Ja pren la traca popular: tradició, festa i revolució fallera | Primavera Valenciana\n20 mayo, 2015 edit Noticias, País Valencià 0\nLa Falla Popular i Combativa del Terra fa ja dos mesos que es convertí en cendra, però la metxa de l’esperit crític del barri de Benimaclet continua encesa. Entre els carrers adjacents a la seua plaça homònima, es distingeixen amb dificultat les casetes de mercat ambulant davant la munió de gent, més que per algun ham verbal, digne d’eslògan, llençat alegrement pels seus venedors. Un pare i el seu fill compren tomaca per a fer l’amanida del dinar; una estudiant d’Aiora negocia el preu més baix de les albergínies; un jubilat li desitja un bon dia a Shahid, el seu venedor habitual. La varietat és un tret inalienable del barri: llars familiars, estudiants, grans i menuts amb cultures diverses conviuen i fan de “Beni” un formiguer social.\nEl barri irradia vida, i el lloc de major lluentor és el carrer. En un petit local a dos-cents metres de la plaça es troba el Terra. Les arrels d’un arbre dibuixades a un graffiti en la seua porta conviden a entrar. Es tracta d’un Centre Social i Cultural, una organització de joves que es declara “independentista i revolucionària” i que s’ha convertit en un dels nuclis de disconformitat de la capital. Gràcies, en gran part, a la seva fervent aversió a les Falles convencionals. Porten 16 anys, primer en plena plaça de Benimaclet i ara en les seues afores, encoratjant als seus veïns a mantenir vives parts moribundes de l’essència cultural valenciana. Literatura i cartells de concerts ocupen les parets, l’esperit crític aflora i el castellà es redueix a un mínim.\nNo són “anti-Falles”…en tot cas, són grans partidaris de la festa, “la de veritat”. Ni la que difícilment es pot percebre entre la boirina embriagadora d’una carpa a les tres del matí; ni la de les dèsset tones de flors que ocupen la Plaça de la Verge. Els components del Terra són una petita representació del desarrelament que molts valencians senten cap al que solia ser el seu patrimoni, però que en l’actualitat veuen com una festa castrada i manifassejada. Com al barri de Benimaclet, altres falles alternatives es reparteixen arreu del País Valencià, sobretot concentrades en la capital. Les falles organitzades pels centres socials “okupats” del barri del Cabanyal, les promogudes per l’associació Ca Revolta al barri del Carme i la falla “La Delicà”de Gandia il·lustren altres maneres de viure la festa.\nLes Falles combatives, populars, o senzillament “en comú”, com s’autodenominen moltes d’elles, han vist multiplicar de forma exponencial la seua popularitat al País Valencià. Potser s’allunyen del model canònic de falla, però remeten als seus orígens més fidels. No usen el poliuretà dels grans monuments, sinó trossos de cartró decorats amb pinzellades d’il·lusió, tal com ocorria al segle XVIII. L’escena representa el treball de tot un veïnat que col·labora per dur endavant un projecte crític i independent de pressions polítiques i econòmiques, on l’estètica passa desapercebuda. Aposten per la independència i l’autogestió al marge de l’administració pública i les directrius i reglaments de la Junta Central Fallera (JCF).\nLes falles alternatives tenen una estructura horitzontal, de manera que les decisions es prenen de forma assembleària. Pel contrari, a les falles convencionals el president i la junta directiva tenen l’última paraula. Les primeres fugen del model organitzatiu convencional, sotmès a l’Ajuntament.\nLa Presidenta “Nata” de la JCF és l’alcaldessa de València, Rita Barberà, i el president executiu és el regidor de Festes i Cultura Popular, Francisco Lledó, encarregat de designar els càrrecs directius. El director general de Culturarts, José Luis Moreno, creu que la presidència de la JCF hauria de canviar de mans per tal de despolititzar la festa. Reconeix que l’organisme “ha evolucionat – des del franquisme – però és cert que encara li queda”.\nDia de la plantà, mateixa ciutat però dos mons paral·lels. Al número 9 del carrer Baró de Sant Petrillo, l’ambient és familiar, íntim: grans i menuts construeixen junts la seua falla popular i combativa. Les mans tacades de pintura i pegament reflecteixen el nivell d’implicació veïnal amb la falla del Terra. Al número 30 del carrer Maldonado, els artistes fallers comencen a plantar l’espectacular monument de la Plaça del Pilar amb el que guanyaran el primer premi de la Secció Especial. L’encàrrec l’ha fet el president de la comissió. Els fallers i falleres no han tingut ni veu ni vot. La seua roba no té taques de pintura; tampoc han col·laborat en el muntatge. Una sobtada aglomeració de persones s’acosta a veure la falla, l’observen des d’un cantó, potser ni lligen els cartells. Són turistes i valencians que viuen la festa des de la tanca.\nLes diferents falles populars i combatives s’inspiren i reflecteixen les necessitats socials del barri. El disseny i les reivindicacions de cada falla s’alimentaran de les mancances del seu entorn immediat. Josep Ignasi Calatayud fou un dels pioners del Centre Social Terra, al barri de Benimaclet, que des de 1999 s’ha convertit en un dels nuclis reivindicatius de la capital. “València era aleshores un desert”, reconeix Josep, “no hi havia espais per a la gent crítica, combativa”. En la seua primera falla denunciaven els efectes que tingué sobre l’horta del barri la construcció de la Ronda Nord.\nLes Falles Populars i Combatives del Cabanyal, organitzades pels centres socials del barri al descampat del Clot, generen “un espai de confluència” i d’interrelació positiva entre sectors “explotats” de la població, segons Miquel Server, un dels seus precursors. Són poblacions marginades per la seua ètnia, com les famílies gitanes o de nacionalitat romanesa, o sectors que observen el malbaratament faller tradicional des de la pobresa.\nLes falles alternatives sorgeixen de la necessitat de donar veu a una minoria que no es sent identificada amb els valors que promouen les falles convencionals: el patriarcat, l’organització jeràrquica, les barreres a la participació i l’absència de crítica i sàtira. Aquestes premisses es tradueixen en tres processos que han transformat la festa de les Falles: la institucionalització (a través de la Junta Central Fallera), la deformació de la història mitjançant el control polític i la materialització dels monuments.\nEl gremi d’artistes fallers és conscient d’aquesta decadència de la crítica i de la reducció del monument faller a un producte de consum. José Ramón Devis, artista faller de la comissió Plaça de la Reina, confesa que les comissions “s’han fet còmodes” i donen prioritat a l’estètica. “L’únic que volen és una cosa bonica, gran i amb molta quantitat”, però això implica diners. Sovint, reconeix Devis, la tradició satírica ha de competir amb l’oci i els “soparots”. Gil Manuel Hernández, sociòleg expert en festes populars, coincideix amb l’artista en que la crítica fallera ha quedat relegada a un mite del passat. Han buidat la festa de contingut crític “per omplir-la de contingut blanc…o rosa”.\nLes transformacions però, no són casuals. En el rerefons, explica, s’amaga el discurs populista de la dreta valenciana, basat en l’anticatalanisme.\nLes Falles del segle XXI han derivat en un model institucionalitzat on es banalitza la crítica des del poder polític. La paradoxal “apolitització” de les Falles per part del PP va provocar durant molts anys el rebuig d’alguns valencians cap a la seua pròpia festa, en paral·lel amb el desinterès de l’oposició política.\nAra, partits polítics com la coalició Compromís inclouen entre els seus objectius la regeneració de les Falles. El seu programa electoral aposta per la participació ciutadana, la integració dels nouvinguts, la professionalització de la Junta Central Fallera i la internacionalitat de la festa. En la campanya que llançaren en març “Per Falles torna a somriure”, Mònica Oltra, la candidata a la presidència de la Generalitat, reivindicava la sàtira de les Falles per a criticar els abusos de poder. El PSPV s’ha limitat a demanar la inscripció de les Falles en la llista de la UNESCO com a patrimoni immaterial de la humanitat, una proposta que ja compta amb un consens unànim.\nDesprés d’un quart de segle de govern de dretes, Gil Manuel Hernández assegura que l’apropiació de les Falles com a element indispensable de la identitat popular ha sigut per al Partit Popular una clau de permanència en l’Ajuntament. L’alineació contra aquest substrat ranci ha derivat en la creació de Falles alternatives també dins de les comissions tradicionals.\nIniciatives com laFalla Arrancapins pretenen protagonitzar un canvi del món faller des de dins. La seua comissió ha evolucionat des d’un model clàssic a un model revolucionari de fer falla que beu de la resistència de l’esquerra de la transició. Les populars i combatives són un retrat dels moviments socials d’esquerra impulsats per una nova generació. Ambdues sorgeixen d’inquietuds sociopolítiques com la independència, el comunisme o la defensa de la llengua, i d’una necessitat d’escapar d’un sistema faller imposat des dels conservadorisme i les institucions.\nDiferents camins amb un mateix destí, retrobar els orígens primigenis de la festa. Promoure el canvi i ser revolucionari té un preu. Entre la tradició i el progrés, alternatius sense eixir del sistema, Arrancapins s’ha sentit “en terra de ningú”, en paraules del seu coordinador Josep Collado. Les falles populars i combatives s’enfronten a una altre tipus de barrera: el desconeixement. Són revolucionàries, però representen a les minories silenciades de la societat, sense força per a liderar la transformació de tota la xarxa civil que aglutinen les comissions falleres. Un element de conversió dins de la seua àrea de influència, però no més enllà.\nLimitacions a banda, aquestes iniciatives seran capaces d’obrir unes escletxes en el “mur faller ferri” que ve del franquisme i està protegit pel clientelisme del Partit Popular, segons Gil Manuel Hernández. Les motivacions de cadascuna d’aquestes parts mostra sobretot una heterogeneïtat a l’hora d’interpretar el sentit de la festa. Ha de reduir-se a una entrega de premis per la “bonicor”? Ha de ser un altaveu per a les minories que es senten silenciades pel poder? O han de continuar sent un sistema ranci controlat per l’Ajuntament? Pot trobar-se un punt d’equilibri? Cada valencià sent la seua pròpia falla; el perill que aguaita és la indiferència, arribant en ocasions al rebuig que progressivament ha allunyat a molts dels carrers. Els dits assenyalen els excessos de la vena tradicional i predominant.\nPerò amb alternatives com aquesta, el debat futur pot girar entorn a la mencionada heterogeneïtat. Les immediates eleccions municipals i autonòmiques podrien derrocar la primera pedra del mur de la rígida estructura fallera; malgrat que les falleres alternatives es mostren escèptiques al canvi del sistema faller predominant. Per al coordinador de la falla del Terra, els partits polítics “treballen pensant en matemática electoral” i anar en contra de les falles convencionals suposaria una pèrdua de vots. La nova estructura del poder i el clam per una conversa més participativa mostren aquest esdeveniment com a clau del futur de la festa.\nA l’eixida del Terra, els venedors comencen a arreplegar els seus productes, l’hora de dinar s’apropa i la fam rugeix. Moment d’arreplegar. Cada “paraeta” troba el seu públic, i els compradors se’n van amb la cistella ben abastida. El pare i el fill tornen a casa per a preparar l’amanida del dinar amb les tomaques que li han comprat a Shahid. L’estudiant s’ofereix a carregar les bosses del jubilat, i tots plegats fan camí cap a les seues llars. És un entorn multicultural, respectuós, alegre i productiu: un espill d’allò que podria ésser la regeneració de les Falles.\n(Vídeos) Rita la apestada: Russafa, el Cabanyal y Algirós hierven de indignación ante sus intentos de conseguir votos


PROU DE VODEVIL - ALBERT CORTES MONSERRAT\nPROU DE VODEVIL\nLa picabaralla constant entre CDC i UDC cada setmana i especialment crua aquesta setmana, és un dels motius clars per veure que l’enquesta del CEO ja no dona majoria absoluta la suma de CIU i ERC en el Parlament i en un Referèndum binari que no es farà, el NO aconseguiria la victòria. Crec que ha arribat el moment de reflexionar i reaccionar als diferents avisos que s’estan reben i no tirar per terra la feina de la societat civil prou malmesa ja.\nNo hi ha dubte que la part feble del projecte son els nostres partits. És va poder arribar a un punt culminant el 9 N, i uns partits amb responsabilitat haguessin fet un pas enrere i presentat una gran coalició per la independència per obtenir el mandat democràtic vinculant que ens calia, veient la impossibilitat de poder fer un referèndum. La realitat va ser dos mesos de picabaralles intenses, una desmotivació general, i lluites de partits que responien a la realitat autonòmica, i no a un repte que sembla els hi anava gran. Posteriorment l’època de les Conferències, la primera del President amb una bona proposta, però amb una errada greu, no haver estat pactada anteriorment per tenir tot lligat i ben lligat. Desprès vindria la resposta republicana que definitivament tirava per terra tot el capital del 9 N i ens abocava a un altre escenari que no calia.\nArriba l’acord, però les declaracions entre els dos partits han estat una constant que no ha beneficiat amb res el procés, i per si no fos prou la baralla eterna entre els dos socis de CIU. Hem sentit els escarafalls dels alcaldes convergents i la resposta de membres destacats d’Unió per enèsima vegada parlant de la sobirania del seu partit per prendre decisions. Ningú els hi nega, nomes faltaria, però potser s’obliden de dir que el seu líder Duran i Lleida i peça important de la Coalició setmana rere setmana fa declaracions en sentit contrari a la mateixa coalició i això no es de rebut.\nSi una cosa te el procés, es que posa a lloc a tots els partits i les seves antigues mentalitats, la primera víctima va ser el PSC, abocat a força residual, el segon serà ICV per la seva indefinició, i posterior defensa d’un impossible per no donar suport a la decisió futura de la societat catalana. La tercera víctima sap perfectament que es en Duran, no es pot nedar contracorrent i ser un enèmic dins de casa i ho sap perfectament.\nAra, per responsabilitat toca capgirar aquestes enquestes, i això passa per un canvi d’actitud. Per donar una nota optimista amb la suma de les CUP la majoria Parlamentaria seria un fet, però no n’hi ha prou.\n14 de març de 2015 a les 9:56 pm\nDURAN … PLEGA JA ! ETS SÍMBOL i HERÈNCIA DE LA SUBMISSIÓ i LA DEPENDÈNCIA PROPICIADA PELS BOTIFLERS COM TU.\nCDC pagarà car el seu matrimoni de fet amb els enemics de la Catalunya lliure i plena. Prou de fer el joc de la puta i la ramoneta! Prou de fer el joc dels polis bo i dolent!\nÉs indigne com els de CDC gosen dir-se nacionalistes catalans mentre pacten amb els botiflers com el DURAN que disfrutren de les prebendes que els atorga l’estat d’una nació enemiga i carcellera de la nostra nació, de la nació catalana, mentre el nostre poble s’empobreix material i espiritualment a marxes forçades.\nÉs indigne veure el Sr. Duran des de les seves “suites” luxoses atacant Catalunya i el seu procés d’alliberament dia sí i dia també.\nVotar Cyu és fer el joc al Sr. Duran i als enemics de Catalunya per activa o per passiva.\nDURAN … PLEGA JA ! … NO ATAQUIS MÉS EL PROCÉS DE RECUPERACIÓ DE LA NOSTRA INDEPENDÈNCIA QUE VÀREM ADMINISTRAR AL LLARG DE 700 ANYS.\n16 de març de 2015 a les 2:03 pm\nHola, el que tinc clar es que votar CIU no es votar als enèmics de Catalunya. Ja hem fet prou el ruc i si no tenim clar que ens necessitem tots per ser aquesta majoria Parlamentaria el dia 27, malament anem i nomes serà culpa nostra. Duran aviat serà un cadaver polític, però el procés l’hem de culminar junts o no ho aconseguirem.


O el teu país o el teu partit\nGuillem Frontera | 02 maig 2010\nMés sovint del que solem creure, als militants dels partits d'implantació estatal se'ls planteja el conflicte d'interessos polítics inherent a la seva naturalesa. Què és primer, el partit o la comunitat per a la qual treballes? Habitualment, aquestes contradiccions internes no arriben a aflorar i es resolen a la cuina, amb un poc de coneixement reforçat amb una bona dosi de cinisme: res d'especial, parlam de política. Se'n necessita una dosi més gran, de cinisme, per negar aquestes contradiccions, però així i tot es neguen reiteradament, també després d'alguns episodis de clamorosa eloqüència.\nEl fet que, per exemple al nostre país, un nombre significatiu de militants ho haguessin estat abans del PSM o d'altres formacions prèvies de caràcter marcadament nacionalista, ajuda a entendre la permanència d'aquest conflicte, ja que sabem que, per prendre segons quines decisions, alguns dirigents han hagut de sotmetre's a un procés de camaleonisme que els deixa empremtes imborrables a la cara, espill de l'ànima -diuen.\nAl Principat les coses funcionen altrament, car allà té sentit parlar del PSC -de la mateixa manera que aquí fa riure sentir parlar de PSIB. Ser del PSC pot voler dir no haver renunciat a conviccions nacionalistes, perquè arribes a assumir que, en el conjunt del PSOE, tens tanta de força com voldries i com t'han ajudat a creure. Així, el senyor Rodríguez Zapatero et fa costat i anuncia tota casta de xeremiades, i el socialista català creu que el seu catalanisme és assumit per Ferraz, que diuen ells, i que d'aquesta manera es dilueix, almenys durant la legislatura, la disjuntiva d'estar al servei de Catalunya o de sotmetre's al PSOE.\nPura il·lusió de l'esperit, que deia Josep Pla. Les ales de qualsevol organització a nivell de l'Estat poden fer ombra fins a l'últim racó del territori. El PP acaba de viure l'episodi vergonyós de l'Estatut de Castella-la Manxa.\nEls socialistes catalans han aixecat una mica massa la veu, aquests dies, arran del sainet en què, entre tots, han convertit l'Estatut de Catalunya; i de La Moncloa els ha arribat immediatament un avís severíssim, en forma d'invitació a la lleialtat institucional, que, dit així, sembla una cosa molt elevada. L'avís s'ha llançat amb tanta punteria, que Montilla ha anunciat que convidarà Zapatero a la campanya del PSC de les pròximes autonòmiques, i això que el responsable de la campanya havia declarat que, abans de convidar-lo, s'ho hauria de pensar dues vegades. (Tot plegat pot acabar com acabava la presència a aquestes eleccions d'Alfonso Guerra: que Jordi Pujol li demanava que tornàs sempre, el convidava a participar regularment en la campanya del PSC, perquè així beneficiava CiU).\nÉs a dir que, tanmateix, sempre arriba un moment en què cobra cos i ànima la gran contradicció, i el PSC ha d'arraconar, ni que sigui transitòriament, la dignitat del seu país per afavorir la unitat de tota la gran família socialista espanyola. Qui diu arraconar diu deixar en segon lloc. O, en segons quines circumstàncies, diu ultratjar-la: quina altra cosa és, si no, convidar Zapatero a les eleccions catalanes?\nUn article de primera, sí senyor!


Aquest dimarts es pavimentaran els carrers Dos de Maig i Sant Llorenç de Brindisi - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAquest dimarts es pavimentaran els carrers Dos de Maig i Sant Llorenç de Brindisi\nLes actuacions formen part del paquet de treballs de millores de les calçades que afectarà a trams de 22 vials de Manresa\nredacció | manresa 26.08.2019 | 13:57\nContinuen els treballs de pavimentació de calçades engegats per l'Ajuntament de Manresa aquest mes d'agost. Demà, dimarts 27 d'agost, les actuacions, que es portaran a terme durant tot el dia i suposaran afectacions al trànsit i al servei públic de transport urbà, tindran lloc al carrer Dos de Maig i al carrer Sant Llorenç de Brindisi.\nEs tallarà al trànsit de vehicles el carrer Dos de Maig, entre el carrer Victor Balaguer i la Plaça del Mil·lenari.\nEls vehicles que circulin pel carrer Dos de Maig es desviaran pel Carrer Ausiàs March.\nEl servei BUS MANRESA modificarà el seu recorregut en la línia L8 Perimetral – Estacions, que desviaran el seu recorregut d'acord als desviaments de trànsit establerts.\nCarrer Sant Llorenç de Brindisi\nEs tallarà al trànsit de vehicles al carrer Sant Llorenç de Brindisi, entre el carrer Roger de Flor i carrer Sardana.\nEls vehicles que circulin pel propi carrer Sant Llorenç de Brindisi es desviaran pel carrer Roger de Flor.\nEl carrer Roger de Flor entre el carrer Sant Llorenç de Brindisi i el carrer Oms i de Prat s'invertirà de sentit.\nEl servei BUS MANRESA modificarà el seu recorregut en les línies L1 Balconada i L8 Perimetral – Estacions, que desviaran el seu recorregut d'acord als desviaments de trànsit establerts. Parada anul·lada: Clínica Sant Josep.


El quadripartit crea una tercera revista pagada per tots per ocultar la seva manca de gestió | Sabadell | Partit dels Socialistes de Catalunya\nEl quadripartit crea una tercera revista pagada per tots per ocultar la seva ...\nEl quadripartit crea una tercera revista pagada per tots per ocultar la seva manca de gestió\nActualitzat: 28/9/2018 a les 11:40\nEls socialistes demanen a l’Ajuntament la retirada de la revista municipal 'Hola Barri' degut a la utilització partidista que n'està fent l'equip de govern: «Justament, en el moment al final del seu mandat i a pocs mesos de les eleccions municipals».\nEl primer secretari del PSC de Sabadell, Pol Gibert, creu que l'Ajuntament ha de donar explicacions dels motius d'editar una nova revista municipal, 'Hola Barri', quan ja existeixen dues més, 'Sabadell Informatiu'i el butlletí municipal 'Hola Sabadell': «Unes publicacions que ofereixen una informació similar que resulta reiterativa i que suposen triplicar la despesa d’aquest Ajuntament innecessàriament».\nGibert s'ha queixat de la 'discreció' que ha exhibit el govern local per editar aquesta tercera revista: «Han ocultat la seva existència fins que ha sortit el primer número al barri de Merinals. Demostren que ells mateixos saben que no estan fent les coses bé».\nEl PSC critica la falta de coherència dels partits que formen l’actual govern, els quals utilitzen de manera partidista els mitjans de comunicació públics per poder promocionar les seves accions de govern «no gaires, desgraciadament, en aquesta nefasta legislatura». Per tant, en favor de la transparència, els socialistes reclamen al govern que deixi de publicar dues de les tres revistes d'informació institucional i concentri els seus esforços comunicatius i econòmics només en una única publicació que permeti no repetir continguts i, d’aquesta manera, controlar també la despesa.\nD'altra banda, demanen al quadripartit que s’iniciï un procés de participació, amb la col·laboració de tots els grups municipals amb representació al consistori, per poder arribar a acords en els temes que es publicaran. «És absolutament intolerable que una publicació de l’Ajuntament no respecti la pluralitat de les forces que el composen. Aquestes són les noves formes de fer d’un govern que venia a canviar-ho tot?», han dit Gibert.\nFalta de coherència\nEls socialistes recorden que aquestes eines comunicatives van ser criticades de manera bel·ligerant per diferents formacions polítiques en les etapes en que governava el PSC i ara, en canvi, no només fan us d'aquests mitjans sinó que a la revista nova 'Hola Barri', fan un ús completament electoralista deixant a la oposició sense cap espai per fer publicacions. «Ens sorprèn que això ho facin partits que sempre han encapçalat la bandera de la participació i la transparència, paraules les quals prediquen però de les que no en donen exemple», ha dit el primer secretari dels socialistes.\n«Ara, no només no els sembla innecessària aquesta pràctica sinó que creen tres revistes diferents per promocionar-se. Això es diu electoralisme pur i dur. Si han estat incapaços de gestionar l’Ajuntament durant quatre anys i volen vendre fum, endavant. Però no amb diners de tots els sabadellencs i sabadellenques», ha insistit Gibert.\nDavant d’aquest ús partidista dels recursos municipals, els socialistes demanaran un informe al secretarisobre l’adequació d’aquesta pràctica a la normativa.\nCal recordar que l’apartat 2 l’article 109 de la Llei 22/2005, de 29 de desembre, de la comunicació audiovisual de Catalunya estableix que la publicitat institucional no pot promoure ni desenvolupar campanyes que tinguin com a finalitat destacar la gestió o els objectius assolits pels poders públics.\nD’altra banda, l’article 4 de la Llei de l’Estat 29/2005, de 29 de desembre, de publicitat i comunicació institucional, que té el caràcter de legislació bàsica, prohibeix que les publicacions tinguin com a finalitat destacar els èxits de gestió.\nParal·lelament, demanaran el cost total de tenir tres publicacions amb la mateixa finalitat, i quins criteris s’han seguit per posar-la en marxa mesos abans de les eleccions municipals.


Salut Sexual | Juliol 2022\nSteamy, Sizzling ... segur? 6 formes de fer preservatius atractius\nEls preservatius sempre han rebut una mala rap, sobretot d’homes, però sempre hem sabut que podríem confiar en ells per obtenir anticoncepcions segures i relativament eficaces i protegir contra les malalties cardiaques, no? Uhhh ... no? No...\n8 coses que no sabeu sobre els preservatius femenins\nHeu sentit parlar de preservatius femenins? També podeu sentir-los anomenats 'preservatius interns'. Si a mi m’agraden, potser se’ls hauria donat una referència de referència en una classe d’edat sexual. El problema és que quan tot just arribes a la pubertat ...\nTinc una fantasia de violació ... Això em torna boig?\nPotser tens una fantasia. Un petit secret brut. Comporta relacions sexuals forçades i fa calor com l'infern ... però et fa una mica de vergonya. La violació no és una cosa dolenta? ¿No és un trauma que la gent vol evitar en lloc de degustar? El seu ...\nVPH: Separació del fet de la ficció\nLa primera vegada que vaig sentir parlar de berrugues genitals va ser en un article de la revista femenina de finals dels anys 90. Parlava d’una jove que, després d’una experiència sexual amb una parella cruel que no li va dir res sobre l’estat que ell ...\n11 Normes per a enllaços intel·ligents, segurs i atractius\nL’enganxament no és per a tothom. Tal com vaig escriure recentment, depenent de la vostra personalitat és possible que tingueu més o menys probabilitats de beneficiar-vos de relacions sexuals. Però, independentment d’on estiguis en aquest continu, hi ha algunes coses que…\nMel, tinc herpes\nM'agrada molt, però he de dir-te alguna cosa ... tinc herpes. Sorprenentment, un milió de persones als Estats Units viuen amb herpes genital, i una de cada sis persones d'entre 19 i 49 anys té la ...\nHoly Clit, Batman! 9 fets sorprenents sobre el clítoris\nUs sorprendrà la quantitat d’aquest òrgan que es troba sota la caputxa. Consulteu els fets més sorprenents sobre el clítoris.\nLa teva vulva no és lletja, només sembla\nDe vegades és difícil reconèixer alguna cosa bonica, fins i tot quan és tan clar com el nas de la cara.\nSexe després d’agressions sexuals: Com trobar alegria després d’un trauma\nSi heu experimentat violència, agressió sexual o abús, sou un supervivent. O potser va ser un accident, una lesió, una malaltia o una cirurgia. Podria ser una experiència infantil o alguna cosa que passés d’adult….\n4 maneres d'utilitzar una copa menstrual et converteix en millor propietari de la vagina\nQui sabia que una tassa de silicona podria fer tant? Esbrineu com les tasses menstruals poden canviar la manera de veure el vostre cos i el vostre període.\n5 coses que vam aprendre escoltant els orgasmes d'altres persones\nInformeu-vos del que vam aprendre quan vam connectar a la Biblioteca Orgasm, una biblioteca sonora de més de 1.000 orgasmes reals d’àudio en directe.\nCom puc defensar-me a mi mateix durant les visites a metges, si sóc supervivent d’una agressió sexual?\nVoldria que pogués dir que tots serem mantinguts i gestionats al mateix consultori. Malauradament, no és així. He tingut moltes ...\nEstà bé fer relacions sexuals ocasionals a les vacances d’estiu: aquí teniu com fer-ho amb seguretat\nEn realitat no hi ha bons motius perquè el sexe informal tingui un estigma tan bo. A continuació, es detallarà la manera de sortir a la carretera i tenir relacions sexuals segures i casuals.\nEstà bé, però realment necessitem utilitzar protecció durant el sexe oral?\nEl sexe oral no vol dir sexe segur. Aquí teniu el que heu de saber per mantenir-vos segur.\nQuè és el que ens impedeix fer relacions sexuals? A les històries de sexe que estimem d'aquesta setmana, analitzem històries de la xarxa que tracten aquest problema.\nLlavors, creus que ets massa vell per fer sexe?\nMassa vells per fer sexe? No és tan ràpid, allà. El sexe és important fins i tot quan envelleixes!\nDibuixant els fetges del panty\nEls fetitxes braguers són una cosa molt coneguda, però per què són un fetitxe tan populars? Desglossem-ho.\nQuè és el nervi pudendal?\nEl nervi pudendal està unit al perineu, que és la zona de la pell entre l’anus i la vagina. Connecta els genitals amb la columna vertebral. Aquest ...\nEl que signifiquen els vostres sorolls sexuals\nCrits, gemecs, rialles, plors; de vegades els sons més estranys apareixen quan orgasmes. Aquí és per què fem els sorolls que fem quan se sent molt bé.\nsexe anal casual\nnou porno pervers\nla millor guia de clubs de strip\norgasme de vibrador de pròstata


Colau planeja ampliar la xarxa de carrils bici fins a 350 quilòmetres | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL’esborrany s’inspira en el Pla de mobilitat urbana i l’amplia\nBarcelona 18 NOV 2015 - 11:25\tCET\nL’Ajuntament de Barcelona planeja ampliar la xarxa de carrils bici de Barcelona, que actualment és d’uns 140 quilòmetres, fins a 350 en els propers tres anys. És la proposta que l’Àrea de Mobilitat, que dirigeix la regidora Mercedes Vidal, ha presentat a les entitats, empreses i experts del sector. L’ambiciós esborrany es basa en el Pla de mobilitat urbana (PMU) 2013-2018 de l’anterior mandat. El pla pretén que els desplaçaments amb bici passin de ser l’1,5% sobre el total actual (80.000 al dia) a ser el 2,5%. El projecte fins i tot amplia els objectius del PMU, cosa que ha sorprès favorablement les entitats. L’esborrany preveu fins i tot crear carrils bici en carrers on la velocitat del trànsit a motor no pot superar els 30 quilòmetres per hora.\nUna de les qüestions que Vidal ha demanat als agents del sector és que, de tot el plànol, indiquin quins carrils consideren prioritaris en cadascuna de les tres corones de la ciutat: la més cèntrica, la secundària i la perifèrica.\nEl plànol presentat dibuixa en negre els carrils que ja hi ha i en vermell els previstos, que s’estenen per tota la ciutat. A més de créixer en vies de l’Eixample (l’eix Casanova, Santaló o Marina sencer), per exemple, el pla de l’Ajuntament és crear carrils per a bicicletes en vies reformades fa relativament pocs anys, com el passeig de Maragall o la Meridiana. Carrers on les entitats retreuen que, en el seu moment, es va perdre una oportunitat.\nEl mapa també preveu carrils en vies de molt trànsit, com la ronda de Dalt o la Via Laietana, que creua Ciutat Vella, cosa que ja preveia el PMU. I afegeix carril al congestionat carrer de Pau Claris, per donar-li continuïtat. Vies de gran centralitat als districtes com el de Sants o la rambla Badal, o la travessera de Gràcia i l’esmentat passeig de Maragall, també tindran carril per pedalejar, segons l’esborrany. On no preveu habilitar carrils és a la ronda del Mig, tot i que preveu un curiós recorregut per vies secundàries a uns 200 metres per baix. El plànol sí que dibuixa carrils a la Zona Franca o a l’arc que formen el carrer del Doctor Marañón i Joan XXIII.\nLa quantitat de quilòmetres per pedalejar que planeja l’actual govern municipal és tan elevat que fins i tot algunes entitats es pregunten si hi haurà temps de fer-ne tants i fer-los bé. Per “bé” entenen segurs, comunicats i amples. Si l’aposta és seriosa, afirmen, tindrà un cost elevat; una altra cosa és “que vulguin ficar-los amb calçador”, afirma el representant d’una associació. La xarxa actual, amb carrils només pintats, d’altres de segregats i d’altres en calçades elevades, ha trigat més de 20 anys a crear-se.\nEl projecte preveu carrils a Pau Claris i Via Laietana i els carrers de Sants, travessera de Gràcia o Casanova\nAbans d’iniciar el seu propi pla amb relació a la mobilitat amb bicicleta, l’executiu de Colau està fent algunes actuacions heretades de l’anterior mandat: com els carrils bici de Londres o Numància –criticats per algunes entitats perquè afirmen que són estrets–, o dues actuacions molt complexes: resoldre la mobilitat ciclista a la plaça d’Espanya, amb sis entrades i sortides de vehicles; o la de la Carbonera, a les Drassanes, de dificultat similar.\nEn matèria de carrils també és destacable l’actuació feta a l’encreuament de l’avinguda Diagonal amb el passeig de Gràcia, al costat muntanya, que s’ha resolt amb un carril protegit per a les bicis que passa entre el trànsit motoritzat. Igual que a la plaça de Tetuan.\nA més d’ampliar la xarxa de carrils bici, el PMU preveu augmentar els aparcaments de bicicleta, revisar els punts negres, mesures de prevenció de robatoris, fomentar la intermodalitat amb el transport públic i millorar el Bicing, amb el nou contracte que entrarà en vigor el 2017.\nPlànol amb la nova planificació de carrils


"i2CAT treballa per tal que Catalunya disposi d'una societat més creativa, innovadora i empoderada, en la que el coneixement i les tecnologies digitals estan al servei de les persones". En parlem amb Rosa Paradell, directora d'innovació d'I2CAT / Notícies / Desenvolupament Rural\nParlem amb Rosa Paradell, Directora d’innovació i desenvolupament de negoci per al sector públic a Fundació i2CAT, del primer "challenge" centrat en el món rural i de la innovació i la implantació de les TIC als territoris rurals:\nQuè és l’i2CAT?\nI2CAT és una fundació privada de caràcter públic que promou la recerca aplicada i la innovació en tecnologies digitals avançades. I2CAT té ja més de 15 anys d’experiència en projectes nacionals, estatals i internacionals en els camps de les xarxes de telecomunicacions avançades, actualment la 5G, l’internet de les coses, la realitat virtual i les tecnologies immersives, la ciberseguretat, el blockchain, la intel·ligència artificial i les tecnologies de la societat digital.\nA través de la generació de talent i la cooperació amb els diferents agents de l’ecosistema d’innovació digital local i internacional, i2CAT treballa per tal que Catalunya disposi d'una societat més creativa, innovadora i empoderada, en la que el coneixement i les tecnologies digitals estan al servei de les persones.\nUn dels objectius d’i2CAT és treballar colze amb colze amb l’Administració Pública catalana per promoure i facilitar la transformació digital de la societat.\nLa Fundació és una de les entitats implicades en la posada en marxa de l’"Estratègia 5G de Catalunya".\nSí, i2CAT ha participat des de l’inici en la redacció i execució de l’"Estratègia 5G de Catalunya", impulsada a principis del 2019 pel Departament de Polítiques Digitals i Administració Pública de la Generalitat de Catalunya.\nQuines accions s’estan impulsant en aquest sentit?\nLes principals línies d’acció que s’estan duent a terme són:\n- La promoció de la tecnologia 5G, donant-li visibilitat als principals esdeveniments tecnològics que se celebren a Catalunya, així com duent a terme un programa de divulgació de l’impacte de la 5G al territori català.\n- Impulsant el desplegament d’infraestructures, com ara la xarxa de Fibra Òptica pública que s'està desplegant al conjunt del territori, cabdal per a poder donar servei a la cobertura mòbil de la 5G; i impulsant models per a facilitar la cobertura mitjançant 5G a les zones menys poblades, tot posant en marxa una taula per al desplegament de la 5G amb els principals agents implicats.\n- Impulsant també la innovació amb el treball conjunt de les entitats de recerca i innovació en 5G de Catalunya, desplegant laboratoris en entorns reals, posant en marxa les àrees 5G i treballant també casos d’us innovadors del 5G dins de l’Administració Pública.\n- Promovent també el talent que ha de fer créixer l’ecosistema al voltant de la 5G.\nÉs en el marc d’aquesta estratègia que s’ha creat la primera "Àrea 5G" de Catalunya a les Terres de l’Ebre.\nEfectivament, les àrees 5G són una de les principals iniciatives que es desenvolupen en el marc d’aquesta estratègia. Les àrees 5G tenen com a objectiu principal accelerar el desplegament i adopció de la tecnologia 5G al territori, treballant el seu impacte en els àmbits estratègics particulars de cada zona.\nÉs en aquest marc que a principis de juliol es va posar en marxa la primera àrea 5G a les Terres de l’Ebre, que treballarà l’impacte d’aquesta tecnologia en el sector energètic, en el sector agroalimentari, en l’àmbit de la salut i en l’àmbit del territori rural.\nI pel territori, que significarà la posada en funcionament del "CoEbreLab 5G Rural"?\nCom ja he dit anteriorment, l’objectiu d’aquesta iniciativa és impulsar i accelerar el desplegament del 5G al territori identificant els casos d’ús d’impacte que poden fer viable aquest desplegament. Per a fer-ho s’organitzen sessions de disseminació de la 5G en els àmbits estratègics anteriorment descrits, també es fan sessions de capacitació per als agents interessats, amb l’objectiu de treballar de manera col·laborativa en tallers l’impacte de la 5G.\nFinalment, es duran a terme proves de concepte dels casos d’ús treballats amb la col·laboració i impuls de tots els agents implicats.\nD'altra banda, per garantir l’impacte al territori es pretén dotar cada territori d’un laboratori 5G en el que es podran dur a terme aquestes proves.\nUna altra iniciativa que compta amb la participació d’I2CAT és el concurs d’innovació "SmartCatalonia Challenge", enguany centrat en donar resposta als reptes dels territoris rurals del nostre país.\nL’“SmartCatalonia Challenge” és un concurs d’innovació que pretén ajudar a les entitats del sector públic de Catalunya a agilitzar els seus processos de transformació digital i els del seu ecosistema, alhora que promou l’emprenedoria digital.\nDesprés de diversos anys molt enfocats als reptes municipals, ja en el 2019 es va fer el salt a altres tipus d’entitats, celebrant el concurs amb el Port de Barcelona.\nEnguany es va decidir fer el concurs amb l’entitat ARCA, ja que la vam conèixer i ens va agradar molt el seu tarannà innovador, i vam veure clarament un partner ideal per a treballar de manera conjunta de quina manera les solucions digitals poden ajudar a resoldre reptes del sector rural.\nCreació de noves infraestructures, millora de la connectivitat i impuls de projectes i iniciatives innovadores en l’àmbit tecnològic. Podem dir que el concepte SMART ha arribat als territoris rurals?\nLa meva opinió és que sense cap mena de dubte des del Departament de Polítiques Digitals, amb els seus diferents programes, i amb la col·laboració d’i2CAT, s’estan impulsant múltiples programes d’innovació als territoris rurals. No en va. aquest és un dels àmbits de l’estratègia Smart Catalonia que es va posar en marxa l'any 2014.\nConseqüència de la situació actual?\nLa conjuntura actual ha ajudat a visibilitzar i fer més tangible que mai la necessitat d’una bona connectivitat als territoris rurals. Després del primer període de confinament, que vam viure des del mes de març fins a l’estiu, es va accelerar el procés de digitalització de molts sectors productius, posant en marxa, per exemple, el teletreball de manera massiva en alguns d’aquests sectors, que ha derivat en una migració de l’entorn urbà cap al rural. Aquest fet indica un canvi de tendència interessant que haurem de veure si realment s’acaba o no consolidant.\nI si parlem de futur, quins serien els següents passos a fer als territoris rurals del nostre país?\nS’ha de seguir apostant per al desplegament de Fibra Òptica per a garantir una bona connectivitat de banda ampla arreu de Catalunya que faciliti el posterior desplegament de tecnologies “inalàmbriques” d’alta capacitat, que permetin una banda ampla ubiqua arreu del territori.\nI per altra banda, s’ha de continuar aquest camí de col·laboració entre els agents del territori rural i les entitats d’innovació digital, com és ara la Fundació i2CAT, per treballar entre tots el màxim impacte i fer el territori atractiu també per a noves iniciatives empresarials que afavoreixin la digitalització del sector rural, retenint en la mesura del possible el talent al territori i atraient-ne de nou.\nMés informació de la "Fundació i2CAT"\nMés informació de l'"SmartCatalonia Challenge"\netiquetes: innovació TIC connectivitat\nROSA PARADELL, Directora d’innovació i desenvolupament de negoci per al sector públic a "Fundació i2CAT"


Santa Cecília de Montserrat i Sean Scully\nTeresa Costa-Gramunt 08-01-2018 17:27 Lectures 1394\nImatge coberta Santa Cecília de Montserrat. Eix\nEn una bella, radiant i emotiva edició a càrrec de les Publicacions de l’Abadia de Montserrat i la Diputació de Barcelona, acaba de publicar-se el llibre Santa Cecília de Montserrat. Del segle X a Sean Scully, on es fa una cronologia escrita per diversos especialistes, cadascun en la seva disciplina: Francesc Xavier Altés i Aguiló, Eduard Sánchez, Xavier Guitart Tarrés, Albert Mercadé i Daniel Giralt-Miracle, així com un recorregut visual mercès a les fotografies de Quim Boix, de la història cultural i espiritual d’aquest espai viu, com afirma en el seu text Josep M. Soler, l’actual abat de Montserrat. Un nou valor afegit al territori, diu de l’Espai d’Art Sean Scully, Mercè Conesa, presidenta de la Diputació de Barcelona.\nHistòria d’un indret mil·lenari, cal afegir de seguida, ja que aquest monestir, regit per l’abat Cesari, data de l’any 945 i arriba fins als nostres dies en un trajecte històric, artístic i espiritual que culmina amb els últims treballs arqueològics, així com amb l’exquisida restauració de l’espai romànic que ha vist incrementat el seu valor monumental amb la intervenció plàstica de l’artista amb projecció internacional, Sean Scully, (Dublín, 1945). I això gràcies a la feliç confluència amb els coneixements de la història de l’art, la sensibilitat i el dinamisme del pare J. de C. Laplana, artífex del Museu de Montserrat.\nUn model d’aquest tipus de creacions artístiques que agermana arquitectura essencial, ja sigui antiga o de nou encuny, amb ornamentació plàstica en el mateix sentit, és la Capella del Rosaire, a Sant Pau de Vence, Cannes, concebuda i realitzada l’any 1951 per Henri Matisse, qui va dir que, malgrat totes les seves imperfeccions, la considerava la seva obra mestra. Qui hagi visitat aquesta capella haurà apreciat la lluminositat de l’espai, així com l’estilització de formes i colors a què va arribar el gran Matisse.\nSalvant les distàncies, però en consonància creativa, un altre viatge en el record biogràfic porta a la petita església de Pampulha, Belo Horizonte, obra de l’arquitecte brasiler Òscar Niemeyer, dedicada a sant Francesc d’Assís. Pampulha, amb el seu llac artificial, és un indret arquitectònic creat l’any 1940. L’esglesiola, la construcció de la qual es va acabar l’any 1943, és blanca per dins i per fora i s’ornamenta amb unes pintures murals en blau, obra de Cándido Portinari. De Portinari són també els azulhejos amb figures pintades de blau sobre blanc. La ‘pobresa’ franciscana d’aquest espai, que recorda una ondulant cabana índia, invita a la transcendència.\nUn precedent important en la imaginació creativa de Sean Scully, i que el mateix artista reivindica, és la Rothko Chapel de Houston, construïda el 1971, i que conté 14 pintures murals de Rothko, pintor rus-nord-americà d’apassionat expressionisme abstracte, com el mateix Scully. Aquest espai que encomana serenor promogut pel matrimoni format per una catòlica francesa i un nord-americà protestant, vol ser un recinte multiconfessional on diferents creences puguin trobar acollida per al rés, la meditació.\nSean Scully és una figura sobresortint de l’abstracció moderna que s’adiu a l’elegant sobrietat de l’arquitectura romànica de Santa Cecília de Montserrat. Aquesta és la raó per la qual la comunitat benedictina que, estimant els seus orígens sempre respira amb el compàs del temps, va decidir donar una vida nova a l’església de Santa Cecília tot infonent-li una sacralitat renovellada, com escriu Daniel Giralt-Miracle en el seu text.\nL’abstracció de Sean Scully no és una abstracció banal, sense sentit, sinó aquella mena d’abstracció la contemplació de la qual invita a immergir-se en la dimensió espiritual de l’existència mercès a unes formes succintes i colors primaris que mai, però, no busquen estridències cromàtiques. Els colors emprats per Scully són tan nets com profunds. A qui escriu aquest comentari li recorden, tot i la distància estètica i temporal, l’eloqüent silenci de les pintures del Quatrocento de Fra Angelico o del Giotto en el seu exercici de suggerir l’invisible des de la matèria. En el cas d’Scully amb preferència per les formes geomètriques i cromatismes lluminosos, mediterranis, però també a través d’altres coloracions plenes de matisos bromosos i melangiosos com les terres de la seva Irlanda natal.\nLes obres de Sean Scully, ja siguin olis, murals, vitralls, plafons o creus fetes amb materials transparents, expressen l’inefable de la vida espiritual tant com l’emoció sensible que provoca una de les arts més espirituals, es diu, com és la música. I és que tota la intervenció plàstica en el recinte romànic de Santa Cecília està dedicat a la jove màrtir. Com la història de l’art i la història de la cultura han demostrat, cada època estableix una relació diferent amb el sagrat, escriu Giralt-Miracle. Santa Cecília de Montserrat i l’obra de Sean Scully són un exemple viu d’aquesta relació entre l’art i l’espiritualitat que afirma l’ànima en la meditació del que ens sobrepassa, el transcendent.


Els alumnes d'ESO per la cultura de la PAU - Escola el Cim Vilanova\nEls alumnes d’ESO per la cultura de la PAU\noct. 3, 2017 | General\nEl dilluns dia 2 d’octubre, els alumnes d’ESO es van concentrar davant la porta de l’escola per llegir un manifest a favor de la CULTURA de la PAU.\nDavant dels fets passats el diumenge 1, alumnes d’ESO i professors es van concentrar de forma pacífica a la plaça dels Cotxes. En aquest acte, representants dels alumnes van llegir el següent manifest:\n<<Avui dia 2 d’octubre, els alumnes hem decidit afegir-nos a aquesta concentració en contra de tots els actes succeïts ahir.\nDes d’aquí volem dir NO a la violència. També donar suport a totes les víctimes d’ aquests mals tractes i a tota la gent que ho ha viscut en primera persona.\nCom va dir Martin Luther King: « La violència crea més problemes socials dels que resol ». Utilitzant aquesta frase com a referent, apliquem-la a la realitat i donem-nos compte de què la impulsivitat i l’ agressivitat no són la solució sinó que l’empitjora.\nFer com si no hagués passat res, no és la solució. Acceptem i reflexionem que el que ha succeït ha deixat en ulls de tothom que no estem units com a país.\nAvui més que mai, som nosaltres qui hem de portar la pau i la convivència als nostres carrers per evitar el retorn de les imatges i els fets viscuts ahir.\nPensem abans d’actuar.>>


Internet acaba amb l’històric Tinder catòlic de Knock - Liffey\nLa basílica de Knock, Comtat de Mayo / Foto: Sinéad Mallee via Wikipedia\nL’any 1979, la cançó Video Killed the Radio Star va arribar al número 1 de les llistes, fent tremolar les estrelles de la ràdio de llavors puix que el hit dels britànics The Buggles els augurava un futur molt negre; a més, el clip va ser el primer a ser emès per l’MTV, potser amb la intenció de rematar la feina. Tanmateix, els locutors de ràdio han sobreviscut i paradoxalment, en una època en què la música s’escolta més que no pas es mira, els vídeos cada vegada semblen més una relíquia del passat.\nUna història semblant però amb un final molt diferent és la d’internet i les xarxes socials amb el Knock Marriage Introductions, antigament conegut com a Knock Marriage Bureau, una agència matrimonial catòlica que d’ençà del 1968 ha estat aparellant gent, més concretament i segons el seu web, 960 parelles, principalment al nord-oest d’Irlanda, tot i que el servei s’oferia a tota l’illa.\nEl fet de tenir la seu a Knock (Comtat de Mayo), un indret molt rural i tradicional i lloc de peregrinació -l’any 1879 a alguns habitants de la zona se’ls va aparèixer la Verge Maria, Sant Josep, Sant Joan Evangelista i Jesucrist- a l’estil de Fàtima o Lorda, tenia una gran influència en les preguntes incloses a l’exhaustiu qüestionari que havien d’emplenar els candidats. En aquest sentit, es demanava coses com el grau de religiositat o les dimensions de la granja.\nEvidentment, també es demanava una foto feta durant els darrers dotze mesos que, a fi de basar l’intent d’aparellament en coses que no fossin el físic, no s’enviava a l’altra part. I com qualsevol servei d’aquestes característiques, s’havia de passar per caixa: 200 euros per una subscripció anual, que s’havia de renovar en cas que en dotze mesos no hi hagués hagut sort.\nEl servei va engegar l’any 1968 de la mà del capellà Michael Kane, que va veure que l’emigració massiva cap a les ciutats o cap a l’estranger a la recerca d’oportunitats i la manca de mètodes de comunicació com els que hi ha avui causaven estralls en la vida social de la Irlanda rural. Així doncs, el Knock Marriage Bureau va fer d’intermediari entre persones que, si no hagués estat per l’agència matrimonial catòlica, no s’haurien conegut mai i que valoraven que aquesta iniciativa oferís un servei molt personalitzat, seriós i segur, que els generava confiança.\nNogensmenys, l’ús massiu de tota mena de webs i aplicacions per a trobar algú amb qui compartir un bon moment, uns anys o la resta de la vida ha fet que el servei del Knock Marriage Introductions hagi quedat totalment obsolet, amb un declivi de clientela que el fan econòmicament insostenible i que han obligat l’Església Catòlica, que tampoc té unes finances gaire pròsperes, a injectar-hi diners a fi de cobrir el dèficit, uns diners que haurien hagut d’anar a satisfer les necessitats de les parròquies.


Carles Moya | Descriu - Part 3\n2 abril 2018 en Poesia\nHe baratat cada besada per la flaire de la nuca. Un autumne de gots i perols i cada passa que ens reconeix. Una tonada de besos i confits i el cabell és terra fèrtil\nEtiquetes: arrel, fonament\n2 febrer 2018 en Poesia\nA Manel Marí He obert la darrera paraula, curulla de somnis i una navalla. Un refredat de color porpra i la veu de l'oblit que no t'abasta. Una travessia per la mar en calma i divise les illes de naixença...\nEtiquetes: Manel Marí, mestre, poetes, rapsoda, record\nHe tornat a la blaüra més fonda\n28 gener 2018 en Poesia\nHe tornat a la blaüra més fonda, on no queda ningú que m’albire. He trobat cares de tungsté i el fenèvol de palla guaridor de la paraula. Una cataracta de serps i serpentina i viu la mort com una donzella,...\nEtiquetes: blaüra, xuplit\n12 gener 2018 en Poesia\nHe obert la mà molt a poc a poc, una manyaga de l’esperit i el dit que m’assenyala. T’he cercat entre trens i semàfors a l’aguait de la lluna diürna. Una mirada d’obsidiana i ja raone amb el cor; la...\nEtiquetes: reencontre, Trobada\n30 desembre 2017 en Poesia\n... i les rodes de la fortuna de la seva sina i el misteri de la rosa vermella dels seus colze Joan Salvat- Papasseit Bella com un imperatiu. He dit. La teua boca prem la mà per...\nEtiquetes: Bellesa, Claredat\n14 desembre 2017 en Poesia\nAllí vivien els Alòs, en la placeta de les monges, carrer de la pujadeta amunt. Tenies por de no veure morir la nit de que no et deixaren eixir de casa. El cobertor se’t va cobrir de...\nEtiquetes: Noms de família\n9 desembre 2017 en Poesia\nCarrer del Crist, la cadena penjada al coll. Missa l’ermita, (sóc de família pobra) Vull veure ma mare somriure, vull que m’empelten el cor. Carrer de l’Ermita, Carrer Major. Vull danses a la manera de Xàtiva; digueu que fui...\nEtiquetes: contrades perennes, Guadassuar, valencià\nHe perdut tota por a tocar-te la boca. A dibuixar-te paraules d’estima. Pense les hores obertes, la precaució indemne. Recorde Dámaso Alonso, catedràtic de la Universitat de València, les seues passejades pel camp de Vallejo. L’herba que creixia. Llevant...\nEtiquetes: Dámaso, desembre, valencià\n23 novembre 2017 en Poesia\nBorbotó, Poble Nou, Camí de Montcada, Economista Gay, Avinguda de la Constitució, Maximiliano Thous, Carrer Almassora, Pont de Fusta, les Torres de Serrans. Vicent Peris, Guillem Sorolla, Joan Caro, Esteve Urgellés. Rayuela, la lluna de València, me l’empassava per...\nEtiquetes: agermanats, nit, ruta literària, valencià\nBirbe cada àtom…\n8 novembre 2017 en Poesia\nBirbe cada àtom com un dacsar lluent, una espelma de sol.\nEtiquetes: àtom, claror, dacsar, essència


Edicions Documenta Balear - Iniciació a la morfosintaxi catalana (2a edició)\nAquest manual és una introducció clara, pràctica i globalitzant a la morfosintaxi catalana a nivell superior, tant per a professors com per a alumnes avançats que vulguin perfeccionar els seus coneixements sobre la matèria. Un vocabulari lingüisticogramatical i un recull bibliogràfic facilita la comprovació de les normes.\nGabriel Seguí i Trobat (Palma, 1964) és Doctor en Teologia Litúrgica per la Facultat de Teologia de Catalunya (2003) i Doctor en Filologia Catalana per la Universitat de les Illes Balears (2011). Des del 1990, és membre de la congregació de Missioners dels Sagrats Cors i fou ordenat de prevere el 1995. Com a filòleg, endemés de la Iniciació a la morfosintaxi catalana (1993 i 1995), ha publicat els llibres El català en els rituals de sagraments de la diòcesi de Mallorca (1991), El devocionari medieval del fons Gabriel Llabrés. Ms. Ll. 27 de l’Arxiu Municipal de Palma (2007) i La llegenda hagiogràfica de la invenció de la Mare de Déu de Lluc, amb Gabriel Camps (2010). És director de la Biblioteca Diocesana de Mallorca, membre de la Societat Catalana d'Estudis Litúrgics de l'Institut d'Estudis Catalans i magister de la Maioricensis Schola Lullistica. Va esser professor de català als cursos de l'Obra Cultural Balear i membre de l'equip de redacció i corrector de la Gran enciclopèdia de Mallorca. És professor de català i de litúrgia en el Centre d'Estudis Teològics de Mallorca, professor titular d'universitat a l'Institut Superior de Litúrgia de la Facultat de Teologia de Catalunya i professor associat del Departament de Filologia Catalana i Lingüística General de la UIB.


TENNIS TAULA BORGONYÀ: El Poble\nEl poble de Borgonyà es troba en el terme municipal de Sant Vicenç de Torelló, a la part nord-oriental de la comarca d'Osona. És situat a uns 540m. sobre el nivell del mar, al marge esquerra del riu Ter a la part interior d'un meandre encaixat.\nLes instal·lacions de la fàbrica són a la part més propera al riu, mentre que la resta d'edificis que conformen el poble es dispersen, bo i enfilant-se cap als turons, envoltats d'arbres i jardins.\nFins al 1980 fou colònia industrial de l'empresa Compañía Anónima Hilaturas de Fabra y Coats. Com que els propietaris originals eren britànics, era coneguda - i ho és encara avui- per la colònia dels inglesos, malgrat que, de fet, aquests propietaris provenen de Paisley, localitat escocesa propera a Glasgow.\nVistes de Borgonyà des de dalt d'un turó\nEl nom procedeix d'una masia i un santuari documentats des del segle XIII. El 1890 l'empresa Fabra i Coats, de capital català i escocès, va construir una fàbrica de filatures (al costat del riu Ter i una estació de ferrocarril de la línia Barcelona-Puigcerdà) i va crear una colònia de petits habitatges unifamiliars al seu voltant juntament amb una església, un economat, escoles, instal · lacions esportives i altres serveis. A causa del origen britànic de l'empresa, la població es coneixia també com el poble dels anglesos (o dels inglesos). La fàbrica va tancar les seves portes definitivament el 1999.\n8è Open tennis taula Memorial Jordi Castells de Sa...\nCTT Sant Vicenç de Torelló\nAjuntament Sant Vicenç de Torelló


Aprendre programació a l’escola? No, gràcies | Carles Jove i Buxeda\nAprendre programació a l’escola? No, gràcies\nEls darrers dies ha estat circulant el vídeo en el que Bill Gates (Microsoft) i Mark Zuckerberg (Facebook), entre altres, promouen l’ensenyament de programació a les escoles. És una iniciativa que compta amb centenars de milers d’adhesions i que està despertant molt interés a la comunitat web, especialment entre els que ens dediquem a aquesta cosa de la programació. A mi em va arribar a partir d’un tuit d’en Gerard Encabo, un dissenyador gràfic molt sabut que opinava el següent:\nVale, #educación computacioal, bien, pero.. y la emocional?! sociedad.elpais.com/sociedad/2013/… CC: @carlesjove @isfeelandlive @sergimmx @nousmedis\n— Gerard Encabo (@GerardEncabo) 8 de març de 2013\nPersonalment no m’agrada la idea d’introduïr la programació entre les coses que s’ensenyen a l’escola. Però és que tampoc penso que a l’escola s’hi hagi d’ensenyar a llegir, escriure, sumar ni cap altra cosa. De fet, a l’escola no s’hi hauria d’ensenyar res, perquè l’escola no hauria de ser un lloc on s’ensenyen coses als nens, sinó un lloc on els nens puguin tenir a l’abast les eines adequades per aprendre allò que ells vulguin aprendre. Entre altres coses, a programar.\nQuant a l’educació emocional, que menciona en Gerard al seu tuit, crec que molt difícilment en podem parlar de manera aïllada. Quan a un infant l’obliguem a passar-se quatre hores assegut a un pupitre l’estem educant emocionalment. Quan no li donem cap ordre i el deixem moure’s lliurement per l’aula accedint als materials que l’interessin, també l’estem educant emocionalment. En ambdós casos, però, estem educant de manera diferent en relació a les emocions: en el primer, subordinant les pròpies emocions a la voluntat d’una autoritat externa; en el segon, deixant espai per l’autoconeixement i autoregulació de les pròpies emocions.\nÉs genial que un nen vulgui aprendre a programar, si això és el que vol. Però si som nosaltres els que volem que els nens aprenguin a programar perquè som nosaltres qui pensem que és molt útil i molt beneficiós i que obrirà un gran futur professional als nostres fills, aleshores estem redundant en un model d’educació basat en la satisfacció de les necessitats, anhels i desigs dels adults més que no pas els dels infants.\nTant si el que dic us sona a xinès com si no, podeu obtenir informació sobre diferents projecte d’escoles no directives que estan florint arreu dels Països Catalans al web de la Xarxa per l’Educació Lliure. Un servidor forma part de Projecte Ona, un incipient grup de famílies de Castelló de la Plana que volem crear una escola lliure.\nBeing Focused →\n2 thoughts on “Aprendre programació a l’escola? No, gràcies”\nA mi, més enllà del fet de projectar els nostres anhels, desitjos i traumes als nanus, em molesta més la descarada supeditació de la pràctica pedagògica al mercat i els seus capricis. Per això insisteixo amb el tema emocional –la base de tota societat sana–, més enllà que ara toqui aprendre anglès o xinès.\nCarles Jove i Buxeda says:\nCoincideixo plenament amb tu: la pedagogia de les nostres escoles està supeditada al mercat. I d’aquí que es pensi que ensenyar a programar “mola”, perquè clar, programar t’obre les portes a un món laboral flipant. El que jo volia apuntar, però, és que l’educació emocional sempre hi és, el que passa és que pot estar enfocada en moltes direccions diferents. Però en la meva opinió, una persona que és incapaç de manegar les seves emocions, d’entrendre-les, de ser-ne conscient, és així perquè se l’ha educat en un model que ha anul·lat, deliberadament, aquesta capacitat. Però l’educació emocional hi ha sigut, tot i que de manera castradora.


Carn - La Sirena\nInici > La Sirena Xef>Trucs de cuina>Carn\nLa carn l’has de descongelar a la nevera\nA la Sirena trobaràs la millor carn ultracongelada, amb tot el seu sabor i propietats nutricionals, per a que tu l’elaboris com més t’agradi. També disposes de varies opcions ja cuinades (rodons de pollastre i de gall dindi, ...) per fer-te més fàcil la feina a la cuina.\nDescongelació i preparació\nLa carn l’has de descongelar a la nevera, sense cap envàs.\nSi va envasada al buit, també pots descongelar-la en aigua freda amb el mateix envàs, d’aquesta manera la descongelació serà més ràpida.\nLes croquetes, mandonguilles i les carns empanades o arrebossades has de submergir-les, directament congelades, en abundant oli calent i deixar que es daurin. Recorda no fregir molta quantitat en una sola vegada, així aconseguiràs un arrebossat cruixent i gens oliós. Finalment posa-les sobre paper absorbent.\nCom descongelar la carn?


Monistrol de Calders posa en marxa el porta a porta municipalitzat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nqueralt casals. monistrol de calders 15.04.2021 | 22:07\nMonistrol de Calders ja ha iniciat la campanya d'implantació i està repartint els cubells AJUNTAMENT MONISTROL\nMonistrol de Calders ja ha iniciat la campanya d'implantació i està repartint els cubells\nEl Consell engega una campanya per acabar amb l'abandonament de residus.\nMonistrol de Calders posa en marxa el porta a porta municipalitzat .\nEl pla de recuperació de Sánchez: una inversió de 13.200 milions en mobilitat sostenible i l'impuls del vehicle elèctric.\nEl servei es posarà en marxa d'aquí a quinze dies, però la campanya d'implantació continua demà amb dues sessions, a les 12 del migdia i a les 7 de la tarda, per explicar als veïns i veïnes tots els detalls del funcionament i fer l'entrega del material necessari.


N.24 20 de maig de 2010\nNova secció d'Oferta Tecnològica al web del Parc de Recerca UAB\nAl web del PRUAB hem creat aquesta nova secció que permetrà reunir ofertes de tots els membres del parc i crear un catàleg on-line de noves tecnologies. Registra't i dóna d'alta les teves ofertes tecnològiques. [+]\n25 de maig: TALLERS DE TREBALL del Programa EUROSTARS\nEl CDTI, en col·laboració amb Eidostech Consultores, està organitzant Tallers de Treball focalitzats en el programa EUROSTARS, un programa Europeu de finançament dirigit a les empreses i obert a totes les àrees d'investigació (BIO, NANO, TICs, MEDI AMBIENT).\nEl proper 25 de maig les empreses seleccionades participaran en els tallers, podran exposar les seves idees de projecte i rebran un "feedback" dels experts de l'àrea. La participació en els tallers no implica, en cap moment, cap compromís de les empreses amb Eidostech ni amb el CDTI. L'objectiu dels tallers és aconseguir que la participació de les empreses espanyoles en el programa Eurostars es vegi incrementada i que es consolidin a Europa.\nLa convocatòria acaba el 30 de setembre de 2010. [+]\nEl PRUAB a la BIO International Convention 2010 de Chicago\nLa representació del Parc de Recerca UAB a la més important convenció de biociències del món es salda amb uns resultats excel·lents, segons els assistents. La delegació del PRUAB i la UAB viatjà a Chicago agrupada sota el paraigües de Biocat. [+]\nSubvencions del subprograma de recolzament a consorcis estratègics nacionals de investigació tècnica. Dirigit a consorcis entre empreses, universitats, organismes i centres públics de investigació, parcs científics i tecnològics i centres tecnològics. Duració mínima de 4 anys i pressupost mínim de 5 millons d'euros anuals.\nConvocatòria fins el 28/05/2010 [+]\nEl certamen està obert a tots els àmbits científics i geogràfics. Dirigit a investigadors de l'àmbit públic i privat, estudiants de licenciatura i docturat, periodistes i divulgadors científics,... Hi haurà un primer premi de 2.500 euros i segon premi de 1000 euros.\nCicle de conferències coorganitzat amb Càtedra Bancaja.\nData: 25 de maig a les 9:00h\nConferència a càrrec de Ken Morse, considerat el gurú de la Direcció de Ventes i dels Emprenedors.\nLloc: Sala 1C17 · Primer Pis · ESADECREAPOLIS - Av. Torreblanca 57 · 08172 · Sant Cugat del Vallès\nData: 25 maig 2010, 12:30\nSegon termini d'inscripcions fins el 15 de juny.\nData: 05 octubre 2010\nOrganitza: UCM [+]


Microsoft Dynamics 365 Human Resources - ABAST\nTingui en compte al seu equip en els processos i obtingui grans resultats gràcies a les dades\nModifiqui i millori l’experiència dels seus empleats\nFaciliti als seus empleats aconseguir la informació que requereixen per si mateixos a través de intuïtives i accessibles eines de recursos humans.\nMillori els seus programes de RRHH\nSimplifiqui i millori els programes de prestacions, compensacions, absències i baixes, certificacions, formació i compliment.\nAugmenti la flexibilitat de l’organització\nEstigui preparat per adaptar-se a les circumstàncies gràcies a una solució de recursos humans escalable, segura, personalitzable i fàcil de connectar als sistemes existents.\nExtregui informació dels coneixements del personal\nMillori la qualitat de les seves decisions centralitzant les dades dels empleats i gràcies a anàlisis integrats, aconseguirà valuosos coneixements.\nMillori l’experiència dels seus empleats\nAugmenti la implicació dels empleats amb complets perfils que incorporin els èxits, aptituds, certificacions i interessos.\nOfereixi funcions d’autoservei que permetin als empleats l’actualització dels seus perfils, gestionar els cursos de formació, fer un seguiment del rendiment prestat i fer la sol·licitud de vacances.\nFaciliti als directius dades sobre el rendiment dels equips perquè puguin millorar l’impacte de l’equip i abordar immediatament qualsevol dificultat que sorgeixi.\nDoni suport als seus empleats perquè aconsegueixin prosperar gràcies a eines que permetin fer un seguiment de la formació i certificacions. Aconsegueixi que el seu equip aprengui molt més ràpid gràcies a LinkedIn Learning o Dynamics 365 Guides.\nFaciliti la notificació de les baixes i les absències amb la creació d’eficaços programes que s’ajustin a les normatives internacionals, com FMLA i ADA.\nEstableixi programes de compensació basats en directrius definides i ajusti aquests programes individualment o en bloc per automatitzar les iniciatives que es desenvolupen a l’empresa.\nModifiqui la gestió de prestacions gràcies a eines de subscripció d’autoservei flexibles i configurables que tenen en consideració els grups de beneficis, jerarquies, crèdits flexibles i subscripcions automàtiques.\nPossibiliti la tramitació de nòmines, pressupostos i declaracions fiscals integrant proveïdors de nòmines, com Ceridian Dayforce, i utilitzant Dynamics 365 Finance per obtenir un ferri control de les despeses operatives.\nTrobi els candidats adequats i interactuï amb ells utilitzant les LinkedIn Talent Solutions per gestionar tota l’experiència de contractació.\nUna organització més flexible\nMinimitzi la complexitat de la seva organització gràcies a una gestió que reflecteixi amb precisió les estructures organitzatives, jerarquies i descripcions dels treballs.\nAugmenti la productivitat i l’eficiència com a conseqüència d’una gestió automatitzada dels processos, fluxos de treball i tasques.\nAcceleri el rendiment de l’empresa amb mesures de seguretat, privacitat i compliment facilitades pels recursos de gestió de capital humà que incorpora Microsoft Azure.\nAconsegueixi una solució a la seva mida mitjançant una interfície intuïtiva i molt personalitzable en la qual podem afegir o ocultar camps, modificar el disseny i compartir contingut amb altres persones.\nDynamics 365 Human Resources és fàcilment personalitzable i ampliable amb Microsoft Power Platform, sigui quin sigui el nivell d’experiència tècnica que tingui.\nObtingui coneixements sobre el personal\nAugmenti la qualitat de la planificació del personal amb els complets panells de Microsoft Power BI, que li possibiliten reunir, analitzar i visualitzar tota la informació de recursos humans en qualsevol dispositiu.\nPrengui les millors decisions amb confiança utilitzant una anàlisi integrada que li possibiliti mantenir un seguiment i analitzar els programes de RRHH.\nDisminueixi la complexitat utilitzant Common Data Service per a la centralització de les dades i integri Dynamics 365 Human Resources amb els sistemes i les aplicacions de partners ja existents.\nEstableixi un entorn de treball que fomenti i premiï la col·laboració utilitzant les enquestes de Microsoft Forms Pro per conèixer les opinions dels empleats.


Lloguer de cotxes Linares - Llogar un cotxe a Linares\nLloguer de cotxes Linares\nLloguer cotxes en Linares\nEl lloguer de cotxes a Linares és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Linares i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Linares, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Linares - Lloguer de cotxes Xile Aeroport\nA Xile, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Linares, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Linares, Xile no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Xile de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Linares o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Xile en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Antofagasta, Puerto Montt, Punta Arenas, Santiago.


Pas a Pas: Tibidabo, podria ser pitjor...\nTibidabo, podria ser pitjor...\nPer ser sincers, la ruta que us presentem aquesta vegada no té cap tipus d'interès. Ja sé que algú es pot ofendre però és només una opinió que intentaré argumentar.\nDes del punt de vista muntanyenc, es tracta d'una passejada més o menys llarga per pistes amples plenes de gent passejant, corrent o circulant amb BTT i on la dificultat rau en no ser atropellat per cap vehicle de dues rodes. Només es deixen les pistes en moments concrets: sortint de l'ermita de Sant Medir i fins al cim del Turó de Magarola, que es puja per un corriol costerut que s'agraeix; durant el descens de Sant Pere Màrtir fins a les primeres cases de Barcelona, que també es baixa per un corriol amb fort desnivell; i durant un llarg tram entre el Tibidabo i Vallvidrera que el camí passa pel costat de la carretera asfaltada.\nUn altre motiu és que la part central de la ruta és el Tibidabo, centre turístic per excel·lència i on la fauna és abundant en totes les seves variants, sobretot en l'espècie dels homínids. Lluny del que estem acostumats a trobar en la majoria de rutes d'aquest blog.\nAixí, segurament us preguntareu per què vam decidir fer aquesta ruta, amb la llista infinita de cims que hi ha per visitar i que no ofereixen aquestes condicions tant deplorables? La resposta és senzilla, estem engrescats a completar un petit repte, assolir els sostres comarcals de Catalunya. I el Tibidabo és el cim més alt de la comarca del Barcelonès.\n(*) Podria ser pitjor...en el cas que les vistes des de dalt del Tibidabo fossin com les meravelloses panoràmiques que ofereixen el Turó d'en Vives o el Comaestremer.\nPunt de sortida: Sant Cugat del Vallès, Parc de la Pollancreda (104 metres)\nPunt d’arribada: Barcelona, metro zona universitària (80 metres)\nHorari: 4 hores 50 minuts\nCims: Turó de Magarola, 431 metres\nTibidabo, 515 metres\nSant Pere Màrtir, 388 metres\nDesnivell acumulat: +687 metres\nComencem a Sant Cugat del Vallès, concretament al Parc de la Pollancreda.\nAnem a buscar el GR 6, que seguirem durant bona part del recorregut.\nBaixem a buscar la pista i ens encaminem cap a Collserola.\nNo cal caminar gaire per arribar a un arbre monumental, el Pi d'en Xandri, que es troba totalment apuntalat. Darrera encara es pot veure el punt d'inici, Sant Cugat del Vallès.\nLa pista que seguim durant bona part de l'ascens no presenta cap complicació.\nEl rètols indicadors són continus, continuem cap a Sant Medir.\nAl marge del camí, es pot observar alguna escultura...\nErmita de Sant Medir, 220 metres. Aquesta construcció d'origen romànic té una llarga història, doncs ja està documentada l'any 962. Actualment es troba en un estat de conservació excel·lent.\nDeixem Sant Medir i ens encarem a un corriol que puja amb ganes pel mig del bosc.\nRetrobem la pista, per aquest corriol hem pujat.\nDes de la carena, tenim la primera imatge de l'objectiu principal del dia, el Tibidabo.\nPerò abans volem pujar al Turó de Magarola. Així que enfilem un nou corriol marcat amb franges vermelles i blanques del GR, que ens ha de portar fins al mateix cim.\nTuró de Magarola, 431 metres. Ofereix unes bones vistes de Barcelona, el Montseny, Sant Llorenç del Munt i Montserrat.\nMontserrat, tapat per la calitja.\nDesprés d'aquest primer cim, continuem carenant cap al Tibidabo. Cal dir que aquesta part és la pitjor del recorregut, ja que bona part passa pel costat de la carretera i és inevitable caminar per l'asfalt. Sense massa història arribem al cim del Tibidabo, on les construccions són abundants.\nBusquem el punt més elevat possible.\nQue és davant de la porta del temple.\nTibidabo, 515 metres. Sostre comarcal del Barcelonès.\nPerò si per alguna cosa es coneix aquesta muntanya és pel parc d'atraccions.\nAprofitem per esmorzar i descansar una mica i continuem el nostre camí cap a Vallvidrera, amb en Tit molt orgullós...\nPassem pel costat d'una altra construcció que representa aquesta muntanya, la Torre de Collserola.\nCreuem Vallvidrera i a la sortida del poble ens enfilem per unes escales. Així ens estalviem una mica d'asfalt que també s'agraeix.\nPoc a poc, el Tibidabo va quedant enrera.\nMentre ens apropem a una altra antena molt més modesta que corona el cim de Sant Pere Màrtir.\nSant Pere Màrtir, 388 metres.\nEn aquest emplaçament s'alçà una antiga ermita, actualment no hi trobem més que rocs.\nUna mirada al punt d'on venim.\nI abans de marxar ens fem la foto de cim, per deixar-ne constància.\nUna de les imatges curioses que ofereix aquest cim, crec que no necessita presentació.\nPer acabar prenem un corriol costerut que ens deixarà a Barcelona.\nEn resum, una ruta gens muntanyenca que ens ha portat a un nou sostre comarcal, simplement això.\nPublicat per Marc a 21:30:00\nYolanda 3 de maig de 2015 a les 12:09\nVeig que tots els que volem fer els sostres comarcals hem de passar pel "tràngol" Tibidabo... Avui ens toca a nosaltres i la informació del vostre bloc ens ha estat útil! Gràcies.\nMarc 3 de maig de 2015 a les 15:14\nHola Yolanda. Nosaltres vam escollir aquesta opció i malgrat ser llarga, té trams prou bonics. No sé si quants sostres porteu però crec que n'hi ha de pitjors: Turó d'en Vives (Maresme), Comaestremer (Pla de l'Estany), Tossal de l'Infern (Pla de l'Urgell) o Turó del Galutxo (Segarra).


El saló de plens de l'ajuntament acollirà la reunió del Govern de la Generalitat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl saló de plens de l'ajuntament acollirà la reunió del Govern de la Generalitat\nEl president de l'executiu català, Quim Torra, i els consellers seran dimecres vinent a Manresa\nEl saló de plens de l'ajuntament acollirà la reunió del Govern de la Generalitat Regió7\nLes reunions del Consell Executiu se celebren cada setmana i habitualment tenen lloc al Palau de la Generalitat. Dimecres vinent, però, l'escenari de la reunió serà un de ben diferent: el saló de sessions de l'ajuntament de Manresa.\nEl president del Govern català, Quim Torra, i els consellers i conselleres es reuniran a la capital del Bages, tal com va avançar aquest diari dimecres, però fins ahir no es va concretar en quin punt de la ciutat.\nLa convocatòria respon a la voluntat d'apropar les reunions del Consell Executiu al territori, per posar de manifest de forma palpable la importància que el Govern dona al conjunt del país.\nDurant aquesta legislatura, ja s'han fet reunions del Consell Executiu fora del Palau de la Generalitat, concretament a les comarques gironines (Sant Julià de Ramis) i a l'àrea de Pirineu i Aran (Vielha).\nLa tercera sortida del Consell Executiu serà a Manresa. La reunió començarà a les 9 del matí al saló de sessions de l'ajuntament i, com és habitual, amb posterioritat hi haurà la roda de premsa per informar dels acords de Govern, a càrrec de la consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó.


Aula Oberta - INS Corbera de Llobregat\nHorari del grup i professorat assignat\nNormes d'us d'ordinadors\nCondicions per a la correcta presentació de treballs\nL’IES Corbera ubicat al municipi de Corbera de Llobregat, en col·laboració amb l’Ajuntament de Llobregat, han anat reelaborant el projecte inicial d’Aula Oberta que es va redactar el curs 2005-2006. El projecte, en matèria d’atenció a la diversitat, pretén donar resposta a les necessitats educatives específiques dels alumnes de 2n cicle de la ESO que presenten dificultats d’aprenentatge, desmotivació greu, perill d’absentisme acadèmic, problemes de conducta greus, i que per tant precisen d’actuacions individualitzades i adaptacions curriculars per a la seva integració escolar, social i laboral\nL’IES ha tingut sempre un percentatge d’alumnat amb serioses dificultats d’aprenentatge sobretot de caire conductual, i s’han anant atenent i diluint dins el grup classe, en els grups flexibles de nivell, o fins i tot, en agrupaments específics a temps parcial, però aquestes actuacions no permeten donar-los tota l’atenció que necessiten i per tant aquests alumnes no assoleixen els objectius. A més al creixement anual d’alumnes, cal afegir els repetidors també amb característiques de no adaptació a la normativa escolar.\nActualment el centre acull a 660 alumnes, tant del municipi, com de municipis propers, La Palma de Cervelló, Pallejà i Cervelló. D’aquests el 3% representa el grup d’alumnes d’aula oberta. Cal comentar que aquest percentatge no inclou: alumnes de l’aula d’acollida, alumnes amb necessitats específiques que no pertanyen (per criteri docent) a l’aula oberta, i alumnes amb d’altres necessitats educatives especials. Per a tots ells el centre compta amb diferents tipus d’actuacions en matèria d’atenció a la diversitat.\nL’Aula Oberta de Corbera de Llobregat funciona com a tal des de l’Octubre de 2005, d'ençà fins ara, s’han anat proposant activitats per tal de millorar la qualitat del projecte i d’establir una estructura ferma i amb continuïtat.\nEntenem la nostra Aula Oberta com un programa de diversificació curricular amb una estructura ferma, d’àmbit teorico-pràctic que permet l’assoliment de les competències bàsiques i objectius de cicle, així com reforçar el creixement personal i pre-professional dels/de les seus/ves alumnes.\nEls objectius generals del projecte són els que a continuació es detallen.\nGarantir el dret a escolarització a tots els nois i noies fins els setze anys.\nSer un recurs extraordinari per atendre de manera efectiva les necessitats educatives de determinats alumnes.\nFer créixer l’ autoestima de l’alumnat a partir del desenvolupament de les seves destreses i capacitats.\nFacilitar la integració en la dinàmica escolar a través de l’adquisició d’hàbits socials i de responsabilitat en el treball.\nModificar en positiu la visió que aquests alumnes tenen del marc escolar i dels valors educatius: esforç, treball individual i en equip, cooperació, compromís,…\nAssolir els continguts mínims de l’etapa de l’ESO, de manera globalitzada i adaptant-los al seu ritme d’aprenentatge i les seves capacitats, de manera que puguin obtenir, en cas d’una evolució suficientment satisfactòria, la promoció dins l’etapa i el títol de Graduat en ESO.\nFacilitar els aprenentatges bàsics, tant a nivell d’instrumentals com de coneixement de l’entorn, així com d’hàbits i estratègies que els ajudin a relacionar-se amb la realitat que els envolta d’una manera més positiva.\nFacilitar l’aprenentatge d’habilitats socials i de formació laboral que els possibilitin accedir al món laboral.\nIntegrar, en la major mesura possible, a la família en el seguiment del procés educatiu del seu fill/a.\nORGANITZACIÓ, PLANIFICACIÓ I PROFESSIONALS RESPONSABLES DEL SEU FUNCIONAMENT\nLa responsabilitat de la planificació i organització de l’A.O. recau en l’institut, amb la col·laboració directa de l’Ajuntament de Corbera.\nLa responsabilitat concreta en el desenvolupament de la programació, funcionament, avaluació i seguiment de l’alumnat, i de la pròpia A.O. serà compartida entre l'institut i l’ajuntament.\nEl conjunt de la gestió acadèmica és responsabilitat de l’IES Corbera, ja que l’alumne és, a tots els efectes, alumne del centre. Ens referim a la matriculació, tramitació i custòdia de l’expedient acadèmic, la tramitació de títols, beques i altres documents referents a l’escolarització de l’alumne.\nLa coordinació periòdica entre els professionals de l’institut i de l’ajuntament que participin directament en l’atenció a aquests alumnes és fonamental.\nHi estarà implicat l’equip docent d’aquests alumnes i el Cap d’Estudis pel que fa a les activitats que realitzin dins l’IES, tant les que responen a l’aula ordinària dels alumnes, dins el referent del seu grup classe, com les que s’ofereixin de manera específica per a ells, de caire pràctic.\nD’altra banda, comptem amb la professional, o professionals, que exerceixen la docència a l’aula. Cadascuna d’aquestes aules, la interna i l’externa, tindrà un tutor o tutora que coordinaran el conjunt de l’oferta educativa del grup d’alumnes de l’A.O. A més és compta amb la tècnica d’educació de l’Ajuntament de Corbera per a la gestió i seguiment de les activitats de l’aula externa.\nEL TALLER MUNICIPAL\nTotes les accions que es duen a terme fora del centre estan regulades per un ” Conveni de col·laboració entre el Departament d'Educació i Universitats i l'Ajuntament de Corbera de Llobregat” , per al projecte “Aula Oberta d'atenció educativa a la diversitat de l'alumnat d'educació secundària del municipi , per al segon cicle de l'ESO de l'IES Corbera. Signat a 15 de Juliol de 2008.\nPer a les accions relacionades amb els empresaris i empresàries del muncipi, s'estableix un conveni de col·laboració entre l'IES, l'empresa, els pares i l'alumne, on s'especifica que la en la realització de les pràctiques no existeix cap tipus de relació contractual ni implica prestació de serveis per part de l'alumne.\nSubpàgines (4): Calendari de l'Aula Oberta Convivència Currículum Aula Oberta Sortides i festes


L'hemeroteca del senyor Jauss: El premi Llibreter\nPerilla la continuïtat del premi Llibreter\nDIVENDRES, 28/04/2006 - 18:46h\nLa 7a edició del premi Llibreter corre el risc de no celebrar-se després que quatre dels set membres del jurat han dimitit. En un comunicat han explicat que les raons són les diferents declaracions fetes per membres de l'actual junta del Gremi de llibreters, que posen en dubte la seva imparcialitat. Han abandonat: Àlvar Masllorens de Proa Espais de Barcelona; Joan Flores de La Llopa de Calella; Adela Nogueira de la Paideia de Sant Cugat; i Anna Costas de la Catalònia de Barcelona.\nEl comunicat que han enviat als mitjans diu: 'En diferents ocasions, de manera pública i publicada, s’ha posat en dubte la nostra imparcialitat a l’hora de donar el premi, adduint favoritismes de llengua, d’autors, de segells editorials. Davant d’aquesta flagrant mentida –que dona a entendre, de manera velada, l’existència d’interessos obscurs per part dels jurats establerts fins ara– i de la no acceptació de retractar-se de l’esmentada Junta, ens veiem obligats a renunciar-hi perquè no volem que se’ns continuï qüestionant com a persones, com a professionals, com a lectors'.\nJoan Flores ha explicat a VilaWeb: 'Ja fa temps que hi ha una espècie de campanya per part d'una sèrie de llibreries que s'han queixat que no es premiï el llibre en català. Durant el Saló del llibre de Barcelona, el novembre de l'any passat, l'actual presidenta del gremi però que llavors encara no ho era, Imma Bellafont, ja va declarar al diari Avui que el jurat ho feia expressament de no premiar llibres en català. Per altra banda, durant les eleccions, el programa de la nova junta parlava de que s'havia de canviar premi perquè el jurat afavoria la presència d'autors que escrivien en castellà i d'obres traduïdes al castellà en detriment del català i dels autors catalans. Això és mentida i per això vam demanar a la nova junta una rectificació, però s'han negat a fer-la i també a establir qualsevol tipus de diàleg. Al final hem renunciat'.\nLa presidenta del Gremi, Imma Bellafont, ha declarat a VilaWeb: 'Jo no he qüestionat a ningú, estic absolutament a favor del premi, mai se m'ha acudit pensar que cap d'aquests llibreters estiguin propers a una editorial, només he qüestionat el fet de la llengua. Demano que es pensi més en el llibre català, i és el pensament de molta gent'. Bellafont assegura que no sap com ha anat la dimissió perquè ella no se n'ha encarregat d'aquest tema, 'ja tinc prou feina amb el tema Abacus i fins ara amb el Sant Jordi. Hi havia una comissió que va gestionar el tema, per això no sé com ha anat'.\nEls llibreters dimissionaris han explicat: 'Pensem que la trajectòria del premi ens avala. Com qualsevol Jurat podem encertar-la més o menys, però tenim la consciència tranquil·la d’haver actuat sempre respectant escrupulosament les bases del Premi –aprovades, i no derogades ni modificades, pel Gremi de Llibreters de Barcelona i Catalunya en sessió plenària– que en el seu primer punt diuen: El jurat atorgarà el guardó de narrativa a aquell llibre, publicat en català o castellà, de creació pròpia o traduït, que ha estat (durant l’últim any) una referència constant, que aporta una novetat, per la seva temàtica o pel tractament literari, o que, simplement, destaca per la seva qualitat, al marge de les modes. Un llibre que, en mig de la gran oferta disponible, no sempre rep l’atenció que mereix i que gràcies als llibreters pot arribar a nous lectors. Com a membres del Jurat, aquesta ha estat l’única norma que ha regit la nostra actuació'.\n'A tot ens sap molt de greu deixar el jurat del premi Llibreter, diu Joan Flores, perquè creiem en aquest premi i ens porta molta feina triar-lo. És una feinada i la democràcia del premi és garantida: pensa que cada dos anys entre un nou membre al jurat i que cada llibreria agremiada pot proposar fins a cinc títols. Això fa que, per exemple, l'any passat optaven al premi setanta-tres títols. Els vam llegir tots, els vam debatre a fons...' I diu un altre llibreter dimissionari, Àlvar Masllorens: 'Únicament parlàvem de literatura i l'únic criteri que valia era la qualitat literària. No hem afavorit mai autors ni editorials ni distribuïdores ni hem estat un reducte anticatalanista. Però jo estic tranquil, tinc la consciència tranquil·la perquè els resultats ens avalen'.\nEn sis anys el premi Llibreter s'ha consolidat i ha aconseguit prestigi. Ha recuperat autors i n'ha descobert d'altres i els lectors li han fet confiança. Les vendes han anat dels 40.000 exemplars el títol que ha venut menys menys fins a més de 250.000 el que més. Fou el primer premi Llibreter 'L'última trobada' de Sándor Márai l'any 2000, un autor llavors gairebé desconegut, com ho era Javier Cercas i el seu 'Soldados de Salamina' abans que guanyés el premi l'any 2001. L'any 2002 es va donar a conèixer l'obra de Charles Baxter, premiant 'El festí de l'amor', i es va premiar J. M. Coetzee per 'L'edat de ferro' el 2003, pocs mesos abans que se li concedís el Nobel de Literatura. L'any 2004 es va publicar 'Mentira' d'Enrique de Hériz i l'any passat 'El port de les aromes' de John Lanchester, un altre desconegut. 'El port de les aromes' era un títol que fins aquell moment només s'havia publicat en castellà i que el premi va fer que es traduís també al català.\n28 d’abril, 2006 23:14\nMissa pagesa subvencionada l'any 2001 guanya al 2006 el Ferrater, mai una missa fou tan rendible\n28 d’abril, 2006 23:17\nMai una missa fou tan rendible\n28 d’abril, 2006 23:20


Acte d'Acció Feminista. ARA Andorra\nAndorra la VellaL'executiu ha aprovat l'atorgament de subvencions de projectes d'igualtat de gènere per a empreses i associacions legalment constituïdes al Principat i sense ànim de lucre que desenvolupin i presentin projectes d'igualtat de gènere per al 2021. Aquests ajuts s'han atorgat per segona vegada i tenen l'objectiu d'impulsar activitats, actes o programes relatius a la igualtat d'oportunitats entre dones i homes i la prevenció de la violència de gènere, subvencionant les despeses derivades de la seva organització. Enguany s'han atorgat un total de 22.013,75 euros repartits entre els projectes d'Acció Feminista, Agència Colomines, Aimara SLU, Cerqueda Internacional Serveis i Unió Ràdio del Pirineu.\nConcretament, Acció Feminista ha rebut 6.000 euros pel projecte de cicle de conferències 'L'hora Bruixa', que preveu xerrades mensuals amb especialistes sobre conceptes relacionats amb el feminisme i l'empoderament femení, fent pedagogia i divulgació amb la ciutadania. Per la seva part, a l'Agència Colomines se li ha atorgat una quantitat de 8.000 euros pel projecte 'Enterprising Women LAB', un esdeveniment de caràcter anual destinat a fomentar l'emprenedoria femenina i donar rellevància a dones amb una important trajectòria.\nPer la seva banda, Aimara SLU ha rebut 1.353.75 euros per 'Dona Empoderada'. Es tracta d'un taller grupal dirigit a dones víctimes de violència de gènere en el qual es treballa el creixement personal amb l'objectiu d'augmentar l'autoestima, l'empoderament i crear una xarxa de suport per dones. Pel que fa a Cerqueda Internacional Serveis, ha estat subvencionat amb 2.556,56 euros pel projecte de 'Consciència Emocional', un conjunt de sessions de coaching online dirigides a dones que busquen incorporar aprenentatges generant un context en què les mateixes participants identifiquen els seus reptes.\nFinalment, Unió Ràdio del Pirineu ha rebut 4.103,43 euros per 'Amb veu de dona'. Aquest projecte consisteix en l'elaboració d'una sèrie d'entrevistes íntimes i personals a dones del país de totes les edats i professions amb la voluntat de donar visibilitat a les seves històries. El projecte finalitza amb un acte de cloenda que inclou una xerrada o taula rodona al voltant de la igualtat de gènere, un homenatge a les dones participants i una actuació musical.\nfeminismes entitats governs\nUna vuitantena de persones participen en la castanyada de la gent gran d'Encamp\nSalut amplia fins a dotze les sessions del programa d'atenció psicològica\nEl Museu Fàbrica Reig abaixa la persiana física i n'obra una altra de virtual


L’Aeròbic a l’escola | Seminari d’Educació Física\nL’Aeròbic a l’escola\nPer als qui freqüenten els gimnasos i per a tots en general, en parlar d’Aeròbic ens vénen al cap imatges on un grup de suoses noies en malles es mouen al ritme de la música però sense ballar.\nCentrat en el treball del sistema cardiorespiratori, l’aeròbic és una disciplina del fitness que consisteix a realitzar moviments al ritme de la música. A més d’augmentar l’energia, amb l’aeròbic es desenvolupa la força, la flexibilitat i la coordinació.\nEls qui practiquen l’aeròbic ho fan per diversos motius, per millorar l’aspecte físic, treure l’estrès, modelar el cos, millorar el benestar psíquic, mantenir-se en forma, divertir-se…\nA l’escola podem oferir aquest esport com una alternativa més dins del context escolar: per jugar i divertir-se alhora que afavoreix el desenvolupament psicoevolutiu dels nostres alumnes.\nPerò com és evident, les sessions que es realitzen a les sales dels gimnasos no son les que nosaltres hem d’oferir als alumnes. L’aeròbic que es practica en el gimnàs té una finalitat en ell mateix, l’aeròbic que fem a l’escola es converteix en un mitjà a través del qual afavorim el desenvolupament integral de l’alumne mitjançant el treball de molts continguts de l’àrea d’educació física.\nL’aprenentatge d’aquesta pràctica esportiva a Primària es realitzarà de forma gradual durant els tres cicles i sempre envoltat d’un ambient lúdic, ja que el joc es converteix en l’element didàctic per excel•lència.\nA cada un dels cicles treballarem continguts específics de cada un dels blocs de la nostra àrea. Depenent de de les característiques i necessitats dels nostres alumnes prenen més importància uns continguts que els altres, en funció del nivell evolutiu en el que es trobin els nens/es. Per això la proposta lúdica per treballar l’aeròbic a l’etapa de primària seria la següent:\nAl primer cicle hauríem de treballar el primer i el quart bloc de continguts a través de la música, el moviment, la percepció i l’expressió potenciarem l’aprenentatge de l’esquema corporal i el ritme a través de jocs amb els quals descobrirem els passos més bàsics de l’aeròbic.\nAl segon cicle, el segon bloc de continguts que és el que fa referència a l’habilitat motriu serà el que guiarà la nostra tasca i és en aquest cicle en el que els nostres jocs han d’estar orientats a aconseguir un augment de l’habilitat motriu (amb i sense material) i una millora de la qualitat del moviment, ja que els moviments augmentaran en dificultat i començarem a treballar amb petites coreografies.\nAl tercer cicle serà el segon bloc, és a dir, ens centrarem en els aspectes quantitatius de la conducta motriu, concretament en les capacitats físiques ja que és en aquest cicle en el que parlem de les parts de les sessions d’aeròbic (adaptada) i de les capacitats físiques que treballem en cada una de les parts de la mateixa.\nEl quart bloc que és el que fa referència a l’expressió estarà present durant els tres cicles.\nUD Mou-te amb ritme (aeròbic)\nThis entry was posted in L'Aeròbic a l'escola on 11 abril 2012 by amena.\n← Sortida en bici per Cardedeu Badminton a l’escola →