Cap vot a casa, també per defensar els nostres aeroports | Pere Aragonès\nCap vot a casa, també per defensar els nostres aeroports\n5 Juny 2009 ~ perearagones\nA Europa ens juguem moltes coses, i per això és important anar a votar diumenge. En el vídeo que encapçala aquest bloc ho deixa molt clar, amb exemples del dia a dia d’un jove dels Països Catalans. Però hi ha moltes altres raons per anar a votar diumenge, i una de molt important fa referència al sistema aeroportuari català en el marc europeu.\nLa Unió Europea té com un dels seus pilars la defensa de la lliure competència. A l’Estat Espanyol, on l’oligarquia financera i econòmica té un pes molt important encara, aquest principi només s’ha aplicat per beneficiar els de sempre. En canvi, sorprèn que sigui el mateix Estat el que el violi en altres aspectes, com l’aeroportuari: la discriminació permanent de l’aeroport d’El Prat respecte el de Barajas n’és un exemple. I aquesta discriminació no ve per decisions d’AENA, sinó per l’existència d’una trenta de convenis internacionals signats per l’Estat Espanyol on s’obliga a utilitzar Barajas com a punt de sortida i d’arribada de vols intercontinentals.\nEn aquesta campanya en què molta gent parla del ferrocarril de mercaderies (que és molt important pel futur logístic dels Països Catalans), la gestió aeroportuària ha quedat en un segon terme. I ahir l’Oriol va proposar les actuacions que portarà a terme quan sigui diputat a Brussel·les i Estrasburg: s’exigirà una revisió dels acords i, en cas que no es faci, es portarà l’Estat Espanyol al Tribunal de Justícia de les Comunitats Europees per violar el principi de lliure competència. Una raó més per anar a votar diumenge i fer-ho per l’Oriol Junqueras i per ERC.\n< Previous YES WE CAT\nNext > Apunts ràpids sobre les eleccions europees\nUn pensament sobre “Cap vot a casa, també per defensar els nostres aeroports”\n6 Juny 2009 a les 7:54 pm\nno sé si segueixes el Bloc Gran del Sobiranisme però m’agradaria extendre’t la pregunta que hi fan avui. Acceptarà esquerra la ILP sobre la convocació de referendums a Catalunya. Us posicionareu obertament i sense matisos pel dret a decidir del poble català? O això tampoc toca encara?


Biblioteca Nòmada – INS Lluís de Requesens\nsetembre 18, 2020 admin\nComença un nou curs, ple de reptes i novetats, marcat per la pandèmia i totes les modificacions que hem hagut de fer (tant en la nostra vida personal com en l’àmbit educatiu). Després d’haver passat tres mesos tancades a casa i d’aquestes vacances d’estiu tan estranyes, tornem a ser aquí. Una alegria tornar a veure nois i noies passejant pel centre i totes les professionals que fan possible que això passi.\nNosaltres ja vam poder tornar al treball presencial al juny, però ho vam fer a porta tancada, atenent només el retorn dels préstecs que havien quedat pendents pel confinament. Hem viscut moments d’incertesa però, afortunadament, ja us podem assegurar que durant aquest curs continuarem oferint-vos els serveis associats a la Biblioteca.\nIl·lustració d’Evangelina Prieto\nLa periodista Anna Guitart es preguntava durant el confinament Què és una biblioteca? I començava amb aquesta reflexió: “Hi ha gent que es pensa que les biblioteques són magatzems de llibres, però el nucli són les persones”. Fins i tot s’ha parlat de les biblioteques com a espai de conversa, prenent l’expressió d’en Daniel Goldin. Doncs hem pensat explicar-vos com funcionarà el servei de biblioteca aquest any tot responent aquesta pregunta.\nSempre hem entès la Biblioteca, no només com l’espai físic on s’hi poden trobar llibres i tota una sèrie de documents en altres formats (revistes, pel·lícules, còmics, etc.), sinó com a centre de recursos. A banda d’oferir-los físicament, hem procurat facilitar la tria de recursos digitals (tant per al professorat com per a l’alumnat). És el que s’anomena curació de continguts i, durant el confinament ens hi vam dedicar de valent. Per tant, ja fa temps que som una biblioteca híbrida (amb recursos tan presencials com virtuals), un espai dinàmic i innovador amb capacitat d’adaptació a les necessitats de la comunitat educativa a la qual donem servei. És per això que hem dissenyat un projecte de biblioteca entenent-la com un centre de recursos per promoure la lectura, acompanyar en la tria d’informació i en els processos d’aprenentatge, en relació estreta amb el currículum. Sense oblidar-nos de la nostra funció a l’hora de compensar les desigualtats socials (aquelles que la pandèmia sembla que ha posat sobre la taula) acostant els nostres recursos als nois i noies que no hi tenen accés en el seu entorn més proper.\nAquest curs, ens hem hagut de trencar les banyes per compatibilitzar el nostre projecte de biblioteca amb un canvi organitzatiu, provocat per les mesures de seguretat que s’han hagut d’implantar en relació amb la Covid-19. No podrem gaudir de la biblioteca entesa com l’espai físic que l’acollia. Tot i així, ens hem reinventat, aprofitant les circumstàncies com a oportunitat per fer sortir la biblioteca de la seva zona de confort. Tenim la sort de comptar amb una comunitat educativa que fa molts anys que es creu el projecte de biblioteca i, entre totes, hem trobat la manera de seguir donant-li continuïtat.\nEstem preparant una infografia per explicar-vos millor de quina forma seguirem oferint els nostres serveis. Però, resumidament, us avancem que ens hem col·locat al centre de l’edifici (al cor de l’escola, en paraules d’en Jaume Centelles) per sortir a buscar als nostres usuaris i usuàries! Ens trobareu al vestíbul del centre i recollirem les vostres demandes. Això sí, us haureu d’organitzar amb antelació, ja que els documents se serviran sota comanda. Continuem oferint servei de préstec, garantint les mesures de seguretat necessàries (com, per exemple, la quarantena de llibres). I també recollim peticions al següent correu electrònic: bibliorequesens@gmail.com.\nTambé es manté l’Hora de lectura, un altre dels pilars que sustenten no només el Projecte de Biblioteca sinó també el Projecte Educatiu del Centre. Així que, ja sabeu, podeu seguir comptant amb nosaltres a l’hora de triar lectures, materials, recursos i tot el que se us pugui acudir. Seguirem aconsellant-vos i fent-vos propostes adaptades a les necessitats que aneu trobant pel camí. La nostra idea és seguir-vos allà on fem falta, i moure’ns com a nòmades, però enlloc de cercant els recursos allà on n’hi ha, oferint-los on calgui.\nI ja sabeu, gaudiu la lectura, allà on sigui… I compartiu-la!\n← Benvinguts i benvingudes al nou curs escolar 2020-2021\nLa Lara ens recomana… No sonrías que me enamoro →\nmarç 13, 2018 admin Comentaris tancats a 8M Dia de la Dona\njuny 25, 2018 admin Comentaris tancats a Hormonautas\nabril 12, 2018 admin Comentaris tancats a Som Blog de referència!


Esports - El DSV- Volei Sant Cugat assoleix la millor puntuació de la seva història a Lliga Iberdrola\nEl DSV- Volei Sant Cugat assoleix la millor puntuació de la seva història a Lliga Iberdrola\nLes santcugatenques sumen 34 punts superant els 30 de la temporada 2017-2018 i a falta de dues jornades per acabar la lliga\nLa banda sonora de l'ascens del DSV-Volei Sant Cugat a Superlliga (26/abr/16)\nEl DSV-Voleibol Sant Cugat puja a Superlliga (23/abr/16)\nLes santcugatenques segueixen assolint rècords / Font: Mireia Norberto\nel 24/febrer Joan Garcia Voleibol PDF\nEl DSV-Club Voleibol Sant Cugat ja té un nou rècord a la seva història amb els 34 punts que suma a la Lliga Iberdrola. Les santcugatenques superen els 30 assolits la temporada 2017-2018 i encara es podria ampliar aquest registre amb les dues jornades que resten per acabar la competició regular. Les de Rafa Ruiz, sisenes i en play-off pel títol, afronten els dos partits com a locals davant Sayre, aquest dissabte, i d'aquí a 15 dies davant el Cajasol.\nRegistres de les últimes cinc temporades a Lliga Iberdrola\nL'equip santcugatenc encadena cinc temporades consecutives a la màxima categoria estatal i aquesta és la millor campanya competitivament parlant. De moment poden assolir el play-off pel títol per primera vegada, però el rècord de punts ja s'ha assolit. Les altres quatre temporades sempre s'ha assolit la permanència en segones voltes de campionat molt brillants. La temporada 2017-2018 va ser una excepció amb una vuitena posició final.\nTemporada 2019-2020: 11 punts amb la disputa de 20 jornades i sense acabar pel coronavirus.\nTemporada 2018-2019: 20 punts amb la disputa de totes les jornades.\nTemporada 2017-2018: 30 punts amb la disputa de totes les jornades.\nTemporada 2016-2017: 17 punts amb la disputa de totes les jornades.\nLa Superlliga 2, present a la darrera dècada\nEl club santcugatenc ha militat sis de les últimes 12 temporades a la Superlliga 2 amb diferents projectes. L'entitat vermell-i-negra viu un moment dolç que vol tancar amb la disputa del play-off pel títol a l'horitzó.\nL'últim ascens a Lliga Iberdrola\nEl darrer ascens a Lliga Iberdrola va ser a la temporada 2015-2016 i amb el mateix tècnic actual a la banqueta, Rafa Ruiz. Una banda sonora de l'ascens que es va escolTar a Cugat Mèdia.


DELS SONS A LA LLETRA. Diari digital de Marçal Subiràs: de maig 2006\nSOBRE CATERINA ALBERT O VICTOR CATALÀ\nFan un reportatge a TV3 sobre Caterina Albert. Hi surten diverses crítiques que en valoren principalment la voluntat per fer-se un lloc en un món d'homes i per a homes, un context que marginava qualsevol intent de veu femenina. Però no escolto que ponderin amb el mateix èmfasi el fet que Albert sigui una de les escriptores més originals i representatives d'una manera d'escriure, d'una escola o fins i tot d'un país. I és que, al modest parer meu, aquests són els motius pels quals Albert apareix a tots els manuals de literatura catalana.\nPublicat per Marçal a dimecres, de maig 24, 2006 Cap comentari:\nARIODANTE, DE HAENDEL (20-V-2006)\nL’òpera barroca té diferents elements que l’allunyen d’una manera definitiva del nostre gust i la nostra sensibilitat. Un primer que se m’acut és que es basa sovint en motius mitològics; en aquest cas en una mitologia literària més moderna. Un segon motiu és que les correspondències entre els personatges de ficció i els espectadors són terriblement allunyades i, per tant, l’òpera no aconsegueix la categoria de drama entès en el sentit de drama humà. Observa un hieratisme que la fa un producte arqueològic —o musicològic— d’interès, però la implicació de l’oïdor en l’obra és molt limitada. També des del punt de vista formal queda allunyada del nostre horitzó d’expectatives. L’òpera està interpretada per un grup instrumental reduït, amb clars signes d’escola —com ara l’ús i tractament de l’oboè, del clarinet i de les trompes o el bandejament del vibrato a la corda— i unes veus que han de tenir una enorme agilitat que va, és clar, en detriment del volum i de l’expressió. No cal dir que no tot el barroc és això. Bach és molt més modern que Haendel perquè se’l pot actualitzar amb més facilitat i perquè les seves obres transpiren una sinceritat que l’obra de Haendel no té. Si descomptem el Messies, alguns motius del qual estan apuntats o transcrits en aquest Ariodante.\nLa qüestió és que aquesta òpera té un interès més històric que humà. La idea de representar l’obra com si es tractés d’una funció de putxinel·lis —no pas titelles, com alguns han dit— és brillant; almenys d’entrada. Però les tres hores vistes des d’aquesta òptica acaben fent-se monòtones. Tanmateix, se li ha de reconèixer al regista l’originalitat i també el gust del muntatge que excel·leix sobretot en el joc de llums. Llums que pretenen realçar els diferents quadres de l’obra. De les veus destacava molt per sobre de les altres la mezzo Vesselina Kasarova, amb poc volum però gran presència i, sobretot, amb una agilitat i una precisió rítmica com poques hem pogut escoltar al Liceu. I això que el tempo imposat pel director no deixava lloc a les llicències. Una autèntica ametralladora sonora. Ofèlia Sala ha fet el paper de Ginevra amb absoluta correcció i convicció però el seu agut és brut, inexacte i vacil·lant i la coloratura no permet velocitats elevades. Tot i això, cal convenir a dir que Sala és una cantant que encara ha d’anar més enllà. El baix cantant no té un paper de primer ordre i el tenor que fa de Lurcanio tenia una bona veu però una tendència a la laxitud el feia desafinar en algunes ocasions. També s’ha aplaudit molt Dalinda —Elena de la Merced. I amb justícia. Pel que fa a la direcció, Harry Bickett —que també tocava el clavicèmbal en els recitatius— ha aconseguit transformar el grup de professors de l’orquestra del Liceu en un grup barroc, tant per l’estil com per l’expressió. Ariodante no s’havia estrenat fins avui a Barcelona. Cal preguntar-se per què. La meva resposta la tinc clara: és una òpera d’escola però no de repertori.\nPublicat per Marçal a dimarts, de maig 23, 2006 Cap comentari:\nELS AMICS DE L'ÒPERA DE BILBAO\nÉs reconfortant comprovar com allò que denominen societat civil té moviment propi en molts diversos àmbits. A propòsit d' Els contes d'Hoffmann que fan a TV2 entrevisten el president dels amics de l'òpera de Bilbao. És a dir, la Mirna Lacambra del País Basc: amb la mateixa empenta i iniciativa però amb força més recursos pel que puc veure. S'han proposat una empresa faraònica que ja veurem si arriba a port. Volen fer el que ells anomenen "Tutto Verdi", és a dir, volen interpretar totes les òperes de Verdi incloses les diferents versions de cada obra. Només que realitzin la meitat del projecte ja serà recordat a la història de l'espectacle. Evidentment sense els diners públics del Govern Basc i dels mecenes i patrocinadors aquest projecte no fóra possible. Però també és cert que sense l'entusiasme, l'ambició i l'afició d'uns quants promotors particulars Bilbao no acumularia a hores d'ara unes quantes dècades de bona tradició cultural operística. Per molts anys.\nPublicat per Marçal a dimarts, de maig 16, 2006 Cap comentari:\nMALÈVITX A LA PEDRERA\nDes de fa uns anys la Fundació Caixa de Catalunya ha apostat per muntar exposicions antològiques, significatives i representatives de l’art del segle XX. I evidentment l’avantguarda hi ha tingut un paper principal. Aquesta opció ha estat un encert absolut i incontestable. Ni la Caixa de Pensions ha pogut igualar l’esforç sostingut i d’alta qualitat que ha demostrat la Caixa de Catalunya en la tria dels temes, del seu públic i en els mitjans que hi posa a disposició d’aquell. Els de la Pedrera van ser els primers a plantejar les exposicions com una mostra oberta a tothom, tingués o no compte corrent a l’entitat, en sabés poc o molt, visqués a Madrid o a Barcelona. D’aquesta manera la caixa d’estalvis pren el seu pristi i autèntic sentit: servir els altres. I realment ho ha fet des que va adquirir aquest edifici tan atractiu i estrany que és la Pedrera de Gaudí.\nCom en altres ocasions, ara hi podem veure un pintor de referència; poc conegut del gran públic, però de referència obligada. Rus, és a dir, del tot forà per aquestes latituds. I com en altres ocasions la mostra és una antològica que ens permet veure la trajectòria personal de l’artista, que és també l’evolució de la pintura de la primera part del segle XX.\nLa veritat és que Malèvitx mostra al llarg de l’exposició una personalitat que potser ha estat massa canviant i subjecta a les modes. Dic potser perquè en gairebé tots els estils que va tocar té alguna o algunes obres mestres. Des de l’impressionisme puntillista fins al suprematisme i postsuprematisme, passant pel simbolisme i el primitivisme, Malèvitx ens apareix preocupat per l’adhesió a noves maneres de fer, a noves concepcions artístiques; preocupat, en fi, per la investigació plàstica, que és un dels grans quès de l’art del segle XX. A un amant de les avantguardes històriques el que li pot interessar més és l’etapa cubofuturista més que no pas l’abstracció de les subsegüents tendències. Malèvitx sap, com pocs, descompondre la figura tridimensional en plans que deconstrueixen la realitat, però alhora li imprimeix un dinamisme que prové, no hi ha dubte, de l’escola de Marinetti. Malèvitx fa un pas previ a l’abstracció que és l’anomenat al·logisme, fonamentat en el coneixement del fenomen trasmental o Zaum. Potser d’una manera més teòrica que pràctica però fa aquest pas. Això el lliga també amb l’esperit del Dadà de Zürich. En canvi, la pintura basada en la geometria de les formes —quadrat, cercle i creu— i els colors de catàleg constitueixen al modest parer meu una pintura completament previsible. I els arquitectons poden veure’s com una gran aixecada de camisa, si no fos perquè constitueixen una visió tridimensional de la metròpoli moderna i un camí lògic —de la pintura a l’escultura— en l’evolució personal que d’altres també han fet.\nPublicat per Marçal a diumenge, de maig 14, 2006 Cap comentari:\nEtiquetes: ACTUALITAT, ART, MÚSICA I ÒPERA, TEATRE\nHANS ARP, POETA DE LA FORMA PURA\nFan una exposició al Museu Correr de Venècia que malauradament em perdré. És una antològica de Hans Arp i la seva dona Sophie Taeuber-Arp; Arp és un dels meus poetes plàstics preferits. Aquí a la Miró ja en van fer una a finals del 2001 però sembla que aquesta és més completa. Dic poeta plàstic perquè se’m fa estrany titllar Arp de pintor. Fóra un acte d’inconcreció, d’ignorància o fins de menyspreu. Hans Arp —i no Jean Arp com volen els francesos— és per a mi l’inventor de la forma artística pura, amb color o sense. Arp introdueix també el recurs del volum i del relleu en els seus quadres i converteix les seves peces escultòriques en inquietants i puríssimes emanacions de la introspecció, la qual poua en la natura. De fet, la seva pintura ja conté en germen la seva magistral obra escultòrica en bronze o marbre. Els seus contorns suaus i corbs, l’abstracció dels volums i els ressons naturals fan de les seves peces representacions d’allò que pot arribar a ésser però que no és. O d’allò que és però que no pot arribar a ésser. No hi ha dubte que abans que Miró, Arp s’erigeix en el mestre de la forma irreal però inspirada en la realitat. I encara hi ha un altre tret en la seva obra que em sembla fonamental, decisiu: i és el del dinamisme de les formes. Els contorns que crea no són monolítics o petris; van d’aquí a allà, tenen un moviment intern, un desenvolupament temporal, una torsió que els informa i els conforma. Probablement aquest dinamisme prové d’influències futuristes però Arp n’ha depurat les arestes i les ha transformades en elegants i suaus però inesperades sinuositats. La seva obra no té com la dels escultors futuristes tensió interna. És, paradoxalment, una obra clàssica de l’avantguarda. De la primera avantguarda! El dia que acabem de valorar i comprendre l’obra d’Arp potser serem més sensibles i, sobretot, més feliços.\nPublicat per Marçal a dimecres, de maig 10, 2006 Cap comentari:\nENCARA EL NOUCENTISME I ORS\nLlegeixo a l'Avui del 9 de maig la resposta que fa Jordi Albertí i Oriol a l'article de Sebastià Alzamora en què qualificava de feixista el moviment noucentista de principis de segle. Albertí és un vell conegut de la facultat de Filologia i és col·lega de publicacions a la Revista de Catalunya. És un bon coneixedor de l'obra orsiana i l'ha difós amb ponderació amb els seus escrits. La seva resposta significa probablement caure en la provocació d'Alzamora però serveix per posar alguns punts sosbre les is. Ja és del tot indicatiu que el Noucentisme en general però especialment el Noucentisme orsià i carnerià sigui escarnit per determinats sectors. Consideren que el Noucentisme és un moviment de dretes. Convergent, vaja, per dir-ho en termes actuals. Ignoren les personalitats complexes i evolutives de llurs membres i falten a la veritat amb un absolut esquematisme manualesc. En el fons, aquesta actitud agra és producte de l'admiració malsana que senten pel moviment i d'una sèrie de complexos autodestructius. Ningú pot negar a hores d'ara que el Noucentisme va articular el país d'una manera exemplar, amb visió de futur i, el que és més important, de manera inclusiva. Prat no va segregar ni marginar mai ningú. Tothom qui valia, comptava. Perquè, com ell deia, darrere els generals qualsevol exèrcit ha de tenir els seus sergents i, naturalment, la tropa.\nSense el Noucentisme la cultura catalana probablement no hagués aguantat els 40 anys de franquisme i hagués sucumbit sense remei. Qualsevol política cultural que es faci a Catalunya s’ha d’emmirallar en l’exemple de Prat de la Riba i companyia. Perquè el Noucentisme no han estat només quatre biblioteques i unes quantes infraestructures més. Ha estat tot un pensament i una actitud ètica davant el futur d’un país per al qual —com diu Joan Argenté tot traduint Brel— viure és un plet.\nPublicat per Marçal a dimarts, de maig 09, 2006 Cap comentari:\n"DIE ZAUBERFLÖTE" A SABADELL (7-V-2006)\nFa mesos que vaig comprar dues entrades per a una funció de La Flauta Màgica, de Mozart. Hi vaig amb la Núria, que a 7 anys es coneix de cap a cap, com un liceista més, els intríngulis de la trama i els passatges més remarcables. Si hi ha un exemple de tenacitat i eficàcia (eficiència en dirien els anglòfils) en el món de la música no hi ha dubte que és el cas dels Amics de l’Òpera de Sabadell i de la l’Orquestra Simfònica del Vallès. Fins al punt que parlar d’òpera al nostre país avui dia no és tan sols parlar del Liceu sinó que és parlar també de la temporada Òpera a Catalunya. Més i tot que parlar de Peralada. Els amics de Sabadell han aconseguit crear, amb els anys, una temporada d’òpera estable, atractiva i més que digníssima amb uns recursos limitats —que sobretot s’aprecien en les produccions— i uns cantants que són majoritàriament de casa.\nLa flauta màgica pot semblar una òpera de poc abast per als llecs però fer-la ben feta ja és tota una altra cosa. Es requereixen unes veus molt específiques —i se’n troben poques— i una posada en escena original i simbòlica. Em sembla que la relació entre els recursos i els resultats en el cas de Sabadell és sempre excel·lent. Ja ho era fa anys i ho continua essent.\nEl muntatge de Pau Monterde és, com de costum, original. Destacaria els animals domptats pel so de la flauta de Tamino que són representats per persones encartutxades en una funda terrosa i que representen simbòlicament la vida del bosc. Destacaria també la idea de fer cantar la Reina i Sarastro, els antagonistes i protagonistes en un segon pla a sobre de plataformes que els converteixen en éssers que van més enllà dels humans, en autèntics valors i models. Mentre que la reina encarna la venjança i l’odi, Sarastro representa la justícia i l’amor. El que no es pot mostrar físicament per manca de diners es mostra amb la llum o els cortinatges daurats o platejats segons que representin un o altre món.\nCarles Cosías és un tenor més líric que lleuger amb un volum limitat però de veu plena i abaritonada en els greus. Ha anat guanyant presència i qualitat al llarg del primer acte. El començament ha estat dubitatiu i d’afinació inexacta. Els passatge que li van millor a la veu són els concertants i els moments de força. Les zones delicades, com l’ària de la flauta de primer acte, són menys vistosos perquè la seva emissió, com a bon líric, no és fàcil en els aguts ja que ja nota de pas no és gaire elevada. Hi ha moments en què arriba als aguts amb precisió d’afinació però amb veu plana, sense el vibrato que dóna la veu quan un emet una nota i que fa saber al públic que el cantant pot fer el semitò superior.\nSung-Eun Kim ha estat una notable Pamina. Amb una veu rodona i plena ens ha conseguir emocionar en alguns passatges. L’afinació és bona i en alguns moments del segon acte ha estat de gran precisió i classe.\nSi algu pot destacar per la seva teatralitat i per la manera de representar el personatge a l’escena aquest és Papageno. Toni Marsol, a qui conec per haver fet un dels reis d’Orient de l’òpera Amahl i els visitants de la nit, ha fet una interpretació molt bona. Per convincent i per qualitat de veu a pesar d’una vibració de veu no homogènia segons el passatge d’emissió.\nTant Tamino, com Pamina i Papageno tenien una veua que omplia el teatre i que arribava fins a les nostres modestes localitats de darrera fila. La Reina de la Nit i, sobretot, Saratro han estat els grans fiascos del vespre. la reina ha fet totes les notes però li faltava l’agilitat extraordinària i la precisió en l’afinació que requereix el paper. Sarastro, en canvi, ha estat un personatge anodí en el qual la seva veu migrada i de poca presència no es corresponia amb l’autoritat que ha d’emanar del paper. En la segona ària del segon acte el públic s’ha posat notablement nerviós. Potser és la veu més difícil de trobar per a una temporda com la de Sabadell. Coses que no signifiquen que el baix hagi complert amb correcció i discreció.\nLes tres dames han fet unes intervencions excel·lents tant vocalment com dramàticament. Ha estat del millor de l’òpera. I els tres nens no eren nens ni pel sexe ni per l’edat. És clar que ho han fet bé les tres noies — o millor dones— que han triat per crear-los. És l’únic punt en què s’ha fet trampa.\nL’orquestra ha sonat bé. Les trompes han desafinat però ja és un costum inveterat. El glockenspiel de Papageno era electrònic i sonava massa. El director no ha encertat alguns tempi. Alguns per lents i altres per un pèl ràpids. És clar que això és qüestió de gustos i de la manera de llegir la partitura, que no sempre és clara en aquest sentit. Sí que hi ha hagut, però, desajustos entre els solistes i l’orquestra i això ja és una mica més greu.\nEl resultat ha estat notable i ens ha permès escoltar una òpera que és, dic jo, com el porc: una òpera en què no hi ha res que es pugui desaprofitar. La Núria ha aguantat bé el primer acte amb els prismàtics i els seus comentaris cada vegada més encertats. A la segona part, més llarga, ha acusat el cansament però per sorpresa meva ha arribat bé fins al final.\n▼ de maig 2006 (7)


Moren dues nenes als Alamús i una dona a Salou atropellades per un tren en un pas a nivell\nAccidents mortals en dos passos a nivell. Dues cosines germanes de 3 i 4 anys han mort atropellades per un tren de Renfe prop d'un pas a nivell sense barreres situat als afores del nucli urbà dels Alamús, segons els Mossos d'Esquadra. L'atropellament ha tingut lloc quan les dues menors caminaven per la via fèrria. Poc després, una dona ha mort atropellada per un altre tren en un pas a nivell situat al centre del nucli urbà de Salou. L'atropellament ha tingut lloc en el pas a nivell del carrer Guillem de Claramunt del municipi.\nEls Alamús / Salou\n07/07/2004 - 00.00 Actualitzat 07/07/2004 - 21.53\nLes dues germanes han mort atropellades per un tren regional de Renfe. L'atropellament ha tingut lloc poc abans de les set de la tarda quan les dues nenes caminaven per la via fèrria. Segons han explicat alguns familiars, les dues nenes jugaven amb la mare d'una d'elles, i en un descuit han travessat la via sense adonar-se que venia el comboi. L'accident s'ha produït en un tram de les vies situat a uns cent metres del polèmic pas a nivell sense barreres que l'Ajuntament dels Alamús ha reclamat repetidament que sigui suprimit. Segons sembla, el maquinista del tren de passatgers regional que circulava de Barcelona en direcció a Lleida ha declarat que no ha vist les nenes fins que s'ha produït l'atropellament. Tot i que fonts de la companyia Renfe han informat que no poden donar més informacions sobre els fets perquè continuen recollint dades, diverses fonts han assenyalat que el maquinista ha frenat el comboi uns metres més endavant d'on ha tingut lloc l'accident i que la circulació per aquesta línia ha quedat interrompuda. El jutge de guàrdia de Lleida s'ha desplaçat per procedir a l'aixecament dels cadàvers dels dues germanes, la identitat de les quals encara no ha estat facilitada. Les dues nenes, que han mort a l'acte, vivien en un campament gitano situat a uns cent metres del lloc on ha passat l'incident i al costat d'una finca abandonada als afores del nucli urbà dels Alamús. L'accident ha commocionat la localitat lleidatana de la comarca del Segrià, a prop de la capital del Segre. Aquesta no és la primera vegada que hi ha un atropellament en el pas a nivell sense barreres dels Alamús. El maig de 2000 va resultar ferit greu un camioner quan un tren de passatgers va atropellar el vehicle que conduïa. Quatre persones més van resultar ferides el 1990 quan un tren regional que cobria la línia Lleida-Cervera va atropellar el camió en què viatjaven en el mateix pas a nivell. Un altre accident mortal a Salou Més tard, una dona ha mort atropellada per un tren en un pas a nivell situat al centre del nucli urbà de Salou, segons han informat els Bombers de la Generalitat. L'atropellament ha tingut lloc aquesta tarda, per causes que encara no se saben, en el pas a nivell del carrer Guillem de Claramunt de Salou, al centre del municipi.


Com puc determinar la diferència entre la crítica útil i la poc útil per a la meva novel·la? 2020\nCom puc determinar la diferència entre la crítica útil i la poc útil per a la meva novel·la?\nUna cosa que cal fer és preguntar-se si és factual o basat en l'opinió. Què vull dir amb això?\nSi envieu el vostre esborrany a un lector de beta i us diuen que seguiu fent servir "estàs" en lloc de "el vostre" quan es refereix a les possessions d'un personatge, és efectiu i útil. Esteu fent un error tècnic i heu de corregir-lo.\nSi us diuen que un personatge determinat no aporta molt a la narració, aquesta es basa en l’opinió i pot ser útil o no depenent de les conclusions que traieu. Si retrocediu la història i us adoneu que el personatge només apareix en una escena per proporcionar informació i no es torna a veure, diria que hi tenen un punt. Si són estrictament un personatge lateral i apareixen sovint, que serveixen per a la trama i les motivacions del personatge, potser el que diuen és quelcom que es pot considerar com "no sóc jo, sóc jo".\nLa manera més útil d’explicar si és útil la crítica, però és si ofereix o no formes de millorar. Una vegada, mentre estava en una reunió de contes per a una pel·lícula, Walt Disney li va dir a una persona que no els agradava una idea i això li molestava. Per què? Perquè només dient amb les seves paraules: "qualsevol pot dir 'no m'agrada', dóna'm alguna cosa per millorar-la."\nBusqueu això i podreu indicar-los ràpidament a qui intenta ajudar i qui només vol enderrocar-lo perquè ho pot fer. Bona sort!\nPrimer, és fantàstic que feu aquesta pregunta. Això us posa per davant de molts autors, que acaben sent defensius davant el pensament d’haver de fer correccions o revisions.\nA continuació, recorda això: és la teva novel·la. Tu decideixes què vols ser. I decidir què voleu que sigui és distingir entre la crítica que és útil i la crítica que no ho és.\nAixí doncs, començaria allà: què voleu que sigui la novel·la? Què voleu que faci? A qui vol que apel·li? A qui vol vendre la vostra novel·la o a qui és més probable que li interessi? El procés de revisió sovint és el moment en què aclariu aquestes preguntes. Un cop hàgiu respost aquestes preguntes per vosaltres mateixos, feu la crítica que empenta les vostres revisions en aquest sentit com a útils i, en general, ignora la resta.\nGeneralment, la crítica útil és la crítica que reconeix el que intenta ser una obra i l’ajuda a convertir-se en encara més, mentre que la crítica poc útil és la crítica que o no entén l’obra o només desitja que fos una altra cosa. Fins i tot la crítica d’aquesta darrera categoria pot aportar suggeriments útils, de manera que ajuda a prestar una mica d’atenció als detalls, de vegades l’únic valor estarà en els detalls de la crítica, no en la gran imatge - però recordeu que és el vostre treball i ja sabeu què? vols que ho sigui. La crítica només és útil si us ajuda a arribar-hi.\nTingueu en compte que totes les crítiques reflecteixen les opinions dels futurs lectors potencials, de manera que sempre és útil prestar-li atenció. Si la gent entén malament la vostra feina, pregunteu-vos què podeu fer per aclarir-la. Si realment heu realitzat tot el que podeu, les restants corresponen als vostres lectors.\nSi algú denigra tot el seu gènere, no és útil. "Oh, merda, una altra novel·la de romança cursi. Per què la gent fins i tot es molesta a escriure-les? Tots són iguals, i el vostre no és millor ”.\nSi algú diu alguna cosa així com "Wow, va ser un gran forat argumental al Capítol 5. ¿Va oblidar que els protagonistes s'havien xopat en una tempesta de pluja i no havien tingut l'oportunitat de deixar-se assecar abans de conèixer aquesta altra parella de la vestíbul de l’hotel? ” Això seria una crítica constructiva.\nSi podeu assentir i dir-vos: "Hmm, el lector té un punt vàlid", us han fet un favor.\nSi pateixes i et sents mal a l'estómac, perquè algú simplement no li agrada el que escriu i intenta fer vergonya per escriure-ho, això no és constructiu. Simplement fa mal.\nQuina diferència hi ha entre un holding i una empresa d’inversions?Quina diferència hi ha entre la Rowlatt Act (1919) i la Anti-Terror Act (2019)?Quina diferència hi ha entre disseny d'UX, disseny de CX, servei de disseny i disseny de productes?Quina diferència hi ha entre la frenada convencional i la frenada regenerativa dels automòbils?Quina diferència hi ha entre les impressores CNC i les 3D?


Aquesta regulació es basa en l'aplicació del Decret 166/1998 de 8 de juliol de regulació de l'accés motoritzat al medi natural i només podran accedir a la zona els vehicles autoritzats com és el cas de veïns de la zona i serveis d'emergències o rescat. La resta d'usuaris hauran d'estacionar el vehicle a l'aparcament de Sadernes, únic pàrquing habilitat.\nDurant el període de més afluència a l'espai, tal i com ja es va iniciar l'any passat, caldrà fer reserva prèvia per accedir a l'aparcament i garantir l'estacionament del vehicle. Aquest tràmit serà necessari a partir de mitjans d'abril coincidint amb l'inici de Setmana Santa, pròximament informarem del seu funcionament a través dels nostres mitjans de comunicació habituals.\nComplementàriament, es posarà en marxa un Servei d'Informació per atendre els visitants, així com un servei de Guarderia rural.\nAquestes normatives i serveis estan encaminats a evitar els episodis de massificació i congestió de la xarxa viària i facilitar que els visitants puguin gaudir la seva experiència a l'Alta Garrotxa. També garanteixen la preservació dels valors naturals de l'espai, ja que la situació de les temporades anteriors requeria de solucions urgents per frenar les conseqüències en la biodiversitat i l'entorn en espais tan fràgils: erosió de sòls, turbulència de l'aigua, afectació directa sobre la flora o la fauna (manipulació d'animals o aixafaments dels propis animals i nius) o soroll (molèsties per a la reproducció).\nPer qualsevol dubte, podeu contactar amb el Consorci de l'Alta Garrotxa, al 972 28 78 82.


FLAT12 BIERWERKS LLANÇARÀ PINKO! RUSSIAN IMPERIAL STOUT, UNA INDÚSTRIA CERVESERA ARTESANA PRIMER: LLANÇAMENT EN LLAUNES STUBBY DE 8 OZ - ARTICLES\ningredients del rom especiat del capità Morgan\nquina és la 33 de la roca rodant\ncom iniciar la vostra pròpia microcerveseria\nés il·legal portar alcohol en un avió\ncontingut d'alcohol de michelob ultra cactus calç\nquantes unces en un mànec d'alcohol\nFlat12 Bierwerks llançarà PINKO! Russian Imperial Stout, una indústria cervesera artesana primer: llançament en llaunes Stubby de 8 oz\nINDIANAPOLIS, IN- La fàbrica de cervesa Indianapolis Flat12 Bierwerks està encantada d’anunciar el llançament a mitjans de juliol de la cervesa d’edició limitada, Pinko !. A més, el favorit dels fans, Russian Imperial Stout (10,5% ABV | 86 IBU) ja està disponible en llaunes de 8 oz, una indústria de cervesa artesana primer. Aquest producte èpic només s’estrena dues vegades a l’any en quantitats limitades. Un cop a mitjans de juliol per al seu esdeveniment anual de Nadal al juliol i un altre al novembre per al seu rotllo de cervesa de divendres negre envellit en barrica.\n“Primer vam introduir PINKO! en quantitats limitades al calat i després en paquets de 4 ampolles de 12 oz. Aquest any presentem la cervesa en paquets de 6 llaunes de 8 oz. En crear aquest paquet i disseny, volíem fer quelcom tan únic i èpic com la cervesa en si ”, va dir la directora de Màrqueting, Valerie Green.\nMalvat, torrat i pur, Pinko! Russian Imperial Stout no és res de menyspreable. Aquesta cervesa aboca negre amb un cap marró i un aroma de malta torrada, amb notes de xocolata, cafè i caramel. El ric sabor fort presenta una lleugera fumat i notes dolces de melassa i toffee. Preparat per envellir. Elaborat per a barrils. A la Rússia soviètica no beus Imperial Stouts, Imperial Stouts et beu.\nEls aficionats poden trobar la cervesa especialitzada limitada a les llaunes de Indianapolis i estarà disponible a les dues sales de tapes Flat12. PINKO! estarà disponible fins a finals de juliol i seguirà el llançament Flat Jack Pumpkin Ale a l’agost i Lacto-Matic Milk Stout, disponible al novembre. Les cerveses Flat12 es poden trobar a les prestatgeries i als corrents d’aire a tota Indiana i Louisville, així com a la seva fàbrica de cervesa Indianapolis i a la sala de taps de Jeffersonville, Indiana. Els llançaments de temporada de Flat12 s’uneixen a les cerveses de la cerveseria durant tot l’any: mig cicle IPA, disponible en llaunes de 16 oz, ampolles de 12 oz, draft - Upside Down Blonde, disponible en llaunes de 16 oz, ampolles de 12 oz, draft - Walkabout Pale Ale, disponible en ampolles de 12 oz, draft - Pogue's Run Porter, disponible en ampolles de 12 oz, calat.\nFlat12 va iniciar la seva nova línia de llaunes fa dos anys i actualment ofereix IPA de mig cicle, Upside Down Blonde i Hinchtown Hammerdown en paquets de 4 llaunes de 16 oz, Cucumber Kölsch en paquets de 6 llaunes de 12 oz i ara per a la indústria primer, 8 oz 6 paquets de PINKO! Stout imperial rus.\nQuant a Flat12 Bierwerks\nFlat12 Bierwerks és una fàbrica de cervesa artesana de producció creada el 2010, ubicada al barri de creixement ràpid de Holy Cross, just a l’est del centre d’Indianapolis. Com a empresa, adoptem una mentalitat relaxada, 'treballa dur, juga dur', fomentant la creativitat de cada individu, i això no és millor exemplar que a la nostra cerveseria. Ens agrada pensar que aconseguim un bon equilibri entre tenir cerveses consistents i de temporada, alhora que afegim contínuament una varietat de cerveses especialitzades innovadores a la formació. No tenim molta fidelitat als estils tradicionals, elaborem el que ens agrada i ens agrada fer 'estils ish'.\nBrewmaster, Sean Manahan i el seu equip es preparen per buscar l'expressió creativa en una pinta. Hi ha molta innovació, joventut i passió a la nostra fàbrica de cervesa. No només estem preparant per calmar la set, sinó que oferim una experiència. Amb la seva experiència combinada, set d’innovació i passió per l’elaboració de cervesa, els nostres artistes líquids pretenen ajudar a definir la propera generació de cervesa artesana. Com a equip, continuem amb el llegat del nostre homònim, un motor de carreres clàssic que canvia el joc, i anem cap a una cervesa més revitalitzada.\nFlat12 Bierwerks llançarà PINKO! Russian Imperial Stout, una indústria cervesera artesana primer: llançament en llaunes Stubby de 8 ozes va modificar per última vegada:16 de setembre de 2016percervesa artesana


International Music Score Library Project - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: IMSLP)\nProjecte Internacional per una Biblioteca de Partitures Musicals\nIMSLP- pàgina principal\nCompartir la música del món en domini públic\nConsulta: obert a tots\nL’International Music Score Library Project (IMSLP) o Projecte Internacional per una Biblioteca de Partitures Musicals és un projecte en tecnologia wiki amb la finalitat de crear una biblioteca virtual de partitures musicals de domini públic. També pretén incloure les obres de compositors actuals que desitgen compartir les seves creacions musicals de manera lliure i gratuïta, és a dir, a partir de llicències de Creative Commons o cedint els seus drets d'autor.\nÉs un projecte similar a Mutopia, amb la diferència que la política de Mutopia consisteix a reescriure les partitures, la qual cosa produeix un creixement lent de la biblioteca, mentre que IMSLP accepta partitures escanejades.\nEl projecte va ser iniciat per un estudiant de músic, Edward W. Guo, aleshores al New England Conservatory of Music. Va començar a funcionar el 16 de febrer de 2006 i ja compta amb versions en anglès, alemany, català, coreà, danès, francès, espanyol, grec, neerlandès, italià, portuguès, rus, suec, turc i xinès. Un dels principals objectius de l'IMSLP en aquests moments és la incorporació de les obres completes de J. S. Bach en l'edició Bach-Gesellschaft Ausgabe (1851-1899).\nTancament i reobertura[modifica]\nDes del 19 d'octubre de 2007 la pàgina resta tancada degut a l'amenaça d'emprendre accions legals per part de Universal Edition. L'estudiant Edward Guo, administrador i creador del projecte, en no poder assumir les despeses que el procés demanaria, decideix el tancament del wiki. Els forums, per la seva part, continuen actius. El 2 de novembre de 2007, Michael Geist, un prominent professor canadenc de copyright, va escriure un article a la BBC on parlava de les especificitats i les conseqüències més àmplies d'aquest cas. Considerava que aquest cas era enormement important des de la perspectiva del domini públic.\nL'IMSLP-Biblioteca Musical Petrucci ha tornat a estar operatiu en línia des del 30 de juny de 2008.\n↑ Geist, Michael «Music copyright in the spotlight». BBC News, 2 novembre del 2007 [Consulta: 19 juliol del 2015].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: International Music Score Library Project\nWeb del IMSLP- Biblioteca musical Petrucci\nLlista de compositors catalans a l'IMSLP\nWeb del Projecte Mutopia (en anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=International_Music_Score_Library_Project&oldid=19381282»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 des 2017 a les 21:21.


Partits del cap de setmana del 17 i 18 de febrer – VÒLEI MONJOS\nPartits del cap de setmana del 17 i 18 de febrer\n20 febrer, 2018 voleimonjos\nQuasi ple de victòries en aquesta jornada pel nostre club. Només 2 derrotes en els 9 partits, i una d’aquestes al tie break.\nDestacable la contundent victòria del sènior femení de primera divisió nacional davant un rival directe, el CVB Barça, per un 3-0 (25-17/25-16/25-15). Els 3 punts es van quedar a casa després d’un magnífic matx en el qual les noies van mostrar un joc molt intens i regular. L’equip es manté cinquè en la classificació de primera divisió estatal, amb un partit menys de la resta.\nEl sènior masculí guanya el seu primer partit en les fases d’ascens a primera nacional. El conjunt va derrotar al CV l’Ametlla del Vallès per un 3-0 (25-7/25-18/25-19). L’equip remunta en la classificació i se situa tercer amb possibilitats de pujar de categoria.\nEl sènior femení B també va vèncer el seu primer matx en la fase d’ascens a tercera catalana. Tot i començar amb mal peu ensopegant en els dos primers partits, l’equip es va imposar al Club Voleibol Reus per un 3-0 (25-19/25-14/25-22).\nCap de setmana rodó pel juvenil femení, després de guanyar al Cecell Lleida amb un resultat de 3-0 (25-19/25-19/25-23). Tot i que va ser un partit ajustat amb un final molt intens, l’equip s’emporta els 3 punts aquesta jornada. Les noies continuen líders en solitari en les fases d’ascens a primera catalana, només cal continuar així per fer-ho possible!\nEl cadet preferent encapçala una boníssima jornada al vèncer al Club Voleibol Cerdanyola per un contundent 0-3. L’equip no va tenir problemes per emportar-se els 3 sets (14-25/13-25/11-25) davant el cuer, i van aprofitar per sumar els 3 punts en aquesta jornada. L’equip és líder en solitari en la fase de classificació.\nTant l’infantil com el cadet masculins van ser els vencedors en els partits de la jornada, en aquest cas davant el FC Barcelona. L’infantil va guanyar al tie break en un partit d’infart. L’equip va començar guanyant els dos primers sets (25-14/25-19), però els barcelonins van remuntar el partit emportant-se els dos següents (23-25/15-25), el que suposava que el partit es decidiria al tie break. Finalment, el cinquè i últim set va caure a favor dels de casa per un 15-7. Els nois són quarts en la fase de classificació de primera catalana. Pel que fa al cadet, l’equip ho va tenir més fàcil, tot i tenir alguns moments molt intensos, sobretot en el segon i tercer set. tot i això, el conjunt blau es va emportar el matx per un 3-0 (25-18/25-23/25-21). L’equip és tercer en aquesta segona fase de classificació de primera catalana.\nEl cadet femení A va caure al tie break davant el Cecell Lleida. Les noies, van començar guanyant el primer set (25-21) però el contrincant va igualar el partit (21-25). Van ser les de Santa Margarida qui es van emportar el tercer set (25-19) però les lleidatanes van tornar a empatar el marcador al vèncer el quart (22-25). Finalment, el cinquè i últim set va caure a favor de les visitants (4-15). L’equip es manté tercer en la classificació en la fase d’ascens a primera catalana.\nFinalment l’infantil femení va perdre davant el co-líder, el CV Sant Cugat T, per un 3-1 (25-16/28-30/25-19/25-14). L’equip va estar lluitant en tot moment, sobretot en el segon i tercer set, però hauran d’intentar sumar punts en la propera jornada.\nPrevious postPartits del cap de setmana del 10 i 11 de febrer\nNext postPartits del cap de setmana del 24 i 25 de febrer


EL COR DE LES APARENCES: Sobre el paper de la cultura popular originada en altres comunitats de l'estat com a obstacle per a l'aparició d'una etnicitat espanyola a Catalunya. Fragment de la conferència pronunciada a la Setmana Cultural de La Floresta (Les Garrigues), el 16/4/2014\nSobre el paper de la cultura popular originada en altres comunitats de l'estat com a obstacle per a l'aparició d'una etnicitat espanyola a Catalunya. Fragment de la conferència pronunciada a la Setmana Cultural de La Floresta (Les Garrigues), el 16/4/2014\nFestes de Santa Águeda a Barcelona\nLes manifestacions culturals d’inspiració andalusa a Catalunya reuneixen cada any centenars de milers de ciutadans d’origen andalús, però també d’origen català i d’altres regions espanyoles -gallegs, castellans, extremenys-. El recolçament de les institucions -Ajuntaments, Generalitat- i de la totalitat dels partits polítics parlamentaris -a la Fira d'Abril de Barcelona hi ha o hi havia una caseta d'ERC-, constata el reconeixement de la importància social de les expressions festivals andaluses a Catalunya. D’alguna forma, se n’és conscient de la importància estratègica que ha tingut per la convivència a Catalunya l’aparició d’un poderós sentiment d’adscripció ètnica andalusa, que ha exorcitzat el perill de que cuallès aquí un identitat ètnica de base idiomàtica “castellana” o “castellano-española”, que hauria dividit el conjunt de la població en dos grans blocs enfrontats : “castellans” versus “catalans".\nLa promoció de l’andalucitat s’instal.la en un moment estratègic de la història del país objectivament en la línia de la precaució principal de les polítiques de planificació lingüística, “d’evitar a tota cosa provocar l’estabilització definitiva d’una identitat castellano-española entre els immigrants i els seus descendents” (Strubell i Trueta, Llengua i població a Catalunya, La Magrana, 1981). En aquest mateix sentit, Francesc Vallverdú, en la revista cultural del PSUC, al 1979, també va insistir en la necessitat d’atallar la formació de “dues cultures” a Catalunya i els assaijos de construir una identitat “castellano-espanyola”, precissament en base a enfortir etnicitats com l’andalusa al si de la societat catalana (Nous Horitzons, núm. 51, febrer). Tenim, així doncs, que l’aparició d’una cada cop millor organitzada, més institucionalitzada i més influent etnicitat andalusa a Catalunya, lluny de constituir-se en obstacle o factor de resistència per les polítiques de normalització, ha estat un valuossísim element de coajuda per que aquestes hagin pogut avançar.\nMalgrat aquesta evidència, les pràctiques de cultura popular andaluso-catalanes han estat el motiu d’un dels episodis del conflicte, actualment en curs, entre concepcions del que és i ha de ser la cultura nacional popular catalana. Recordo com les associacions andaluses que convoquen aquestes manifestacions iniciaren a la primavera de 1995 una ampla campanya, recolzada pels partits d’esquerra, per a que les subvencions provinents de la Generalitat per aquestes activitats fossin concedides pel Departament de Cultura i no, com fins ara, pel de Benestar Social. Això implicava que les organitzacions d’immigrants andalusos passaven a exigir que les seves celebracions meresquessin la consideració de part integrant de la cultura tradicional i popular catalana. Els immigrants d’origen andalús passaven a enfrontar-se en aquell moment amb l’Administració catalana, però precisament per ser reconeguts en tant que culturalment catalans, i per a que les seves manifestacions rebessin la consideració de part del patrimoni cultural català. A hores d'ara, la Direcció General de Cultura Popular del Departament de Cultura continua sense homologat com a part de la cultura popular i tradicional catalana les manifestacions culturals que -a diferencia de les "tradicionals"- fa poc que s'han incorporat al nostre patrimoni etnològic.\nL’afer de les setmanes santes andaluses a Catalunya, a l’igual que totes les altres expressions d’etnicitat a càrrec dels immigrats provinents d’altres zones de l’Estat espanyol, ha de ser considerat com a força significatiu. El que resulta obvi és que fets de Lleida, a la festa major de 1996, quan exponents de la suposadament autèntica cultura catalana van negar-se a actuar al costat de les casas regionales, no són cap accident aberrant, sinó manifestacions d’una determinada idea de què fer davant la pluralitat cultural a Catalunya. D’una manera larvada, segurament obliquant aquest ànim per necessitats històriques d’unitat, un sector important del nacionalisme essencialista, que l’Església ha encarnat recurrentment, ha contemplat les expressions ètniques d’altres regions espanyoles a Catalunya en tant que expressions inamistoses envers una imaginària situació cultural pristina, anterior a l’arribada de fluxos migratoris.\nAixò ha estat la conseqüència de que l’integrisme cultural català hagi atribuït a les expressions culturals dels immigrants andalusos, castellans, gallecs, aragonesos, etc., una funció de reluctància que era exactament la contrària de la que en realitat exercien, que era la d’impedir l’aparició d’un etnicisme espanyolista a Catalunya..., si més no fins ara. Aquesta estratègica tasca podria interrompre’s, fins i tot fer-se reversible, en el supòsit de que les comunitats d’immigrants provinents del propi Estat veiessin com algun dels seus trets distintius (l’idioma, per exemple) es declarat indigne de merèixer la qualitat de català, la qual cosa podria potencialment llençar-los en braços d’opcions nacionalistes de signe espanyolista.\nAixò ha estat així fins ara. Caldrà saber quin és el paper que jugaran les associacions a través de la qual s'expressen tradicions importades recentment en la dinàmica històrica de la que tots som o serem -ho volguem o no- protagonistes. Com tothom, tard o d'hora hauran de triar si recolzen el procés d'autodeterminació o si, pel contrari, acaben alienant-se de manera explicita amb les posicions unionistes. Vet aquí un enigma la resolució del qual és sens dubte immnent.\nPublicat per Manuel Delgado a 21:07


Temps de calçots | lafura.cat\nLa majoria de gent practica la calçotada –com a mínim un cop l’any- sense saber que aquesta tradició està profundament arrelada en el nostre subconscient. Perquè tot el ritual que envolta la seva celebració ens remet a moltes de les solucions que els nostres avantpassats varen trobar pels problemes de la seva subsistència. Bàsicament a la de fer coses en comú amb els seus veïns, parents o amics. Coses festives, que generin plaer i que, per tant, ens facin enyorar-les en aquests temps cada cop més solitaris.\nUn producte de recurs\nMolta gent es queda amb la cobla que el calçot és una ceba com les altres. I no sap diferenciar-lo d’una ceba tendra quan la diferència és força elemental i dóna moltes claus per entendre la resta.\nLa ceba, com a espècie, és un vegetal que viu dos anys perquè amb un any no és capaç de completar el seu cicle biològic. Però, com que al llarg d’aquest període ha de passar un temps de fred que podria matar la planta, ha recorregut a l’argúcia de transformar-se, durant aquest període, en una estructura subterrània que escapa dels rigors del fred. La ceba.\nPle de sucres de reserva, aquest bulb donarà lloc, quan torni el bon temps, a una nova planta (o plantes depenent del nombre d’ulls que tingui) que completi el cicle. Generant les flors i, per tant, les llavors de les que sortiran els nous individus. Rebrotant.\nFem un salt i anem a les condicions de vida de la pagesia de la Catalunya nova. La que es situa al sud del riu Llobregat. No és una zona rica amb aigua i, per tant, l’activitat agrícola es subdividia en el secà (dedicat bàsicament als cereals o els fruits secs) i el regadiu. Aquest últim ubicat a les rodalies de fonts i rius i que, per tant, obligava als pagesos a desplaçar-se regularment per cuidar-lo. Allà, als horts, la ceba solia ser un producte habitual que, a l’hora de collir-la, sempre deixava alguns bulbs enterrats. Bulbs que, a la primavera següent, rebrotaven i podien ser aprofitats pels pagesos per l’àpat que feien al tros per estalviar-se anar i venir del mas.\nD’aquí al fet intencionat de plantar algunes cebes per obligar-les a rebrotar i garantir la collita de cebes de segon any, hi va un pas. De plantar-les senceres a plantar-les desprès de tallar-les per separar els ulls i que cadascun doni una ceba nova, hi va un segon pas. De deixar-les créixer lliurement a calçar-les –és a dir anar colgant-les a mesura que creixen- per aconseguir que tinguin forma allargassada i siguin menys picants i dolces hi va el tercer i definitiu pas. Ja tenim el calçot.\nUna tècnica pròpia\nTornem als orígens. Al pagès que marxa de bon matí cap al tros amb una rosta de cansalada, un bocí de pa i la bota plena de vi. Que quan hi arribi sap que haurà d’espavilar-se si vol enriquir o diversificar el seu àpat. I que, quan deixi de generar calories treballant, haurà de recórrer a un foc per escalfar-se. El mateix foc que li servirà per coure el tros de porc o escalfar el producte de la carmanyola. Un foc que tindrà a disposició per cuinar qualsevol suplement que aconsegueixi del seu entorn.\nEn el cas dels calçots també ho té fàcil. Es tracta de coure’ls a la flama. Igual com fa amb els cargols que cobreix d’herba seca (fenàs) que encén per fer-los coure i xiular, els calçots, disposats un cop nets i humits damunt la flama, es cremaran per la part exterior però, gràcies a la seva estructura en capes cilíndriques superposades, couran al vapor les capes centrals fins que aquelles capes externes esclatin i es produeixi el xiulet característic que dona el tret de sortida per retirar-los del foc.\nQueda només el problema de l’acompanyament d’aquesta menja cuita. Un acompanyament que també pot entendre’s a partir de la situació d’aquell pagès que, per donar una mica de sabor a la carn a la brasa i a tot el que menjava, s’enduia amb ell una carbassa buida a tall d’ampolla, dins de la qual mesclava oli i vinagre enriquit amb alguns alls, uns quants fruits secs i algun element més, degudament matxucats i que anaven així macerant. Desprès, a l’hora d’amanir ja fos la carn o els calçots, quedava a la seva decisió fer-ho sense remenar (deixatar) el contingut, abocant només l’oli superficial, o remenant el recipient (eixatant-lo) abocant així la mescla de tots els ingredients en forma de salsa que, en alguns llocs del territori, s’anomenava xató en record de la seva tècnica i en altres romesco en haver estat remesclada.\nAvui, però, fruit de la millora gastronòmica introduïda en certs llocs en aquella salsa primitiva, les coses han variat. Un primer pas consistent en escalivar els alls per suavitzar-los n’ha canviat la textura. Un segon pas fent la picada més fina i homogènia ha fet que derivi en una textura untuosa que s’adhereix fàcilment damunt el calçot pelat. Una tercera introduint el tomàquet també escalivat, ha acabat d’acolorir-la i convertint-la en la salsa que tots coneixem. I que pot presentar, naturalment, variants locals que diferencien les anomenades genèricament salses de calçots.\nUn ritual solidari\nPerò, fins aquí, seguíem estant al tros i durant els dies feiners dels mesos en que el fred comença a retirar-se i permet la represa de les activitats agrícoles. Unes activitats entre les que destaca l’esporgada, alliberant arbusts i arbres de les branques mortes o sobreres que impedeixen o afectes la producció futura de la planta. Unes branques que, en forma de redoltes, s’obtenen en gran quantitat dels ceps i que, per tant, poden ser utilitzades com a combustible per les fogueres de fer el menjar. Obligant, a més, a seguir uns determinats procediments. Perquè en tractar-se de branques fines i primes, solen tenir una encesa i arrencada molt calòrica i amb molta flama per passar, de forma relativament ràpida, a fer una brasa potent, però escassa i de poca durada. Un procés, però, que casa perfectament amb el dinar típic que hem descrit. Que posa a coure els calçots a la flama en un primer moment i, un cop cuits aquests i coincidint amb la formació de la brasa, disposa damunt d’aquesta la carn, tallada per evitar que quedi crua en esgotar-se la font de calor.\nNaturalment, aquesta cuina de cada dia es complementava amb la que es feia al mas, destinada bàsicament a l’hora de sopar i consistent en la tradicional olla on bullia l’escudella i de la que s’extreien les verdures cuites per, tot passant-les per la paella, conformar la verdura bullida del sopar, acompanyada d’una arengada o un nou tall de cansalada.\nPerò quan arribava el bon temps i abellia, els dies de festa, sortir a dinar al sol, o quan venien els compradors de vi a fer tractes al voltant de la taula, no era qüestió d’oferir un plat d’escudella calenta o un plat de verdura bullida i refregida. Calia trobar alguna cosa diferent amb la que fer festa grossa. I el més lògic fou recórrer al que ja es tenia a mà. A aquelles cebes un punt especials que visitants i parents no coneixien i a alguna carn excepcional com la de xai. Reproduint fil per randa, encara que a nivell més gran, allò que el pagès feia quan anava a treballar a l’hort.\nA més, el ritual que envoltava aquell àpat, des de l’encesa del foc a la preparació de la salsa, passant per la necessitat d’enlairar el calçot pelat i sucat per dur-lo a la boca, li donaven un indubtable aire festiu, ajudat per la ubicació fora del menjador on, poc o molt, calia conservat les regles de la civilitat menjant assegut i sense fer massa escarafalls.\nMenjar a l’aire lliure i amb els dits, permetia un cert aire de llibertat i transgressió que, en el cas de Catalunya sota el franquisme, ho feia especialment atractiu. Les imatges de ministres, pintors com Dalí o gent empolainada provinent de la capital, menjant calçots, tenen quelcom de transgressió que durant anys ens va fascinar. Convertint el que era una forma de fer festa amb recursos escassos, en un veritable ritual. Amb el pitet com a element iniciàtic incorporat a la vestimenta. Amb el porró com element certificador d’unes certes habilitats dels participants. I amb el repte de superar un cert nombre de calçots com a forma de fer gresca entre els assistents, la calçotada tenia tots els ingredients per arribar a ser el que és avui. Una cita obligada de molts catalans. Tant obligada com passar per Montserrat, saber de corrida l’alineació del Barça o seguir les actuacions castelleres de la colla preferida.\nEl calçot era un subproducte de l’activitat agrícola al que els pagesos recorrien en certs moments de l’any. Com els cargols, els espàrrecs o tants altres\nL’Alt Camp ha tingut l’habilitat de convertir un mecanisme de subsistència de la pagesia de la zona en un atractiu turístic estacional que moltes altres regions envegen


Seguiment de les Proposicions aprovades al Ple - Ajuntament de Manresa\n19/05/2022 7.1 - Sobre el cas de ciberespionatge massiu catalangate. ERC, JxM i Fem Manresa Aprovada per 18 vots afirmatius (7 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa), 5 vots negatius (4 GMPSC-CP i 1 GMCs) i 1 abstenció (1 Sr. Miguel Cerezo Ballesteros) Resolt Enllaç\n21/04/2022 7.1 - En suport al dret a l'autodeterminació del Poble Sahrauí. Grup Municipal de Fem Manresa Aprovada per 16 vots afirmatius (5 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) En procés Enllaç\n21/04/2022 7.3 - Per a uns Municipis i Comunitats Cuidadores. Grups Municipals d'ERC, JxM i PSC Aprovada per 19 vots afirmatius (5 GMERC, 8 GMJxM, 4 GMPSC-CP i 2 GMCs) i 3 abstencions (3 GM Fem Manresa) En procés Enllaç\n17/03/2022 8.1 - En defensa de la inclusió financera i bancària de la ciutadania de Manresa, en especial el col·lectiu de les persones grans. ERC, JxM, PSC, Fem Manresa i Cs Aprovada per unanimitat dels 25 membres presents. En procés Enllaç\n17/03/2022 8.2 - Relativa al suport del municipi de Manresa al poble d'Ucraïna, i a la resolució dialogada del conflicte. ERC, JxM, PSC, Fem Manresa i Cs Aprovada per unanimitat dels 25 membres presents. Resolt Enllaç\n17/02/2022 8.1 - En defensa del cànon de residus a Catalunya. ERC, JxM i Fem Manresa Aprovada per 19 vots afirmatius (8 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) En procés Enllaç\n17/02/2022 9.1 - En defensa dels drets de les dones i de rebuig a les penes sol·licitades per la Fiscalia per a les encausades en el marc de la vaga feminista del 8 de març de 2019 a Manresa. ERC i JxM Aprovada per 16 vots afirmatius (8 GMERC i 8 GMJxM), 3 vots negatius (3 GM Fem Manresa) i 6 abstencions (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) En procés Enllaç\n27/01/2022 7.1 - Per a la commemoració del Dia Mundial de la Sida l'1 de desembre. ERC, JxM, PSC, Fem Manresa i Cs Aprovada per unanimitat dels 24 membres, amb esmena incorporada. Resolt Enllaç\n27/01/2022 7.2 - Per aclarir la veritat sobre els atemptats de Barcelona i Cambrils del 17 d'agost. ERC i JxM Aprovada per 18 vots afirmatius (8 GMERC, 7 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) En procés Enllaç\n23/12/2021 7.1 - Proposició de suport al model d'escola i a la llengua catalana. ERC, JxM i Fem Manresa Aprovada per 18 vots afirmatius (8 GMERC, 7 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) Resolt Enllaç\n23/12/2021 7.2 - Proposició per a la reobertura del dispensari mèdic del barri del Xup.- Esmena transaccional proposada pels Grups Municipals d'ERC, JxM i Fem Manresa Aprovada per unanimitat dels 24 membres, amb l'esmena transaccional incorporada. En procés Enllaç\n23/12/2021 7.3 - Proposició de suport al diputat Pau Juvillà Ballester davant la sentència condemnatòria del TSJC per defensar el dret a la llibertat d'expressió. Fem Manresa, ERC i JxM Aprovada per 18 vots afirmatius (8 GMERC, 7 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) Resolt Enllaç\n23/12/2021 8.1 - Moció a demanda de la Plataforma en Defensa de les Pensions Públiques i els Drets de la Gent Gran, per demanar una millora de serveis per a les persones grans. ERC, JxM, PSC, Fem Manresa i Cs Aprovada per unanimitat dels 24 membres presents. Resolt Enllaç\n18/11/2021 7.1 - Per habilitar un canal municipal de denúncia de l'incompliment de la Llei de regulació del preu dels lloguers. Fem Manresa Aprovada per 19 vots afirmatius (8 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa), 2 vots negatius (2 GMCs) i 4 abstencions (4 GMPSC-CP). En procés Enllaç\n18/11/2021 7.3 - d'ERC, JxM i Fem Manresa, de suport als bagencs acusats després de la Marxa per la Llibertat de 2019. d'ERC, JxM i Fem Manresa Aprovada per 19 vots afirmatius (8 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) Resolt Enllaç\n18/11/2021 8.3 - De Suport a l'impuls de la Candidatura dels Jocs Olímpics i Paralímpics d'Hivern Barcelona-\tPirineus PSC-CP Aprovada per 12 vots afirmatius (8 GMJxM i 4 GMPSC-CP), 3 vots negatius (3GM Fem Manresa) i 10 abstencions (8 GMERC i 2 Cs) Resolt Enllaç\n17/06/2021 8.1 - Moció d'urgència del Grup Municipal de Fem Manresa contra la sentència condemnatòria a Marcel Vivet i Regalón. Fem Manresa + esmena de substitució dels GMunicipals d'ERC i JxM Aprovada esmena de substitució per 15 vots afirmatius (8 GMERC i 7 GMJxM), 5 vots negatius (3 GMPSC-CP i 2 GMCs) i 4 abstencions (1 GMPSC-CP i 3 GM Fem Manresa) Resolt Enllaç\n20/05/2021 8.1 - De suport a l'amnistia. ERC, JxM i Fem Manresa Aprovada per 18 vots afirmatius (7 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) Resolt Enllaç\n20/05/2021 8.2 - De condemna a la repressió a Colòmbia. Fem Manresa Aprovada amb esmena in voce (Fem Manresa) incorporada per 18 vots afirmatius (7 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 abstencions (4 GMPSC-CP, i 2 GMCs) Resolt Enllaç\n20/05/2021 9.2 - Amb motiu de l'escalada bèl·lica a l'Orient Mitjà. ERC, JxM, PSC-CP i Fem Manresa Aprovada per 22 vots afirmatius (7 GMERC, 8 GMJxM, 4 GMPSC-CP i 3 GM Fem Manresa) i 2 abstencions (2 GMCs) Resolt Enllaç\n15/04/2021 7.1 - Per a l'adhesió de l'Ajuntament de Manresa a l'Associació de Municipis i Entitats per l'Energia Pública (AMEP). Fem Manresa Aprovada per 19 vots afirmatius (8 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 abstencions (4 GMPSC-CP i 2 GMCs) Resolt Enllaç\n15/04/2021 8.2 - Per fer visible el col·lectiu gitano i commemorar el 8 d'abril com a Dia Internacional del Poble Gitano. ERC, JxM, PSC, Fem Manresa i Cs Aprovada per unanimitat dels 25 membres. Resolt Enllaç\n18/03/2021 7.3 - De suport al sector de les activitats d'ensenyament formatiu no reglat de Manresa i la comarca del Bages davant el tercer tancament, i de creació d'ajudes per al sector. ERC, JxM, PSC, Fem Manresa i Cs Aprovada per unanimitat dels 24 membres. Resolt Enllaç\n18/03/2021 7.4 - A favor del ple reconeixement dels drets de les persones trans* i en suport d'una llei trans estatal. ERC i JxM Aprovada per 20 vots afirmatius (8 GMERC, 7 GMJxM, 3 Fem Manresa i 2 Cs) i 4 abstencions (4 GMPSC-CP). Resolt Enllaç\n18/02/2021 6.1 - Per evitar l'actuació urbanística que afecta la Residència Assistida de la Font dels Capellans. PSC, Fem Manresa i Cs + esmena de substitució ERC i JxM Aprovada esmena de substitució per 16 vots afirmatius (8 GMERC i 8 GMJxM) i 9 vots negatius (4 GMPSC-CP, 3 GM Fem Manresa i 2 GMCs). Resolt Enllaç\n18/02/2021 7.1 - En suport a Pablo Hasél i per la preservació del dret de llibertat d'expressió. Fem Manresa Aprovada per 19 vots afirmatius (8 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs). Resolt Enllaç\n28/01/2021 6.2 - Per iniciativa de la "Plataforma en defensa de les pensions públiques i els drets de la gent gran de Manresa", per garantir el compliment del dret universal als serveis bancaris amb consideració a les capacitats i necessitats de la clientela. ERC, JxM, PSC, Fem Manresa i Cs Aprovada per unanimitat dels 24 membres presents Resolt Enllaç\n28/01/2021 6.3 - En suport a l'Adrián Sas, i per a la retirada de les acusacions particulars de la Generalitat a independentistes.- Fem Manresa Aprovada per 19 vots afirmatius (8 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 5 vots negatius (4 GMPSC-CP i 1 GMCs) Resolt Enllaç\n28/01/2021 6.4 - Per a la creació d'un Servei municipal d'atenció psicològica a la ciutadania. Fem Manresa + esmena ERC i JxM Aprovada amb esmena incorporada per 16 vots afirmatius (8 GMERC i 8 GMJxM), 3 vots negatius (3 GM Fem Manresa) i 5 abstencions (4 GMPSC-CP i 1 GMCs) Resolt Enllaç\n17/12/2020 8.1 - Proposició per garantir plenament l'exercici del dret a l'avortament a la Catalunya Central.- Fem Manresa + Esmena de Substitució dels GM d'ERC, JxM, PSC-CP i Cs Aprovada l'esmena de substitució per unanimitat dels 25 membres presents. Resolt Enllaç\n19/11/2020 8.2 - D'adhesió a la iniciativa de Bages pels Drets Civils, per donar suport als encausats i encausades per les manifestacions a La Jonquera. ERC, JxM, Fem Manresa Aprovada per 17 vots afirmatius (8 GMERC, 7 GMJxM i 2 GM Fem Manresa), i 4 vots negatius (3 GMPSC-CP i 1 GMCs). Resolt Enllaç\n19/11/2020 9.1 - Moció amb motiu del 25 de novembre, Dia Internacional per a l'eliminació de la violència envers les dones. ERC, JxM, Fem Manresa, PSC i C's + Esmena in voce, Cristina Cruz, GMERC Aprovada amb l'esmena Resolt Enllaç\n24/09/2020 6.4 - Per denunciar la fugida del Rei Joan Carles, i per reprovar l'actuació del Govern espanyol. ERC, JxM, Fem Manresa + Esmena de substitució dels Grups Municipals d'ERC, JxM i Fem Manresa Aprovada l'esmena de substitució per 19 vots afirmatius (8 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa) i 6 vots negatius (4 GMPSC-CP i 2 GMCs). Resolt Enllaç\n16/07/2020 7.1 - Proposició del Grup Municipal Fem Manresa en suport als 13 manifestants acusats de desordres públics i danys per defensar la universitat pública FEM MANRESA Aprovada per 19 vots afirmatius (8 GMERC, 8 GMJxM i 3 GM Fem Manresa), 2 vots negatius (2 GMCs), i 4 abstencions (4 GMPSC-CP). Resolt Enllaç\n19/12/2019 7.2 - Proposició del Grup Municipal de Fem Manresa pel dret al record de les manresanes i els manresans Fem Manresa Aprovada per unanimitat dels 25 membres presents Resolt Enllaç\n18/07/2019 8.1 - Suport institucional de l'Ajuntament de Manresa en el cas de la menor violada el passat 14 de juliol. FEM Manresa + esmena ERC, JxM, PSC-CP, FEM Manresa i CS Aprovada per unanimitat dels 25 membres, amb esmena incorporada. Resolt Enllaç\n18/10/2018 6.1 - Proposició dels Grups Municipals de la CUP, PSC, DM i el regidor Miquel Davins Pey per a la publicació dels pressupostos municipals en format digital obert. CUP, PSC, DM i regidor Miquel Davins Pey + esmena dels Grups Municipals de CDC, ERC, CUP, PSC, DM i regidor Miquel Davins Pey Aprovada per unanimitat dels 24 membres, amb esmena incorporada Resolt Enllaç\n18/12/2017 7.1 - Creació de la comissió impulsora d'un nou Pla de Mobilitat Urbana. CUP + esmena CDC, ERC i CUP Aprovada per unanimitat dels 25 membres, amb esmena incorporada. Resolt Enllaç\n20/04/2017 7.1 - Per demanar Manresa municipi compromès amb la Banca ètica. CUP Aprovada per unanimitat dels 25 membres, amb esmena in voce. Resolt Enllaç


Xina Quars blanc pedra cuina taulell fabricants, proveïdors, fàbrica, a l'engròs - Lianyuxing pedra\nTaulell de cuina pedra de quars blanc\nBlanc CountertopProfessional de cuina de pedra de quars en qualsevol processingStone llosa/qualsevol tall a mida en tileStone medalló/raigs d'aigua, mosaicCountertop, cim de vanitat, taula topStairs, columna ect. L'ÚS PRINCIPAL DE Q\nLianyuxing Stone és un del millors Xina Quars blanc pedra cuina taulell fabricants i proveïdors, benvinguda a comprovar preu per taulell de cuina pedra de quars blanc massiva amb nosaltres i rep Mostra gratuïta de nosaltres, o millor preu a l'engròs i moda populars d'alta qualitat i venda calenta i Quars blanc pedra cuina taulell fabricator de nosaltres.\nProfessional en qualsevol processament\nPedra, llosa/qualsevol tall de rajoles de mida\nPedra medalló/raigs d'aigua, de mosaic\nTaulell de cuina, dalt de vanitat, de sobretaula\nEscales, columna ect.\nEs pot utilitzar àmpliament en edificis públics (hotels, restaurants, bancs, hospitals, exposicions, laboratori, etc.) i família decoratrion (taulell de la cuina, pica, rajola, taulells, taula de menjador, taula de cafè, marcs de les finestres, porta butxaques, etc.) és un material de decoració bona inerior de contaminació no radioactius, mediambientalment sostenibles i reutilitzable verd nova construcció.\nQ: com aconseguir una Mostra?\nR: l'ordre Mostra és acceptable. Pls en contacte amb nosaltres i assegurar-se que Mostra t necessita.\nQ: què passa amb el temps líder?\nA: en general, el principal temps és aproximadament de 15 a 25 dies. Però cal confirmar el termini de lliurament exacta amb nosaltres com a diferents productes i ordre diferent quantitat tindrà diferents temps líder. Gràcies per la teva col·laboració amablement amb antelació.\nQ: com sobre l'embalatge i enviament?\nA: Normaly, disposem de cartró i escuma d'envasament. Si teniu altres requisits especials, contacti amb nosaltres pleasefeel.\nQ:Can tinc propis logol sobre els productes?\nA: que està bé tenir el seu propi logol sobre els productes. Contacteu amb nosaltres per assegurar-se el detailedthings abans de posar ordre.\nQ: com sobre el servei postvenda?\nA: anem a ser en línia tot el dia. Qualsevol pregunta, si us plau no dubti en contactar amb nosaltres, tot el possible per ajudar-lo.\nHot Tags: blanc Quars pedra cuina taulell, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, employed a l'engròs, barat, granel, popular, moda, millor preu, qualitat, venda calenta, mostres gratuïtes\nPedra de quars Artificial venes negre taula Tops\nTaulell de pedra de quars de color\nLloses de pedra de quars de Color marbre blanc de Ca...\nVerd pedra de quars va desencadenar


Es ratifica al Plenari que l'escola de música municipal s'ubicarà a Can Fargues\nAl plenari de districte de dimarts es va ratificar el Pla especial urbanístic que permetrà ubicar l’escola municipal de música a la masia de Can Fargues.\nL'oposició força un debat sobre el mur de la Ronda del Guinardó\nEl grups de l’oposició a l’Ajuntament de Barcelona, han aprovat una proposició en què s’acorda estudiar la viabilitat econòmica i tècnica d’un projecte alternatiu a la urbanització del mur del viaducte de la ronda del Guinardó.\nAprovació provisional del projecte del Parc dels Tres Turons\nLa comissió d’Urbanisme de l’Ajuntament ha aprovat de manera provisional la modificació del Pla General Metropolità en l’àmbit dels Tres Turons. Els propietaris dels gairebé 300 habitatges afectats per la creació del parc podran decidir en quina fase del procés abandonen casa seva i en quines condiciones ho faran.\nPolitica, Barcelona Notícia El Carmel\nLa Teixonera i Sant Genís proposats per a la Llei de Barris 2011\nEl districte presentarà Sant Genís dels Agudells i la Teixonera perquè l’Ajuntament els proposi el 2011 com a candidats als ajuts de la Llei de Barris de la Generalitat.\nCampanya d'ERC reclamant Castell de Montjuïc\nActe reivindicatiu per reclamar cessió definitiva i sense condicionants del Castell de Montjuïc\nPolitica, Barcelona Notícia\nL'Ajuntament compra la Masia de Can Fargues\nL’Ajuntament ha recuperat la Masia de Can Fargues. L’operació s’ha dut a terme després d’un procés de negociació amb els propietaris de la casa que ha durat sis anys i on fins i tot ha arribat a intervenir la justícia. Les instal•lacions es faran servir ara com a Escola de Música Municipal.\nPolitica, Barcelona Notícia Horta\nConvergència i Unió denúncia la mala gestió en la construcció d'un pàrquing a la Plaça de Navas.\nMayol aposta per governar amb consens ciutadà\nDes d'ICV volen fer que els processos participatius prenguin més protagonisme alhora de respresntar als veïns.\nPolitica, Barcelona Notícia Font del Gos\nLa Vall d'Hebron cap al 2010\nDebat de canditats per a les eleccions municipals amb la participació de Jordi Cornet (PP) i Maite Fandos (CiU)\nPolitica, Barcelona Notícia La Vall d´Hebron\nPresentació campanya joves ERC i decles Portabella Montjuïc\nERC parla del castell de Montjuïc\nDecla Portabella futur aeroport\nPresentació alcaldables per ERC a Fabra i Coats


Albert Rivera avisa Mariano Rajoy: "Se'ns esgota la paciència" | Català Digital Cataladigital.cat AMP …\nAlbert Rivera avisa Mariano Rajoy: “Se’ns esgota la paciència”\nLes advertències de Ciutadans al Partit Popular sobre les conseqüències d’incomplir el seu pacte d’investidura, per exemple no apartant aquells alts càrrecs imputats per corrupció, es produeixen gairebé diàriament. Per ara, sense més efecte que l’enuig de Cs davant el que consideren un menyspreu a l’acord subscrit entre les dues formacions. Una guerra cada vegada menys freda. Amb el ressò encara molt viu de la declaració de Francisco Granados, esquitxant a Esperanza Aguirre, Ignacio González i Cristina Cifuentes per presumpta corrupció, Albert Rivera ha elevat el to per subratllar que “li està esgotant la paciència”.\nNo ha aclarit, en la seva intervenció davant el grup parlamentari de Cs al Congrés, fins que fa està disposat a aguantar. No només per aquestes noves sospites de corrupció. Una de les reclamacions de les últimes setmanes per aprovar els pressupostos generals del 2018, imprescindibles per a la supervivència de l’Executiu popular, és que el PP a part a la senadora Pilar Barreiro, imputada recentment en el cas Púnica. “Seria absurd que per una qüestió personal o partidista, els seus nervis pels casos de corrupció, posen en escac l’estabilitat d’Espanya”, ha afirmat el dirigent liberal.\nUn ull posat al PNB\nEn l’anàlisi que ha fet de la conjuntura política, Rivera ha instat el PP a que aclareixi si es va a apropar al PNB per garantir-se el seu suport als pressupostos, donant suport entre altres coses la tramitació del nou estatus polític que plantegen per a Euskadi. Sobre aquesta iniciativa, precisament, Cs preguntarà en la sessió de control al Govern a la vicepresidenta Soraya Sáenz de Santamaría que aclareixi la seva posició sobre “el pla Ibarretxe 2”.\n“Estem farts de demanar perdó per ser espanyols, per voler igualtat i per defensar que tots vam decidir el que passa a Espanya” i no per barris, províncies o autonomies, ha recalcat Rivera, qui hores després ha escrit al seu compte de Twitter: ” el bipartidisme se sent més còmode cedint privilegis davant els nacionalistes que arribant a acords per la igualtat i la solidaritat amb Ciutadans “.\nEl bipartidismo se siente más cómodo cediendo privilegios ante los nacionalistas que llegando a acuerdos por la igualdad y la solidaridad con Ciudadanos. https://t.co/5msDwLliH9\n— Albert Rivera (@Albert_Rivera) 13 de febrero de 2018\nEl xoc entre liberals i conservadors ha tingut altres escenaris. El portaveu parlamentari de Cs, Juan Carlos Girauta, ha retret amb duresa a PP i PSOE que vetin l’obertura d’una comissió d’investigació parlamentària de l’atemptat gihadista de Barcelona. Si en els atemptats de l’11 de març es va obrir una comissió d’investigació per unanimitat ¿per què havia de ser aquesta diferent? Qui té por que s’investigui això? “, Ha plantejat.


6 detinguts a Badalona, un d'ells membre de Llibertat.cat | Enfocant\nInici / 6 detinguts a Badalona, un d'ells membre de Llibertat.cat 6 detinguts a Badalona, un d'ells membre de Llibertat.cat 15.06.2012 Durant el dia d'avui efectius dels mossos d'esquadra han detingut a sis persones que van participar a la vaga general del 29 de març passat. Els detinguts formen part de diverses organitzacions, com la Confederació Nacional del Treball, les Candidatures d'Unitat Popular, el Moviment de Defensa de la Terra i fins i tot del portal d'informació Llibertat.cat. Aquest mateix portal, d'on treiem aquesta notícia que us reproduïm d'urgència, anuncia la convocatòria d'una concentració de suport per avui dia 15 de junya a les 18 hores davant la comissaria de Badalona. Els Mossos d'Esquadra han detingut aquest divendres fins a sis persones que van participar a la vaga general del 29 de març passat. Un d'ells és membre de Llibertat.cat, així com de la CUP i d'altres entitats com Veu Pròpia, en defensa de l'acollida en català.


Crea la teva pròpia jungla urbana!\nHem descobert Colvin, una floristeria online que us ajudarà a portar un tros de natura a casa. Nosaltres ja estem creant un jardí a casa, voleu fer-ho també?\nTime Out en col·laboració amb Colvin divendres 23 d’octubre 2020\nUs agradaria poder connectar amb la natura sense sortir de casa? Doncs no us preocupeu perquè hem trobat una forma de crear la vostra pròpia jungla urbana! Colvin Jungle, la submarca de la floristeria online Colvin ofereix una gran varietat de plantes que s’adapten a cada casa, amb més llum o menys, si teniu molt espai o no, o els colors i sensacions que busqueu.\nI és que les plantes no són només un element de decoració, sinó també un element que aporta vida a les nostres cases i ens permet connectar amb la natura. Una connexió que és difícil de trobar en les grans ciutats però que ens ajuda a portar una vida més saludable. Per això també és una tendència muntar-se un jardí propi dins de casa. Però no us espanteu perquè fer-ho és molt més fàcil del que sembla. Us expliquem com!\nEl procés és senzill, anar a la web de Colvin, escollir la planta que millor s'adapti al que busqueu, escollir un test, i directa dels agricultors a la vostra casa. Així de fàcil! I no tingueu por que se us morin les plantes, ja que la floristeria us dona consells i instruccions per la cura de les plantes, una garantia d'un mes i, per aquells que necessiteu més ajuda, la figura de la 'Plantiatra', una coach de plantes que us resoldrà tots els dubtes perquè les vostres plantes llueixin perfectes!\nSi encara no esteu segur si els vostres salons són el lloc idoni per posar una planta, continueu llegint, perquè amb Colvin, qualsevol racó és perfecte per començar una petita jungla urbana!\nUna planta per cada racó\nA vegades no és necessari tenir molt espai per poder crear un jardí i és que hi ha plantes de totes les grandàries per adaptar-se a cada superfície i racó. Des de les més petites que fan uns 20 centímetres i es poden col·locar en una prestatgeria al costat dels nostres llibres preferits, fins a les més grans que passen del mig metre. Quina s'adapta millor al vostre espai?\nPlantes per adults, nens i… mascotes?\nMalgrat que us pugui semblar estrany hi ha plantes que són més aptes que altres per les nostres mascotes. I és que si teniu gats o gossos us haureu trobat amb alguna de les vostres apreciades plantes mossegades. Gràcies a Colvin ja no us haureu de preocupar per la salut de les vostres mascotes, ja que ofereixen plantes pet-friendly que també es porten bé amb els més petits de la casa.\nPer nivells de dificultat\nSi mai heu tingut una planta o si sempre se us moren, no heu de preocupar-vos perquè Colvin ofereix plants de tots els nivells de dificultat. Des d'aquelles que són súper fàcils de cuidar i així poder iniciar-se, fins aquelles plantes que necessiten més atenció pels més erudits. Però tranquils, que si us agrada una que necessita més cuidats no és cap problema perquè cada planta ve amb la seva guia de cures. Al final us acabareu convertint en uns experts de les plantes! I si encara necessiteu més ajuda, segui-los en les xarxes socials per descobrir consells i secrets de les plantes.


El llenguatge i el raonament - Apunts\nEl llenguatge i el raonament\n29 de desembre de 2003\nUna de les discussions més interessant a la que he estat present últimament es a aquesta de Barrapunto. A partir d’un article sobre la posibilitat de que un tènue autisme sofert per Einstein i Newton els hagués donat la possibilitat de raonar abstractament amb imatges i no amb paraules s’ha arribat a una discussió directa sobre el poder del llenguatge en el raonament, realment divertit, interessant i molt apassionant.\nAquest aspecte del llenguatge el vaig trobar per primera vegada a Unamuno, al seu llibre “El sentimiento trágico de la vida”, on, entre d’altres coses, ens parla de la importància del llenguatge per a portar a terme el raonament abstracte. En Montaigne, en els seus “Assajos” també vaig veure algo semblant, quant diu que “el raonar es parlar amb mi mateix”. I així es ¿Com raonariem sense un llenguatge?\nNo vaig a repetir totes les opinions donades a aquesta discussió, que encara continua i que us recomane seguir i inclús participar, però bàsicament m’he trobat amb la impossibilitat de que un ser humà puga pensar abstractament sense paraules. Podem pensar i raonar sobre una taula, sobre el seu passat i el seu futur, utilitzant imatges d’un arbre o de la taula, pero necessitem paraules per relacionar-les i explicar-nos com i perque l’arbre ha canviat a taula. Inclús amb pensaments totalment abstractes, com la idea de llibertat, la idea d’existència o del infinit s’em fa impossible d’imaginar com podrien ser pensats sense paraules.\nTenim doncs pensaments de tipus més primari, on les idees son més representables com a imatges, per exemple el cèrvol que vas a caçar per a menjar-te necessita un pensament molt poc astracte, primari, quasi de tipus animal. Pero més ellà d’aquest tipus de pensaments, quan el nivell de l’abstracció en el raonament s’eleva, m’es impossible pensar sense paraules. I la discussió porta a termes (veure una resposta d’en Yonderboy) on s’afirma que estudis recents parlen de la possiblitat d’un pensament no tant primari, inclús totalment abstracte, sense l’us de paraules, encara que personalment dubte que puga a arribar a un nivell d’abstracció normal.\nEncara que, si segons l’article que ha generat la discussió, Einstein o Newton tenien un lleu autisme que els provocava el poder pensar abstractament amb imatges, igual no sols s’arribe al nivell de pensament abstracte normal com quan s’utilitza la paraula sino que inclús es puga superar al utilitzar sols imatges. Es una idea molt interessant, encara que prou especulativa, com quasi totes les que parlen de com era i que feia i que deia una persona que porta anys morta.\nLa naturalitat de les coses


Disseny | Disseny Crític\nEl disseny és una paraula molt difusa. No té uns límits marcats. Podem classificar el disseny en diferents variants, de fet, necessitem fer-ho. Però realment aquestes variants es trepitgen. Pots fer una web o un banner, sent dissenyador gràfic o audiovisual. De la mateixa manera passa quan un il·lustrador col·labora en una col·lecció de moda. Hi ha mil casos.\nLa paraula disseny té una definició per defecte:\nm 1 Representació gràfica i càlcul de les dimensions d’un objecte a fi de definir-lo unívocament i fer-ne possible la construcció.\n2 Activitat encaminada a aconseguir la producció en sèrie d’objectes útils i bells.\n3 disseny curricular ENSENY Organització dels objectius, el contingut, els mètodes educatius i les estructures d’ensenyament i aprenentatge que constitueixen el currículum escolar.\n4 disseny gràfic Grafisme.\nDefinició del Diccionari de la Llengua Catalana\nPerò aquesta definició no toca ni la superfície del mot. Què és el disseny? un procés o una actitud. On acaba i on comença? La paraula disseny no és sinònim de bonic, de elegant… és sinònim de idea, concepte i formalització. Una formalització lletja és tan o més vàlida que una de bonica.\nLa societat no té una visió clara del disseny, però això no és un problema. Jo no sé com treballa un controlador aeri o quina és la seva forma de treballar, però no és important, lo realment important és que faci la feina, i així, que tot funcioni correctament.\nCom entenen el disseny no és important, lo realment important és com l’entens tu.Nosaltres som els responsables de definir el disseny. La opinió aliena sol és soroll. Per educar la societat primer tens que educar-te tu.\nEtiquetat Concepte, definició, disseny, percepció, societat