de l'acte\nCartell i programa de l'acte 42.17 KB\nLlegeix més sobre CONCESSIÓ DE L'HONOR SOCIETAT 2022\nOBERTA LA MATRICULACIÓ PER A L'AMUNT 22\ndc., 01/06/2022 - 09:16\nA partir del dijous 2 de juny s’obre el període de matriculació per a la colònia i campament AMUNT 22\nEs podrà fer presencialment els dimarts i dijous de 18:00 a 20:00 fins el dia 28 de juny a la seu de l’associació, avinguda del Mar, 14, baix o telemàticament enviant els documents que us adjuntem a esplaipentecosta@gmail.com\nfitxa inscripció 22.pdf 17.25 KB\ndelegació de la guarda.pdf 83.46 KB\ndiptic_2022_web.pdf 796.19 KB\nLlegeix més sobre OBERTA LA MATRICULACIÓ PER A L'AMUNT 22\nEL COR PENTECOSTA PARTICIPA EN L'HOMENATGE A RAFAEL LLORET\ndl., 30/05/2022 - 13:21\nEl dimecres 25 de maig el Cor Pentecosta va voler sumar-se a l'homenatge a l'estimat Rafael Lloret Porcar cantant la cançó Himne a la nit de la pel·lícula Los niños del coro\nLlegeix més sobre EL COR PENTECOSTA PARTICIPA EN L'HOMENATGE A RAFAEL LLORET\nLlegeix més sobre EIXIDA AL PINAR DE L'ESPLAI PENTECOSTA\nAMUNT 2022 - Oberta la inscripció\ndg., 08/05/2022 - 17:09\nDes de l’Associació Josep Climent ja estem preparant l’edició de l’AMUNT 22, que enguany es farà del 15 al 23 de juliol a Cinctorres per a infants de primària i de ruta pels Ports per als joves de secundària.\nEsperem veure’ns en l’AMUNT 22\nDíptic AMUNT 2022 796.19 KB\nLlegeix més sobre AMUNT 2022 - Oberta la inscripció\ndl., 11/04/2022 - 19:53\nL'Esplai Pentecosta ha fet la seua habitual acampada de Pasqua el dissabte 9 i el diumenge 10 d'abril.\nEnguany han anat a l'alberg La Font Lluny de la Pobla de Benifassà.\nVan participar 80 persones entre infants, tant de primària com de secundària, i monitors.\nEl dissabte abans de dinar van fer una ruta, per la vesprada van fer un taller de muntatge de tendes, preparant-se ja per al campament itinerant i després de berenar van tindre un moment de reflexió sobre la Pasqua, cançons i jocs.\nDesprés de sopar un gran 'Xè, quina traça' i a dormir.\nCONCERT DE PASQUA DEL COR PENTECOSTA\ndl., 11/04/2022 - 19:48\nEl diumenge 3 d'abril el Cor Pentecosta dirigit per Yanie Castaño oferí el seu concert de Pasqua a la parròquia de la Santíssima Trinitat.\nEl concert, patrocinat per la fundació Dávalos- Fletcher fou seguit per un nombrós públic.\nDes d'ací volem donar les gràcies a la parròquia de la Santíssima Trinitat per la seua excel·lent acollida i a la fundació pel seu patrocini.\nEn el document adjunt podeu trobar el cartell i el programa del concert.\nCartell i programa del concert de Pasqua 149.06 KB\nLlegeix més sobre CONCERT DE PASQUA DEL COR PENTECOSTA\nMISSA D'ONZE. MES D'ABRIL\ndl., 11/04/2022 - 19:44\nUs adjuntem el full de missa d'onze corresponent al mes d'abril amb les activitats que desenvoluparà l'associació durant aquest mes\nmissa d'onze. abril 22.pdf 55.65 KB\nLlegeix més sobre MISSA D'ONZE. MES D'ABRIL\ndc., 09/03/2022 - 11:19\nUs adjuntem el full de missa d'onze corresponent al mes de març amb les activitats que desenvoluparà l'associació durant aquest mes\nmissa d'onze. març 22_0.pdf 45.85 KB\nLlegeix més sobre MISSA D'ONZE. MES DE MARÇ