La llum càlida del migdia s'escolava a través d'una finestra enreixada de l'Eixample a l'habitació de les bessones, mentre elles, encara empijamades, jugaven a la part de dalt d'una llitera, estranyament silencioses. Hi havia un escampall de joguets damunt del cobrellit de floretes: nines vestides de princeses que ballaven lentament un vals, seguint un compàs que només elles sentien, un osset de peluix assegut a un tron reial de color porpra i uns dofins diminuts amb una armadura de paper de plata arrenglerats els uns al costat dels altres com si volguessin protegir la cort d'una amenaça invisible.\nDe tant en tant, una de les bessones agafava el relleu als guaites i, després de desentumir peresosament els braços, s'acostava a la barana de la llitera i mirava cap al terra amb un somriure ensonyat; però el monstre seguia immòbil a l'indret que, des d'allà dalt, els semblava una fossa, sense esma per tornar a intentar un altre assalt al castell.\n- Monstre pudent, monstre pudent, ja no et fas tant el valent!!\nDe sobte, aquell joc ja no els semblava divertit. Quedava lluny el primer atac, en què l'enemic s'havia enfilat escales amunt fins a precipitar-se damunt de la fortalesa. Aleshores sí que s'havien hagut de defensar! Durant un moment, tot havia estat confusió. Els xiscles de les menudes ressonaven per damunt de les rialles ferotges de l'atacant, quan, tot d'una, unes manetes blanques havien empès el monstre daltabaix del castell. Un cop sord i tot s'havia acabat. Victòria.\nPerò d'allò ja feia molta estona. Aviat les cridarien per dinar. De seguida van veure com la mare obria la porta, que va quedar-se encallada a mig camí per culpa d'un objecte pesat. Quan la dona va irrompre a l'habitació va sentir els alegrois esvalotats de ses filles abans i tot de veure-les: la llum que entrava per la finestra l'havia enlluernat i havia hagut de tancar els ulls. Segurament, s'hauria estimat més no obrir-los. Als seus peus, un cos de noia. Els llavis exsangües, la mirada perduda. En un no-res les bessones s'havien abocat a les escales. La mare va allargar el braç tot indicant-los que s'esperessin, però ja era massa tard. Amb un saltiró, es van plantar al costat de la mainadera. Se la miraven, indecises, sense saber si dir-li que el joc ja s'havia acabat.\nAnònim 6 de març de 2012 a les 17:42\nm'has matat. veus moltes pelis de terror ultimament,no...?\njo feliç recordant com jugàvem natros a la llitera i la pilota/bola-uix imaginària.... i zas!\nEutrapèlia 6 de març de 2012 a les 17:48\nNo he vist cap pel·li de terror, un llibre de contes que vaig llegir que em va influir molt en aquest sentit i volia provar què se sent explicant aquestes coses tan fortes, però ara ja me'n dono per satisfeta, vull provar altres coses, encara em dura l'impacte del conte de l'elefant blanc. Vaig decidir no pensar ni un segon en la nostra llitera ni en els calcetins ni res, havia de ser una altra habitació! Ja t'explicaré d'on ha sortit l'escenari, si vols, però no és la nostra preciosa llitera amb olor de fusta i cobrellit de quadrets.\nviatges325 EUA278 experiències240 Massachusetts230 Boston215 literatura203 país139 menjar101 regne unit97 Londres87\nmuseus85 universitat77 estacions57 festa57 tradició57 política49 art48 cultura48 història48 llengua43 natura40 casament33 arquitectura30 terrassa30 Nova York26 música26 Barcelona25 Glopades de riu22 teatre18 Itàlia16 Los Àngeles16 casa16 ciència16 manualitats16 Espanya12 poble12 religió11 ARDIT10 Alemanya9 Chicago9 Bèlgica8 Japó8 embaràs8 san francisco8 Toronto7 Florida6 Washington D.C.6 Holanda4 Polònia3


Alliberar Catalunya és la revolució de les nostres vides | Beseit i una mica de xirigol\nPublicat el 29 juny 2020 per admin\nAquest cap de setmana ha fet deu anys de la sentència del Tribunal Constitucional espanyol contra l’estatut promogut pel president Pasqual Maragall i mil dies del referèndum d’autodeterminació del primer d’octubre de 2017.\nL’eslògan que encapçala aquest editorial és una adaptació del que els xiquets d’Hong Kong enarboren en la seua lluita contra el poder xinès. I, evidentment, el ‘Catalunya’ a què faig referència no l’hauríeu d’entendre com les quatre províncies espanyoles que se n’han quedat el nom o, en tot cas, no com si el projecte de fer lliure immediatament el Principat, això que es pot fer ara ja, no significàs alhora obrir la porta a la llibertat de la resta del país, de Salses a Guardamar i de Fraga a Maó. El cas és que no se m’acut cap eslògan més sincer per a definir tot això que centenars de milers de ciutadans vivim encara avui. Perquè els dos conceptes que s’hi barregen cada dia que passa és més evident que van connectats. Això és una revolució que va més enllà del canvi de fronteres, però al mateix temps el canvi de fronteres és, avui i ací, l’única manera de fer la revolució, de canviar la manera com els ciutadans ens relacionem amb el poder.\nEstic segur que gairebé tots heu sostingut en algun moment una conversa en què algú s’ha preguntat amb estupefacció si els jutges del Constitucional espanyol no eren conscients de què desencadenaven amb aquella decisió. Perquè l’explosió de forces alliberadores que va provocar la sentència és tan intensa i duradora que sembla impossible que no se n’adonassen. La transformació que aquella sentència ha fet de la societat catalana és un big bang polític amb poques comparacions al món. Res d’allò que érem el dia abans ja no ho som avui ni ho tornarem a ser mai. Perquè el país, com a cos social, va optar pel camí de la confrontació i de la batalla definitiva, no pels pegats. I això diu molt del cansament de la nostra societat. Ningú no fa una revolució, amb els costs que té, si pot resoldre la situació amb una reforma i aquesta és una de les claus per a interpretar tot això que passa.\nNo és que el camí de la reforma no s’haja intentat ni s’intente encara. Artur Mas va ser el primer, pactant amb Zapatero. I, després de la proclamació de la independència i el 155, la temptació dels partits polítics d’acomodar-s’hi ha estat enorme i ens ha dut a la confusió que regna avui. Amb aquesta obsessió pel ‘govern efectiu’, el PDECat i ERC han volgut posar el fre al moviment i han aconseguit, realment, de sembrar una notable confusió.\nLa formació del govern efectiu va ser un gran error estratègic perquè va canviar la lleialtat al mandat del Primer d’Octubre i el dret d’autodeterminació per la lleialtat a un pacte de cúpules que tan solament tenien en comú la voluntat d’aprofitar el govern per a consolidar el projecte hegemònic del partit mirant de destruir el soci. I malgrat els esforços impossibles del president Torra per introduir-hi un poc de seny, aquest ha estat el panorama que hem viscut els darrers anys. Decepció rere decepció i passos enrere constants. Quan no era la negativa de recuperar el govern legítim, era el pacte infame amb els botxins a la Diputació de Barcelona. Quan no era la incapacitat que el parlament reaccionàs a la sentència contra els presos del procés, era l’apuntalament d’Espanya, en la seua pitjor crisi, regalant els vots a Pedro Sánchez; o la violència dels Mossos contra els manifestants que volien allò que el govern deia voler.\nTanmateix, el carrer i les victòries judicials de l’exili, treballades i planificades com no s’ha fet en cap cas a l’interior, han mantingut el procés dempeus. Això i la intransigència espanyola. I ara l’evidència que les eleccions catalanes són a punt, sembla que ha posat fi al període post-155 i les seues regles narcotitzants. El resultat de les eleccions a l’ANC, els debats sobre la necessitat de superar els partits o la trencadissa del PDECat i la reconfiguració de Junts per Catalunya són fets molt significatius.\nQuin serà el mecanisme que funcionarà no ho sap ningú, encara. Ni podem saber amb certesa si n’hi haurà cap que funcione. Però les eleccions autonòmiques catalanes, que alguns ja veien guanyades per la moderació i l’acomodament, de sobte sembla que poden representar el contrari. En el debat que dijous Elisenda Paluzie va sostenir amb els subscriptors de VilaWeb, ella mateixa recordava que el referèndum del Primer d’Octubre no era previst i en canvi va catalitzar el projecte que d’ençà de fa deu anys, pel cap baix, la majoria de la societat catalana intenta d’acomplir. Veurem si la sorpresa es repeteix.\nHi ha, observadors polítics, analistes, que encara viuen obsessionats en el vell estil de la política institucional, convençuts que els vots tenen amo i que un polític se’ls enduu d’ací cap allà com si fossen una maleta. Aquesta gent mira l’escenari polític més obsedida pels balls de sigles i aliances que no per la voluntat dels votants. Però això no és així. Ja no ho és en bona part de la gent d’aquest país que ha optat, malgrat la gran majoria dels polítics, per fer de la independència la revolució de les nostres vides.\nCom recordava Thomas Harrington en aquesta entrevista de fa dos anys, que hauria de ser de capçalera, aquest país és extraordinàriament insensible a la mediatització de la política, el gran mal que afecta la democràcia al món. I de fet el desembre del 2017 els ciutadans ja ho van demostrar fent guanyar a l’independentisme unes eleccions que havien estat dibuixades i dissenyades al mil·límetre perquè les perdés. És cert que no va servir de gran cosa, perquè la burocràcia partidista s’hi interferí de seguida. Però aquest 2020, quan han passat tantes coses que tot es veu molt més clar, l’envit unilateral i la confrontació oberta amb l’estat espanyol poden ressorgir i afermar-se allà on alguns encara no són capaços d’imaginar-s’ho. Segurament perquè no poden entendre que per a molta gent, per a molts de nosaltres, les sigles i els eslògans, els apriorismes, les velles concepcions, han deixat de tenir sentit enmig d’aquesta revolució de les nostres vides. Que no la vivim com un conflicte més ni com una opció temporal, com un debat normal i corrent. N’estarem pendents.\nPS. Les notícies que arriben de Perpinyà no poden ser més dolentes, amb la victòria del candidat de l’extrema dreta. El sistema electoral de doble tanda té també aquestes conseqüències lamentables, però la veritat és que la capital del nord ja feia unes quantes eleccions que s’acostava a la tragèdia. Tanmateix, cal que tothom tinga present que en les nostres societats hi ha sempre dos mons en conflicte, dues tendències marcadíssimes. I la nostra Perpinyà, la Perpinyà digna i democràtica, mereix avui més que mai el nostre suport.\nDaily report on coronavirus\nEvery day at 22.00 you can receive in the mail a summary of the most important facts of the day related to the Covid-19 and additional information of interest.


Instagram amplia les seves mesures de seguretat per recuperar comptes piratejats\nPublicat 18/6/2019 17:16:06CET\nMADRID, 18 Juny (Portaltic/EP) -\nInstagram està engegant dues mesures de seguretat per recuperar un compte piratejat que consisteixen a introduir una verificació d'identitat amb un codi de sis dígits des de la mateixa app i a assegurar que les persones no perdin els seus noms d'usuari.\nSegons ha confirmat Instagram a Europa Press a través d'un comunicat, la xarxa social està provant un nou mètode de seguretat per facilitar la recuperació de comptes piratejats. Abans per recuperar un compte calia emplenar un formulari o ser notificat per un correu electrònic, però la nova iniciativa proposa una solució interna a l'app.\nLa nova experiència 'in-app' de recuperació de compte d'Instagram "farà més fàcil l'inici de sessió així com la recuperació del compte", segons ha explicat la companyia en el comunicat.\nA l'hora de provar d'entrar en un compte reiterades vegades amb una contrasenya incorrecta o prement el botó d'"ajuda", la mateixa aplicació enviarà un codi de sis dígits al número de telèfon o correu electrònic vinculat amb el compte per verificar-ne la identitat i accedir al compte.\nQuan el propietari hagi recuperat el control sobre el seu compte, Instagram prendrà "mesures addicionals per assegurar que cap hacker no pugui utilitzar els codis que s'enviïn a l'adreça de correu electrònic o número de telèfon per accedir al compte des d'un dispositiu diferent".\nAquest nou mètode garantirà que els usuaris puguin recuperar el seu compte fins i tot si un intrús ha canviat el nom d'usuari i les dades de contacte.


Nova edicio del ‘Vols llegir?’ a la ràdio, amb Marc Moreno, Mireia Rubio i Isabel Casas | Ràdio Igualada\nNova edicio del ‘Vols llegir?’ a la ràdio, amb Marc Moreno, Mireia Rubio i Isabel Casas\nNova setmana d’emissió del programa d’actualitat literària ‘Vols llegir?’. Aquest divendres dia 5 a Ràdio Igualada a les 20:10h (103.2 fm – radioigualada.cat).\nTot seguit, entrevista a la periodista i escriptora vilanovina Mireia Rubioque emprèn una ‘travessia’ a Verkami per publicar la seva segona novel.la. Rubio ha iniciat una campanya per buscar finançament col·lectiu per publicar la novel.la titulada ‘El tiempo del negro’. Ho fa per mitjà de la plataforma Verkami, oberta a idees i projectes de creadors i artistes innovadors.


Important revés per a Ada Colau amb una iniciativa estrella\nAda Colau fa marxa enrere respecte els concerts als balcons de Barcelona\nAquest dissabte, l'alcaldessa ha confirmat que els concerts als balcons quedaven cancel·lats pel «malestar» generat\nper Júlia Navarro / ACN dissabte, 2 de maig 2020 - 10:24h | Actualitzat a 02/05/2020 14:14h\nL'alcaldessa havia assegurat aquest matí que no suposaria cap cost per l'Ajuntament | Catalunya Diari\nACTUALITZACIÓ 2/5/2020 14.10 HORES\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha decidit cancel·lar els concerts als balcons de 'Barcelona, ens en sortirem', després de l'allau de crítiques i cancel·lacions d'alguns dels artistes que hi havien de participar. En un missatge a les xarxes socials, l'alcaldessa ha dit que han pres aquesta «difícil decisió» després del «malestar generat», però ha defensat que el concert «naixia d'una voluntat compartida de fer un acte públic d'agraïment i esperança».\n«Vull que el teixit cultural de Barcelona sàpiga que a l'actual govern municipal som molt conscients de les dificultats per les quals està passant el sector», ha dit. L'alcaldessa, però, també ha advertit que «una cosa són els dubtes i crítiques» i l'altra «la política de linxament».\nDiversos artistes s'havien desmarcat de la iniciativa\nSopa de Cabra, Txarango i Els Catarres han anunciat que renuncien a participar 'Barcelona ens en sortirem', en què una vintena llarga d'artistes tocaran des de balcons i terrats el 9 de maig per l'alt cost de la iniciativa, de 200.000 euros aportats per l'Ajuntament. En un fil a Twitter, Sopa de Cabra considera que el cost és «desproporcionat en el context d'aquesta crisi que està afectant de forma dramàtica a gran part de la societat». «Aquest és un moment per fer un nou món possible, i les formes són tan importants com el fons», afegeix.\nSeguint a Sopa de Cabra, molts altres artistes han decidit donar-se de baixa d’aquesta iniciativa. Per això, el consistori d'Ada Colau ha assegurat aquest dissabte que el concert «no tindrà cap cost per a l'Ajuntament». Finalment, l'Ajuntament ha dit que seran les productores El Terrat i Mediapro les que «assumiran el projecte sense que tingui cap cost per a l'Ajuntament».\nResposta de l’Ajuntament de Barcelona\nEn un comunicat, l'Ajuntament ha dit que el projecte «està pensat com un esdeveniment singular d'homenatge i record des de la ciutat a la gent que ens ha deixat aquests dies a causa de la covid-19» i també per «insuflar ànims a la gent que està resistint el confinament en un moment delicat». Segons ha afirmat el consistori, en la presentació de la iniciativa dijous es va informar, «amb els criteris de transparència habituals, del cost mínim que suposa organitzar tècnicament i logísticament un esdeveniment artístic i audiovisual d'aquestes característiques».\nL'Ajuntament ha indicat que 'Barcelona, ens en sortirem' és una producció audiovisual «tècnicament complexa, amb múltiples escenaris i molts artistes» i que la voluntat de l'organització és «produir un programa de televisió impecable tècnicament, amb un so i una imatge a l'alçada dels artistes que en formen part». Per aquest motiu, explica el consistori, els costos anaven «bàsicament a la producció tècnica, sense els marges que les productores cobrarien en esdeveniments similars. Amb tot, i arran de les crítiques, l'Ajuntament ha informat que El Terrat i Mediapro assumiran el cost del projecte.\nSopa de Cabra, Txarango i Els Catarres van anunciar divendres que renunciaven a participar a 'Barcelona ens en sortirem'. En un fil a Twitter, Sopa de Cabra considerava que «el cost és desproporcionat en el context d'aquesta crisi que està afectant de forma dramàtica a gran part de la societat». «Aquest és un moment per fer un nou món possible, i les formes són tan importants com el fons», afegia el grup.\n«La majoria dels professionals d'aquest sector, igual que molts altres, ens trobem en una situació d'un daltabaix sense horitzó, que ens ha abocat a la ruïna», afirmava el grup liderat per Gerard Quintana, que va defensar que era el moment «d'un acte humil de dol i d'esperança per homenatjar els que han marxat sense un adéu i als que han vist marxar els seus sense poder-los acompanyar».\nEl líder d'Els Pets, Lluís Gavaldà, va explicar també que va declinar participar-hi perquè en la proposta se li va deixar clar que no escatimarien en pressupost mentre renunciaven a pagar als artistes. D'altra banda, Els Catarres van informar que desconeixien el cost del concert i que se n'havien assabentat pels mitjans, tot i afirmar que no dubtaven que la iniciativa s'impulsava «des de la millor de les intencions». El grup va detallar que se'ls va plantejar que el concert seria una «iniciativa consensuada» i amb un «pressupost mínim sumat a la bona voluntat dels músics per participar-hi».\n«Al final, creiem que no és ni un festival consensuat ni amb un pressupost mínim», van lamentar en un comunicat fet públic també a través de Twitter. Txarango assenyalava, per la seva banda, que els 200.000 euros «es podrien destinar a acompanyar iniciatives més regeneratives i sostenibles per un sector com el nostre on creadors i músics estan en situació de ruïna» i aclarien que el cost de la seva actuació era de 1.500 euros.\nL'artista Clara Peya va assegurar a Twitter que no entenia el cost total del projecte en relació amb el que es proposava que cobressin els artistes i que per això hi havia renunciat. «Cal que actes com aquests es facin respectant la voluntat solidària, el context actual i la precarietat en la qual ja vivim des de sempre el sector de la cultura», afirmava.\nPer la seva banda, Suu, que en el moment de la renúncia ja havia gravat la seva participació en el concert, va afirmar a Twitter que en tot moment havia entès que «la participació de les treballadores, no només músics, era totalment altruista».\n«Desconeixíem l'aportació econòmica de l'Ajuntament», va afirmar, afegint que malgrat que és «evident que les institucions públiques han d'invertir en cultura», el repartiment no els semblava just. En el concert, hi ha previstes actuacions de Joan Manuel Serrat, Stay Homas, Sílvia Pérez Cruz, Manolo García, Marina Rossell, Maria del Mar Bonet, Antonio Orozco, Amaya, Roba Estesa, Sidonie, El Niño de la Hipoteca, Dorian, Joan Dausà, i Koers, amb dues més de Coque Malla i Leiva, enregistrades des de terrats de Madrid.\nBarcelona Música Ada Colau Ajuntament de Barcelona


1 Intercanvi de derivats Bitcoin número u\n2 Establert en dòlars americans\n3.1 Tradestation ofereix accés als contractes de futurs CME i CBOE, amb requisits de marge i tarifes comparativament baixos.\n4 Millors CFDs Crypto\n5.1 AvaTrade ofereix un comerç aprofitat de CFDs de criptomoneda a través de Metatrader i plataformes propietàries.\n6 Els millors CFD de Forex\n7 1 Corredor\n7.1 1Broker és una plataforma de bitcoins totalment anònima per al comerç de mercats forex i CFD. Registra’t amb un correu electrònic i comença a negociar a l’instant.\n8 Millors opcions: derivat\n9.1 Deribit és la primera i més gran plataforma de negociació d’opcions de Bitcoin, que també ofereix una sòlida oferta de futurs i mercats spot de bitcoins. Els comerciants nord-americans són benvinguts.\n10 Millor marge spot: Bitfinex\n11.1 Bitfinex lidera el paquet en termes de liquiditat, ofereix comptes de marge en nombroses criptomonedes, les comissions són baixes i fins i tot ofereixen un mercat de préstecs que es pot utilitzar com a cobertura interessant per als titulars de bitcoins..


L'associació Todos En Azul acusa el Ministeri d'Educació de denegar enguany unes ajudes que consideren “bàsiques” per la teràpia del seus fills\nUn grup de pares de nens i nenes amb autisme han fet arribar la seva reivindicació al ple de l'Ajuntament de Tarragona CEDIDA\nDimarts, 14 Gener 2020 16:33\nMés de 50 famílies amb nens i nenes amb autisme dels centres d'educació especial Estela, Sant Rafael i SOLC de Tarragona s'han quedat enguany sense dues beques MEC de reeducació, la pedagògica i la de reeducació en el llenguatge, que atorgava cada any el Ministeri d'Educació. Segons la Fundació Estela de la Xarxa Santa Tecla, -que gestiona aquest centre d'educació especial-, tècnics del Ministeri els van argumentar que consideren “que aquests serveis ja els proporciona el mateix centre educatiu i, per tant, en assistir a un centre privat, ho han d'assumir els pares”. En el cas d'aquest centre, es dona la paradoxa que el govern espanyol només ha atorgat les beques a les famílies que combinen l'escolarització entre l'Estela i una altra escola pública i, en canvi, ha denegat les ajudes a aquelles que només porten els seus fills a l'Estela, és a dir, que pateixen un grau d'autisme més sever que les altres.\nDes de l'associació Todos En Azul de Tarragona, que dona suport a famílies amb infants amb Trastorn de l'Espectre Autista (TEA), han mostrat la seva “indignació” per les raons facilitades pels tècnics del Ministeri. En concret, li recorden que “les beques MEC t'ajuden a seguir treballant per al teu fill, en serveis extraescolars de reeduació per a teràpies per als infants amb autisme sever” i afegeixen “les beques MEC són molt importants per a ells perquè permeten millorar les teràpies personals”. Les famílies afectades consideren “un insult que se'ns compari una activitat extraescolar per a una teràpia amb qualsevol activitat extraescolar convencional”.\nTodos En Azul també recorda que aquestes teràpies extraescolars costen al voltant d'uns 3.000 euros anuals i, que, gràcies a les beques, les famílies poden gaudir-les amb la meitat de preu, especialment aquelles que tenen menys recursos.\nLa Xarxa Santa Tecla ha comunicat a les famílies afectades que presentarà recursos personalitzats -un per cada alumne- amb l'objectiu de poder aconseguir aprovar, almenys, una de les dues beques reeducacionals.\nPer tot plegat, les famílies afectades exigeixen al Ministeri d'Educació que obligui a la tècnica responsable de l'Equip d'Atenció Psicopedagògica (EAP), que ha denegat les seves beques, a reconsiderar la seva postura.


Recapte d'aliments el 5 i el 6 de juny\nEls vilanovins i vilanovines podran tornar a mostrar la solidaritat amb els seus conciutadans\nLa Mesa d'Entitats Socials organitza el seu recapte anual i busca 500 persones voluntàries per fer-lo possible\nCom cada any per aquestes dates, i ja en van quatre, la Mesa d'Entitats Socials de Vilanova i la Geltrú organitza un recapte d'aliments als 24 supermercats de la ciutat que s'hi han adherit. Enguany les dates del recapte són divendres 5 i dissabte 6 de juny, i per fer-lo possible calen més de 500 persones voluntàries.\nL'objectiu és recollir més de 35 tones d'aliments per abastir l'Economat de VNG i altres projectes socials relacionats amb la alimentació de Vilanova. Aquests serveis donen aliments a prop de 2.000 persones cada mes, la meitat dels quals són menors d'edat.\nLes persones que vulguin col·laborar com a voluntàries hauran de cobrir un torn de 3 hores en un dels supermercats adherits al recapte. Per escollir el lloc i l'horari de preferència cal omplir aquest formulari. El formulari també és accessible des de la web de la Mesa d'Entitats Socials de VNG. També es pot confirmar la col·laboració a través del correu electrònic, a recaptemesa@gmail.com, indicant el nom i cognom i un telèfon de contacte.


Mònica Lora: de febrer 2012\nDeclaració institucional en motiu del dia internacional de les dones\nEn ple segle XXI pot semblar anacrònic parlar de desigualtats entre homes i dones, quan la legislació jurídicament i constitucional ha avançat en matèria d’igualtat.\nPerò sovint la igualtat legal no es correspon amb la igualtat real en les diferents esferes de la vida. A la vida quotidiana, a l’accés o permanència al lloc de treball, l’accés a càrrecs directius, la igualtat de sous pel mateix treball .... Són desigualtats fruit d’una societat històricament patriarcal que marca unes relacions de subordinació de les dones respecte als homes, només pel fet d’haver nascut dones.\nL’educació i la socialització de nens i nenes de manera diferent ha comportat una divisió social i sexual de les activitats que totes les cultures han organitzat i organitzen per satisfer les seves necessitats. Aquesta divisió i atribució de tasques marca les diferències i provoca les desigualtats àmpliament conegudes i reconegudes entre dones i homes: de treball, d’utilització de l’espai i el temps, d’ingressos, de reconeixement, de poder, etc.; desigualtats que han desvalorat les activitats realitzades per les dones, les seves formes d’actuar, de pensar, el tipus de relacions que estableixen, el seu cos... Fins al punt de ser les dones les principals víctimes de la violència en qualsevol conflicte, sigui a la llar o en una guerra. En definitiva, en ple segle XXI encara cal continuar treballant fermament i des de diferents àmbits (des de la legalitat, des de l’educació,...) per fer de la igualtat una realitat de les diferents esferes de les vida, tant a la privada com a la pública.\nÉs imprescindible incorporar l’experiència, els sabers i les pràctiques de les dones per tal d’aconseguir un canvi de paradigma que ha de resultar favorable no només per a les dones, sinó per al conjunt de la societat. La incorporació de la perspectiva de les dones permetrà mirar el món d’una manera molt més complerta, perquè representa la meitat de la societat, una mirada per tant, més humana, més d’acord amb els drets civils, polítics i humans de les persones.\nLes dones sempre han treballat, encara que en un entorn invisibilitzat per la centralitat de la producció mercantil com a objectiu econòmic bàsic. El treball assalariat no és tot el treball. S’ha d’acabar amb la confusió entre treball i ocupació i fer visible el treball domèstic i familiar, indispensable per aconseguir el benestar i el desenvolupament correcte de les persones.\nLa doble presència de les dones en els àmbits del treball productiu i reproductiu genera tensió pel repartiment desigual de la càrrega total de treball entre homes i dones a la vida quotidiana.\nCal avançar cap a la consecució d’un model de societat millor organitzat en funció de les necessitats de les persones i que no sigui una sobrecàrrega per a les dones. S’ha de reorganitzar la vida personal-familiar-laboral per tal que les dones deixin de ser gairebé les úniques responsables del treball familiar, domèstic i de cura de les persones. La conciliació dels usos del temps, és un repte col.lectiu prioritari que passa indefectiblement per la corresponsabilitat social i per la implicació d’agents institucionals, empresarials i sindicals.\nLes desigualtats de gènere no són les úniques que cal considerar. L’arribada de les migracions recents posa de manifest la necessitat ineludible de considerar que, a més de les desigualtats de gènere i de classe, cal tenir present les desigualtats d’origen. Les dones immigrades arrosseguen sovint una triple discriminació que cal tenir en compte.\n"Moltes d'aquestes dones són discriminades per la seva pròpia cultura i religió. Algunes d'aquestes dones fugen de països on impera el radicalisme. Per trobar en la nostra terra un lloc millor en viure i poder ser lliures. Pero a causa del descontrol de la immigració i el caràcter invasor de l'Islam, molts llocs del nostre país a part de estar "envaïts" també han pres el control els imans radicals de l'Islam, exercint així una pressió i coacció al entorn social d'aquestes dones. Dones que algunes d'elles, segurament van fugir dels seus països per poder ser lliures, per poder ser DONES amb majúscules i per sentir-se valorades."\nMalgrat tot les dones hem aconseguit avenços importants. Hem començat a impregnar la vida social, política i laboral amb el nostre saber fer i amb la nostra visió en femení. Dones, homes i institucions públiques, conjuntament, hem de continuar treballant per construir una societat més justa, democràtica i sostenible.\nEls poders públics han d’integrar el reconeixement de l’existència de dones i homes al conjunt de les seves polítiques, per tal que aquestes responguin a les realitats, oportunitats, necessitats i expectatives dels dos sexes, i, alhora, tenir en compte que la igualtat legal i real, així com els canvis necessaris per millorar la societat han d’impactar positivament sobre el conjunt de la població, sobre les dones i sobre els homes. Es tracta de planificar, executar i avaluar polítiques, a partir del concepte d’igualtat i equitat, tot donant valor a les aportacions de les dones en la construcció, el manteniment i la transformació de la societat.\nDes de l’Ajuntament de Mataró volem expressar el nostre compromís per:\nTreballar per la incorporació de la perspectiva de gènere en les polítiques locals donat que només des del reconeixement de les realitats , necessitats i demandes dels homes i les dones es pot fer una política que contempli el conjunt de la ciutadania.\nSensibilitzar sobre la igualtat de gènere des de la infantesa, promovent actituds igualitàries en tots els àmbits de la vida quotidiana i divulgant el concepte d’igualtat de gènere\nCombatre la violència masclista coordinant totes les accions, institucionals, legals, i socials, adreçades a la seva eradicació, incidint en la sensibilització i prevenció des de la infantesa i l’atenció a les dones que la pateixen.\nVetllar per la promoció social de les dones i facilitar la seva participació en els diferents àmbits ciutadans i en el teixit associatiu.\nReconèixer i potenciar la tasca que realitzen les entitats de dones de la ciutat i promoure’n la participació en les polítiques municipals.\nTreballar per la igualtat de les dones en l’esfera laboral\nPer tot això, proposem al Ple Municipal l’adopció dels següents,\n1.- Reafirmar el nostre compromís de treballar per la igualtat real de dones i homes al nostre municipi, tenint en compte les necessitats i interessos d’ambdós per tal de construir una societat més equitativa i justa.\n2.- Incorporar la perspectiva de gènere des d’una mirada transversal a les polítiques municipals.\n3.- Impulsar Plans d’Igualtat en l’esfera laboral dins les polítiques municipals d’ocupació i formació ocupacional.\n4.- Adherir-nos al manifest institucional del Dia Internacional de les Dones, que elaboren diferents institucions i organismes , amb motiu del dia 8 de març, el qual adjuntem a aquesta declaració institucional.\n5.- Donar trasllat del present acord a totes les vocalies i associacions de la dona de la ciutat i a quina administració correspongui\nNo obstant el Ple decidirà.\nPublicat per Mònica Lora a dilluns, de febrer 27, 2012 Cap comentari:\nSuprimir el registre Municipal de convivència estable de parella formalitzada en escriptura pública notarial\nEn el any 1994 es va crear i posar en marxa un registre municipal d’unions de fet.\nAtès el canvi legal, amb el Llibre Segon del Codi Civil de Catalunya que va entrar en vigor el 2 de Gener i que regula la convivència estable en parella i que substitueix la Llei 10/1998 d’unions estables de parella.\nAtès que aquest registre es va establir amb caràcter gratuït l’any 1994 amb la voluntat de donar cobertura aquelles unions no matrimonials estables que hi havia, sobre tot en aquell moment pensant en unions de persones del mateix gènere que no tenien cap mena de cobertura legal.\nAtès que el pas dels anys ha fet que hi hagi cobertura legal i, per tant, perfectament regulat amb les disposicions que han entrat en vigor i en aquests moments la convivència queda acreditada si dura més de dos anys ininterromputs, si durant la convivència tenen un fill en comú, i si formalitzen aquesta relació en escriptura pública.\nAtès que la Llei 25/2010, de 29 de juliol, no exigeix que la convivència estable en parella s’hagi d’inscriure en cap registre, per tant, hi ha aquestes tres maneres previstes de poder-ho fer.\nAtès que hi ha una qüestió fonamental que a ningú se li escapa, la limitadíssima capacitat que té un Ajuntament de conèixer realment si les persones que s'inscriuen estan en condicions de fer-ho o no, si estan casats o no, o en quina situació civil es troben aquells d'origen estranger, per la dificultat d'un ajuntament d'accedir a totes aquestes dades i registres.\nAtès que no hi ha interconnexió entre els diferents registres i, en tot cas, aprofitaria perquè s’establís una fórmula diferent en què es sol•licitaria que hi hagués un registre emparat per la legalitat des d’una administració superior, en aquest cas la Generalitat, i que hi hagués una interconnexió per a poder comprovar les dades reals de les persones.\nI atès que l’Ajuntament de Mataró disposa d’un Registre Municipal d’unions estables de parelles formalitzades en escriptura pública notarial d’acord amb l’article 234-1, apartat c, de la Llei 25/2010, del 29 de Juliol del Llibre Segon del Codi Civil de Catalunya relatiu a la persona i a la família (DOGC num. 5686 de 2 d’Agost de 2010).\nPer tots aquest motius, el grup municipal de PxC sol•licita al Ple l'adopció dels següents acords:\n1.- Suprimir el registre municipal de convivència estable de parella formalitzada en escriptura pública notarial.\n2.- El present acord serà publicat al Butlletí Oficial de la Província i entrarà en vigor una vegada passat el termini de exposició publica.\nPublicat per Mònica Lora a divendres, de febrer 24, 2012 1 comentari:\nPer trobar solucions als afectats per les participacions preferents emeses per les entitats financeres\nA causa de la quantitat de ciutadans afectats que hi ha a la nostra ciutat pel tema de les Participacions Preferents emeses per les entitats financeres, i la falta de posicionament per part del Govern i dels Grups Municipals envers un tema que podríem qualificar d'escandalós, ens veiem en el deure de presentar aquesta Proposta de Resolució.\nEl fet de que majoritàriament els afectats siguin gent gran, que han estalviat amb molt esforç i sacrifici per poder fer servir els seus diners quan ho creguessin oportú o ho necessitessin, fa que no ens puguem callar per més temps.\nAtès que en els contractes existia vici ocult en el consentiment, i les entitats financeres no van informar al consumidor afectat de les característiques del producte. Especialment no es va informar sobre el caràcter perpetu, la falta de garantia d'un fons en el cas de fallida de l'entitat, i la seva possibilitat de pèrdues a l'hora de vendre el producte. En definitiva, es va camuflar sota l'aparença d'un diposit a termini fix, encara que en realitat es tractava de productes totalment diferents.\nAtès la falta de ètica, les males practiques, i l'actuació sense escrúpols per part de les entitats financeres, entre les quals, lamentablement es troba una fins fa poc molt arrelada a la vida dels mataronins, tant financerament com a través de la seva molt positiva obra social, lligada estatutàriament també a l'Ajuntament de Mataró, entitats, i associacions.\nAtès que les Participacions Preferents s'han venut sota l'aparença d'un diposit a termini fix, i que d'aquest fet donen testimoniatge milers de persones, gent planera que van dipositar la seva confiança i estalvis en les sucursals de la seva entitat financera habitual.\nDavant d'aquests fets, els quals a nivell ètic si més no, són d'extrema gravetat, el Grup Municipal de PxC sol·licita al Ple l'adopció dels següents acords:\n1- Que l’Ajuntament de Mataró posi totes les eines per poder assessorar i organitzar a tots els afectats de la nostra ciutat, i dirigir-los on sigui adient duent a terme un seguiment del desenvolupament del procediment.\n2- Demanar als organismes competents (Comissió Nacional del Mercat de Valors, i al Banc d'Espanya) la seva intervenció i que els afectats puguin recuperar els seus estalvis.\n3- Que el Ajuntament es presenti com a acusació en cas de denúncies col·lectives i/o individuals davant de la justícia.\n4- Que els serveis jurídics de l'Ajuntament es reuneixin amb les entitats financeres i demanin solucions urgents per als afectats.\nTots els Grups Municipals reclamem al Govern de la Generalitat l'inici immediat de les obres de l'escola Marta Mata\nÉs coneguda la situació de l’escola Marta Mata que comparteix espai, des de la seva fundació, amb l’escola Antonio Machado. Aquesta convivència ha estat possible gràcies a la disponibilitat d’espais de l’edifici de l’Antonio Machado i al ser les dues escoles de recent creació. Però sobretot ho ha estat, gràcies a la implicació i voluntat d’entesa i col·laboració de tota la comunitat educativa: pares, mares, personal docent, personal de suport, consells escolars,... El lògic creixement dels dos centres ha portat a una sobreocupació de l’edifici de l’Antonio Machado havent-se de realitzar obres d’adequació per poder ubicar correctament tots els grups de les dues escoles. Les instal·lacions en aquests moments ja estan sobresaturades, ja que durant aquest curs estan albergant un 50 % més de nens i nenes de l’ocupació prevista per a l’escola Antonio Machado.\nÉs per això, i amb l’objectiu de poder escolaritzar de forma correcta els nens i nenes de les escoles Antonio Machado i Marta Mata, tots els grups municipals presenten la següent proposta de resolució:\nPRIMER: El consistori en Ple reclamarà a la Generalitat de Catalunya l’inici immediat de les obres de construcció de l’escola Marta Mata, per tal de que pugui iniciar les seves activitats a l’inici del curs 2012 -2013.\nTERCER: Comunicar a les comunitats educatives del Marta Mata i de l’Antonio Machado aquest acord.\nPublicat per Mònica Lora a divendres, de febrer 24, 2012 Cap comentari:\nLa setmana passada vam tenir el Ple d’aprovació final del pressupost 2012.\nEl nostre Grup Municipal va votar en contra, un no rotund aquest pressupost aprovat per CIU i PSC.\nEns sentim bastant decebuts, tant amb l’aprovació inicial dels pressupostos, com amb l’actitud i lentitud que ha demostrat el Govern a l’hora de reaccionar després que es donés a conèixer el Reial Decret Llei que limita el nostre ràtio d’endeutament.\nJa que nosaltres vam ser informats d’aquest Reial Decret i de les seves conseqüències, en data del 13 de Gener. Desconec amb quina anterioritat disposava el Govern d’aquesta informació. La veritat es que esperava d’ells un nou plantejament pressupostari d’urgència dins del període obert i públic per presentar al·legacions, en el qual nosaltres poguéssim aportar les nostres al·legacions en base a una nova proposta pressupostaria. Pero el Govern no va comunicar, ni tant sols als Grups Municipals, ni públicament, la proposta de modificació pressupostària dins del termini obert per presentar al·legacions.\nConsidero que el equip de Govern podia haver presentat i publicat la nova proposta pressupostària en menys de 2 o 3 dies després de la reunió que vam tenir el 13 de Gener, per tal que les entitats i la ciutadania, poguéssim presentar les al·legacions en base a la nova proposta. Només cal dir, que nosaltres vam rebre els documents amb aquesta proposta de modificació el dia 9 de Febrer, i vam celebrar la Comissió Informativa el Dilluns 13 de Febrer.\nAixò és tot un mes després del comunicat del Reial Decret, i fora del termini per presentar al·legacions. Penso que això és intolerant!! Espero que el Govern tingui més consideració cap als ciutadans, Grups Municipals, i que reaccionin amb més rapidesa, i més, tractant-se d’un tema tan important com és el dels pressupostos.\nNo m’estendré a repetir el que vaig exposar en el Ple d’aprovació inicial.\nPero vull dir que considero primordial establir un ordre de prioritats vitals per a la nostra ciutadania i el futur de Mataró. Aquestes prioritats han de centrar-se en la protecció social, la creació d’ocupació i a eliminar les nostres càrregues financeres.\nEl mateix Alcalde, s’ha pronunciat en varies ocasions, lamentant-se dels diners que estem regalant als bancs amb els costos finances i que podrien ser destinats a cobrir moltes necessitats de la nostra ciutat. Nosaltres pensem el mateix, però no veiem per part de l’Alcalde, la voluntat a solucionar aquest lamentable pes financer. No, i es que encara sembla que tindríem que donar les gràcies al Reial Decret, perquè si no ara, ens estaríem endeutant per 11 milions més.\nEl que tampoc entenc és perquè no s’han destinat a reduir l’endeutament, els més de 5 milions que s’ingressaran de més, procedents de la pujada de l’IBI. Quan cada dia estem tirant a les escombraries 28.000 euros en interessos. Uns diners, que amb molt sacrifici, paguen amb impostos la nostra ciutadania, 28.000 euros que tenen noms i cognoms.\nNo sé, però trobo una falta de coherència, que el Govern es lamenti de la situació financera que s’han trobat de l’anterior Govern, i que pretenguin seguir en la mateixa línia de ruta, o no tinguin ells el coratge necessari per prendre mesures dràstiques, duen a terme un pla de sanejament financer que ens alliberi. Ja que aquesta despesa en interessos, suposa una bona part dels impostos que paga la nostra ciutadania, i que van a parar a les escombraries.\nEl que ens sembla molt trist, és que es continuí destinant partides per a la nova ciutadania. Que es malgastin diners públics amb programes de integració ineficaços, com s’ha demostrat fins ara.\nTambé és molt lamentable que en una situació de crisi i endeutament com l’actual, es destinin tants diners pel IMAC (Institut Municipal d’Acció Cultural) en partides per a propaganda, publicacions, subvencions, etc... i no entenc, que d’altra banda, és retalli en partides d’inversió en reposició per a centres escolars, o la falta d’inversió en Vehicles policials, la qual cosa suposa un risc laboral per a la plantilla de la policia i la prevenció d’accidents.\nPodríem parlar de moltes altres partides, que es podrien optimitzar reduint el seu cost. Pero no vull estendre`m més.\nResumint, veig el pressupost d’aquest any 2012, com un any perdut en el que de veritat haurien de ser els nostres principals objectius: l’ocupació i una rebaixa contundent de la nostra càrrega financera. Veig un any sense projecció en política local per resoldre el problema de l’atur. També trobo una falta d’austeritat en sectors que són un luxe en temps de crisi.\nPer acabar, trobo molt trist que el Govern ni els altres Grups Municipals de l’oposició, a hores d’ara, encara no s’adonin el que vol i demana el nostre poble:\nPer treball, ajudes o vivenda, primer els de casa.\nPublicat per Mònica Lora a dilluns, de febrer 20, 2012 Cap comentari:\nArticle d'opinió en El Punt Avui\nEl meu article d'opinió publicat avui en El Punt Avui en resposta al que va escriure en Joan Salicrú sobre mi la setmana passada.\nDiumenge Joan Salicrú, fill d'una regidora mataronina del PSC i amic íntim de Ramón Bassas, extinent d'alcalde que va deixar Pumsa amb 150 milions de deute, un fet que va convertir Mataró en una de les ciutats amb més deute i atur de l'Estat, es va permetre el luxe de criticar-me a les pàgines d'El Punt Avui i exercir l'atac personal i la xenofòbia contra els que no pensen com ell. Em critica per rebre un sou de 3.000 euros al mes, quan en realitat són 2.000 euros nets. Aquí, la primera tergiversació: són sous aprovats pel govern i que tots el partits tenen en igualtat de condicions, els agradi o no, un 25% dels quals PxC destina a causes socials i de suport a famílies de casa. També critica que gitanos catalans, mataronins de tota la vida, ens donin suport. Suposem que abans donaven suport al PSC i ara no, i això és el que l'emprenya. També, segons l'article ampliat al seu bloc, parla sobre el meu passat a la moda. No sé si he fet alguna cosa dolenta per ser model publicitària, però aquí demostra el seu masclisme més absurd i discriminatori, molt lluny del que diu defensar. Abans de donar lliçons, el senyor Salicrú s'hauria d'emmirallar i recordar que, quan manava el PSC, entre moltes altres coses l'Ajuntament subvencionava el seu portal Mataró Notícies, tenia un càrrec d'assessor d'un regidor del PSC a Barcelona i la Generalitat subvencionava amb 25.000 euros una de les webs amb què col·laborava. Resumint, un vampir genètic de la política per arrelament familiar i amiguismes.\nMataró, 12 de Gener de 2012\nPublicat per Mònica Lora a diumenge, de febrer 12, 2012 Cap comentari:\nPlataforma per Catalunya trabajará para evitar la construcción de una nueva mezquita en Arenys de Mar\nLa delegada comarcal de Plataforma per Catalunya en el Maresme, Mònica Lora, ha manifestado que la formación identitaria trabajará para evitar la construcción de una nueva mezquita en Arenys de Mar.\nEl anuncio llega después de que todas las fuerzas políticas del consistorio (CiU, PSC, PP, ERC, ICV i CUP) hayan llegado a un acuerdo para ceder terreno de titularidad pública a la comunidad musulmana para que construya una mezquita.\nLora ha manifestado que “PxC apoyará a los vecinos del entorno de la finca pública La Raureta”, que ya han recogido cerca de 350 firmas para frenar la construcción de este nuevo centro de rezo musulmán que cuenta con la total disconformidad por parte de los vecinos.\nLa portavoz de PxC en el Ayuntamiento de Mataró ha denunciado “el ocultismo con que han actuado todos los grupos del consistorio sin excepción, que no han dado la oportunidad a los vecinos de pronunciarse. Además se les ha engañado porque el Plan de Ordenación Urbanística Municipal no contempla que la Raureta tenga un uso religioso, sino docente”.\nMònica Lora ha advertido de la alarmante proliferación de mezquitas en la comarca del Maresme, después de que el pasado mes de enero la portavoz de PxC en el consistorio mataroni iniciara una campaña para frenar la construcción de un nuevo centro de culto musulmán en su ciudad.\nLa regidora identitaria ha manifestado que “el Maresme acabará convirtiéndose en lugar de peregrinaje para los musulmanes de otras comarcas catalanas.”\nMataró, 9 de Febrero de 2012\nPublicat per Mònica Lora a dijous, de febrer 09, 2012 Cap comentari:\nUn exemple més de la fatídica gestió que va deixar el Tripartit a Catalunya: SPANAIR\nFundada en 1986, 25 anys volant. Ara Spanair talla les seves ales per sempre.\nEl Tripartit de Catalunya va decidir comprar accions en aquesta companyia i injectar diners públics durant 3 anys. Una companyia segons molts, inviable.\nNo entenc com el govern d'Artur Mas, el govern de la A de Austeritat, va poder seguir injectant diners públics a aquesta companyia, quan hi havia informes de feia mesos que posaven en dubte la viabilitat de la companyia, fins i tot alguns assegurant que anava directa al fracàs.\nEn total, ens hem gastat en aquesta companyia semipública prop de 150 milions d'euros, una quantitat exorbitant de la qual molts ja assenyalen com a responsables al Tripartit.\nAlgunes companyies com Vueling (de low cost) ja han dit que ajudaran en el que puguin, a l'hora de contractar, donant preferència a empleats de Spanair.\nDes d'aquí vull donar tot el meu suport a tots els empleats i famílies afectades per aquest tancament inesperat. Del qual s'han vist de la nit al dia sense treball i amb una gran incertesa per la manca d'informació que han tingut per part de la companyia.\nSom alguns els polítics i molts els ciutadans i ciutadanes que demanem a crits una cosa que la majoria de polítics no s'atreveix a demanar.\nA demanar RESPONSABILITATS.\nEls governants no es mouen per les mateixes regles que la gent normal del carrer. No pot ser que se'ls pagui per comportar-se temeràriament i no perdin res si les coses van malament.\nAixí que ja va sent hora que es prenguin mesures i que es jutgin als governants incompetents d'una vegada per totes.\nPublicat per Mònica Lora a dimarts, de febrer 07, 2012 Cap comentari:\nCampanya contra la construcció d'una nova mesquita\nEl Grup Municipal de Plataforma per Catalunya a començat aquesta setmana la campanya dirigida contra la construcció d'una nova mesquita en el polígon industrial de Mata-Rocafonda.\nHem començat a repartir aquest full informatiu, així com també estem amb tots els veïns que ens sol·liciten. Estem molt agraïts, ja que estem rebent moltes trucades de suport i col·laboració.\nSempre amb els de casa.\nPublicat per Mònica Lora a diumenge, de febrer 05, 2012 1 comentari:\nDiscurs pressupost 2012 aprovació inicial (aprovat per CIU i PSC)\nCom ser que molta gent no va poder veure'l i m'ho demaneu, aquí teniu el discurs del Grup Municipal de Plataforma per Catalunya en el Ple de aprovació inicial de pressupost 2012.\nEl nostre grup els parla des d’una certa decepció i amb preocupació.\nVostès saben de la nostra bona voluntat per col•laborar a presentar un pressupost municipal correcte.\nNosaltres tenim la intenció d’entesa, però en aquest temps de crisi, el pressupost municipal per Mataró necessita coratge, valentia i deixar de costat els temors a les critiques mediàtiques. S'han de marcar uns objectius, unes prioritats i mantenir-se ferms sense cap símptoma de debilitat enfront la premsa. D'això PXC sap molt i els pot donar lliçons.\nEn aquests moments la càrrega financera d’aquest Ajuntament és desorbitant i insostenible sumant l'endeutament de les nostres societats municipals. Tot això es veu agreujat exponencialment per la situació de crisi i l'ascendent destrucció d'ocupació.\nEns sentim decebuts, doncs considerem que el pacte pressupostari de CIU amb el PSC, suposa un acte de covardia i una traïció al canvi que van prometre als seus votants.\nDe tota manera nosaltres som comprensius i piadosos, entenem que a causa de la seva recent i nova posició de responsabilitat al front del govern municipal, es trobin vostès en una espècie de situació de pànic governatiu. I és que no és per menys....\nDurant els 30 anys de hegemonia política a la nostra ciutat s'ha creat una estructura de serveis municipals que requereixen molts recursos i és poc eficient, s'ha creat una desastrosa planificació urbanística, una deplorable distribució dels equipaments municipals, un puzle estructural organitzatiu i per guarnir aquest pastís, se li posa la cirereta confitada que és PUMSA. Els falta el valor per agafar aquest pastís i estampar-ho en la cara del pastisser. Però millor ho deixem, doncs els retrets tampoc servirien de res.\nNosaltres entenem i comprenem els seus temors, tots ho sabem i ningú ho diu, però aquest nou equip de govern s'ha trobat una ciutat amb una estructura municipal i una situació financera que és un camp de mines que solament el PSC coneix on estan col•locades, però malauradament, no saben com desactivar-les. Per això, a nosaltres no ens va estranyar que s'arribés a algun tipus d'acord amb els antics governants. Per tan, li demano prudència aquest nou equip de govern, no sigui que els antics governants, en el moment que els interessi, els condueixin cap al camí on es troben les mines, i surtin vostès escaldats.\nDes de la nova constitució del consistori, el poc temps que ha tingut el nou govern per planificar un model pressupostari innovador que reflectís un veritable canvi, i la quantitat d'adversitats a les quals cal fer front, hem fa pensar que acceptar aquest pressupost, tal com es presenta, suposarà un any perdut, però entenem perfectament l'obligació del govern de presentar unes propostes. Però s'ha de tenir en compte que si es prenen les decisions de una forma precipitada, i es pretén tenir content a tothom, això pot provocar un efecte dominó que arrossegarem en els futurs pressupostos.\nPer fer un pressupost correcte i eficient, és necessari, tenir el coratge suficient per establir un ordre de prioritats.\nI quines han de ser les nostres prioritats?\nLo primer, cobrir les necessitats vitals de la nostra ciutadania. Quan parlem de necessitats vitals, ens referim que tothom tingui un sostre i un plat de menjar a taula. Però cal administrar amb seny, responsabilitat i exigir transparència per part dels sol•licitants. Això requereix formalitzar una Comissió especialitzada de assistència social que tuteli i supervisi els ingressos i les despeses de les famílies sol•licitants. Ja que moltes vegades, algunes persones amb situació precària, es troben en una degradable situació psicològica, derivada de les seves circumstàncies, que els impedeix administrar correctament les ajudes dineràries.\nSegon, atraure empreses per crear llocs de treball. Per lo tan, cal coordinar l'IMPEM amb el servei de urbanisme, i PUMSA per configurar una xarxa de corredors comercials, amb gratificacions a preu fet, que ens connectin i estableixin ponts amb empreses, per tal, de poder atraure inversions a la nostra ciutat.\nA mida que anem assolint aquest segon objectiu, ens aniria descarregant de les despeses que comporta la primera prioritat. I per lo tan, podríem destinar les despeses que ens estalviaríem, per destinar-les a la nostra tercera prioritat.\nLa nostra tercera prioritat, és disminuir la enorme càrrega de deutes que te el nostre Ajuntament i les seves societats municipals. Ja que això, ens estalviaria un munt de milions d'euros amb interessos, que ara mateix estem regalant als bancs i que podrien servir per fer inversions i millores en els serveis de la nostra ciutat.\nNo em vull allargar en exposar altres prioritats, com són la sanitat, l'ensenyament i la seguretat ciutadana. Però em de ser valents i assumir que la cultura i l'esport són molt necessaris, però en temps de crisis com el que estem patint, no són prioritaris. Senyors, tenim que establir un sistema de prioritats. Actualment, no podem arribar a tot. I qui digui que si, és un irresponsable i un mentider.\nEl que ens sembla molt trist, és que es continuí destinant partides en exclusiva per a la nova ciutadania. Que es malgastin diners públics amb programes de integració ineficaços, com s'ha demostrat fins ara.\nSenyors, lo realment integrador és la por a perdre el que s'ha lis ha donat, és la por a perdre la nostra hospitalitat, és la por a perdre el dret de viure a la nostra terra. Segurament seria més efectiu i integrador, traslladar aquestes partides, de la nova ciutadania, augmentant les de seguretat ciutadana. I desenvolupar polítiques, més repressives contra el incivisme dels estrangers, que s’està agreujant a causa de un descontrol de la immigració. Aguantant als nostres ja en tenim prou.\nNo podem permetre, que mentrestant aquí tenim un 21% de aturats, al Marroc només tenen el 9%, que mentrestant el Rei Mohammed, te comptes multi milionàries, nosaltres ens tinguem que fer càrrec dels seus súbdits.\nQue cadascú aguanti la seva espelma, perquè nosaltres no podem amb tot.\nPublicat per Mònica Lora a dimecres, de febrer 01, 2012 Cap comentari:\nDeclaració institucional en motiu del dia internac...\nSuprimir el registre Municipal de convivència esta...\nPer trobar solucions als afectats per les particip...\nTots els Grups Municipals reclamem al Govern de la...\nPlataforma per Catalunya trabajará para evitar la ...\nUn exemple més de la fatídica gestió que va deixar...\nCampanya contra la construcció d'una nova mesquita...\nDiscurs pressupost 2012 aprovació inicial (aprovat...