Ribera d’Urgellet | enciclopèdia.cat\nEl poble del Pla de Sant Tirs\nMontan de Tost i l'ermita de Sant Germà\nLa Bastida, Castellar i els Hostalets de Tost\nTorà de Tost, Sauvanyà, Fontelles i l'ermita de Sant Genís\nArfa i les Bordes d'Arfa\nLa Coma de Nabiners, Nabiners, la Freita i altres pagesies\nGramós i Baridà\nFormat el 1968 per l’annexió dels antics municipis del Pla de Sant Tirs, Tost, Arfa i la Parròquia d’Hortó.\nEl terme tradicional del Pla de Sant Tirs, força petit (de 12,16 km 2 ), era delimitat a l’W i al NW pel Segre, antiga divisòria amb Noves de Segre i la Parròquia d’Hortó. A migdia i a llevant envoltava el terme l’antic municipi de Tost, i al NE confrontava amb Arfa. El 1937 adoptà el nom del Pla de Cadí .\nEl terme tradicional de Tost, de 51,1 km 2 , d’extensió, era al SW de la Seu d’Urgell, al bell mig de la comarca. S'estenia a l’esquerra del Segre i comprenia tota la vall de Tost.\nEl terme tradicional del municipi d’Arfa, de 18,9 km 2 , era situat aigua avall de la Seu d’Urgell, a l’esquerra del Segre. El riu feia de divisòria a tramuntana i a ponent amb els municipis propers de la Seu d’Urgell, Castellciutat, Aravell i la Parròquia d’Hortó.\nEl terme tradicional de la Parròquia d’Hortó, de 24,8 km 2 , era situat a la dreta del Segre, aigua avall de la Seu d’Urgell, poc abans que hi conflueixi el riu de Pallerols, que en part fa de límit occidental del terme amb Noves de Segre i amb l’enclavament de Castellins. Així, el terme de la Parròquia d’Hortó s’estenia entre dos rius, el de Pallerols i el Segre, riu aquest que separa el terme del Pla de Sant Tirs i d’Arfa. Això no obstant, una petita llenca a l’esquerra del Segre i encaixada entre aquests dos municipis pertanyia al de la Parròquia d’Hortó.\nEls actuals límits municipals de Ribera d’Urgellet són, al N, amb Montferrer i Castellbò i amb la Seu d’Urgell, a llevant amb Alàs i Cerc i la Vansa i Fórnols, al S i SW amb Fígols i Alinyà i a l’W amb Noves de Segre i amb l’enclavament de Castellins del municipi de Montferrer i Castellbò.\nEl límit físic del terme des del SW, al congost de Tresponts, remunta aigua amunt el Segre, fins poc abans del desguàs del barranc de Culinoves, per l’esquerra. El termenal en direcció a ponent passa per l’Obaga Estremera i en arribar al riu de Pallerols remunta el curs i assoleix els contraforts de les Agudes, per davallar en direcció al Segre entre el barranc de Talesa i la llau de Matzeres. Passa per l’aiguabarreig del riu de Castellbò amb el riu d’Aravell, encercla part de les instal·lacions de l’aeroport de la Seu d’Urgell (que és entre els termes del Pla de Sant Tirs i Montferrer i Castellbò) i arriba per la dreta al Segre, davant del nucli d’Arfa. Novament el Segre en aquest sector forma el límit natural del municipi fins al desguàs del riu de Casanoves, i el termenal remunta el turó de Porredon (1 123 m), passa a ponent del pui de la Bastida (1 309 m), travessa la capçalera del riu de Casanoves, passa a llevant del tossal de la Canaleta (1 364 m) i arriba a la roca de la Dona. El termenal envolta la vall drenada pel riu de Tost, que es forma als vessants del Montsec de Tost o Cadí de Tost. Aquesta serra, prolongació ponentina de la de Cadí, entre les valls de la Vansa i de Tost, culmina al puig de Serreïnes (1 687 m).\nEl Segre és l’eix hidrogràfic del municipi i hi desguassen per la dreta i per l’esquerra tots els cursos d’aigua que solquen el terme. Bé que el nombre de barrancs i torrents és important, cal destacar sobretot dos cursos que vessen al Segre per l’esquerra i que formen dues valls importants: el riu de la Vansa i el riu de Tost. El curs baix del riu de la Vansa forma el límit meridional del terme; hi penetra després de travessar l’estret de la Vansa, i rep per la dreta les aigües del torrent de Ruixol, poc abans de la desembocadura en ple congost de Tresponts, prop del lloc de l’Hostal Nou. El riu de Tost desguassa al Segre després del nucli dels Hostalets de Tost, i a la capçalera és format pel torrent de Fontelles, el del Solà i el Riu Roig de Sauvanyà. Aigua avall del nucli de Torà de Tost, el riu de Tost rep per l’esquerra els torrents de la Manyada, de la Font-roja i de Rotes.\nTambé per l’esquerra desguassen al Segre el Torrent Penjat, el barranc de Culinoves, el riu del Pla, el riu d’Arfa, el torrent de la Freita i el riu de Casanoves. Per la dreta hi desguassen el riu d’Aravell, el barranc de Folgueroles i el de l’Oliva.\nEl terme comprèn, a més del poble del Pla de Sant Tirs, cap de municipi, els pobles de Montan de Tost, Adrall, la Parròquia d’Hortó i Torà de Tost, les caseries i els llogarets de les Bordes d’Arfa, Castellar els Hostalets de Tost, la Coma de Nabiners i Sant Pere Codinet, la vila d’Arfa i els llocs despoblats de la Bastida, Gramós, Nabiners, Tost, Sauvanyà, Fontelles i la Freita, a més d’un nombre important de masies esparses arreu.\nL’eix de comunicació principal és la carretera C-14, que segueix paral·lela al Segre, per l’esquerra des dels Hostalets, i passa per Codinet i el Pla de Sant Tirs. Des de la C-14, prop de l’Hostal Nou (que ja pertany a Fígols i Alinyà), hi ha el trencant cap a Montan de Tost (que continua vers el terme de la Vansa i Fórnols), i a l’altura dels Hostalets parteixen les carreteres de Castellar, d’una banda, i la que va a la Bastida, Tost i Torà. A Adrall, la C-14 enllaça amb la N-260, que cap a l’W, en direcció a Sort, passa per la Parròquia d’Hortó i en direcció a la Seu, al NE, hi parteix un brancal que arriba fins a la vila d’Arfa.\nTambé hi ha diversos camins antics, que comuniquen altres indrets del terme, entre els quals el de la Vansa a la Seu d’Urgell, que passa pel coll d’Arnat al SE i que passa per l’antic poble de Tost; el camí vell de Tost al Pla de Sant Tirs i el camí de la Mina, que porta a les mines d’Arfa. Al municipi es troben part de les instal·lacions de l’aeroport de la Seu d’Urgell, que restava tancat als vols regulars des del 1983, però el març del 2000 la Generalitat de Catalunya va aprovar la instal·lació de l’Aeroport Internacional dels Pirineus en aquest emplaçament.\nEl fogatjament de vers el 1378 registra 64 focs al Pla de Sant Tirs. El cens de vers el 1380 registra 25 focs a Tost. A Arfa hi havia 5 focs segons el fogatjament de vers el 1380; aquest mateix fogatjament en consigna 8 a Nabiners, 15 a la Parròquia d’Hortó i 9 a Adrall. El 1553 hi havia 24 focs al Pla de Sant Tirs, 38 a Tost, 24 a Arfa, 24 a la Parròquia d’Hortó, 11 a Adrall i 6 a Gramós. Un altre fogatjament de la fi del mateix segle (1595) anota 25 focs a la Parròquia d’Hortó i 12 a Adrall; mentre que els de Gramós els dóna conjuntament amb els d’Avellanet (16), al Pla de Sant Tirs n'hi havia 28 i 36 a Arfa.\nLa població augmentà molt al llarg del segle XVIII. En el cens del 1787 hi havia 424 h al Pla de Sant Tirs, 199 h a Tost, 477 h a Arfa i 91 h a Nabiners, 170 h a la Parròquia d’Hortó i 27 a Gramós. Estranyament, els censos del 1830 i el 1842 donen xifres baixes, i en canvi el del 1860 torna a donar una xifra semblant a la del cens de Floridablanca. Fins al començament del segle XX, la població disminuí lleugerament, però el 1920 tornà a tenir un moment d’un cert creixement, tendència que es mantingué fins el 1930. A la fi del decenni del 1960 s’inicià un marcat caràcter envers el despoblament que portà a annexar els quatre municipis el 1968. El cens del 1970, el primer amb dades conjuntes, donà una població de 1 143 h. Des d’aleshores els recomptes censals han donat 889 h el 1981, 822 h el 1991 i 935 h empadronats el 2001.\nUna part important de l’economia del municipi és basada en l’agricultura i la ramaderia. La major extensió de terreny és dedicada a pasturatges per al bestiar boví. Això no obstant, els conreus tradicionals no havien estat aquests. Per exemple, les terres dels pobles de la Parròquia d’Hortó i d’Adrall han arribat a aquesta situació de manera diferent; el canvi de conrear sobretot blat i fesols, al secà, a conrear bàsicament pasturatges de llavor per a la ramaderia, es realitzà primer a Adrall, on es pogué estendre el regadiu gràcies al rec dels Quatre Pobles (Adrall, Montferrer, Castellciutat i Anserall). Al poble de la Parròquia d’Hortó no fou fins el 1982 que la major part de terreny pogué ser regada (per exemple, la partida del Planell), quan s’empalmà un petit rec que hi havia amb el d’Aravell i Bellestar. Vora el poble de la Parròquia es conreen hortalisses per al consum domèstic i per al seu reg s’usa l’aigua de la font del Bessó, que es recull a la bassa del Camí. L’única zona boscosa és la de replantació del vessant de llevant de les Agudes.\nAnys enrere els conreus que predominaven al Pla de Sant Tirs eren el blat, els pasturatges, les patates i, sobretot, les mongetes. De vi, se'n féu fins a la fil·loxera. Actualment el terreny de conreadís és sobretot de regadiu i produeix pastures per al bestiar de llet, bé que també hi havia hagut pomeres. Al secà es fan cereals.\nA l’antic terme de Tost, a mitjan segle XIX, el terme produïa blat, llegums, vi, patates i hi havia força pastures per al bestiar oví, caprí, boví i porcí. Es caçaven llebres, perdius i conills. Són documentades també la Pallera del Fàbrega, la del Pubill i el molí fariner del Toni. En general, aquest sector és un terreny molt aspre, sec i àrid.\nAl sector que correspon a l’antic terme d’Arfa, a mitjan segle XIX, els conreus eren de blat, sègol, ordi, llegums, patates, cànem, hortalisses i fruites, i s’elaborava vi. Hi havia telers de llenços ordinaris, i la vila tenia diverses botigues de robes i queviures, i metge i apotecari. Els boscos, força malmesos, donaven encara una mica de fusta (sobretot els lledoners) per a la construcció i, també, llenya abundant. Encara és important la pineda del seu terme.\nBona part de la superfície agrària del terme és coberta per terreny forestal i pastures permanents, a més de força hectàrees dedicades a d’altres usos i, en menor proporció, a terres llaurades.\nEl bestiar boví és força important; la producció de les vaques lleteres es ven bàsicament a la cooperativa de la Seu. El segueixen el bestiar porcí, l’oví, l’aviram i, ja amb menor nombre de caps, els conills, el bestiar equí i el cabrú.\nFins els anys vint encara s’explotaven les mines de carbó del terme d’Arfa (les galeries hi entren per les terres de Tost). Començades a explotar per una companyia estrangera, posteriorment foren comprades per HECSA. El carbó era la font d’energia per a la central tèrmica d’Adrall (traslladada posteriorment a Barcelona), on es transportava per funiculars i vagonetes.\nLa indústria se centra en el sector dels materials per a la construcció (extracció d’àrids, aglomerats asfàltics) i també en el de l’alimentació (Formatgeria Mas Eroles), a més de tallers de reparació. Hi havia hagut, entre d’altres, una indústria que es dedicava des del 1962 als acabats d’alumini. Anteriorment, el 1915, una societat francesa (SUMICA) que es dedicava a l’explotació minera i a la fabricació de material de construcció construí un edifici i un salt d’aigua per a produir energia. El 1920 la substituí la Societat Minera Industrial d’Urgell, que a més d’aquell capital n'integrava de local; es dedicà a fabricar maons i material de construcció. A la dècada del 1940 es reconvertí en serradora, però plegà a la fi dels anys cinquanta. Actualment destaca una fàbrica d’estics de hoquei.\nEl municipi del Pla de Sant Tirs es troba dins l’àrea d’influència del mercat de la Seu d’Urgell. D’altra banda, la seva situació de pas vers la capital comarcal i Andorra ha afavorit possiblement, juntament amb els atractius paisatgístics, un cert desenvolupament del sector turístic, especialment d’aquell relacionat amb la natura i els esports d’aventura, amb la possibilitat d’allotjar-se en diversos establiments dins el terme.\nEl poble del Pla de Sant Tirs, és situat al sector pla del terme, a 702 m d’altitud vora el Segre i de la carretera de la Seu d’Urgell. Hom pot destacar la plaça Major (que s’urbanitzà a la dècada del 1930 al lloc de l’antic cementiri), l’era de Badia, la plaça de Baix, el carrer Major, el de les Eres, el de la Font, el camí del Rec i el carrer de Sant Sebastià, que duu a aquesta capella, dins el poble. Hi ha un raval dit la Ferreria. L’església parroquial és dedicada a sant Tirs, màrtir hispànic del segle III. L’edifici actual és fruit de la renovació que s’hi féu el 1855. El campanar de l’església és una torre rectangular amb espitlleres i finestrals al darrer pis; hom ha dit que potser podia haver estat una antiga torre de guaita. Segons un antic costum, els prelats d’Urgell són rebuts en aquest indret pels representants del capítol i de l’autoritat en prendre possessió de la diòcesi.\nEl poble celebra la seva festa major el segon cap de setmana d’agost, i el 28 de gener se celebra la Festa Vella.\nLa parròquia d' ipso Plano és esmentada en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell. El 986 el comte Sunyer de Pallars, amb el seu fill Ramon, donà a Santa Maria de la Seu la vila de Sant Tirs, dins el terme del castell de Sas. El lloc tingué així domini de la mitra d’Urgell fins a la fi de l’Antic Règim. Amb motiu de l’enemistat entre Roger Bernat I de Foix, vescomte de Castellbò, i el bisbe d’Urgell, Ponç de Vilamur, les tropes d’aquell destruïren el 1239 el castell del Pla de Sant Tirs.\nLa caseria de Sant Pere de Codinet, que tenia només 5 h empadronats el 2001, és situada a l’esquerra del Segre, prop del termenal amb Noves. El 1860 són documentades la Masia de Codinet i la capella de Sant Pere de Codinet. Aquesta capella, moderna, recorda el nom de l’antic monestir benedictí de Sant Climent de Codinet, que era situat en aquest indret, i era lloc de refugi i hospitalitat prop del camí d’Urgell. Hom n'ignora la fundació, així com la regla que seguia la primitiva comunitat, documentada el 803 sota el regiment de l’abat Víntila. El 829 observava ja la regla benedictina. El 1001 el papa Silvestre II, per evitar-ne la decadència, l’uní al proper monestir de Tresponts. A partir d’aleshores hom ja no té més notícies de la comunitat. Els edificis se'ls endugué una riuada del Segre.\nEl cens del segle XIX esmenta també les cabanes del Xic, del Peracan i del Teixidor, així com el Molí de Benet.\nL’antic poble de Tost, amb 4 h el 2001, és situat als vessants d’un turó, dominant el curs baix de la vall de Tost. A 785 m d’altitud, en una banda del poble, sobre un penyal rocós, hi ha les restes del castell de Tost i, a l’altre extrem, l’antiga església parroquial de Sant Martí de Tost, també dedicada a sant Ponç, d’origen romànic, modificada i ampliada. De l’edifici romànic resta tot el mur de migdia, on s’obren tres finestres de mig punt i de doble biaix; també hi ha un petit portal adovellat. El pergamí original de consagració d’aquesta església, del 1040, és a l’Arxiu Capitular de la Seu d’Urgell, mentre que un document autògraf de l’abat Oliba que en aquella ocasió oferia béns i relíquies a Sant Martí de Tost (amb l’arqueta que les contenia) és al Museu Episcopal de Vic (on es conserva també una part del baldaquí de l’altar, dels segles XII i XIII, l’altra part del qual és al Museu Nacional d’Art de Catalunya).\nEl 982 és documentada la vila de Tost. A la primeria del segle XI el castell de Tost era posseït per Miró, pare del famós capitost Arnau Mir de Tost, que conquerí als sarraïns la Vall d’Àger. El castell de Tost i l’església de Sant Martí de Tost són documentats el 1030. Bé que ja existia anteriorment, l’església fou consagrada el 1040 per Eribau, bisbe d’Urgell. Hi assistiren, a més d’altres personatges notables, Arnau Mir de Tost, la seva muller Arsenda i la seva mare Sança, que foren els fundadors i principals dotadors del temple. El 1068 i el 1071, en els respectius testaments d’Arsenda i d’Arnau Mir de Tost, es fan sengles deixes a les esglésies de Sant Martí de Tost i Sant Jaume del castell de Tost. Ja a mitjan segle XIV consta que la vall de Tost era de la senyoria del capítol de la catedral d’Urgell. El dit capítol en posseí la senyoria i jurisdicció fins a la fi de l’Antic Règim.\nEl poble de Montan de Tost, amb 43 h el 2001, grafiat tradicionalment Montant , és situat a 1 136 m d’altitud, als vessants meridionals de Purredon, sobre el congost de Tresponts. Hi ha tres petits agrupaments o nuclis: Espalaguer, Espalagueró i les Cases. L’església de Santa Coloma de Montan era sufragània de la de Sant Martí de Tost. D’aquesta parròquia s’ha traslladat la campana a Santa Coloma. L’església és d’una nau, amb volta de creueria. La festa major és el segon diumenge de maig.\nAl camí de Tost a Montan, a 1 300 m d’altitud, als vessants septentrionals de Purredon hi ha l’ermita de Sant Germà, dita al país de Sant Germén, d’origen preromànic i ampliada posteriorment. La part antiga de l’ermita és una nau de forma trapezial, coberta amb una volta, força aixafada, que és sostinguda per tres arcs torals; l’esglesiola ha estat allargada per ponent en època moderna i aquest sector es cobreix amb encavallades de fusta. Sobre la volta antiga de la nau, modernament també, es bastí una cambra. A migdia hi ha com un porxo cobert. Procedents d’aquesta esglesiola es conserven tres imatges de sant Germà d’èpoques diferents; la més antiga, obra rústega, és de tradició romanicogòtica; l’altra és potser del segle XVII, però força arcaica, i la darrera, més barroca, sembla de la fi del segle XVIII.\nProp del despoblat de Tost, a dreta i esquerra del riu de Tost, hi ha respectivament el despoblat de la Bastida, a 857 m d’altitud, i el llogaret de Castellar, que tenia 17 h el 2001, a 831 m, a llevant del turó de la Ciutat (883 m). Hi ha l’església de Sant Joan i Sant Martí de Castellar, que fou reformada el 1881. Aigua avall del riu de Tost, vora la carretera comarcal, es troba el lloc dels Hostalets de Tost, amb 19 h el 2001, prop de la confluència del riu de Tost amb el Segre. Hi ha una església sufragània dedicada a sant Antoni.\nAigua amunt del riu de Tost es troba el poble de Torà de Tost, on habitaven 19 persones el 2001, a 1 014 m d’altitud, al vessant septentrional de la serra de Tost. Hi ha l’església sufragània de la Mare de Déu de l’Esperança.\nSeguint aigua amunt el riu de Tost, gairebé a la seva capçalera se situa el despoblat de Sauvanyà, a 1 081 m, també dit a vegades Selvanyà. La seva església sufragània de Sant Esteve és d’origen romànic, d’una sola nau coberta a doble vessant amb teulada de llicorella i absis semicircular. A la façana de ponent té una finestra cruciforme i, a sobre, una espadanya de dos ulls.\nA la dreta del riu de Tost, al vessant meridional del tossal de Can Franc, hi ha l’antic lloc de Fontelles, avui despoblat, on al segle XIX hi havia el Mas de Fontelles. S'hi dreça l’antiga església sufragània de Sant Fruitós de Fontelles, romànica, amb un absis semicircular i la coberta de la nau, refeta, sobrealçada.\nDins el terme, encara, hi ha la capella romànica de Sant Genís, a la dreta del riu de Tost, a mig camí entre Tost i Torà. D’una nau capçada per un absis semicircular, a ponent té una finestra cruciforme.\nL’estret de Tresponts és situat a la part meridional del terme. El Segre hi passa acongostat per un llarg tram entre altes parets de roca. Hi passava l’antic camí ral d’Organyà a la Seu d’Urgell, que, per aquest sector, era un espenyador continu, segons un document del segle XVIII. Aquesta mateixa font ens indica que el riu era travessat per tres ponts, i d’ací el nom del congost; el primer, de fusta, i els altres dos, de pedra. D’aquests, i també del camí, resten vestigis, alguns dels quals netament medievals. En ple congost desguassa al Segre el riu de la Vansa. Prop de la confluència hi ha l’Hostal Nou, ja al terme de Fígols, a la dreta del Segre, i vora seu, a la dreta del riu de la Vansa i a l’esquerra del Segre, el Mas del Monestir, als fonaments del qual hi ha vestigis de l’antic monestir benedictí de Sant Andreu de Tresponts, dit a l’origen Sant Iscle de Centelles.\nEl cenobi existia ja el 839, any en què el bisbe Sisebut d’Urgell li llegà un llibre d’Agustí d’Hipona. El 849 el regia l’abat Guisamon, que retornà al bisbe les esglésies de Santa Eulàlia i Sant Joan de la vall de la Vansa, que retenia injustament. A la primeria del segle X sembla que patí una greu decadència. El 973 el prevere Bonanat reedificà el monestir i el cedí al seu germà Digne perquè regís la comunitat. D’aleshores en endavant consta sempre com a Sant Andreu de Centelles o d’Entreponts. El nom de Tresponts li pervingué perquè hom atribueix al monestir la guarda i el manteniment dels tres ponts que hi tenia el camí ral. Després d’uns quants anys de vitalitat, cap al 1075 es trobava una altra vegada en decadència. El comte Ermengol V d’Urgell intentà d’unir el monestir al de Sant Llorenç de Morunys, però es decantà el 1079 per Ripoll, d’on fou priorat a partir d’aleshores. El seu prior és documentat en fonts ripolleses fins el 1192; després es perden les notícies de la comunitat. Al segle XVI era ja del tot enderrocat, però la seva propietat continuava essent del monestir de Ripoll. Als censos de la primeria del segle XVIII consta el lloc com a despoblat. Al del 1787 es diu que hi vivien 45 persones. El 1849 hi havia 5 cases esparses sense formar cap nucli; Madoz, però, només en dóna el nom de quatre: Escales, el Monestir, l’Hostal Nou i la Reula; diu que depenien de l’església parroquial de Sant Pere (que ha de ser l’esglesiola de Sant Pere del Mas d’Escales, amb portal adovellat i actualment sense culte), que hi havia cementiri, aigua potable i que hi vivien 31 h.\nLa vila d’Arfa, on hi havia 163 h el 2001, és situada a 668 m d’altitud, a la vora esquerra del Segre, damunt un petit esperó rocós al peu de la serra de la Freita, que caracteritza la fesomia de la població. S'hi arriba per un pont de pedra de tres arcs d’origen medieval, bé que ha sofert algunes refeccions; en algunes èpoques que el Segre es desviava del seu curs, arribà a passar per la dreta del pont, i aleshores hom havia d’emprar una passarel·la de fusta per a travessar-lo. El pont d’Arfa era un lloc assenyalat de l’antic camí ral de la Seu al pla d’Urgell i al Solsonès, i per això fou la causa de l’antiga prosperitat comercial i industrial de la vila. La vila, de carrers estrets i costeruts, amb cases fonamentades damunt mateix de la roca, era protegida antigament per una torre o castell, anomenat darrerament de Genís, que, en mal estat per raó de diversos terratrèmols, el 1787 fou enderrocat. Centra la vila la plaça Major, enllà de la qual es dreça l’església parroquial de Sant Sadurní, d’origen romànic, amb planta de creu llatina, absis rectangular i capelles rectangulars formant creuer; sobre la de migdia s’aixeca el campanar, octogonal en la part superior, construït el 1707; segons la tradició, fou sufragat per un vilatà que s’havia enriquit en les guerres dels Països Baixos. El rellotge del campanar, del 1816, fou fet per un rellotger d’Ordino. S'hi conserva una imatge de sant Miquel de tradició gòtica i d’estil popular. El 1936 es perdé un retaule barroc molt espectacular.\nUna mica apartats del poble d’Arfa hi ha un grup de masos anomenat les Bordes d’Arfa, on constaven empadronats 35 h el 2001.\nHom fa festa major per la Segona Pasqua i també se celebra la festa de Sant Serni el 29 de novembre.\nEl lloc d’Arfa com a parròquia és mencionat en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell, on figura en la forma Assoa que, segons el filòleg Joan Coromines, s’explica pel basc asu-a , ‘esbarzer, bardissa’. Un document del 1091 cita el lloc com a Asfa , forma que apareix de nou en els pariatges d’Andorra el 1278 i el 1288 ( Rocha de Asfa ). Molt aviat el lloc pervingué al capítol de la catedral d’Urgell, al qual pertanyia ja segons els fogatjaments de mitjan segle XIV, i fou de la dita senyoria fins a l’extinció d’aquestes.\nA llevant de la vila, damunt el muntanyam, es dreça la caseria de la Coma de Nabiners, amb només 3 h el 2001, a l’esquerra del torrent de la Coma, que aflueix al Segre per l’esquerra. Hi ha l’església de Sant Romà, que era sufragània de la parròquia de Nabiners. És romànica, d’una nau i un absis semicircular força sobrealçats. Una espècie de porxo que hi havia davant la façana de ponent és parcialment enderrocat. El campanar d’espadanya s’aixeca sobre la que abans era paret terminal de ponent de l’església, que fou allargada posteriorment. La serra de Nabiners ( Nabinarios ) és documentada el 959. Hi ha una font d’aigua sulfurosa (aigua de la Coma de Nabiners).\nAigua amunt del torrent de la Coma, a la dreta d’aquest, hi ha el despoblat de Nabiners, amb l’antiga parròquia de Sant Sadurní de Nabiners, romànica, sobrealçada, amb un bell aparell d’espiga al mur de tramuntana. Amb un campanar de dos ulls sobre la façana de ponent, el portal de mig punt és a migdia i el porxo que l’aixoplugava és mig arruïnat. La parròquia és mencionada en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell i la vila de Nabiners és citada el 987; el lloc fou del capítol d’Urgell i ja a mitjan segle XIX era un agregat d’Arfa. Dins el terme de la seva parròquia (de la qual era sufragània la de la Coma) hi havia els masos de Murris, Casanoves, Planes, Canturri i altres.\nSeguint aigua amunt el torrent de la Coma, al capdamunt i a l’esquerra d’aquest trobem la caseria de la Freita, que en el cens del 2001 constava despoblada, a 1 161 m d’altitud, sota el tossal de la Freita (1 191 m). Hi ha l’església parroquial de Sant Joan, d’origen romànic, sobrealçada.\nA mitjan segle XIX són documentats, a més, les Bordes i el Mas del Trilla, el Mas d’Aristot, el de Franquet, el del Fonso i el de Llerola, el Mas de Carbonell, el del Castell, el del Poblador de la Serra (la Coma) i, a Nabiners, el Mas de Ramon i el Mas del Ripoll.\nEl poble de la Parròquia d’Hortó, amb 67 h el 2001, és situat a la dreta del Segre, a 797 m d’altitud, davant mateix del poble del Pla de Sant Tirs, a l’esquerra. En la part de tramuntana, sobre una petita elevació, hi ha l’església i algunes cases (s’hi han bastit diversos xalets), mentre que la part més gran de la població s’escampa per l’esplanada de migdia.\nSegons la tradició local, l’emplaçament primitiu del poble era a la partida d’Hortó, cosa d’un quilòmetre a ponent seguint la carretera del Cantó. El nom de la població actual deriva del fet que ací s’hi bastí la parròquia (segons la tradició, traslladant l’església de l’emplaçament primitiu). L’església parroquial de Sant Andreu és un edifici d’una nau amb dues capelles per banda i absis rectangular orientat a ponent; el portal, a llevant, és de mig punt i adovellat. Prop del poble hi ha la capella de Sant Pere, romànica, en ruïnes. Té una cripta coberta amb volta de canó. Es conserven les parets de la nau i les de l’absis, bé que aquest és foradat per un gran esvoranc. Celebra la festa major el tercer diumenge de juliol i també se celebra Sant Andreu, el 30 de novembre.\nAdrall i la Parròquia d’Hortó pertangueren al capítol d’Urgell des de molt antic fins al segle XIX, i eren de la jurisdicció del dit capítol. Els drets que hi posseïen els vescomtes de Castellbò foren reconeguts per una sentència arbitral el 1339. Fou aleshores que Roger Bernat III, vescomte de Castellbò, concedí als habitants de la Parròquia d’Hortó diversos privilegis, entre els quals que podien transitar lliurement per les terres del vescomtat i podien fer ús dels seus boscos i les pastures.\nLes afrontacions entre la parròquia d’Hortó, que era del capítol, i Noves, que pertanyia al vescomtat, foren fixades arbitralment el 1370. La disputa havia sorgit entre el vescomte de Castellbò Roger Bernat i el bisbe d’Urgell per causa de les forques que aquell havia manat aixecar a la partida de Sonyà, que es trobava al límit d’ambdós termes.\nAl pla, a la ribera del Segre, hi ha el poble d’Adrall que tenia 217 h el 2001, a 639 m d’altitud, vora de la carretera C-14 que aquí enllaça amb la N-260. Les cases són construïdes entorn de l’església parroquial de Sant Pere, edifici d’una nau coberta amb volta de llunetes, mentre que l’absis, rectangular, es cobreix amb volta de canó; té sengles capelles a banda i banda de la nau a manera de fals creuer.\nAl costat nord-oriental, vora la façana amb portal de gran dovellatge, hi ha la torre del campanar. El camí ral travessava el Segre per un pont de fusta. La parròquia d’Adrall és documentada en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell. L’antic castell d’Adrall, en virtut del pariatge del 1278, havia de passar de l’Església d’Urgell al vescomte de Castellbò, tanmateix el lloc continuà essent de la senyoria del capítol de la catedral d’Urgell. El poble fa la seva festa major el primer diumenge de juliol i també celebra la Candelera (2 de febrer).\nL’antic poble de Gramós, situat a la vall d’Elins, a l’esquerra del riu de Pallerols, amb 1 h el 2001. L’església, antiga parròquia, és dedicada a sant Lliser i té com a copatró sant Martí; orientada a ponent, té tres absis disposats en forma de creu i una sola nau; podria ser d’origen romànic, però ha estat molt modificada. Gramós no pertangué al capítol d’Urgell, sinó que fou de la senyoria de Francesc Vilanova i al segle XII era del marquès de Benavent.\nL’enclavament de Baridà, de 5,6 km 2 , és situat entre els termes de Noves de Segre, Fígols i Alinyà i Cabó, als vessants orientals de la serra d’Ares. Sota Can Baridà neix el torrent de Baridà, que desguassa al Segre per la dreta. Vora el mas hi ha la capella de Sant Carles, d’època moderna.\nTLlC / CeBa


IB3 | La campanya de la grip a Menorca, camí de superar els registres de l’any passat\nPortada > societat > La campanya de la grip a Menorca, camí de superar els registres de l’any passat\nLa campanya de la grip a Menorca, camí de superar els registres de l’any passat\nProp de 8.000 persones ja s'han vacunat i encara queden 15 dies de campanya\nLa campanya de la Conselleria de Salut per incentivar la vacuna de la grip està donant bons resultats. Quan encara queden 15 dies de campanya ja s’han assolit les mateixes vacunacions que el 2018. Fins aquest mateix dimecres quasi 8.000 persones han acudit als centres de salut per a rebre la dosi contra la grip. En tota la campanya de l’any passat es van vacunar 8.200 persones.\nDestaca la bona resposta dels menors de 14 anys i del col·lectiu de 14 a 64. Tanmateix, els majors de 64 són els que més costa que es vacunin. A hores d’ara ho han fet uns 5.300, 300 menys que l’any passat. No obstant això, falta registrar vacunacions de professionals sanitaris i residències geriàtriques.\nLa campanya s’allargarà fins al 19 de novembre i des de la Conselleria no descarten ampliar el termini. El Govern ha centrat els esforços a Menorca, on ha reforçat la campanya per fer front al rebuig que genera a l’illa. El 70% dels col·lectius de risc no es vacuna de la grip i Menorca és l’illa on aquesta vacuna té manco acceptació.\nEl Bisbat estudia cas a cas el lloguer de cada un dels donats\nEls clubs de jubilats de Formentera estan pendents dels protocols per poder obrir portes


BetaMapathon UPC 2020 — Canvia el món amb la UPC — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nSou a: Inici / Aprenentatge / Mapathon / BetaMapathon\nFarem una acció simultània col·laborativa inclusiva de gran impacte el Dia mundial de les persones amb discapacitat (03/12/2020) per sensibilitzar i visibilitzar problemàtiques d'accessibilitat per avançar cap a la inclusió.\nA causa de la COVID19, posposem la MEGAMapathon al 2021, i el 3/12/2020 farem la BETAMapathon, una activitat de petit format per formar equips locals en la metodologia Mapathon\nRecollint informació clau d’accessibilitat de l'entorn per resoldre els punts crítics.\nFent avançar l’ús d’eines GIS (Sistemes d'Informació Geogràfica) per millorar l’accessibilitat.\nCom pots contribuir a aquest projecte?\nTu ets un dels pilars fonamentals de tot això, i tens diferents formes d'ajudar-nos a fer-ho realitat, organitzant la mapathon local, sent voluntari i/o signant el manifest, esperem la teva participació:\nNecessitem 100 20 persones voluntàries!\nATENCIÓ: A causa de la COVID19, posposem la MEGAMapathon al 2021, i el 3/12/2020 farem a una activitat de petit format per formar equips locals en la metodologia Mapathon.\nVoleu millorar l'accessibilitat al vostre poble, barri, campus o escola?\nSumeu-vos a la MegaBETAmapathon i us ajudarem. Inscripció fins 30/9 6/11\nDefinir la zona d'actuació.\nPersonalitzar els criteris d'accessibilitat.\nComunicar i promoure l'activitat.\nConvocar els participants de l'activitat.\nGarantir la seguretat de l'activitat.\nRegistra't com equip organitzador local\nSuport per ajuntaments i entitats\nAccés a la plataforma mapathon.\nInforme final amb els resultats.\nTens interès sobre l'accessibilitat, l'arquitectura i urbanisme? Et mous en els àmbits de la salut o socials? Treballes amb persones amb discapacitats?\nAjuda als participants d'una BETAmapathon local. Inscripció fins 30/9 6/11\nSensibilitzar sobre els punts crítics.\nAjudar amb els problemes.\nFacilitar i resoldre dubtes.\nRegistra't com a persona voluntària\nSuport per al voluntariat\nCrèdits per a l'estudiantat.\nSimpatitzes amb la causa de fer visible les problemàtiques associades a l'accessibilitat per avançar cap a la inclusió màxima?\nVols subscriure el manifest? Fem pinya! Llegeix, signa i comparteix!


PLAQUES ALS SOSTRES COMARCALS: PUIGMAL\nCol·locació placa 100tenari al sostre comarcal del Ripollès\nPer: Rosa M. Soler\nLa sortida al Puigmal, prevista inicialment pel 20 de maig, va haver de ser ajornada a causa de la quantitat de neu que hi havia en aquelles dates i fins ara no havia estat possible trobar una data per posar-nos d’acord un mínim de gent per portar-la a terme.\nEl dissabte 30 de juny ens vam reunir una colla de 8 persones per anar a dormir amb 3 furgonetes a l’aparcament de Fontalba.\nCom que les previsions de la meteo pel diumenge no eren gaire bones, vam decidir matinar i pocs minuts després de les 7 ja ens posàvem en marxa.\nA primera hora el cel era bastant blau, però aviat ens van visitar les primeres boires i vam fer tota la pujada, sense veure gran cosa, tret d’algun moment en que alguna ulladeta tímida del sol ens mostrava un trosset de paisatge. Mirem-ho pel cantó bo: No vam suar ni gota.\nDesprés d’un parell de paradetes, per reagrupar-nos i fer un glop i un mos, vam arribar al nostre objectiu i ràpidament ens vam posar a la feina, ja que el vent feia poc confortable l’estada al cim. A més, tret d’alguna escadussera clariana, seguíem sense\nveure res de res.\nAviat vam tenir la feina feta i va començar la tanda de fotos de rigor.\nEn aquells moments va arribar en Jordi Villena, fill d’en Toni i l’Enriqueta, patrocinadors de la placa. El Jordi, que havia sortit en cotxe de casa el mateix matí i havia pujat corrent, i una mica més i el pobre no surt ni a les fotos!\nAles onze ja estàvem baixant. A mitja baixada van caure les primeres gotes de pluja i ja la resta del descens va transcórrer entre ruixats intermitents, boira, ventades i trons (per\nsort llunyans). Tot baixant anàvem comentant que havíem fet santament de\nllevar-nos tan d’hora.\nPublicat per Agrupació Excursionista "Catalunya" a 5:21\nLA MOLA DE MONTORNÈS (Tarragonès)\nTOSSAL DE LA TORRETA (La Noguera)\nTALAIA DEL MONTMELL (Baix Penedès)\nTURO D'EN VIVES (Maresme)


El Senat ha aprovat la moció de Pere Sampol per instar al govern espanyol a concretar la proposta d’un nou model de cogestió aeroportuària per a les Illes Balears abans de final d’any. El grup socialista del Senat ha estat l’únic que no ha donat suport a la moció, fet que no ha impedit que s’aprovés per majoria.\n“Confiem que l’executiu espanyol compleixi amb la seva obligació i presenti en el proper mes una proposta concreta per avançar en l’aprovació d’un nou model de cogestió dels aeroports de les illes”. Pere Sampol s’ha mostrat molt satisfet pel suport rebut de tots els grups del Senat, tot i que ha lamentat que el grup socialista hagi evidenciat la falta de compromís en aquesta qüestió.\n“La cogestió, la declaració de Servei Públic del transport a Menorca i Eivissa, així com pel que fa al transport marítim de mercaderies, és d’extrema gravetat i urgent necessitat per als ciutadans de les Balears i la economia de la comunitat”. Sampol, en la seva intervenció ha recordat que les illes són la única regió europea que no té l’obligació de servei públic en el transport de mercaderies perilloses.\nAmb aquesta votació, el senador nacionalista confia que ara el govern espanyol assumeixi el contingut de la moció i actuï per solucionar els greuges que pateixen les illes en matèria de transport. “És una reclamació ja història, justa i exigida pel Parlament de les Illes Balears”.\nAmb tot, Sampol ha reconegut que desconfia del Ministeri de Foment pel que fa a la reducció de les tarifes aèries, ja que fa tan sols dues setmanes el ministre José Blanco va assegurar que ja tenia el compromís d’una companyia, “quan en realitat ni s’han iniciat les negociacions”.


PROSPECTIVA, UNA MIRADA AL FUTUR (curs finalitzat)\nLa prospectiva és una disciplina que estudia el futur per comprendre'l i influir en ell.\nAquest curs vol donar a conèixer aquesta disciplina i els seus conceptes fonamentals.\nEs parlarà de l'anàlisi de sèries temporals com un dels mètodes principals per iniciar qualsevol estudi o projecte de prospectiva. Es treballarà l'estudi univariable i multivariable i sistèmic.\nI es finalitzarà donant a conèixer alguns dels mètodes més utilitzats en la contrucció d'escenaris de futur.\nAprofundir en l'aplicació de la prospectiva i conèixer els mètodes principals utilitzats per iniciar qualsevol estudi.\nQue és i que no és la prospectiva\nSèries de dades temporals (sèries temporals com un dels mètodes principals per iniciar qualsevol estudi o projecte de prospectiva)\nIntegració sistèmica (es passarà de l'estudi univariable del futur a un multivariable)\nAnàlisi d'Impactes creuats\nIntegració sistèmica II (s'introduiran els elements normatius dels estudis prospectius)\nConstrucció a partir de tendències\nJordi Serra del Pino: Expert en prospectiva i membre de l'equip del programa "El dia de demà" a TV3 com a prospectivista\nFins el 18 octubre de 2017\n25 octubre de 2017 29 novembre de 2017\n185 euros (col·legiats en situació d'atur, 20% descompte) 235 euros (col·legiats en situació d'atur, 20% descompte)\nDel 25 d'octubre al 29 de novembre de 2017. Dimecres de 16.00 a 20.00 hores.


VINS D'EN QUIM - QUIM PIERA\nVINS D’EN QUIM\tQuimPieraPiera\t2018-06-11T21:28:59+00:00\nÉs el meu primer vi i neix el 2009 a una terra que m’ha vist créixer i que m’estimo molt, El Matarraña, La Franja, a la provincia de Terol.\nPer l’amor que li tenim a la terra partim d’una viticultura biodinàmica per extreure l’essència del nostre vi. Després d’una fermentació a baixa temperatura per capturar la màxima fruita i reposant en una criança amb botes de segon i tercer ús, per no marcar la fusta, obtenim un vi amb caràcter de fruita i terra.\nL’etiqueta de la “Clara de Noche” és una col·laboració d’en Jordi Bernet, dibuixant de “El Jueves, revista que sale todos los miércoles”, sempre li estaré agraït per la seva cultura, el seu art i la seva amistat.\nActualment tenim el Sexe Sentit 2012 en comercialització.\nAra que m’he fet adult i responsable, em puc arriscar a fer un vi blanc!\nAl llarg de l’elaboració d’aquest projecte al que he dedicat molta tendresa i emoció, sempre he tingut la sensació de no estar sol, m’he sentit acompanyat en tot moment de grans persones i millors amics.\nHe elaborat un vi blanc llarg, saborós i untuós, combinant les varietats de raïm xarel·lo, macabeu i garnatxa blanca, aquesta última amb un pas de sis mesos per fusta. Un vi fet amb molta passió i dedicació, per prendre’l a la llum de la lluna, amb bona conversa i millor companyia.\nLa il·lustració de la fotografia de la Mama és una col·laboració de MoonVives.com


Sitgesinfoguia – Sitges acull el simposi internacional del projecte Make a Move\nDel 19 al 21 de febrer l’Institute of the Arts Barcelona (l’IAB) acollirà el simposi del projecte Make a Move – Incubador d’Art per a teatre europeu independent i no institucionalitzat amb l’objectiu de donar oportunitats al sector del teatre independent i fomentar el seu desenvolupament. Per abordar aquests temes es programarà una àmplia oferta d’activitats gratuïtes com conferències, performances i debats. El projecte ofereix als participants l’oportunitat de desenvolupar les seves habilitats artístiques i professionals, i contribuirà al creixement de les seves propostes.\nLa trobada internacional està impulsada per l’IAB en col·laboració amb el projecte Make Move, i té com a objectiu contribuir a la revitalització del teatre europeu a través de diferents tècniques teatrals com el teatre físic, el mim corporal, el teatre de l’objecte, les arts vives, el teatre immersiu i d’improvisació.\nEl projecte compta amb la participació de l’Institute of the Arts Barcelona -IAB de Sitges, Galway Theater Festival d’Irlanda, Creative Laboratory of Contemporary Theatre KRILA de Croàcia i University of Arts Targu-Mures de Romania. També hi participen altres professionals de les arts com Platform 88 i Poulpe Electrique de França, Workinglifebalance Ltd. d’Àustria, ACTS Laboratory for performance and practices de Noruega i dos centres més de Catalunya ToTum TeaTre i Moveo, Centro de formación y creación.\nDesprés del simposi de Sitges, durant els 10 mesos següents es donarà l’oportunitat a 10 artistes europeus a participar a tres laboratoris (Galway Lab, Rijeka Lab i Targu-Mures Lab) que formaran part del projecte incubadora general.\nEl projecte Make a Move està cofinançant per la regidoria de Cultura, Tradicions i Festes de l’Ajuntament de Sitges i el programa Europa Creativa de la Unió Europea.


LA REGIDORIA DE FESTES PRESENTA EL CARTELL I PROGRAMA DEL ES FESTES PATRONAL PER AQUEST 2021 - PSOE Altea\nLA REGIDORIA DE FESTES PRESENTA EL CARTELL I PROGRAMA DEL ES FESTES PATRONAL PER AQUEST 2021\nFestes / 14 de septiembre de 2021 14 de septiembre de 2021\nMarta Lloret, edil de Festes, ha presentat el cartell de festes obra de l’artista Marutxa Casares així com el programa d’aques que s’ha preparat des de la pròpia regidoria marcat sempre per la normativa sanitària anti Covid-19\nLa regidora de Festes, Marta Lloret, ha anunciat el programa d’actes de les Festes locals 2021. L’agenda d’activitats es presenta com un ampli ventall per a tots els públics. Durant la roda de premsa també s’ha donat a conéixer el cartell oficial, que en esta ocasió ha sigut obra de l’artista Martutxa Casares.\nA l’inici de la seua intervenció, Lloret ha volgut comunicar a festers, alteanes i alteans en general que “els actes propis de la Federació de Moros i Cristians Sant Blai i de les festes del Santíssim Crist del Sagrari són impossibles per la situació de pandèmia”. Per este motiu, la regidoria ha dissenyat un programa alternatiu, però que “manté l’essència festiva”.\nEn primer lloc, l’edil ha destacat el paper que tindrà la música. “La nostra intenció ha sigut tindre música al carrer el màxim temps possible. Hi haurà diferents recorreguts amb bandes de música i dolçaina i tabal”, explica. Per a evitar massificacions de persones, no es farà públic el recorregut i així “ens els puguem trobar durant un dinar o sopar, o fent ús dels comerços d’Altea”.\nTambé hi haurà moments per als xiquets amb contacontes, teatres, jocs infantils i tradicionals. En este sentit, la responsable municipal de Festes destaca “Tic Toc Party” per als joves usuaris d’esta aplicació amb cantants en directe, DJ speaker i ballarins Street que tindrà lloc el divendres 24 de setembre a les 22:45 hores en el Pàrquing Basseta-Centre.\n“Hem organitzat activitats per a totes les edats com els diferents espectacles musicals infantils i familiars “El reino del león” i “Els Supermúsics”, un concert d’Andreu Valor, el tribut a Fito & Fitipaldis “Fitipaldis Band”, l’espectacle “mediterrània” a càrrec de La Mònaco, “Monòlegs en femení” amb Pepa Cases i Carol Tomás o el circuit de teatres en diferents places d’Altea”, anuncia la regidora.\nSense deixar de banda els espectacles pirotècnics, este any seran dos els castells de focs artificials, un el tradicional de diumenge de festes i un altre el dilluns. El segon està patrocinat per la Diputació d’Alacant amb la iniciativa “torna la llum” per a reactivar el sector.\nMarta Lloret també ha recordat que des del passat 3 de setembre fins al 30 es podrà visitar l’exposició “Playmobil Festes Majors d’Altea” de dilluns a divendres en horari de 9 a 14 hores i de 17 a 20 hores al Casal Fester en la primera planta de la Casa de cultura. “Es tracta d’una mostra tres vegades major del qual se sol presentar en altres localitats”, ressalta.\nEn col·laboració amb la regidoria de Festes, l’Església Parroquial ha organitzat els tradicionals actes religiosos com misses i novenari en honor al Crist.\nSeguidament, l’edil ha donat pas a l’autora del cartell anunciador de les Festes d’Altea 2021, Martutxa Casares. L’artista ha agraït l’oportunitat i ha explicat que “m’he inspirat en els moments en què estic admirant el poble des de la mar. He volgut traslladar una sensació de refugi, perquè des d’ací la línia conviu amb la naturalesa de l’entorn; i també reflectir l’alegria de les festes, que encara que enguany siga una mica continguda, sense perdre la felicitat que aporten. Per tot això, he bolcat moltíssim color i plantes al voltant fent un refugi per al poble. He treballat en una línia molt orgànica que li dóna una mica d’aspecte de conte”.\nMarta Lloret, edil de Festes, acompanyada per Marutxa Casares autore del cartell de les festes patronals 2021\nFinalment, la regidora de Festes ha transmés que “la comissió de festes del Crist del Sagrari 2020-2022 té obertes les portes a qualsevol interessat a incorporar-se”. Fins al 30 de setembre es poden posar en contacte amb qualsevol majoral o clavari o mitjançant el departament de festes al correu festes@altea.es o al telèfon de la Casa de Cultura, 96 584 28 53.\nPoden consultar el programa d’actes complet en: https://www.altea.es/wp-content/uploads/2021/09/Programa-Festes-dAltea-2021.pdf La Regidoria de Festes, amb la col·laboració de Martutxa Casares, autora del cartell; posa a disposició l’arxiu descarregable fins al 29 de setembre en: https://www.altea.es/wp-content/uploads/2021/09/Cartell-Festes-Altea-2021.pdf


El comú ha de renegociar els 17 milions de deute de Naturland amb la banca que és reticent a fer-ho - Poble Andorrà\nEl comú ha de renegociar els 17 milions de deute de Naturland amb la banca que és reticent a fer-ho\nLa corporació sap que amb la càrrega financera continuarà perdent diners, però espera que la nova marca i el nou projecte revifin el parc\nUna de les activitats de Naturland.\nEl cònsol lauredià Josep Majoral és conscient que els 17,3 milions d’euros de deute que arrossega Naturland (fins fa uns dies Naturlandia) fan que el projecte sigui inviable si no s’aconsegueixen una sèrie d’objectius. El primer, segons van indicar fonts properes al comú, és aconseguir la renegociació del deute bancari. D’aquests disset milions hi ha 7,8 amb els bancs i 9,5 amb el comú. La càrrega financera fa inassumible la continuïtat del projecte si no es renegocia amb les entitats. Com a mínim la part del deute a curt termini. Si les entitats exigissin els pagaments en els terminis previstos, segons fonts bancàries, Naturland no podria respondre i el comú es veuria obligat a accions extremes com venda de patrimoni.\nLa voluntat és passar la major part del deute a un termini de com a mínim deu anys perquè el parc pugui respirar i no tingui cada any la soga al coll d’una gran quantitat d’interessos. L’aposta del comú, segons les mateixes fonts de la corporació, és molt clara a favor del nou model per a Camprabassa i la nova direcció de Xavier Ajona. Però per donar opció que el projecte pugui anar guanyant consistència any a any cal allargar els terminis de retorn.\nAquest posicionament es troba, segons fonts bancàries, amb les reticències de les entitats. Ja fa temps que van tallar l’aixeta del crèdit perquè no veien clar el futur del parc, especialment perquè cada any s’han anat perdent diners i la societat està tècnicament en fallia. En l’anterior mandat, Josep Vila va intentar infructuosament renegociar i/o ampliar el crèdit bancari. No se’n va en sortir. El comú actual confia en què les entitats valoraran la transformació i seran menys reticents a renegociar els préstecs. I el tema dels avals i les propietats comunals són un dels temes clau.\nEl gran rebrot per les 'festes' a les Balears posa en dubte com es reobrirà l'oci nocturn a Andorra


6-0: La màgia d'Europa | Actualitat | RCD Espanyol\n6-0: La màgia d'Europa\nL'Espanyol prolonga la seva ratxa a la UEL amb una contundent victòria davant el Ludogorets i tanca el pas a la següent ronda\nPer fi. L'equip ho necessitava. El mereixia. Molt ha patit el RCD Espanyol de Barcelona en aquests mesos i els seus jugadors tenien dret a gaudir una mica, tot i que aquest exigent calendari amb prou feines deixi segons per fer-ho. L'equip de Pablo Machín es va regalar una contundent victòria davant el PFC Ludogorets 1945 per consolidar el primer lloc, ampliar la seva ratxa a Europa i regalar a l'afició una nit màgica.\nCom en el partit disputat a Razgrad, l'equip de Pablo Machín es va avançar al marcador pràcticament a l'inici. Melendo va aprofitar una bona passada de Granero i un intel·ligent moviment de Campuzano per inaugurar el marcador. Gran notícia per al '14' que necessita agafar confiança i tornar a ser un jugador important per a l'equip. El gol del planter va ser l'inici de la millor primera part de la temporada. Els blanc-i-blaus van ser una autèntica piconadora. Campuzano va mostrar la seva picardia a l'estil Tamudo i va provocar l'expulsió de Forster. Lluís López va certificar la gran arrencada local amb el seu primer gol en partit oficial. De nou passada de Granero, un dels més endollats. Contra 10 i amb una còmoda renda en el marcador, el RCD Espanyol de Barcelona va recuperar les seves millors sensacions. Els espanyolistes van ser una piconadora. I, a més, tot sortia de cara.\nGóralski va veure la segona groga després de tocar una pilota amb la mà a l'àrea. Vargas, que va provocar el penal, va decidir tirar-lo i marcar el tercer. El tram final de la primera part va ser un espectacle ofensiu. Iliev tremolava davant les escomeses locals. Dídac, Bernardo, Melendo ... Qualsevol d'ells va poder aconseguir el quart abans de la mitja part. El Ludogorets, amb dos jugadors menys, era una ombra de l'equip que governa amb mà de ferro la lliga búlgara (12 victòries i 3 empats).\nTan clar ho va veure Machín que en l'inici del segon temps va donar entrada a Pedrosa per Bernat, un jugador intocable pel sorià. Els visitants, que van canviar la seva estrella Keserü pensant en futures cites. Van plantar dues línies de quatre sense referència ofensiva. La idea semblava clara: no sortir humiliats de l'RCDE Stadium. L'Espanyol va seguir a la seva. No està per regalar res. Campuzano va finalitzar una jugada de tiralínies prèvia assistència del seu company Melendo; dos nois de la generació del 97 que s'entenen sense mirar-se. Va continuar gaudint l'Espanyol sobre el terreny de joc i la seva afició, a la grada. Dídac va tenir el cinquè després d'una centrada de Pol Lozano, que va suplir a Marc Roca a un alt nivell. Un altre jugador del planter, Adri Pedrosa, va ampliar la golejada amb un xut ajustat amb l'esquerra. Ferreyra, un altre que ho necessitava, va signar la mitja dotzena i, de passada, la major golejada a Europa de l'Espanyol.


Informatiu Balear - 18/09/14 - RTVE.es\nInformatiu Balear - 18/09/14\nMiquel Deyà, director general d'Universitats, demana més finançament per a la universitat i defensa el projecte de crear una facultat de Medicina.\nEl referèndum escocès també se segueix a Mallorca tant pels que viuen aquí, i no poden votar, com pels que han vengut de vacances, dels quals molts han votat per correu.\nEl jutge Castro cita 17 testimonis en el cas que investiga el projecte d'òpera encarregat a Calatrava i ha ordenat investigar on es troba la segona maqueta que, suposadament, va realitzar l'arquitecte.\nAvui comença l'any judicial a les Balears amb un acte als jutjats de Maó.\nPaulino Rivero demana al Govern balear fer un front comú davant Madrid per aturar les prospeccions petrolieres.\nEl conseller de Turisme, Jaume Martínez, assegura que el turisme de gatera present a Punta Balena està destinat a desaparèixer.\nMelani Costa i Catalina Corró entrenen amb la resta de la selecció espanyola de natació a la Colònia de Sant Jordi amb la mirada ja està posada als jocs olímpics de Rio.\nCel ennigulat avui amb predomini de niguls baixos i alts, sense descartar alguna pluja ocasional acompanyada de fang.\nver más sobre "Informatiu Balear - 18/09/14" ver menos sobre "Informatiu Balear - 18/09/14"\n> Informatiu Balear - 18/09/14


Suárez argumenta el malestar dels jugadors del Barça amb les filtracions de la directiva\n“Hi ha gent que parla sense saber res”, ha valorat el davanter uruguaià en una entrevista amb la ràdio ‘Sport 890’\nAls jugadors del Barça no els van agradar les filtracions d’alguns membres de la junta directiva de Josep Maria Bartomeu durant les negociacions per la rebaixa salarial. El comunicat de Leo Messi, compartit per la resta de la plantilla a través dels seus comptes a les xarxes socials, ja ho va deixar ben clar. I Luis Suárez, un dels pesos pesants de l’equip de Quique Setién, ho ha tornat a deixar clar en una entrevista a la ràdio uruguaiana Sport 890: “Hi ha gent que parla sense saber res”.\n“Ens va saber greu perquè nosaltres érem els primers que volíem arribar a un acord. Érem conscients del que estava passant en l’àmbit mundial, coneixíem la situació del club pel que fa als ingressos i quan va arribar el moment de pactar es van començar a dir coses. I que els jugadors no acceptaríem una rebaixa de sou mentre els d’altres seccions com la d’handbol sí que havien tingut un gest amb el club”, ha explicat el davanter, que s’està recuperant de la seva lesió al genoll dret.\nSuárez ha aclarit que “si no vam arribar a un acord abans, va ser perquè estàvem esperant a trobar la millor solució per al club i per a nosaltres. I perquè volíem ajudar els que ho estan passant malament de veritat”. En la mateixa conversa amb el mitjà de comunicació citat, el ‘9’ ha recordat que el pacte “va ser de mutu acord” i que “ningú del vestidor s’hi ha desmarcat”. “Tothom ha volgut col·laborar”, ha sentenciat al respecte l’uruguaià, que ha valorat també que “serà difícil tornar a la normalitat” per culpa del coronavirus.\nno li falta raó abril 03, 2020 | 12:23\nal dia d'avui està ple d'exemples de la mala gestió del president bartomeu i de tota la junta made in grupo godo, d'on no n'hi ha no en raja, mala gestió amb els jugadors, en moltes ocasions d'una forma interessada, com ara, mala gestió esportiva, social, i sobretot econòmica, i el millor exemple és la necessitat de fer un erto i la rebaixa del jugadors. Provablement perquè el barto s'escapi de l'acció de responsabilitat\nEspectador abril 03, 2020 | 12:54\nEls jugadors del Barça el que han de fer es callar. Cobren milions per una activitat absolutament intrascendent , com es donar patades a una pilota. Només una societat malalte els hi pot permetre aquesta disbauxe.\nRespon a no li falta raó Cancel·la les respostes


Les principals confessions rebutgen que es limiti el nombre d'assistents al culte - Diari de Girona\nLes principals confessions rebutgen que es limiti el nombre d'assistents al culte\nEl Grup de Treball Estable de Religions creu que les mesures aplicades són «discriminatòries» comparades amb les de la restauració o la cultura\nl.fanals 25.07.2020 | 00:04\nUna missa postconfinament al Mercadal de Girona. pere duran\nUna missa postconfinament al Mercadal de Girona.\nEl Grup de Treball Estable de Religions-Consell Interreligiós s'ha mostrat en contra de la limitació d'assistència als serveis religiosos a causa del coronavirus. En un comunicat, l'entitat -que representa les comunitats catòlica, jueva, protestant, musulmana i ortodoxa- considera que les resolucions dictades que restringeixen a deu persones l'assistència als actes religiosos no estan «degudament justificades». Es tracta d'una mesura recomanada pel Procicat arrel de l'augment de rebrots de la covid-19 en diferents àmbits del territori.\nEls representants de les confessions amb més arrelament a Catalunya subratllen que la defensa de la salut dels ciutadans és una qüestió prioritària per a les confessions religioses, però també recorden que la defensa de la llibertat religiosa és un dret fonamental i que s'ha de trobar la manera d'harmonitzar aquests dos drets. Per això, lamenten que, malgrat les gestions que han fet davant la presidència de la Generalitat i la mediació de la consellera de Justícia, Ester Capella, i la direcció general d'Afers Religiosos, davant del Procicat, aquest hagi optat per mantenir la recomanació d'aquesta restricció d'aforament.\nDavant d'aquesta situació, els membres d'aquestes comunitats religioses manifesten que no estan conformes amb les resolucions preses, perquè les consideren «discriminatòries, no equitatives i no coherents» si es comparen amb altres mesures «més àmplies i flexibles» establertes en altres àmbits com la restauració, la cultura, l'accés a les platges o els casals d'estiu.\nMés enllà de les mesures habituals d'higiene, mascareta i distància social, el Procicat estableix algunes recomanacions específiques en cas de rebrots com els que estan sorgint durant aquestes últimes setmanes. En aquest sentit, una de les principals propostes és recomanar a la població que es quedi a casa, especialment la població de risc i les persones més vulnerables, i retransmetre els cultes i realitzar la resta d'activitats religioses per via telemàtica. A més, s'indica que les activitats religioses s'han de limitar al temps imprescindible.\nD'altra banda, s'ha d'evitar el contacte físic entre assistents, i si es disposa de dos accessos, utilitzar-ne un per a l'entrada i l'altre per a la sortida. A més, s'ha de revisar la circulació interna dins del local per evitar el contacte entre persones, especialment si és de cara.\nA més, no es poden utilitzar els espais exteriors dels edificis ni la via pública, així com tampoc els passadissos o els espais laterals interiors dels edificis. Tampoc es permet fer servir aigua beneïda ni les ablucions, i en cas que el culte requereixi anar descalç, s'han d'utilitzar catifes individuals. Les sabates s'han d'embossar degudament en un espai previst específicament.\nA més, cal evitar la distribució de llibres o similars, tocar objectes de devoció i l'actuació de corals. També s'ha d'evitar el contacte amb les imatges.\nSeguint la ruta del Tren Petit.


Llarg camí del Oliva Groc a la semifinal - Club Voleibol Oliva\nLlarg camí del Oliva Groc a la semifinal\nmayo 12, 2018 mayo 12, 2018 Club Voleibol Oliva\nEl dissabte 12 de maig es va disputar el partit corresponent als quarts de final del trofeu federació entre el C.V. Oliva Groc i el Volei Grau B amb resultat de 3-0 (25-19, 25-19, 25-14) per a les nostres jugadores.\nDegut a la falta de lloc on jugar el partit es va tindre que disputar en el Pavelló la alameda en Dolores (Alacant) per lo que el dia va començar amb un desplaçament a un camp on ningun dels dos equips era el local. Desprès de arribar amb el temps prou just per a calfar les jugadores entraren a la pista sabent que estaven a una victòria de aplegar al últim dia de aquest trofeu. Si l’anterior partit era contra les quartes del grup nord de la competició zonal, un equip que havia donat la talla en la primera fase, aquest era contra unes rivals que, al igual que nosaltres, venien de guanyar contra equips en teoria superiors.\nPer sort, en aquesta ocasió, els nervis no estaven tan presents en les nostres jugadores i des de el principi del primer set es trobaren segures en el camp. Amb pocs errors, i ben situades en defensa mantingueren un avantatge de com a mínim tres punts fins el final.Ja en el segon set es confiaren massa al principi, les rivals jugaven sense centrals, amb la col·locadora en zona tres, cosa que resta un atac però dona mes possibilitats de jugar per els laterals, aquest canvi en la tàctica, alguns errors en recepció i moltes fintes de les rivals van posar per darrere a les de Oliva.\nAmb tres punts menys en el marcador l’equip va començar a canviar la mentalitat, molt mes atentes a les fintes, donant mes altura a canvi de precisió en les recepcions i assegurant en atac aconseguiren remuntar el set i encaminar el partit.El tercer i últim set, el que de costum mes sol costar, va tindre alguns dels punts mes disputats de tot el any. Jugades on el baló passava al primer o segon toc buscant sorprendre al rival, punts on els dos equips atacaven per tots els costats per a acabar trobant-se a la defensa rival e inclús algunes jugades on les nostres jugadores salvaren el punt mes per instint que per altra cosa, jugant balons que venien de un mal rebot o de un mal toc de alguna companya i aconseguint tornar-los quan el mes normal es no aplegar ni a reaccionar a eixos balons.\nAmb aquesta actitud l’equip aconseguí un gran avantatge en el marcador i al final el set i la victòria.\nEl pròxim dissabte dia 19, en el pavelló de Oliva, tindrà lloc la semifinal del Trofeu Federació que enfrontarà als dos equips cadets zonal del nostre club, el que demostra el progrés de les jugadores al llarg de la temporada, que en la primera fase ens va tocar el grup mes complicat i el que assegura que al menys un equip de Oliva aplegarà a la final. Molts ànims per a totes i esperem que les grades es plenen per a la ocasió.\nGràcies al nostre patrocinador per la seua confiança.\n← El CV Oliva Roig pasa a cuartos del Trofeo Federación.\nDerrota ajustada de l’aleví verd →


Els Terrers\nTaller de planxisteria i pintura\nTot el necessari per al tractament de la carrosseria del seu vehicle.\nEl taller de Planxisteria i Pintura Els Terrers de Castelló d’Empúries va obrir portes l’any 1985 i des de llavors no hem parat de treballar, guanyant-nos una bona reputació i fidelitzant a una bona part de la clientela de conductors de la contrada.\nAl taller de planxisteria Els Terrers disposem de tot el necessari per al tractament de la carrosseria del seu vehicle. Cal destacar el forn de pintura: es tracta d’una eina capaç de deixar acabats perfectes en tot el que fa referència a la pintura del vehicle, i amb una excel.lent qualitat. Cal assenyalar que l'assecat de la pintura es realitza a una temperatura de 60 graus i es duu a terme en un ambient completament aïllat de la pols, de manera que, a la llarga, a la pintura no hi apareixen impureses.\nA Els Terrers treballem amb totes les marques i tipus de vehicle; es fem pressupostos sense compromís i tenim relació amb les principals companyies asseguradores.\nDirecció: C. Fortià, 4 (Urb. Els Terrers) - 17486 Castelló d´Empúries (Girona)\nTelèfon: 972 250 354


Encara hi ha algú al bosc - Teatre Barcelona\nJoan Arqué Solà\nAnna Maria Ricart Codina\nCultura i Conflicte\nErol Ileri Llordella\nTeatre de l’Aurora\nTemporada Alta - Festival Internacional de Catalunya, Girona/Salt\nJudit Codina Serra\nEncara hi ha algú al bosc és el relat de les supervivents de la violència sexual a la guerra dels Balcans en diàleg amb una autoficció de la dramaturga Anna Maria Ricart amb actrius com Ariadna Gil.\nVa passar al cor d’Europa, a dues hores d’avió de Barcelona. Aquí gaudíem de l’eufòria olímpica. A Sarajevo l’havien viscuda uns anys abans. De sobte, la TV ens servia imatges dels camps de concentració a Bòsnia i Hercegovina, barrejades amb el recompte de medalles olímpiques a Barcelona. El novembre de 2020 farà 25 anys que va acabar oficialment aquella guerra, on entre 25.000 i 50.000 nenes i dones van ser violades com a estratègia de neteja ètnica. Els focus i les càmeres ja no hi són. Però, ha acabat la guerra per a les supervivents i per als fills i filles nascuts d’aquelles violacions?\nAhir vaig estar veient a l’Auditori de Granollers aquesta obra que fins fa molt pocs dies va estar en cartell al TNC. Aquesta peça que bé podem encaixar com a teatre-document d’Anna Maria Ricart amb un text compromès i valent, dóna veu a les dones i adolescents violades com estratègia de neteja ètnica i també als fills nascuts d’aquestes violacions a la guerra de Bòsnia dels anys 90. Els relats són aterridors i els seus testimonis ens arriben carregats de por i dolor amb veus tremoloses i paraules trencades però fetes de forma original i intel·ligent i fins i tot amb alguns moments divertits però sense oblidar la realitat de l’horror, gràcies a l’acurada direcció de Joan Arqué . Impactants les comparacions amb els fets que en aquells moments passaven, mentre aquí celebràvem les medalles amb les Olimpíades allà queien bombes o mentre el Barça guanyava la Champions allà morien periodistes que havien anat a cobrir la guerra. Una posada en escena multicultural on conflueixen, projeccions, gravacions en viu, música i cançons interpretades pels mateixos actors tot això acompanyat d’una efectiva escenografia que ens recorda un bosc amb arbres que és l’únic que queda després de la desaparició de les cases per les bombes, juntament amb magnífica il·luminació de penombres. I pel que fa a la interpretació només tinc una paraula, Brillant, i em refereixo a tots als set actors i actrius sense distinció que ho fan creïble i transmeten una empatia desbordant. Una nit de teatre amb majúscules que el públic en peu va premiar amb merescudíssims aplaudiments i que espero sigui nominada i posteriorment premiada amb diferents guardons en diverses categories, s’ho mereix.\nL’experiència de dones violades durant el conflicte dels Balcans, al TNC\nEncara hi ha algú al bosc arriba a partir del 14 de gener a la Sala Petita del Teatre Nacional de Catalunya per donar visibilitat a l’experiència de les dones […]\nEl Teatre Nacional presenta la seva programació on-line amb el TNCDigital\nEl Teatre Nacional de Catalunya ha presentat avui la seva plataforma de continguts digitals. TNCDigital, que es com s’anomena la iniciativa, proposa tot un seguit d’espectacles enregistrats amb 4k i […]


e-colònies.cat : Mesures per evitar accidents a les activitats amb inflables\nActualitzat el 07/06/2017\nMesures per evitar accidents a les activitats amb inflables\nAmb l'arribada del bon temps, incrementa el nombre activitats recreatives, a l'aire lliure i en espais públics, per això, augmenta de manera considerable el lloguer de castells inflables o altres equips similars durant els mesos d'estiu.\nEls nens poden jugar, divertir-se i accedir sense riscos però cal prendre mesures perquè no pateixin lesions o accidents greus. La norma indica els requisits de seguretat pel que fa a materials, teixits, xarxes, cordes, cremalleres i acabats decoratius; i disseny, nombre d'ancoratges, integritat estructural, disseny de la mateixa estructura, tipus d'inflador, qualsevol tipus d'immobilització d'alguna part del cos del nen, alçada de les parets en funció de l'altura del nen, etc.\nHo indica la normativa Europea UNE EN14960:2014 "Equips de joc inflables. Requisits de seguretat i mètodes d'assaig". Aquesta és la normativa de seguretat que ha assumit l’Associació Espanyola de Normalització i Certificació (AENOR) que indica com s’han de construir els castells inflables, els formats de construcció, els requisits d’instal·lació, les mesures de seguretat que ha de contemplar cada model i les directrius de gestió i manipulació dels mateixos.\nImportant doncs, que tots aquests tipus d'elements i jocs inflables tinguin el corresponent certificat de compliment d'aquesta norma, ja sigui tant per a la compra com pel lloguer d'una instal·lació d'aquesta mena.\nDe la mateixa manera, sempre caldrà instal·lar l'inflable segons les instruccions del fabricant i demanar les corresponents autoritzacions a l'ajuntament. Posar de manifest també, que l'administració local competent pot tenir una ordenança pròpia per aquests tipus d’activitat i ser necessari que aquestes estructures no permanents desmuntables passin un control inicial favorable dels serveis tècnics municipals o d’una entitat col·laboradora de l’Administració per al control d’establiments i espectacles que hagi inspeccionat el seu muntatge i comprovat el seu funcionament.\nInstruccions i informació relativa a la seguretat i utilització del castell inflable:\nEl castell inflable s'ha d'instal·lar en una superfície plana, ancorant el mateix a terra de forma adequada i ferma.\nLa instal·lació del castell inflable s'ha de fer en un espai adequat deixant una zona de seguretat de 2 metres al voltant del mateix\nL'activitat desenvolupada al castell inflable ha d'estar supervisada sempre per un adult\nNo fer ús del castell inflable per participants amb pes superior al permès o excedir la càrrega màxima suportada pel castell.\nEspecial atenció quan hi accedeixin nens petits i més encara quan hi convisquin diferents edats perquè els grans poden lesionar fàcilment als més petits. Respectar limitacions d'edats i pesos indicats pel fabricant\nEs recomana l'ús del castell inflable amb persones amb pes inferior als 40 kg\nEs prohibeix l'ús del castell inflable sota els efectes d'alcohol i/o drogues.\nEs prohibeix l'ús del castell en condicions atmosfèriques adverses.\nD'acord amb la normativa vigent, la inspecció de la instal·lació i el manteniment dels equips de joc inflables són els aspectes més importants per minimitzar riscos en les àrees de joc.


La Llei de Costes o la Llei de la Mar? - ACCIO ECOLOGISTA-AGRO\nArrel de la web > Campanyes > Defensa de les Platges > La Llei de Costes o la Llei de la Mar?\nLa Llei de Costes o la Llei de la Mar?\nL’últim temporal marítim ens demostra una vegada més que cal prendre mesures a llarg termini per salvar el litoral\ndivendres 15 d’octubre de 2010, per AE-Agró\nCom era previsible i com passa tots els any, el primer temporal ja ha assotat les costes valencianes provocant nombroses pèrdues materials a les platges. Al mateix temps que han arribat les ones, s’ha activat ràpidament el conflicte entre els afectats, els ajuntaments, la Generalitat i la Demarcació de Costes. El pitjor és que encara resta tot l’hivern per davant i segurament les calamitats al litoral es repetiran. Però encara pitjor són les contradiccions dels actors polítics que han de trobar el remei.\nEn el calaix del Ministeri de Medi Ambient i Medi Rural i Marí, la ministra Espinosa ha deixat donant de menjar als cucs les directrius europees per als Plans Integrals de Gestió de la Costa, amagades junt a la llei de Costes de l’any 1984. L’anterior ministra, Cristina Narbona, intentà activar les dues lleis. Però poc va durar, i va ser substituïda per una persona més dialogant. Ací, ser dialogant es fer-li cas al sin sentit i a qui més crida. I molt bons cridaners són els governants populars valencians. Però, així no anem a cap lloc. El problema és greu i cal força i lideratge per prendre decisions difícils.\nEl temporal quasi es traga les Cases de Queralt a Almenara.\nLa gran calamitat és que s’obliden les causes del problema i així no és pot solucionar. Cal atacar els problemes des de l’arrel i ser més humils amb la poderosa mar. Ja que ningú no ho fa, Acció Ecologista-Agró vol repassar les causes que ens han dut fins a esta complicada situació que es repetix amb cada temporal marítim o cada vegada que plou amb força.\nLa platges del golf de València, com passa a la resta del món, estan retrocedint a un ritme vertiginós. Fins a 200 metres en 50 anys en molts punts. La pujada del nivell del mar pel canvi climàtic provoca el retrocés de la costa. No és la principal causa, però ho serà en el futur. Al nostre litoral a més amés un còctel de factors ha truncat el normal i beneficiós funcionament de la dinàmica litoral dels sediments.\nLa gola de la marjal va quedar incomunicada de la mar pels sediments del temporal.\nA conseqüència dels booms urbanístics i d’una nefasta ordenació del territori coster, hem posat les cases en els dominis de la mar i s’han destruït les platges, dunes, saladars i marjals que minimitzen l’erosió dels temporals. Les praderies de posidònia marina que formaven esculls naturals i protegien la costa han desaparegut per culpa de la degradació de l’aigua de la mar i la pesca d’arrossegament. Els sediments que aportaven els rius i formaven les platges es queden atrapats en els embassaments i els pocs que circulen per la mar es queden immobilitzats en els ports i espigons artificials.\nAra tota la força de l’onatge arriba a la costa, arrasa les minvades platges que queden i embat contra el formigó dels passejos i les cases de primera línia. Els ajuntaments i els propietaris sol·liciten a Costes que es mantinguen les seues expectatives turístiques i les seues propietats. Demanen que no es modifiquen les llindes del domini marítim terrestre als seus termes, malgrat l’avanç de les aigües, i que es mantinguen les cases encara que estén al mig de la mar. Exigixen que, amb els diners de tots, es construïsquen els espigons i els dics que traslladen el problema cap a la platja del poble veí. Es fan grans transvasaments de sorra d’una platja a un altra amb l’oposició dels municipis donants, o s’obrin pedreres per extraure terra que destrueixen les nostres muntanyes i els nostres boscos. Ambdues solucions enterbolixen l’aigua, soterrant, contaminant i matant la vida marina, en especial les protectores praderies de posidònia.\nL’aigua va entrar a les Cases de Queralt.\nS’ha destruït la capacitat amortidora de la costa. Les conseqüències les estem pagant i les pagarem cada dia més. El canvi climàtic i la pujada del nivell del mar juguen en contra nostra. La costosa enginyeria costanera dilapida les arques públiques i no salvarà les platges a mig i llarg termini. Els errors comesos només es poden reparar no repetint-los. Les inversions que es fan actualment en espigons i transvasaments de sorra s’han de reconduir a la lluita contra el canvi climàtic, la retirada planificada de les urbanitzacions costaneres il·legals o amenaçades i s’han de buscar solucions per regenerar el funcionament normal del litoral i dels rius.\nPer tot açò, AE-Agró llança les següents preguntes a les administracions i a la ciutadania: Volem viure davall de la mar per tindre infrautilitzats els millors ports comercials del món i per poder presumir de les millors platges artificials? Quant de temps passarà fins que els turistes fugen de la nostra costa, si la mar es traga les nostres platges? Podrem viure sempre amb el constant perill de la inundació i la por a perdre-ho tot quan la mar s’embravisca? Quants diners van a dilapidar les administracions any rere any en "regenerar" les platges? La Llei de Costes es pot aplicar o no, tanmateix la Llei de la Mar està per damunt dels ciutadans, funcionaris, enginyers i polítics. Cal triar quina de les dues lleis volem acatar.\nVeure en línia : El temporal devasta playas, cierra puertos y amarra la flota pesquera


Quatretonda dóna la llicència d'obres per a la construcció del nou Centre de Salut - VilaWeb\nQuatretonda dóna la llicència d’obres per a la construcció del nou Centre de Salut\nLa Conselleria de Sanitat en traurà la licitació els mesos vinents per a començar els treballs a finals d'enguany\nL’Ajuntament de Quatretonda ha donat aquesta setmana a la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública la llicència d’obres per a la construcció del nou centre de salut del municipi.\nEl centre mèdic s’edificarà en la intersecció entre els carrers del Benicadell, de Felip I, de les Germanies i de la Font, on ara hi l’edifici de l’antiga guarderia del poble. Les instal·lacions projectades inclouran una consulta de pediatria i una d’infermeria pediàtrica, tres de medicina general, una d’infermeria i una d’específica per a les extraccions, a més d’una sala polivalent. També hi haurà una consulta de ginecologia i una aula d’educació maternal, cosa que permetrà de disposar finalment al municipi del servei de comare.\nLa batlessa de la localitat, Aina Benavent, ha explicat a VilaWeb que el centre nou ‘és una necessitat, ja que l’actual havia quedat menut i amb unes instal·lacions obsoletes, de manera que és imprescindible la construcció d’un nou edifici per poder seguir donant serveis de qualitat a la població.’\nL’obra, pressupostada en 525.000 euros, es licitarà en els mesos vinents, i podria començar encara en l’últim trimestre d’enguany.


El Museu Cassoleria d’Àngel Domínguez de Potries obté la Q de Qualitat Turística - Diari Serpis\nEl museu etnològic s’integra en el club dels 12 espais museístics amb aquesta marca d’excel·lència junt amb Museu Nacional Thyssen–Bornemisza de Madrid, el Guggenheim de Bilbao i el MITA d’Albaida.\nEl Museu Etnològic Cassoleria d’Àngel Domínguez de Potries ha aconseguit certificar-se amb la Marca Q que atorga l’Institut per a la Qualitat Turística Espanyola (ICTE), una distinció que acredita el màxim rigor en qüestions relacionades amb el seu sistema de gestió de la qualitat dels serveis turístics. Aquesta marca la tenen espais com el Museu Nacional Thyssen–Bornemisza de Madrid, el Museu Guggenheim Bilbao, el Museu Internacional de Titelles d’Albaida o el Museu Arqueològic d’Alacant.\nL’informe d’avaluació de l’ICTE acredita que el museu cassoler ha obtingut la puntuació total de 8,23 sobre 10, encapçalant així el rànquing global de la província de València. L’informe detalla que el museu supera la mitja global del País Valencià. Obté la puntuació màxima en gestió de qualitat i en neteja i manteniment de les instal·lacions.\nArticle següentBarceló: “A principis de la setmana pròxima finalitzarà l’administració en residències de la primera dosi de vacuna contra la COVID-19”


revetlla de sant joan 862 actuacions i 320 persones ateses per Sant Joan ElTeuDiari a Catalunya revetlla de sant joan 862 actuacions i 320 persones ateses per Sant Joan Catalunya Directe - ElTeuDiari a Catalunya\n25 juny, 2018 4 octubre, 2018 Catalunya Directe Catalunya Directe, SuccessosNo comments\nBalanç d’actuacions de la Revetlla de Sant Joan\n320 persones han rebut assistència als hospitals i Centres d’Urgència d’Atenció Primària (CUAP) a tot Catalunya.\nEl telèfon d’emergències 112 de Catalunya ha atès durant la revetlla 4.088 trucade\nEntre els serveis més destacats, ahir al vespre els Bombers de la Generalitat van extingir un incendi a una nau d’un concessionari de vehicles a Vilafranca del Penedès, que es troba al número 58 del carrer Sarriera. L’incendi, del qual es va rebre l’avís a les 22.29 hores, va cremar la teulada, afectant el 50 % de l’interior. En l’extinció van treballar 7 dotacions.A l’Ametlla de Mar quatre dotacions dels Bombers de la Generalitat continuen fent tasques d’inspecció i revisió i efectius continuen remullant punts calents a la nau que va cremar ahir al polígon industrial.\nN-340: tallada a Alcanar en tots dos sentits per l’accident mortal. Desviaments per la TP-3318 i la TV-3316;\nC-65: tallada a Cassà de la Selva en tots dos sentits, tot i que es van fer desviaments (amb una persona ferida greu i dues persones més ferides lleus);\nC-32: tallada a Cornellà en sentit Nus de Llobregat;\nC-55: tallada a Castellgalí en sentit Abrera;\nA-2: un carril tallat a Sant Andreu de la Barca en sentit Pallejà (amb una persona ferida greu);\n862 actuacions i 320 persones ateses per Sant Joan\nTagged: 112 assistencia Bombers de la Generalitat Catalunya emergencies hospitalitzacions revetlla sant joan successos transit


Com triar una destinació per a les vacances - ViajesBlog\nCom anhel 'fins vacances ! No sé si li passa a vostè, però em posa nerviós quan trio un destí de vacances , encara que tres dies perquè hi ha més temps, així que he estat buscant alguns consells per a l'elecció de destinació de manera adequada per a les vacances. Espero que vostè també ajudar a servir ?\nL'elecció d'una destinació per a les vacances\n1- El primer és decidir el que vol fer en aquests dies : relaxar, aventura, platja, golf, ciutat … i des d'allí es delimiten les possibilitats\n2- Assenyala dies que es poden gaudir de les vacances, no és el mateix tenir un mes 15 dies, una setmana o tres dies. Això limitarà la destinació. Si vostè té una setmana no val la pena anar a algun lloc molt lluny, perquè gastarà més dies gaudint de l'avió.\n3- Si viatja amb una altra persona no s'oblidi negociar fins arribar a un punt intermedi. Caldrà adaptar-se a si mateixos per trobar un lloc de convèncer a tots.\n4- temporada , que també té una gran influència en les festes. Depèn de la seva elecció pot ser apropiat per viatjar a un partit o un altre.\n5- Pressupost és l'essència del nostre viatge. Vostè ha de ser realista quan es marca un pressupost perquè sempre passa prou diners en la destinació final … que si un record per a un amic, imants de nevera, un sopar romàntic … el fet és que vostè ha de portar amb vostè més per aquest tipus de contingència.\nsegur que una vegada que has seguit aquests paràmetres que hem arribat al punt de partida molt més. Bé, és temps per trobar el viatge perfecte i més econòmica. Per això, us animo a buscar entre els motors de cerca d'Internet, aquí:\nI no et perdis l'article que va escriure sobre Laura com viatjar sense pagar . Has sentit parlar de la couchsurfing ? Per cert, jo proposo un joc: Saps quins llocs pertanyen a les fotos que publico? Dos d'ells es troben a Espanya i un és una illa europea\nEntrada més recent EntradaViatge barat a Brussel·les amb nens\nEntrada mésCoses que cal saber per estalviar en hotels


EL VENDRELL ACULL LA QUARTA EDICIÓ DEL CAMPUS INTERNACIONAL D’HANDBOL VÍCTOR TOMÀS | Regidoria d'Esports El Vendrell\nEL VENDRELL ACULL LA QUARTA EDICIÓ DEL CAMPUS INTERNACIONAL D’HANDBOL VÍCTOR TOMÀS\n21/06/2016 - 08:32\nEl Vendrell acollirà a partir del 25 de juny el Campus Internacional d’Handbol Victor Tomàs, que enguany arriba a la seva quarta edició. Durant una setmana, 177 jugadors i jugadores d’entre 8 a 17 anys practicaran handbol i activitats de lleure sota la supervisió del jugador blaugrana i del seu staff tècnic. Gràcies a aquesta experiència compartida aprendran els valors de treballar en equip i faran un munt de nous amics!\nEls jugadors entrenaran i jugaran durant els 7 dies, supervisats i rebent els consells de tots els membres del nostre staff tècnic, format per 16 entrenadors, inclòs el capità del F.C.B Handbol Víctor Tomàs, que s’ha implicat al màxim en l’organització i el desenvolupament del campus. Compartirà estones lliures, de jocs i sobre tot d’handbol amb tots els jugadors. La convivència entre jugadors i STAFF tècnic és el que fa que el Campus Internacional d’Handbol Victor Tomàs s’hagi convertit en un dels campus de referència a Espanya en els darrers anys.\n• Entrenaments i competicions amb la presència de Víctor Tomàs i altres jugadors.\n• Signatura d’autògrafs i fotos individuals/grupals amb Víctor Tomàs.\n• Visita de Xavi Pacual (entrenador del F.C.B Handbol), Álvaro Ferrer (jugador del Fraikin Granollers) i Ignacio\nGarcía Serradilla i Andreu Marin Llorente (àrbitres internacionals per la federació EHF i Aasobal).\n• Excursió a Aqualeón\nEL VENDRELL, UBICACIÓ PRIVILEGIADA\nUna vegada més, i ja van quatre, El Vendrell acollirà el Campus\nVT8. La seva situació al costat del mar i el seu fantàstic clima fan de la capital del Baix Penedès una ciutat turísticament privilegiada i atractiva. Subseu dels Jocs del Mediterrani Tarragona 2017, El Vendrell compta amb un equip d’handbol a Primera Nacional i una scola d’handbol pròpia. És una ciutat implicada amb l’esport i amb l’handbol en particular.\n(Notícia: Campus Víctor Tomas)


Col•lisió amb tres vehicles implicats - Terrassa Informa!\nInici » Breus » Col•lisió amb tres vehicles implicats\nAutor Redacció Breus\n12 Febrer 2014 a 15:45\nCol•lisió amb tres vehicles implicats\nAhir a la tarda es va produir una col·lisió entre un autobús i un turisme, a més d’un segon turisme que circulava en direcció sud i va col·lidir per l’encalç amb el davanter, que va sobrepassar la mitjana i va topar amb l’autobús que circulava en direcció nord. Van haver de ser traslladades amb ambulància dos ocupants d’un vehicle.\nBaralla amb un detingut per amenaces amb un ganivet\nAhir al vespre es va produir una baralla al carrer de Watt entre dues persones. Una d’elles va ser detinguda per amenaçar amb un ganivet i les cadenes dels seus gossos. Cap dels dos implicats va voler comunicar la raó de la baralla, però podria ser per tema de diners. L’atacant va ser detingut i traslladat a la Mútua per ser atès.\n#autobús #baralla #policia #vehicles #xoc\nColpejaven els vehicles estacionats amb el seu propi\nMolta feina pels Bombers i Policia pel mal temps de dilluns\nDetenen a un lladre que estava forçant cotxes al carrer Wagner


poesia eròtica – Subjectivitat a Glopets\n12 Setembre 2014 10 Setembre 2015 Júlia PonsApol·lo, Bacus, carpe diem, descontrol, Montserrat Abelló, Oscar Delmar, poesia eròtica, tempus fugitDeixa un comentari\nAquest temps subtilment estival me desconcerta. M’ha llançat a les brases del tempus fugit i el carpe diem quan ja havia oblidat el llatí i ara no entenc què significa voler-ho tot. Apol·lo riu maliciosament perquè sap què m’espera: coneix la bellesa i les muses i encara duu la fletxa clavada al pit. Diu que ha llegit l’oracle i m’ha previngut de Bacus. Jo, però, èbria de vi m’he abandonat al seu culte. Al desig ardent i possessiu. A les estones de pell al descobert i a frec dels llavis. A les llengües desbocades i les boques humides. A la intensitat de les carícies i la violència de les esgarrapades a l’esquena. A la impotència de no poder abraçar més, perquè tot el que hi ha és a dins dels meus braços, i aleshores abraçar més fort. A la ràbia que provoca l’esgotament físic després del plaer quan encara no s’ha saciat la set. Als tremolors després de l’orgasme i la impossibilitat de moure un sol múscul. A l’abisme que hi ha més enllà del llit. A la nosa dels llençols entre les cuixes. A l’avidesa de les boques.


Aigua, la cançó d'Elefantes i Manolo García per Oxfam Intermón, arriba al milió de visualitzacions\nLa cançó Aigua ha arribat al milió de visualitzacions a Youtube, aconseguint el repte plantejat per aquesta campanya a benefici de l'ONG Oxfam Intermón. La música ha estat composta per Shuarma, la lletra és de Shuarma i del poeta Benjamín Prado i la cançó està interpretada per Elefantes i Manolo García.\nOxfam Intermón, 10 setembre 19\n"És com si tot fluís, en realitat és com l'aigua", diu agraït per l'acollida del tema Shuarma, impulsor de la iniciativa, que segueix en marxa. "Em sembla increïble el resultat. Tant de bo que la campanya continuï amb aquest nivell i serveixi per portar aigua sense parar a totes les persones que ho necessitin".\nPer la seva banda Manolo García apunta: "Per a mi és un honor col·laborar en aquesta campanya, conscienciar posant un granet de sorra al gran problema que se'ns ve a sobre si no es prenen solucions urgents: el canvi climàtic i la manca d'aigua" .\nOxfam Intermón és una organització experta en proveir d'aigua, higiene i sanejament, que ha atès en l'últim any a més de 15 milions de persones en situació d'emergència.\nShuarma és col·laborador habitual d'aquesta ONG: "Necessito transparència per confirmar que el que fem va en la direcció adequada, i Oxfam Intermón sempre m'ha donat l'oportunitat de veure realment els projectes, de donar-me la informació que he demanat".\nEl tema Aigua forma part del repertori d'Elefantes durant la seva gira d'aquest estiu per diferents ciutats de l'Estat.\nOxfam Intermón es mostra emocionada amb el resultat d'aquesta iniciativa: "la cançó és una meravella, i la generositat de tots els que han col·laborat per fer possible aquest projecte ens omple de gratitud. També la manera en què ha reaccionat la gent i la forma en què s'ha "viralitzat" el tema ", diu Pilar Orenes, directora adjunta de l'organització. "Crear aquest tipus de complicitats, de sinergies entre gents i disciplines diferents demostra que tot està interconnectat, que el que fem en una part del món, per bé o per mal, té repercussió en altres parts".\n"Crec que una campanya com aquesta", apunta Shuarma, "a part de portar aigua a les comunitats que ho necessiten, el que promou és una actitud positiva, entre les persones i respecte al planeta, que tant ho necessita". I és que mil nenes i nens moren cada any a causa de l'aigua en mal estat, la manca de sanejament o d'higiene adequada. Al món, 2.100 milions de persones (tres de cada deu) no tenen aigua potable a casa seva. "Des de la humilitat, i des de l'oportunitat de ser un altaveu que em brinda la meva professió, el que busco és que això tingui un sentit i que serveixi per alguna cosa", conclou l'artista.\nTambé es pot col·laborar amb l'ONG comprant la bossa de comerç just teixida per dones de l'Índia i amb disseny de Miguel Frago, que també ha dissenyat la caràtula del tema. La bosa es ven a les botigues d'Oxfam Intermón i a la pàgina web de l'organització.\nLa campanya coincideix amb una forta sequera a la Banya d'Àfrica que ha deixat a 7,6 milions de persones en risc de fam extrema a Somàlia, Kenya i Etiòpia, segons denuncia Oxfam Intermón. Hi ha 15 milions de persones que necessiten ajuda humanitària per sobreviure en aquests tres països.


'Invisibles', l'art del Grup Matèrics en honor als més vulnerables de la societat\n· L’art pot ser una eina per a despertar o agitar consciències, “evitar excuses per a la inacció o ser col·laboradors d’injustícies" · "Qualsevol pot arribar a ser un mendicant si les circumstàncies no li són favorables”\nEnviat per Rodrigo Paños en 19 d'abril de 2019.\nTags: Art, Grup Matèrics, Ovidi Montllor\nLa sala d’exposicions artístiques del Centre Cultural Ovidi Montllor s’ha omplit d’art i reflexions socials amb l’exposició ‘Invisibles’, del Grup Matèrics, conformat per Ximo Canet, Enric Piera i Xavi Vaquer.\nL’exposició, amb obres dels tres artistes, té com a fil conductor les persones invisibles d’aquesta societat, els més vulnerables, els que queden exclosos del sistema.\nA través de nombroses obres de molt diverses tècniques i característiques, on destaca la integració d’objectes, textures i elements naturals, el Grup Matèrics vol posar llum a aquests sectors socials, emfatitzant en el fet que qualsevol persona de la nostra societat pot tindre un colp d’infortuni i quedar en aquesta situació.\nCadascun dels artistes ha configurat un racó de la sala amb les seues composicions; a més n’hi ha un altre espai compartit per obres dels tres. Les obres plàstiques, a més, estan complementades amb textos penjats en les parets que afegeixen sentits i significats.\nLes terres, la tela i els objectes desgastats per l’ús són alguns dels components que formen part de les composicions artístiques d’Enric Piera. Per a aquest artista “tota creació artística ha d’estar vinculada a l’humà, ressaltar allò que dol a l’èsser humà: posar llum i visibilitat en les zones que queden ocultes per interessos foscos”.\nEn aquest sentit, l’art pot ser una eina per a despertar o agitar consciències, “evitar excuses per a la inacció o ser col·laboradors necessaris d’injustícies socials”.\nLes obres de Ximo Canet, creades a través de pintures naturals, terres i espècies al temple, ens volen fer reflexionar sobre “els nous paisatges culturals i el paper de l’home”. Ens proposa “un passeig per diversos paisatges actuals deformats, la deforestació i despoblació dels nostres boscos, pobles i entorns naturals”.\nD’aquesta manera, vol posar llum en les “situacions migratòries en diversos àmbits que estem vivint durant els últims anys i que estan donant peu a un canvi cultural i social”. A més, amb la seua part de l’exposició vol reivindicar l’article 47 de la Constitució espanyola, segons el qual “tots els espanyols tenen dret a gaudir d’una vivenda digna i adequada”.\nLes ‘instal·lacions pictòriques’ de Xavi Vaquer, realitzades amb diferents materials, com fustes velles, papers escrits i altres objectes, volen contar “històries al voltant de la soledat en què estan presoneres les persones”. Concretament, les d’aquesta exposició fan èmfasi en el fet “que qualsevol pot arribar a ser un mendicant si les circumstàncies no li són favorables”.\nUna de les seues instal·lacions, de fet, molt cridanera, ha consistit en emular un llit de mendicant de carrer, amb tots els accessoris que poden formar part de la vida d’aquestes persones oblidades. L’exposició estarà oberta al públic durant els mesos d’abril i maig.


Centre Mèdic Soroka - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCentre Mèdic Soroka\nCentre Mèdic Universitari Soroka\nCentre Mèdic Soroka.\nUniversitat Ben Gurion del Nègueb\nEl Centre Mèdic Universitari Soroka (en hebreu: המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה) és un hospital de Beerxeba, Israel. És el centre mèdic més gran de la regió del sud del país, i el quart més gran d'Israel amb aproximadament 1,000 llits. És propietat de Clalit Health Services, l'organització de salut més gran d'Israel. Soroka ofereix assistència mèdica als membres de totes les poblacions de la regió; els beduïns del Neguev, i els palestins de Cisjordània i la Franja de Gaza.\nÉs un centre d'ensenyament que està afiliat amb la Facultat de Ciències de la salut de la Universitat Ben Gurion del Nègueb, el campus de la universitat es troba en una àrea al costat de l'hospital.\n1 Centre per al tractament del càncer\n2 Centre per al tractament dels traumes Milstein\n3 Centre pediàtric Saban\n4 Centre de salut neonatal i maternal\n5 Centre de fecundació artificial\n6 Centre Nègueb per al tractament dels trastorns alimentaris\nCentre per al tractament del càncer[modifica]\nEl centre mèdic Soroka té prevista la posada en marxa d'un centre per al tractament del càncer. Per tractar un pacient que viu a l'extrem sud del Nègueb, cal recórrer aproximadament 221 milles fins a arribar a un hospital situat al centre del país. Quan s'inauguri el nou centre per al tractament del càncer a Beerxeva, hi haurà més quantitat d'espai per a dur a terme els tractaments, atenció ambulatòria per a pacients externs, pacients hospitalitzats i hematologia, centres de trasplantament de medul·la òssia, equips avançats, farmàcia oncològica, laboratoris ampliats, àrees confortables, tallers ocupacionals, habitacions i noves teràpies. Després de la seva inauguració, aquesta part de l'hospital inclourà quatre plantes: una planta ambulatòria, una d'oncologia i una altra d'hematologia, així com atenció ambulatòria, hospitalització d'oncologia, hematologia i atenció hospitalària.\nCentre per al tractament dels traumes Milstein[modifica]\nEl centre porta el nom de Vivian i Seymour Milstein, aquest centre ha estat creat per tractar nens i als adolescents. Els traumes són diversos, accidents de trànsit, cremades greus, i atacs terroristes. A través de l'experiència d'un psiquiatre, un psicòleg de rehabilitació, un terapeuta de l'art, i els treballadors socials, el Centre per al Tractament del Trauma Milstein, ha ajudat els pacients a suportar i a superar les experiències traumàtiques. Els membres de l'equip van sovint a la vila de Sederot, per a la cura dels nens que hi viuen i que han estat afectats pels atacs de míssils.\nCentre pediàtric Saban[modifica]\nAquesta instal·lació pediàtrica va ser construïda després de rebre un donatiu de 14 milions de dòlars fet per part del magnat i filantrop Haim Saban. El centre ofereix atenció pediàtrica a la població beduïna del Nègueb. Aquesta regió del sud és la llar de 400,000 nens, això fa que aquest centre pediàtric sigui molt necessari.\nCentre de salut neonatal i maternal[modifica]\nEl centre mèdic Soroka té previst inaugurar un centre d'atenció per a la salut materna i neonatal. Ja que aquest centre està situat al sud d'Israel, on els habitants són més propensos a patir l'atac dels míssils, es va construir una instal·lació a prova de míssils, per garantir la seguretat dels pacients. A més dels plans per inaugurar la instal·lació a prova de míssils, l'hospital té previst ampliar les instal·lacions disponibles en aquest centre en particular. Hi haurà un augment en el nombre de llits, una zona neonatal, habitacions familiars individuals, espais oberts, sales de procediments, una farmàcia, un laboratori, una instal·lació per a la lactància materna, una zona de suport multidisciplinari, i un centre de formació mèdica. Totes aquestes obres són portades a terme per tal de millorar l'atenció neonatal. El centre mèdic Soroka és una de les maternitats amb més pacients d'Israel, ja que com a mitjana neixen en ella 35 nadons al dia. Aquest nou centre de salut neonatal i materna és crucial per a la població del sud d'Israel.\nCentre de fecundació artificial[modifica]\nEl centre de fertilització artificial de l'hospital Soroka té un lloc destacat entre els millors centres mèdics. A la unitat de fecundació in vitro cal dur a terme reformes destinades a millorar les instal·lacions físiques i la infraestructura. L'objectiu és triplicar la mida de la unitat, específicament en termes de nombre de tractaments administrats i pacients atesos. Està previst afegir a aquest centre; sales d'espera, laboratoris, quiròfans, i sales de recuperació.\nCentre Nègueb per al tractament dels trastorns alimentaris[modifica]\nNo existeixen centres especialitzats en el tractament dels trastorns alimentaris a la regió del Nègueb. El centre Nègueb per als trastorns alimentaris tractarà a pacients que pateixen trastorns relacionats amb l'alimentació. Els tractaments se centraran principalment en l'avaluació, el diagnòstic, i el tractament dels trastorns de l'alimentació, així com l'educació i la prevenció d'aquests trastorns.\n↑ «About Soroka Medical Cener | Soroka Medical Center». [Consulta: 14 juliol 2019].\n↑ «In-Vitro Fertilization Center» (en anglès), 12-01-2019. [Consulta: 14 juliol 2019].\nSoroka Medical Center (anglès)\nISNI: 0000 0004 0470 8989\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Centre_Mèdic_Soroka&oldid=25927864»\nHospitals universitaris d'Israel\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 gen 2021 a les 08:08.


hortsdolorspiera | SuperillaP9\nHorts Plaça Isabel Vila\nLa Plaça Isabel Vila es troba en el centre de la Superilla del Poblenou, un entorn privilegiat a la nostra ciutat gràcies a la pacificació del trànsit rodat i l'espai guanyat per a les persones. La ubicació dels horts esdevé un espai molt central i protegit en la Superilla i diversos socis del Col·lectiu Superilla Poblenou viuen dins d’aquesta mateixa illa.\nCom associació estem molt contents en gestionar temporalment els horts de la plaça Isabel Vila també conegut com a Plaça Dolors Piera, aprofitant l'estructura organitzativa de l’entitat així com la proximitat i les sinèrgies entre els valors de l'hort urbà i els valors de la SuperillaP9. Considerem que la nostra gestió afavorirà que la participació veïnal sigui la més oberta possible tant en el propi veinat de la Superilla com en el del Poblenou en general.\nActualment, l'hort compta amb 19 parcel·les individuals i 4 bancades de gestió col·lectiva, destinades també a visites escolars, cursets, i qualsevol activitat d’interès social.