HE 287/2009 vp. on luotettava, hyvämaineinen ja ammattitaitoinen. - PDF\nHE 287/2009 vp. on luotettava, hyvämaineinen ja ammattitaitoinen.\nDownload "HE 287/2009 vp. on luotettava, hyvämaineinen ja ammattitaitoinen."\n1 Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi sijoitusrahastolain muuttamisesta Esityksessä ehdotetaan sijoitusrahastolakia täydennettäväksi säännöksillä rahastoosuuden hoitajan hallinnoimista ulkomaisen rahasto-osuudenomistajan omistamista rahasto-osuuksista. Muutoksella mahdollistettaisiin ulkomaisten sijoittajien omistamille rahasto-osuuksille vastaavantyyppinen rekisteröintimenettely, joka on käytössä arvoosuusjärjestelmään liitetyissä osakkeissa ja rahasto-osuuksissa. Kotimaisten sijoittajien omistamien rahasto-osuuksien rekisteröintiin ei ehdoteta muutoksia. Rahasto-osuuden hoitajana, jonka nimiin hallinnoitavat rahasto-osuudet saataisiin merkitä, voisivat esityksen mukaan toimia suomalaiset tai Euroopan talousalueella toimiluvan saaneet luottolaitokset tai sijoituspalveluyritykset sekä rahastoyhtiöt, joilla on oikeus tarjota arvopapereita koskevia säilytys- ja hoitopalveluja. Rahastoyhtiön olisi tehtävä rahasto-osuuden hoitajan kanssa kirjallinen sopimus rahasto-osuuksien hoitamisesta. Rahastoyhtiö voisi tehdä sopimuksen ainoastaan sellaisen osapuolen kanssa, joka ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖ on luotettava, hyvämaineinen ja ammattitaitoinen. Sopimuksessa olisi sovittava, että rahasto-osuuden hoitaja toimittaa rahastoyhtiölle hallinnoimiensa rahasto-osuuksien omistajia koskevat tiedot ja muut rahastoyhtiön sen toimintaa koskevan lainsäädännön perusteella tarvitsemat tiedot. Rahasto-osuuden hoitajan olisi puolestaan tehtävä kirjallinen sopimus ulkomaisen rahasto-osuudenomistajan tai tätä edustavan luottolaitoksen, sijoituspalveluyrityksen tai muun osapuolen kanssa rahasto-osuuksien hoitamisesta. Rahasto-osuuden hoitaja olisi lisäksi pyynnöstä velvollinen ilmoittamaan Finanssivalvonnalle hallinnoimiensa rahastoosuuksien omistajan nimen, kotivaltion ja tämän omistamien rahasto-osuuksien määrän. Rahasto-osuuden hoitajalla olisi velvollisuus antaa rahasto-osuudenomistajaa koskevat tiedot syyttäjä- ja esitutkintaviranomaisille rikoksen selvittämiseksi sekä muuten laissa tietojen saantiin oikeutetulle viranomaiselle. Laki on tarkoitettu tulemaan voimaan mahdollisimman pian\n2 2 SISÄLLYS ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖ...1 SISÄLLYS...2 YLEISPERUSTELUT JOHDANTO NYKYTILA Lainsäädäntö...4 Sijoitusrahastolaki...4 Laki arvo-osuustileistä Eduskunnan kannanotot Kansainvälinen kehitys sekä ulkomaiden ja EU:n lainsäädäntö...8 Euroopan unionin sääntely...8 Sääntely eräissä ETA-valtioissa Nykytilan arviointi...18 Rahastopääoman kehitys ja rahasto-osuuksien rekisteröinti...18 Kilpailuasema ja toimialan tulevaisuus ESITYKSEN TAVOITTEET JA KESKEISET EHDOTUKSET Tavoitteet Keskeiset ehdotukset ESITYKSEN VAIKUTUKSET Taloudelliset vaikutukset Vaikutukset viranomaisten toimintaan Muut yhteiskunnalliset vaikutukset Vaikutusarvioinnin seuranta ASIAN VALMISTELU KANSAINVÄLISET VELVOITTEET...28 YKSITYISKOHTAISET PERUSTELUT LAKIEHDOTUKSEN PERUSTELUT a luku. Rahasto-osuuden hoitajan hallinnoimat rahasto-osuudet VOIMAANTULO...33 LAKIEHDOTUS...34 Laki sijoitusrahastolain muuttamisesta...34 LIITE...36 RINNAKKAISTEKSTI...36 Laki sijoitusrahastolain muuttamisesta...36\n3 3 YLEISPERUSTELUT 1 Johdanto Sijoitusrahastolain (48/1999) mukaan sijoitusrahastotoiminnalla tarkoitetaan varojen hankkimista yleisöltä yhteistä sijoittamista varten ja näiden varojen sijoittamista pääasiallisesti rahoitusvälineisiin tai kiinteistöihin ja kiinteistöarvopapereihin sekä sijoitusrahaston hallintoa. Esitys koskee sijoitusrahastotoimintaa, jossa varoja sijoitetaan pääasiallisesti rahoitusvälineisiin. Sijoitusrahastotoiminnassa yleisön varoja sijoitetaan yhteisesti arvopapereihin ja muihin rahoitusvälineisiin. Sijoitusrahastoa hallinnoi toimiluvan saanut rahastoyhtiö. Koska sijoitusrahasto ei ole oikeushenkilö, rahaston varallisuuden omistavat siihen sijoittaneet rahasto-osuudenomistajat. Sijoitusrahasto-osuudet ovat keskeisiä sijoitus- ja säästämiskohteita, joilla on merkittävä asema rahoitusmarkkinoilla. Rahastosijoitusten voimakas kasvu on perustunut erityisesti sijoittamisen selkeyteen ja riskien hajauttamiseen, rahastojen hoitajien ammattitaitoon, kustannustehokkuuteen sekä rahastosijoitusten verokohteluun. Sijoitusrahastojen sääntely on sekä Euroopan unionin, jäljempänä EU, että kansallisella tasolla katsottu yleisesti toimivaksi ja rahasto-osuudenomistajien aseman turvaavaksi. Tämä on ollut omiaan edistämään rahasto-osuuksien luotettavuutta sijoituskohteena ja tehostanut niiden markkinointia rahastojen kotivaltiota laajemmalla alueella. Sijoitusrahastoista säädetään 20 päivänä joulukuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/611/ETY arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, jäljempänä sijoitusrahastodirektiivi. Euroopan yhteisöjen komissio antoi heinäkuussa 2008 sijoitusrahastodirektiiviä koskevan muutosehdotuksen, jonka tavoitteena on yhdistää sijoitusrahastodirektiiviin vuodesta 1985 alkaen tehdyt muutokset uuteen sijoitusrahastodirektiiviin ja kehittää eurooppalaisten sijoitusrahastomarkkinoiden toimivuutta. Direktiiviehdotus on hyväksytty Euroopan parlamentissa ja neuvostossa vuonna Suomessa ensimmäiset sijoitusrahastot perustettiin kansainvälisesti suhteellisen myöhään vuonna Sijoitusrahastoliiketoiminta sekä niihin sijoitettujen varojen määrä on kasvanut erittäin voimakkaasti luvun loppupuolella ja 2000-luvulla. Rahastopääoma suomalaisissa sijoitusrahastoissa on kasvanut 1990-luvun alkupuolen 0,1 miljardista eurosta nykyiseen 50 miljardiin euroon. Suomalaisesta rahastopääomasta oli vuoden 2008 lopussa yli puolet, 59 % pitkän sekä lyhyen koron rahastoissa ja alle puolet, 41 % osake-, yhdistelmä- sekä muissa rahastoissa. Sijoitusrahasto-osuuksista on tullut tärkeä rahoitusvarojen hallintaväline sekä kotitalouksille että yhteisöille. Viime vuosina erityisen voimakkaasti ovat kasvaneet yhteisöjen sijoitukset korkorahastoihin. Suomessa sijoitusrahastosijoitusten määrä suhteessa bruttokansantuotteeseen on kuitenkin yhä selvästi alhaisempi kuin EU:n jäsenvaltioissa, jäljempänä EU-valtio, keskimäärin. Vuoden 2008 lopussa Suomeen rekisteröityjä toimivia sijoitusrahastoja oli yhteensä 522 kappaletta. Niiden hallinnoimat pääomat olivat yhteensä 41,3 miljardia euroa. Sijoitusrahastoissa oli yhteenlaskettuna noin 2,3 miljoonaa osuudenomistajaa. Enimmillään kotimaisten sijoitusrahastojen pääomat olivat yhteensä yli 70 miljardia euroa heinäkuussa Kotimaisten rahastojen lisäksi Suomessa voi sijoittaa noin 500 muuhun täällä tarjottavaan ulkomaiseen sijoitusrahastoon, joista valtaosa on suuria kansainvälisiä rahastoja. Suomen Pankin maksutasetilastojen mukaan suomalaisten sijoituskanta ulkomaisiin rahasto-osuuksiin oli vuoden 2008 lopussa 28,3 miljardia euroa. Suomalaisten ulkomaiset sijoitukset ovat kohdentuneet kaikkein voimakkaimmin Luxemburgissa ja Irlannissa rekisteröityihin rahastoihin. Suomalaisten ulkomaiset rahastosijoitukset on tehty pääosin osakerahastoihin.\n4 4 Sijoitusrahastojen suosio ja markkinat ovat voimakkaasti kasvaneet ja laajentuneet. Euroopassa oli vuoden 2005 lopussa noin sijoitusrahastoa, joista noin kappaletta oli sijoitusrahastodirektiivin mukaisia yhteissijoitusyrityksiä eli niin sanottuja UCITS-rahastoja (Undertakings for Collective Investment in Transferable Securities). Eurooppalaisten sijoitusrahastodirektiivin mukaisten UCITS-rahastojen pääomat olivat vuoden 2007 lopussa yhteensä miljardia euroa. Suomen vastaavan ajankohdan lähes 60 miljardin euron sijoitusrahastokannasta noin 50 miljardia euroa eli yli 80 % oli sijoitusrahastodirektiivin mukaisten sijoitusrahastojen pääomaa. Suomalaisten sijoitusrahastodirektiivin mukaisten sijoitusrahastojen pääomat olivat tuolloin 0,8 % Euroopan vastaavasta rahastopääomasta. EU:n alueella rajan yli toimivien sijoitusrahastojen määrä on kasvanut voimakkaasti, ja rajan yli markkinoinnista ja tarjonnasta on tullut entistä tärkeämpää rahastotoiminnassa. Kehityssuunta on luonnollinen, koska sijoitusriskien hajauttaminen kansainvälisesti ja eri toimialoille on osa nykyaikaista riskienhallintaa. Eurooppalainen sijoitusrahastotoimiala pyrkii kehittämään yhteistyössä rajat ylittävää rahastojen tarjontaa ja hallinnointia. Sijoitusrahastodirektiivin muutosehdotuksessa on ollut keskeisenä tavoitteena tukea sijoitusrahastojen rajat ylittävän toiminnan ja kasvun edellytyksiä. Kansainvälinen rahasto-osuuksien myynti tapahtuu enimmäkseen siten, että merkinnät ja lunastukset hoitaa sijoittajan pankki tai muu omaisuudenhoitaja. Jos suomalaisella rahastoyhtiöllä ei ole viennin kohteena olevassa maassa omaa myyntiorganisaatiota, jakelu tapahtuu paikallisten pankkien ja sijoituspalveluyritysten kautta. Paikalliselle välittäjälle asiakastiedosto on tärkeää omaisuutta, josta se ei halua usein kilpailusyistä luovuttaa tietoja suomalaiselle rahastoyhtiölle. Välittäjä voi edellyttää, että se voi esiintyä suhteessa rahastoyhtiöön asiakkaansa omistamien rahasto-osuuksien hoitajana ja tulla merkityksi rahasto-osuusrekisteriin omistajan sijaan. Suomalaisten rahasto-osuuksien myyntiä ulkomaisille sijoittajille vaikeuttaa se, ettei rahasto-osuusrekisteriin voida merkitä yleisen kansainvälisen käytännön mukaisesti asiakkaan puolesta toimivaa omaisuudenhoitajaa. Eduskunnan talousvaliokunta on kiinnittänyt tähän seikkaan huomiota viimeksi lausunnossaan (TaVL 35/2008 vp U 49/2008 vp) marraskuussa Ehdotettavalla lainmuutoksella säädettäisiin menettelystä, jossa sijoitusrahastolain mukaiseen rahasto-osuusrekisteriin voidaan merkitä ulkomaisen rahasto-osuuden omistajan sijasta rahasto-osuuden hoitaja. Rahastoosuuden hoitajana voisi ehdotuksen mukaan toimia suomalainen tai Euroopan talousalueella, jäljempänä ETA-alue, toimiluvan saanut luottolaitos tai sijoituspalveluyritys tai rahastoyhtiö, jolla on oikeus tarjota arvopapereita koskevia säilytys- ja hoitopalveluja. Lainmuutos mahdollistaisi suomalaisten rahasto-osuuksien tehokkaamman tarjonnan ja myynnin ulkomaisille sijoittajille. Kotimaisten sijoittajien omistamien rahasto-osuuksien rekisteröintiin ei ehdoteta muutoksia. 2 Nykytila 2.1 Lainsäädäntö Sijoitusrahastolaki Suomen kansallinen sijoitusrahastolainsäädäntö on ollut voimassa vuodesta ETA-alueeseen liityttäessä lainsäädäntöön tehtiin sijoitusrahastodirektiivin edellyttämiä muutoksia lailla sijoitusrahastolain muuttamisesta (748/1993). Laki uudistettiin vuonna 1999 antamalla uusi sijoitusrahastolaki, jolla täsmennettiin muun muassa eräiden sijoitusrahastodirektiivin säännösten täytäntöönpanoa. Säännöksiä on sittemmin rahastoyhtiön toimiluvan edellytysten ja toimialan osalta täsmennetty lailla sijoitusrahastolain muuttamisesta (224/2004), jolla pantiin täytäntöön sijoitusrahastodirektiiviin tehdyt muutokset 2001/107/EY ja 2001/108/EY. Vuonna 2008 sijoitusrahastolakia muutettiin EU-sääntelyn täytäntöön panemisen johdosta kahdella lainsäädännön muutoksella, joista ensimmäinen lainmuutos (294/2008) liittyi komission direktiiviin 2007/16/EY sijoitusrahastodirektiivin tiettyjen määritelmien selventämiseksi ja toinen lainmuutos (507/2008) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2005/60/EY rahoitusjärjestelmän käytön es-\n5 5 tämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen, jäljempänä rahanpesudirektiivi. Sijoitusrahastolain 2 :n 1 kohdan mukaan sijoitusrahastotoiminnalla tarkoitetaan varojen hankkimista yleisöltä yhteistä sijoittamista varten ja näiden varojen sijoittamista pääasiallisesti rahoitusvälineisiin tai kiinteistöihin ja kiinteistöarvopapereihin sekä sijoitusrahaston hallintoa. Lakia sovelletaan rahastoyhtiön ja säilytysyhteisön harjoittamaan toimintaan sekä yhteissijoitusyrityksen osuuksien markkinoimiseen yleisölle. Laissa säädetään lisäksi muun ohella rahastoosuuksien markkinoinnista muualla kuin Suomessa, rahastoyhtiön velvollisuudesta pitää rahasto-osuuksista rahasto-osuusrekisteriä ja siihen merkittävistä tiedoista, rahastoosuudesta annettavasta osuustodistuksesta sekä arvo-osuusjärjestelmään liitetyistä rahasto-osuuksista ja niiden omistajista pidettävästä rahasto-osuudenomistajaluettelosta. Rahasto-osuuksien rekisteröinnin nykytilan arvioinnin kannalta keskeiset säännökset sisältyvät sijoitusrahastolain ohella arvoosuusjärjestelmästä annettuun lakiin (826/1991) ja lakiin arvo-osuustileistä (827/1991). Sijoitusrahastolain 127 :n perusteella sijoitusrahaston rahasto-osuuksia saadaan markkinoida yhden toimiluvan periaatteen mukaisesti Euroopan talousalueeseen kuuluvissa valtioissa, jäljempänä ETA-valtiot, mikäli sijoitusrahasto täyttää sijoitusrahastodirektiivin edellytykset. Rahastoyhtiö voi markkinoida myös muita kuin sijoitusrahastodirektiivin mukaisia rahastoja eli erikoissijoitusrahaston rahasto-osuuksia muualla kuin Suomessa sekä lisäksi sijoitusrahastodirektiivin edellytykset täyttävän sijoitusrahaston osuuksia myös muissa kuin ETA-valtioissa. Rahasto-osuuksien merkintä, arvo ja lunastaminen Rahasto-osuuksien hankinta tapahtuu suorittamalla rahastoyhtiölle merkintäsumma ja ilmoittamalla tiedot merkitsijästä. Sijoitusrahastolain 45 :n 1 momentin mukaan rahastoyhtiön on vaadittaessa laskettava liikkeeseen hallinnoimansa sijoitusrahaston rahastoosuuksia. Rahastot ovat tällöin luonteeltaan avoimia, jolloin jokaisella on jatkuvasti oikeus sijoittaa sijoitusrahastoihin. Lain 53 :n 2 momentin mukaan rahasto-osuuden merkintähinta on maksettava rahassa tai antamalla merkintähintaa vastaava määrä arvopapereita tai rahamarkkinavälineitä. Lain 46 :ssä edellytetään, että sijoitusrahastoon varoja sijoittaneella on oikeus rahasto-osuuteen. Sijoitusrahastolain 48 :n mukaan rahastoyhtiön on laskettava pääasiallisesti rahoitusvälineisiin varojaan sijoittavan sijoitusrahaston rahasto-osuuden arvo jokaisena pankkipäivänä. Rahasto-osuuden arvo on sijoitusrahaston varallisuuden arvo jaettuna liikkeessä olevien rahasto-osuuksien lukumäärällä. Sijoitusrahaston varojen arvo määritetään niiden markkina-arvon perusteella. Rahastoyhtiön on lain 49 :n 1 momentin mukaan lunastettava hallinnoimansa sijoitusrahaston rahasto-osuus rahastoosuudenomistajan vaatimuksesta sijoitusrahaston säännöissä tarkemmin määrätyllä tavalla. Lainkohdassa säädetään tarkemmin myös lunastusarvosta ja lunastuksessa noudatettavasta menettelystä. Sijoitusrahastolain 88 :n mukaan erikoissijoitusrahaston säännöissä voidaan erikoissijoitusrahaston sijoitustoiminnan sitä edellyttäessä poiketa muun muassa siitä, mitä 49 :ssä on säädetty. Rahasto-osuusrekisteri ja osuustodistus Sijoitusrahastolain 53 :n 1 momentin mukaan rahastoyhtiön on pidettävä rahastoosuuksista rahasto-osuusrekisteriä, johon on merkittävä rahasto-osuudenomistajan nimi ja osoite, omistettujen rahasto-osuuksien määrä, erilajisten rahasto-osuuksien erittely, rahastoosuuden rekisteröintipäivämäärä sekä osuustodistuksen tai rahasto-osuusmerkinnän järjestysnumero. Pykälän 2 momentin mukaan rahasto-osuusrekisteriin voidaan tehdä merkintä vasta, kun rahasto-osuuden merkintähinta on kokonaisuudessaan maksettu. Rahasto-osuudenomistajan rahastoyhtiölle ilmoittama saanto, josta on esitetty luotettava selvitys, on viivytyksettä merkittävä rahastoosuusrekisteriin. Sama koskee muuta rekisteriin merkittyä seikkaa koskevaa muutosta, joka on ilmoitettu rahastoyhtiölle. Laissa säädetään rahastoyhtiön velvollisuudesta antaa edellä tarkoitettuja tietoja syyttäjä- ja esi-\n6 6 tutkintaviranomaiselle rikoksen selvittämiseksi ja muulle viranomaiselle, jolla on lain nojalla oikeus saada sellaisia tietoja. Lain 54 :n mukaan rahastoyhtiön on rahasto-osuudenomistajan pyynnöstä annettava rahasto-osuudesta osuustodistus. Osuustodistus voi koskea useita rahasto-osuuksia tai niiden murto-osia ja se voidaan asettaa vain nimetylle rahasto-osuusrekisteriin merkitylle henkilölle, yhteisölle tai säätiölle. Osuustodistuksessa on lain 55 :n mukaan mainittava rahasto-osuudenomistajan ja sijoitusrahaston nimi sekä rahastoyhtiön ja säilytysyhteisön toiminimi, osuustodistuksen järjestysnumero, osuustodistukseen liittyvien rahasto-osuuksien laatu ja lukumäärä, sekä miten rahasto-osuus lunastetaan. Osuustodistus on päivättävä ja rahastoyhtiön hallituksen tai sen valtuuttaman henkilön on se allekirjoitettava. Lain 56 :ssä säädetään rahasto-osuudensaajan oikeudesta käyttää rahastoosuudenomistajalle sijoitusrahastolaissa säädettyjä oikeuksia. Osuudensaajalla ei ole tätä oikeutta ennen kuin rahasto-osuus on rekisteröity tai saanto on ilmoitettu ja sitä koskeva selvitys on esitetty rahastoyhtiölle. Tämä ei kuitenkaan koske sellaista oikeutta, jota käytetään esittämällä tai luovuttamalla osuustodistus tai siihen kuuluva osinkolippu. Lain 57 :n mukaan osuustodistuksen luovuttamiseen tai panttaamiseen on vastaavasti sovellettava, mitä velkakirjalain (622/1947) 13, 14 ja 22 :ssä on säädetty juoksevista velkakirjoista. Mainittuja säännöksiä sovellettaessa on se, jolla on osuustodistus hallussaan ja joka rahastoyhtiön osuustodistukseen tekemän merkinnän mukaan on rahastoosuudenomistajana merkitty rahastoosuusrekisteriin, rinnastettava siihen, jolla velkakirjalain 13 :n 2 momentin mukaan edellytetään olevan velkakirjan osoittama oikeus. Osuustodistukseen liitetystä osinkolipusta säädetään velkakirjalain 24 ja 25 :ssä. Jos osuustodistuksiin ei liity osinkolippuja tai osuustodistusta ei ole luovutettu, voidaan sijoitusrahaston sääntöihin ottaa määräys, että se, joka on rahasto-osuusrekisteriin merkitty rahasto-osuudenomistajaksi, on oikeutettu nostamaan rahasto-osuudelle tulevan tuoton. Tuoton maksua rahasto-osuusrekisteriin merkitylle henkilölle, yhteisölle tai säätiölle on pidettävä pätevänä, vaikkei tällä olisikaan ollut siihen oikeutta, jollei rahastoyhtiö tiennyt taikka sen olisi pitänyt tietää asiasta. Rekisteröinti arvo-osuusjärjestelmässä Sijoitusrahastolain 10 luvussa on säännökset arvo-osuusjärjestelmään kuuluvista rahasto-osuuksista. Lain 58 :n mukaan sijoitusrahaston sääntöihin voidaan ottaa määräys siitä, että rahasto-osuudet liitetään arvo-osuusjärjestelmään. Arvo-osuusjärjestelmään kuuluvista rahasto-osuuksista ei anneta osuustodistusta. Oikeudesta tällaiseen rahastoosuuteen sekä rahasto-osuuteen perustuvan suoritusvelvollisuuden täyttämisestä on säädetty laissa arvo-osuustileistä. Arvo-osuusjärjestelmään kuuluvista rahasto-osuuksista ja niiden omistajista pidetään lain 63 :n 1 momentin mukaan automaattisen tietojenkäsittelyn avulla rahastoosuudenomistajaluetteloa siten kuin siitä säädetään arvo-osuusjärjestelmästä annetun lain 4 :ssä. Rahasto-osuuden kirjaamiseen arvoosuustilille ja rahasto-osuudenomistajaluetteloon sovelletaan, mitä 53 :n 2 momentissa säädetään. Rahasto-osuutta ei voi kirjata arvo-osuustilille eikä rahasto-osuudenomistusta rahasto-osuudenomistajaluetteloon ennen kuin merkintähinta on kokonaisuudessaan maksettu. Edellä mainittua luetteloa pidetään arvopaperikeskuksessa. Lain 63 :n 2 momentin mukaan rahasto-osuudenomistajaluetteloon on merkittävä muun ohella ne tiedot, jotka 53 :n 1 momentin 1 4 kohdan mukaan on merkittävä rahastoosuusrekisteriin. Arvo-osuusjärjestelmässä hallintarekisteröidyt rahasto-osuudet on merkittävä lain 63 :n 3 momentin mukaan erikseen rahastoosuudenomistajaluetteloon siten, että siihen merkitään rahasto-osuuden hoitajasta ne tiedot, jotka edellä on säädetty merkittäviksi rahasto-osuudenomistajasta, sekä maininta hallintarekisteröinnistä. Lain 63 :n 4 momentin mukaan hallintarekisteröityjen rahasto-osuuksien osalta samoin kuin sellaisten rahasto-osuuksien, joiden osalta muu kuin rahasto-osuudenomistaja on arvo-osuustilin merkintöjen mukaan oikeutettu ottamaan vastaan rahasto-osuuteen perustuvat suoritukset, maksuosoitteeksi on\n7 7 merkittävä rahasto-osuudenomistajaluetteloon asianomainen arvo-osuusrekisteri. Arvo-osuusjärjestelmään kuuluvien rahasto-osuuksien rahasto-osuudenomistajaluettelon julkisuuteen sovelletaan lain 53 :n 4 momenttia, jonka mukaan rahastoyhtiön on annettava tietoja rahasto-osuusrekisteriin merkityistä tiedoista syyttäjä- ja esitutkintaviranomaiselle rikoksen selvittämistä varten sekä muulle viranomaiselle, jolla on lain nojalla oikeus saada sellaisia tietoja. Rahastoosuudenomistajaluettelon pitäjällä on lisäksi velvollisuus luovuttaa rahasto-osuudenomistajaluetteloon merkittyjä tietoja rahastoyhtiölle. Arvo-osuusjärjestelmästä annetun lain 26 d :ssä (924/2002) on lisäksi säädetty, että rahastoyhtiön on valtioneuvoston asetuksella säädettävään ajankohtaan mennessä liitettävä hallinnoimansa sijoitusrahaston rahastoosuudet arvo-osuusjärjestelmään, jollei Finanssivalvonta (aiemmin Rahoitustarkastus) erityisestä syystä myönnä tästä poikkeusta. Lainkohdassa mainittua asetuksenantovaltuutusta ei ole kuitenkaan käytetty. Rahastoyhtiön vahingonkorvausvelvollisuus Sijoitusrahastolain 134 :n mukaan rahastoyhtiö on velvollinen korvaamaan vahingon, jonka yhtiö on tämän lain mukaisessa toiminnassaan tahallisesti tai tuottamuksesta aiheuttanut rahasto-osuudenomistajalle tai muulle henkilölle. Rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen estämistä ja selvittämistä koskeva lainsäädäntö Sijoitusrahastolain 144 :n mukaan rahastoyhtiön ja säilytysyhteisön on tunnettava asiakkaansa. Rahastoyhtiön ja säilytysyhteisön on lisäksi tarvittaessa tunnettava asiakkaan todellinen edunsaaja ja henkilö, joka toimii asiakkaan lukuun. Jotta rahastoyhtiö ja säilytysyhteisö voivat arvioida asiakkaista toiminnalleen aiheutuvia rahanpesun ja terrorismin rahoittamiseen liittyviä riskejä, niillä on oltava riittävät riskienhallintajärjestelmät. Asiakkaan tuntemisessa on lisäksi voimassa, mitä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämisestä ja selvittämisestä annetussa laissa (503/2008) säädetään. Finanssivalvonta valvoo rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämisestä ja selvittämisestä annetun lain ja sen nojalla annettujen säännösten noudattamista niiden ilmoitusvelvollisten osalta, jotka ovat laissa Finanssivalvonnasta (878/2008) tarkoitettuja valvottavia. Finanssivalvonta voi antaa tarkempia määräyksiä rahastoyhtiöille ja säilytysyhteisöille asiakkaan tuntemisessa noudatettavista menettelytavoista ja asiakkaisiin liittyvästä riskienhallinnasta. Laki arvo-osuustileistä Lain arvo-osuustileistä 5 a :ssä säädetään omaisuudenhoitotilistä. Pykälän mukaan ulkomaalaisen tai ulkomaisen yhteisön tai säätiön omistamat arvo-osuudet saadaan kirjata erityiselle arvo-osuustilille (omaisuudenhoitotili), jota tilinhaltija toimeksiannon nojalla hallitsee toisen lukuun. Säännös mahdollistaa omaisuudenhoitajan kirjaamisen tilinhaltijaksi ilman, että tilille kirjataan arvo-osuuksien omistajaa. Tililtä on tällöin käytävä ilmi omistajan sijasta tiedot tilinhaltijasta ja että kysymyksessä on omaisuudenhoitotili. Omaisuudenhoitotilille saadaan pykälän 2 momentin mukaan kirjata yhden tai useamman omistajan arvo-osuuksia. Mitä muualla kyseisessä laissa säädetään tilinhaltijan kelpoisuudesta määrätä tilille kirjatuista arvo-osuuksista, koskee myös omaisuudenhoitotilin tilinhaltijaa. Säännös tarkoittaa, että omaisuudenhoitaja hallitsee tilille kirjattuja arvo-osuuksia ja että arvo-osuuksien omistajakohtainen erittely jää tilinhaltijan erillisen tilinpidon varaan. Omaisuudenhoitotilin tilinhaltijana voi pykälän 3 momentin mukaan toimia arvopaperikeskus, keskuspankki tai tilinhoitajayhteisö. Arvopaperikeskus voi hyväksyä tilinhaltijaksi myös luottolaitoksen tai sijoituspalveluyrityksen, jolla on oikeus tarjota arvo-osuuksia koskevia säilytys- ja hoitopalveluja, arvoosuusjärjestelmästä annetun lain 16 :ssä tarkoitetun ulkomaisen laitoksen tai sellaisen muun ulkomaisen yhteisön, joka on riittävän julkisen valvonnan alainen ja jonka taloudelliset toimintaedellytykset ja hallinto täyttävät tehtävän luotettavalle hoidolle asetettavat vaatimukset. Pykälän 4 momentin mukaan, kun omaisuudenhoitotilin tilinhaltija tai tilinhaltijan\n8 8 toimeksiantaja pitää muussa valtiossa rekisteriä tai tiliä arvo-osuuksiin kohdistuvista oikeuksista, oikeudenhaltijan oikeuksiin sovelletaan kyseisen valtion lakia, jollei tiliä koskevista kirjauksista muuta johdu. Tilinpitoon liittyvät oikeudelliset seikat ratkaistaan tällöin omaisuudenhoitajan ja asiakkaan välisessä suhteessa yleensä ulkomaisen lainsäädännön mukaisesti. Tämä säännös on tarpeen muun muassa siksi, että Suomessa ei ole omaisuudenhoitajan ja asiakkaan oikeudellista suhdetta koskevaa moniportaisuuslainsäädäntöä, jossa säädettäisiin arvo-osuusjärjestelmän ulkopuolista hallintaa ja välillistä arvopaperien säilytystä koskevista oikeudellisista kysymyksistä sekä vastuusta. 2.2 Eduskunnan kannanotot Eduskunta on useasti kiinnittänyt sijoitusrahastoja koskevien lainsäädäntöehdotusten käsittelyn yhteydessä huomiota seikkaan, että rahasto-osuuksien hallintarekisteröinti ei ole mahdollista arvo-osuusjärjestelmän ulkopuolella (EV 12/2004 vp, TaVM 2/2004 vp HE 110/2003 vp, TaVL 1/2006 vp E 121/2005 vp, TaVM 31/2006 vp HE 102/2006 vp ja TaVL 35/2008 vp U 49/2008 vp). Eduskunta edellytti sijoitusrahastolain muuttamista koskeneen hallituksen esityksen (HE 110/2003 vp) käsittelyn yhteydessä antamassaan lausumassa (EV 12/2004 vp), että hallitus ratkaisee arvopapereiden välilliseen säilytykseen arvo-osuusjärjestelmän ulkopuolella liittyvät oikeudelliset kysymykset siten, että eri osapuolten oikeudet ja velvollisuudet säännellään luotettavalla tavalla, ja valmistelee niistä esitykset eduskunnalle. Talousvaliokunta totesi mietinnössään (TaVM 2/2004 vp), että arvo-osuusjärjestelmässä ulkomaisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön omistamat rahasto-osuudet voidaan hallintarekisteröidä. Rahastoyhtiöiden ylläpitämissä osuusrekistereissä arvo-osuusjärjestelmän kaltainen hallintarekisteröinti ei kuitenkaan ole mahdollista. Mietinnössä mainittiin lisäksi, että kilpailu sijoitusrahastotoiminnassa tulee jatkossa tiukkenemaan. Talousvaliokunta piti tärkeänä, että suomalaisilla rahastoyhtiöillä on lainsäädännöllisesti tasavertaiset mahdollisuudet menestyä kilpailussa kansainvälisillä sijoitusmarkkinoilla ja että suomalainen rahastosijoittaminen voi tapahtua luotettavasti myös silloin, kun toiminta johtaa valtiolliset rajat ylittäviin rahastoosuuksien omistusketjuihin. Talousvaliokunta on kiinnittänyt tähän samaan seikkaan uudestaan huomiota komission sijoitusrahastolainsäädännön kehittämistä koskevasta vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa (TaVL 1/2006 vp). Talousvaliokunnan mietintöön (TaVM 31/2006 vp) on tammikuussa 2007 kirjattu, että selvitystyön viivästyminen on johtunut erityisesti arvopapereiden välillistä hallintaa koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen liittyvien neuvottelujen pitkittymisestä. Valiokunta katsoi mietinnössään, että vuoden 2007 aikana tulisi voida selvittää edellytykset sijoitusrahastojen hallintarekisteriä koskevaksi erillisratkaisuksi, ja kiirehti selvityksen tekemistä. Marraskuussa 2008 talousvaliokunta totesi lausunnossaan (TaVL 35/2008 vp) pitävänsä perusteltuna pyrkimystä luoda Eurooppaan entistä suurempia ja vahvempia sijoitusrahastoja vastapainoksi Amerikan yhdysvaltojen vastaavalle kehitykselle edellyttäen kuitenkin samalla, että kaikissa jäsenvaltioissa tulee olla tasapuoliset toiminta- ja kilpailuedellytykset. Talousvaliokunta katsoi, että saadun selvityksen perusteella on vaarana, että rahastoyhtiöt keskittyvät muutamaan jäsenvaltioon. Suomen tilannetta katsottiin hankaloittavan sen, ettei rahasto-osuuksien hallintarekisteröinti ole vieläkään kansallisesti sallittua. Valiokunta totesi lausunnossaan kiinnittäneensä tähän puutteeseen useasti huomiota ja pitävänsä hyvänä valtiovarainministeriöltä saatua tietoa, että hallintarekisteröintiä koskeva hallituksen esitys on parhaillaan viimeisteltävänä. 2.3 Kansainvälinen kehitys sekä ulkomaiden ja EU:n lainsäädäntö Euroopan unionin sääntely Sijoitusrahastoja koskee vuodelta 1985 oleva sijoitusrahastodirektiivi siihen myöhemmin tehtyine muutoksineen. Vuonna 2001 direktiiviä muutettiin muun muassa rahastoesitteitä koskevalla direktiivillä 2001/107/EY ja rahastojen sijoitustoiminnan\n9 9 sääntelyä koskevalla direktiivillä 2001/108/EY. Sijoitusrahastodirektiiviä muutettiin lisäksi vuonna 2004 rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY antamisen yhteydessä. Sijoitusrahastodirektiivillä luodaan siinä tarkoitetuille ETA-valtioissa sijaitseville yhteissijoitusyrityksille yhtenäiset toiminta- ja kilpailuedellytykset sekä taataan rahastoosuudenomistajille tehokas ja yhdenmukainen sijoittajansuoja. Direktiivi sääntelee yhteissijoitusyritysten toimilupaa, rakennetta, toimintaa, tiedonantovelvollisuutta sekä valvontaa. Sijoitusrahastodirektiivillä turvataan sijoitusrahastojen pääsy EU:n yhteismarkkinoille. Sijoitusrahastotoiminnan rajat ylittävän toiminnan kasvun ja toimintaympäristön muutosten johdosta Euroopan yhteisöjen komissio antoi 16 päivänä heinäkuuta 2008 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (KOM(2008) 458 lopullinen). Sijoitusrahastodirektiivin muutoksella kumotaan nykyinen sijoitusrahastodirektiivi siihen tehtyine muutoksineen antamalla uusi sijoitusrahastodirektiivi. Sijoitusrahastodirektiivin uudistamisen tavoitteena on edistää eurooppalaisten sijoitusrahastomarkkinoiden toimivuutta tukemalla sijoitusrahastojen rajat ylittävän kasvun edellytyksiä. Komission mukaan uusi sijoitusrahastodirektiivi tehostaa sijoitusrahastomarkkinoita antamalla yhteissijoitusyrityksille uusia toimintamahdollisuuksia ja edistää rahasto-osuuksien markkinointia toisissa jäsenvaltioissa. Direktiiviehdotus sisälsi uudet säännökset sijoitusrahastojen kansallisista ja rajat ylittävistä sulautumisista, hallinnointimarkkinointi-rakenteesta, sijoittajille annettavista keskeisistä tiedoista, rahastoosuuksien markkinointia toisessa jäsenvaltiossa koskevasta ilmoitusmenettelystä ja toimivaltaisten viranomaisten valvontayhteistyön tehostamisesta. Puheenjohtajavaltio Ranska teki syksyllä 2008 neuvoston työryhmässä direktiiviehdotuksesta kompromissiehdotuksen, joka sisälsi säännökset rahastoyhtiön passista. Rahastoyhtiön passilla tarkoitetaan rahastoyhtiön oikeutta perustaa ja hallinnoida sijoitusrahastoja toisessa jäsenvaltiossa. Kompromissiehdotuksesta saavutettiin yleisnäkemys talous- ja rahoitusasioiden ECOFIN-neuvostossa 2 päivänä joulukuuta Direktiiviehdotus hyväksyttiin lopullisesti Euroopan parlamentissa ja neuvostossa vuonna Direktiivin 2009/65/EY mukaiset uudet säännökset on saatettava kansallisesti voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta Sijoitusrahastodirektiivissä ei muutosten jälkeenkään säädetä tarkemmin rahastoosuudenomistajista pidettävästä rahastoosuusrekisteristä. Rahasto-osuusrekisteriä koskevat seikat, kuten voidaanko sijoitusrahasto-osuudet merkitä rahasto-osuusrekisteriin jonkun muun kuin osuudenomistajan eli lähinnä osuudenhoitajan nimiin, tai tuleeko sijoitusrahasto-osuudet liittää arvopaperien keskitettyyn rekisterijärjestelmään, jätetään sijoitusrahastoja koskevan kansallisen sääntelyn varaan. EU-valtioiden kansalliset ratkaisut eroavat muun muassa sen suhteen, millaisessa oikeudellisessa muodossa yhteissijoitusyritykset voivat toimia, miten rahastoosuusrekisteriä on pidettävä ja onko rahastoosuusrekisteriin mahdollista merkitä jonkintyyppinen osuudenhoitaja rahastoosuudenomistajan sijaan. EU-valtioissa yhteissijoitusyritysten on mahdollista sijoitusrahastodirektiivin mukaisesti oikeudellisesti järjestäytyä erilaisissa muodoissa. Sijoitusrahastodirektiivin 1 artiklan 3 kohdan mukaan yhteissijoitusyritys voidaan perustaa oikeudellisesti joko sopimusoikeudellisten säännösten (rahastoyhtiöiden hoidossa olevat sijoitusrahastot), trusteja koskevien säännösten (unit trust) tai yhtiöjärjestyksen (sijoitusyhtiöt) nojalla. Sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettujen sijoitusrahastojen eli niin sanottujen UCITS-rahastojen on oltava vaihtuvapääomaisia ja avoimia, kun taas muut kuin sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitetut sijoitusrahastot eli niin sanotut\n10 10 non-ucits-rahastot voivat kansallisina erikoissijoitusrahastoina olla myös suljettuja ja kiinteäpääomaisia. EU-valtioissa on käytössä monia vaihtoehtoisia rakennemuotoja. Suomessa ja Ruotsissa on käytössä sopimusoikeudellinen malli, kun Tanskassa sijoitusrahastot ovat rakenteeltaan yhdistysmuotoisia yhtiöitä. Useissa Euroopan maissa on sekä sopimusperusteisia että yhtiömuotoisia sijoitusrahastoja. Arvopapereita ja sijoitusrahasto-osuuksia hallinnoidaan kansainvälisesti yleisesti moniportaisesti, joka tarkoittaa järjestelmää, jossa arvopapereita ja sijoitusrahasto-osuuksia ei säilytetä ja pidetä arvopaperikeskuksessa tai rahasto-osuusrekistereissä omistajakohtaisesti, vaan osapuolten järjestelmissä. Tällöin arvopaperikeskuksen omistajaluetteloihin ja rahastoyhtiön rahasto-osuusrekisteriin merkitään varsinaisen omistajan sijaan omaisuudenhoitajan nimi. Rahasto-osuuksien omistajien tiedot ilmenevät tällöin omaisuudenhoitajan omasta alakirjanpidosta. Suomen sijoitusrahastolain vaatimus, jonka mukaan rahasto-osuusrekisteriin on merkittävä lopullisen omistajan tiedot, on kansainvälisesti poikkeuksellinen. Jäljempänä on selostettu pääpiirteitä yhdentoista ETA-valtion sijoitusrahastoja koskevasta sääntelystä. Rahasto-osuuksien hallinnointi omaisuudenhoitajan tai muun osapuolen nimissä on tehdyn selvityksen mukaan ainakin jossain laajuudessa mahdollista kaikissa näissä yhdessätoista vertailumaassa eli Ruotsissa, Tanskassa, Norjassa, Virossa, Saksassa, Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa ja Luxemburgissa. Eräissä vertailumaissa rahastoosuusrekisterin osalta on säädetty ainoastaan velvollisuudesta pitää rahasto-osuusrekisteriä, eikä kansallisessa sijoitusrahastolainsäädännössä oteta kantaa rekisterin tietosisältöön. Vertailussa on lisäksi kuvattu siinä mukana olevien Pohjoismaiden ja joidenkin muiden vertailumaiden osalta sijoitusrahastoosuuksien verotukseen ja verotusmenettelyyn liittyviä pääasiallisia seikkoja. EU-valtioissa on yhä enemmän julkisen kaupankäynnin kohteena olevia sijoitusrahasto-osuuksia (exchange traded fund, jäljempänä etf), jotka on liitetty Suomen arvoosuusjärjestelmän tyyppiseen kansalliseen arvopaperien rekisterijärjestelmään. Etf:t toimivat yleensä niin sanottuina indeksiosuusrahastoina, joiden sijoitukset kohdistuvat arvopaperi-indeksikoriin. Näiden etfrahasto-osuuksien hankinta ja luovutus eivät tapahdu rahastoyhtiössä vaan julkisen kaupankäynnin kautta. Ensimmäiset etf:t tulivat Euroopassa julkisen kaupankäynnin kohteeksi vuonna Suomessa on tällä hetkellä julkisen kaupankäynnin kohteena yhden arvo-osuusjärjestelmään liitetyn indeksiosuusrahaston rahasto-osuudet. Muiden kuin etfrahasto-osuuksien tai yhtiömuotoisten sijoitusrahastojen rahasto-osuuksien liittäminen arvo-osuusjärjestelmään on vertailumaissa yleistä olemassa olevien tietojen perusteella vain Norjassa, vaikka lainsäädäntö ei tätä sielläkään edellytä. ECOFIN-neuvosto on vuodesta 2006 antamissaan useissa päätelmissä, viimeksi joulukuussa 2008, todennut tarpeen kehittää ja tehostaa Euroopassa arvopaperikaupan rajat ylittävää selvitystoimintaa. Päätelmillä on pyritty edistämään aloitteita, joiden avulla poistetaan kansallisista sääntelyratkaisuista ja toimintamalleista johtuvaa hajanaisuutta kaupankäynnin jälkeisessä toiminnassa. Päätelmissä on katsottu, että turvallisuuteen ja tehokkuuteen liittyvien tavoitteiden saavuttaminen tulee edellyttämään myös EUlainsäädäntöä. Lisäksi Euroopan parlamentti on joulukuussa 2007 talous- ja raha-asioiden valiokunnan omaisuudenhoidosta II - mietinnön (2007/2200(INI)) pohjalta antamassaan päätöslausumassa kiinnittänyt huomiota tarpeeseen parantaa rajat ylittävän sijoitusrahasto-osuuksien käsittelyn tehokkuutta. Sääntely eräissä ETA-valtioissa Ruotsi Ruotsissa on voimassa sijoitusrahastolaki vuodelta 2004 (Lag om investeringsfonder). Lain kokonaisuudistus valmisteltiin sijoitusrahastodirektiivin muutosten täytäntöönpanon yhteydessä, ja se korvasi aiemman vuodelta 1990 olleen sijoitusrahastolain (Lag om värdepappersfonder). Sijoitusrahastolain mukaan arvopapereihin suuntautuvaa yhteissijoitustoimintaa voidaan harjoittaa pääomal-\n11 11 taan avoimessa sopimusperusteisessa rahastomuodossa. Sijoitusrahasto ei ole oikeushenkilö, ja rahastoa hallinnoi erillinen rahastoyhtiö. Sijoitusrahastodirektiivin mukaisten sijoitusrahastojen lisäksi Ruotsissa on erikoissijoitusrahastoja. Rahastoyhtiön tulee pitää rekisteriä rahasto-osuuksien osuudenomistajista. Rahastoyhtiö voi päättää, millaisessa muodossa osuusrekisteriä pidetään. Ruotsissa rahastoosuuksien hallintarekisteröinti rahastoosuusrekisterissä on sallittu. Sijoitusrahastolain 4 luvun 12 :ssä säädetään rahastoosuuksien hallintarekisteröinnistä (förvaltarregistrering) osuusrekisterissä. Jos osuudenomistaja (fondandelsägare) on antanut osuuksien hoidon osuudenhoitajaksi (förvaltare) rekisteröitymiseen oikeutetulle, voidaan osuudenomistajarekisteriin merkitä osuudenhoitaja omistajan asemesta. Rekisteriin on merkittävä, että osuuksia hoidetaan jonkun toisen lukuun. Osuudenhoitajalla on tiedonantovelvollisuus, joten osuudenhoitajan on annettava osuudenomistajalle rahastoyhtiöltä saamansa tiedot, jollei osuudenomistaja ole kieltäytynyt tietojen vastaanottamisesta. Osuudenhoitajana toimivan on täytettävä yleiset kelpoisuusvaatimukset, eli toimintaa on harjoitettava säilyttäen yleisön luottamus toimintaan ja vaarantamatta yksittäisten osapuolten etuja. Ruotsin rahoitusmarkkinoiden valvontaviranomainen Finansinspektionen voi peruuttaa luvan osuudenhoitajana toimimiseen tiettyjen ehtojen täyttyessä. Samat osuudenhoitajaa koskevat säännöt koskevat sekä ruotsalaisia että ulkomaisia osuudenhoitajia. Ruotsissa rahasto-osuuksia ei pääsääntöisesti ole liitetty kansalliseen arvoosuusjärjestelmään. Pörssikaupankäynnin kohteena oleviin indeksiosuusrahastojen osuuksiin sovelletaan kuitenkin sijoitusrahastolain ohella lakia rahoitusvälineiden kirjaamisesta tilille (Lagen om kontoföring av finansiella instrument). Kyseisten etfrahastojen osuudet ovat vaihdannan kohteena arvopaperipörssissä ja ne kirjataan Euroclear Sweden AB:n (vuoteen 2009 asti Värdepapperscentralen VPC AB), jäljempänä ES, pitämään arvo-osuusrekisteriin. Rahasto-osuusrekisteriä näissä tapauksissa pitää ES, ja rahastoyhtiöllä on oikeus saada ES:n pitämästä rekisteristä tietoja. Ruotsin arvoosuusjärjestelmäänkin liitetyt rahastoosuudet voidaan hallintarekisteröidä. Ruotsalaiset sijoitusrahastot ovat verovelvollisia muista kuin luovutusvoitoista, mutta ne maksavat käytännössä harvoin veroa, koska osuudenomistajille maksettava voitonjako voidaan vähentää sijoitusrahaston verotuksessa. Osuudenomistajaa verotetaan rahaston jakamasta voitosta, kun voittoa jaetaan, ja luovutusvoitosta, kun sijoitusrahasto-osuus lunastetaan. Kun rahasto-osuudet on hallintarekisteröity, osuudenhoitajilla on velvollisuus toimittaa veroviranomaisille tarkkailutiedot rahasto-osuudenomistajien saamista voitoista (Lag om självdeklarationer och kontrolluppgifter, 10 luku 4 ). Tiedot on toimitettava verovuosittain seuraavan vuoden tammikuussa. Rajoitetusti verovelvollisten tiedot toimitetaan säästöjen tuottamien korkotulojen verotusta koskevan direktiivin 2003/48/EY, jäljempänä säästödirektiivi, määräysten mukaisesti. Mikäli ilmoitusvelvollinen ei toimita tietoja, verohallinto kehottaa antamaan tiedot. Kehotukseen voidaan liittää uhkasakko. Hallintarekisteröityjen rahasto-osuuksien ennakonpidätykseen ja lähdeveroon liittyvistä velvollisuuksista vastaa ilmoitusvelvollinen eli osuudenhoitaja. Ennakonpidätysvelvollinen ja lähdeveron perimisvelvollinen vastaavat pidättämättä jääneestä verosta. Tanska Tanskassa sijoitusrahastoja koskee laki sijoitusrahastoista ja erikoissijoitusrahastoista (Lov om investeringsforeninger og specialforeninger). Tanskassa sijoitusrahastot ovat rakenteeltaan yhdistysmuotoisia yhtiöitä, joiden rahasto-osuudet ovat yleensä arvopaperipörssissä kaupankäynnin kohteena ja joita käsitellään paljolti vastaavasti kuin osakkeita. Sijoitusrahastot voivat olla sekä vaihtuvaettä kiinteäpääomaisia. Sijoitusrahastolaissa ei ole säädetty velvollisuudesta pitää rahasto-osuusrekisteriä eikä säännöksiä osuudenhoitajista. Käytännössä rahasto-osuusrekistereitä kuitenkin pidetään muun muassa sen takia, että osuudenomistajat voivat käyttää äänioikeuttaan sijoitusra-\n12 12 hastoissa. Sijoitusrahastoja koskevan lain mukaan sijoitusrahasto voi antaa paperimuotoisia osuustodistuksia rahasto-osuudenomistajille. Suurin osa tanskalaisista sijoitusrahastoista, jotka antavat osuustodistuksia, on liittänyt rahasto-osuudet kansalliseen arvoosuusjärjestelmään, vaikka laissa siihen ei velvoiteta. Jos rahaston osuudet lasketaan liikkeeseen kansallisen arvopaperikeskuksen kautta, sijoitusrahasto maksaa tästä aiheutuvat kustannukset. Sijoitusrahasto voi tehdä sopimuksia yhden tai useamman tilinpitäjän kanssa siitä, että rahasto-osuudenomistajat voivat sijoitusrahaston lukuun saada osuutensa rekisteröidyiksi ja säilytettäväksi tilinpitäjän luona sekä saada tarvittavia tietoja tilistään, esimerkiksi tiliotteita. Rahastoosuudenomistaja voi myös itse valita jonkin muun arvopaperinvälittäjän, jonka kautta osuudet lasketaan liikkeeseen. Rahastoosuudet voidaan hallintarekisteröidä arvoosuusjärjestelmää koskevien säännösten mukaisesti. Tanskassa on lisäksi sijoitusrahastoja, joiden rahasto-osuuksista ei anneta osuustodistuksia. Näiden sijoitusrahastojen, joilla on yleensä vain vähän rahastoosuudenomistajia, on pidettävä rahastoosuusrekisteriä ja annettava rahastoosuudenomistajille todistuksia näiden omistusosuudesta rahaston varallisuuteen. Rahastot, jotka eivät anna osuustodistuksia, ovat verotuksellisesti läpinäkyviä, jolloin osuudenomistajia verotetaan rahaston saamista tuloista. Yleisölle markkinoidaan kuitenkin lähinnä vain rahastoja, jotka antavat osuustodistuksia ja joiden voittoja jaetaan osuudenomistajille. Sijoitusrahasto saa verovapauden ilmoittamalla veroviranomaisille noudattavansa rahastojen vähimmäisvoitonjakoa koskevia säännöksiä. Osuudenomistajia verotetaan tällöin vähimmäisvoittoosuuden perusteella sen maksamisesta riippumatta. Rahastoja, jotka eivät noudata vähimmäisvoitonjakoa koskevia säännöksiä, verotetaan kuten vastaavia sijoitusyhtiöitä. Sijoitusyhtiöt maksavat lopullisen lähdeveron saamistaan osingoista, mutta ne ovat muutoin verovapaita. Sijoitusyhtiöt eivät maksa yleensä osinkoja omistajilleen. Sijoitusrahastodirektiivin mukaisilla sijoitusrahastoilla voi olla verotuksellisesti sijoitusyhtiön asema. Tilinpitäjien ja sijoitusrahastojen vuosittaisesta ilmoitusvelvollisuudesta on säädetty verovalvontalaissa (Skattekontrolloven). Ilmoitusvelvollisuuden laiminlyönnistä voi seurata sakkoja tai vankeutta. Rahastoilla ja tilinpitäjillä on vastuu ennakonpidätysten suorittamisesta. Norja Norjassa sijoitusrahastoja koskee sijoitusrahastolaki (Lov om verdipapirfond). Norjassa sijoitusrahastot ovat avoimia sopimusperusteisia ja erillisen rahastoyhtiön hallinnoimia sijoitusrahastoja tai yhtiömuotoisia sijoitusrahastoja. Sijoitusrahastot voivat olla sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja tai erikoissijoitusrahastoja eli muita kuin sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja. Rahasto-osuudet on yleensä liitetty arvoosuusjärjestelmään, vaikka lainsäädäntö ei tätä edellytäkään. Norjan arvopaperikeskus Verdipapirsentralen ASA tarjoaa sekä kotiettä ulkomaisten rahasto-osuuksien rekisteröintipalveluja. Vuoden 2008 päättyessä arvo-osuusjärjestelmään liitetyt rahastoosuudet edustivat yhteensä 67 %:a norjalaisten sijoitusrahastojen markkina-arvosta. Rahastoyhtiön tai muun tahon, jolle rahastoyhtiö on Norjan rahoitusmarkkinoiden valvontaviranomaisen Kredittilsynetin, jäljempänä KT, luvalla sallinut osuusrekisterin pitämisen, on pidettävä rahastoosuudenomistajista rekisteriä. Sijoitusrahasto-osuuksien hallintarekisteröintiä koskee erillinen Norjan valtiovarainministeriön (Finansdepartementet) vuonna 2004 antama asetus hallintarekisteröinnistä rahaston rahasto-osuusrekisterissä (Forskrift om forvalterregistrering i verdipapirfonds andelseierregister). KT myöntää luvan toimia osuudenhoitajana, jonka nimiin rahasto-osuuksien rekisteröinti on mahdollista. Luvan osuudenhoitajana toimimiselle voi hakea norjalainen tai ulkomainen pankki, sijoitusyhtiö, arvopaperirekisterin pitäjä tai rahastoyhtiö. Jotta rahastoyhtiö voi toimia osuudenhoitajana, sillä on oltava valtuutus hyväksyä päätöksiä ja vaikuttaa niihin sijoittajien puolesta sekä mahdollisuus sitoutua sijoittajien salkkujen aktiiviseen hoitoon. Ulkomaisten hakijoiden\n13 13 on liitettävä hakemukseensa oman kotimaansa valvontaviranomaisen todistus siitä, että hakija on ulkomainen pankki, sijoitusyhtiö, arvopaperirekisterin pitäjä tai rahastoyhtiö ja että se on kyseisen valvontaviranomaisen valvonnan alainen. Lisäksi lupahakemukseen on liitettävä paikallisen valvontaviranomaisen tai alueella toimivan lakimiehen todistus siitä, että kyseisen maan lainsäädännössä ei ole seikkoja, jotka estäisivät jonkin Norjan viranomaisten vaatiman tiedon antamisen. ETA-alueen ulkopuolelta tulevien on todistettava kotimaansa lainsäädännön vastaavan rahanpesun estämistä koskevaa ETA-alueen sääntelyä. KT:lle on myös annettu mahdollisuus antaa lisämääräyksiä ulkomaalaisten osuudenhoitajien lupamenettelystä. Osuudenhoitajan on pidettävä rekisteriä hoitamistaan rahasto-osuuksista. Osuudenhoitajan tulee voida saada tietoonsa rahastoosuuksien todellinen omistaja. Osuudenhoitajan tulee esimerkiksi varmistaa, onko rahasto-osuuksien hoitajana toimimisen tehtäväksi antava taho rahasto-osuuksien todellinen omistaja. Jos osuudenhoitaja ei saa tietoonsa rahasto-osuuksien todellista omistajaa, tämän on kieltäydyttävä tehtävän hoitamisesta. Osuudenhoitajalla on tiedonantovelvollisuus osuudenomistajista valvontaviranomaisille. Jos osuudenhoitaja ei toimi määritellyllä tavalla tai ei anna viranomaisille näiden tarvitsemia tietoja, KT voi antaa rahastoyhtiölle tai rekisterinpitäjälle määräyksen rahastoosuuksien poistamisesta osuudenhoitajan hallusta ja tämän poistettavaksi rekisteristä. Norjalaiset osake- ja yhdistelmärahastot ovat verovelvollisia, mutta niiden osakkeista ja muusta omaisuudesta saama tuotto sekä osakkeiden luovutusvoitto on verovapaata. Myös obligaatiorahastot ovat verovelvollisia, mutta ne voivat saada vähennyksen tuloista, jotka on jaettu osuudenomistajille. Rahaston voitto-osuudet ovat osuudenomistajien veronalaista tuloa. Rahasto-osuuden lunastusta verotetaan samalla tavalla kuin osakkeiden luovutusta. Omaisuudenhoitajan tulee toimittaa rahastoyhtiölle tiedot rahasto-osuuden omistajasta, jotta tämä voi toimittaa tiedot veroviranomaisille. Ilmoitusvelvollisuus on säädetty seuraavissa säännöksissä: Forskrift om forvalterregistrering i verdipapirfonds andelseierregister, 5 (omaisuudenhoitaja) ja Lov om ligningsforvaltning, 6 :n 6 kohdan c alakohta (rahastoyhtiö). Rahastoyhtiön on toimitettava tiedot veroviranomaisille verovuosittain seuraavan vuoden helmikuussa. Tiedot toimitetaan muun muassa varallisuusarvoista, maksetuista tuotoista ja luovutuksista. Omaisuudenhoitajien ilmoitusvelvollisuus koskee vain rahasto-osuudenomistajia, jotka ovat yleisesti verovelvollisia Norjassa. Rahastoyhtiö vastaa siitä, että hallintarekisteröityjen rahasto-osuuksien ja muiden rahasto-osuuksien lähdevero maksetaan. Veron maksun laiminlyönnistä voidaan määrätä sakkoja tai vankeutta enintään kuusi kuukautta. Viro Virossa sijoitusrahastoja koskee vuonna 2004 voimaan tullut sijoitusrahastolaki (Investeerimisfondide seadus). Sijoitusrahastot ovat pääosin sopimusperusteisia, mutta sijoitusrahastolain mukaan on mahdollista perustaa myös yhtiömuotoisia sijoitusrahastoja. Virossa rahasto-osuudet ovat sähköisessä rekisterijärjestelmässä, ja rahasto-osuudenomistajalla on lisäksi oikeus pyytää rekisterinpitäjältä todistusta tai rekisteriotetta omasta rahasto-osuusomistuksestaan. Sijoitusrahasto-osuuksien hallintarekisteröinti osuudenhoitajan nimiin on sallittua, mutta sitä ei ole erikseen säännelty. Osuusrekisteriä pitää rahastoyhtiö tai rekisterinpitäjä, jolle rahastoyhtiö on siirtänyt oikeuden osuusrekisterin pitoon. Rekisterinpitäjä voi olla Virossa tai ulkomailla perustettu rahastoyhtiö, kyseisen rahaston säilytysyhteisö tai jokin toinen säilytysyhteisö, joka on perustettu Virossa tai ulkomailla, Viron kansallinen arvopaperikeskus (Eesti väärtpaberite keskregister) tai jokin muu oikeushenkilö, joka on perustettu Virossa tai ulkomailla ja täyttää rekisterinpitäjälle asetetut taloudelliset ja hallinnolliset vaatimukset, ja jota ei kotivaltionsa lainsäädännön perusteella ole kielletty tarjoamasta arvopaperien säilyttämispalveluja. Rekisterinpitäjän on järjestettävä rekisterin riittävä sisäinen valvonta riskien välttämiseksi. Viron arvopaperikeskusta koskevaa lakia (Eesti väärtpaberite keskregistri seadus)\n14 14 vuodelta 2000 sovelletaan Viron arvoosuusjärjestelmässä rekisteröityihin rahastoosuuksiin. Hallintarekisteröinti on arvopaperikeskusta koskevan lain mukaan rajoitettu tietynlaisiin arvopapereihin eli niihin, joiden hankinnassa hallintarekisteröidyn tilin haltija on toiminut sijoittajan toimeksiannosta tai muun samankaltaisen valtuutussuhteen perusteella, ja vastaavasti sellaisiin arvopapereihin, jotka on saatu tuottoina hallintarekisteröidyllä tilillä pidetyistä arvo-osuuksista. Ainoastaan arvopaperimarkkinoilla toimivat ammattimaiset sijoittajat voivat käyttää osuudenhoitajaa. Ammattimaiset sijoittajat tekevät loppusijoittajien eli asiakkaidensa kanssa kirjallisen sopimuksen siitä, että arvopapereita pidetään hallintarekisteröidyllä tilillä. Rekisterissä on myös oltava maininta siitä, että osuuksia hallinnoidaan toisen lukuun. Saksa Saksassa sijoitusrahastolainsäädäntö uudistettiin osana laajempaa sijoitustoiminnan uudistamishanketta (Gesetz zur Modernisierung des Investmentwesens und zur Besteuerung von Investmentvermögen, niin kutsuttu Investmentmodernisierungsgesetz) ja vuoden 2004 alusta lähtien sijoitusrahastojen toiminnasta on säädetty Investmentgesetz-nimisessä laissa. Vuoden 2007 lopulla saatiin valmiiksi sijoitusrahastolainsäädäntöä koskeva uudistushanke, jonka tavoitteena oli sääntelyn vähentäminen, harmonisointi EU-säännösten kanssa, ulkomaisten suljettujen rahastojen rajaaminen pois sijoitusrahastolain soveltamisalasta, uusien osuuslajien luominen sekä sijoitusrahastojen hyvän hallintotavan kehittäminen. Saksassa sijoitusrahastot ovat toimineet perinteisesti vain avoimessa rahastomuodossa, joka ei ole itsenäinen oikeushenkilö. Yhteistä sijoitustoimintaa on ollut mahdollista harjoittaa lisäksi sijoitusyhtiömuodossa ja vuodesta 2004 lähtien myös vaihtuvapääomaisen sijoitusyhtiön muodossa. Sijoitusrahastojen toimintaa koskeva laki antaa mahdollisuuden perustaa sekä laajalle yleisölle markkinoitavia julkisia rahastoja että rajoitetulle sijoittajien joukolle tarkoitettuja erikoissijoitusrahastoja. Viimeksi mainittujen rahastojen sijoittajat ovat yhtiöitä tai muita institutionaalisia sijoittajia. Saksan arvopaperikeskuksena toimiva Clearstream Banking AG tarjoaa rahasto-osuuksien käsittelyyn ja selvitykseen liittyviä palveluja. Saksassa sijoitusrahasto-osuudet voivat olla rekisteröityjä tai haltijalle asetettuja. Saksan sijoitusrahastolainsäädännön mukaan rahastoyhtiön tulee pitää rekisteröidyistä osuuksista rahasto-osuusrekisteriä. Osakeyhtiömuotoisten rahastojen, joiden osuuksilla käydään kauppaa arvopaperipörssissä, tulee pitää rekisteriä osuudenomistajistaan. Sijoitusrahastojen toimintaa koskevan lain mukaan rahasto-osuuksista annetaan osuustodistuksia. Osuustodistukset voivat olla haltijalle (auf den Inhaber) tai rekisteröidylle omistajalle (auf den Namen) osoitettuja. Kuitenkin yleisesti rahasto-osuuksien hallinta toisen henkilön nimissä tapahtuu trust-järjestelyn kautta. Omaisuudenhoitajana toimii yleensä säilytysyhteisö, joka hallinnoi osuuksia ja joka merkitään osuusrekisteriin tai tilijärjestelmässä tilinhaltijaksi. Iso-Britannia Isossa-Britanniassa yhteissijoitusyritysten toiminnasta säädetään rahoituspalvelu- ja markkinalaissa (Financial Services and Markets Act 2000). Lisäksi rahoitusmarkkinoiden toimintaa valvova viranomainen Financial Services Authority, jäljempänä FSA, on antanut määräyksiä ja ohjeita yhteissijoitusyritysten toiminnasta. Isossa-Britanniassa sijoitusrahasto voidaan perustaa sopimuspohjaisena trustina (unit trust) tai sijoitusyhtiönä. Unit trustit rakentuvat kaksoisomistusoikeuteen perustuvalle trust-käsitteelle, jossa omaisuutta omistajan hyväksi hallinnoivaa omaisuudenhoitajaa (trustee) pidetään rahaston omistajana ja sen hallinnosta vastuullisena tahona. Osuudenomistajien oikeus rajoittuu osuudesta saatavaan taloudelliseen etuun (beneficial ownership). Osuudenomistajan oikeudet määritellään unit trust -muotoista rahastoa koskevassa sopimuksessa. Sijoitusrahasto voidaan vaihtoehtoisesti perustaa vaihtuvapääomaisena sijoitusyhtiönä (Open-Ended Investment Company, OEIC). OEIC-muotoinen sijoitusrahasto perustetaan vaihtuvapääomaisia sijoi-\n15 15 tusyhtiöitä koskevan erityislainsäädännön nojalla (Open-Ended Investment Company Regulations 2001), jota on sittemmin täydennetty rahasto-osuuksien sähköiseen siirrettävyyteen liittyvällä muutoksella (Open-Ended Investment Companies (Amendment) Regulations 2009). OEIC-muotoiseen sijoitusrahastoon voidaan viitata myös termillä ICVC (Investment Company with Variable Capital). Sijoitusrahastot ovat joko auktorisoituja tai auktorisoimattomia. Auktorisoimattomien sijoitusrahastojen rahasto-osuuksia voidaan markkinoida vain ammattimaisille sijoittajille, ja ne voivat toimia melko väljien säännösten puitteissa. Auktorisoidut sijoitusrahastot ovat sijoitusrahastodirektiivin mukaisia yhteissijoitusyrityksiä, joiden rahasto-osuuksia voidaan markkinoida kaikille sijoittajille. Unit trust -muotoiset sijoitusrahastot voivat olla auktorisoituja (Authorised Unit Trust, AUT) tai auktorisoimattomia. Myös OEIC:t voivat olla auktorisoituja tai auktorisoimattomia. Isossa-Britanniassa voidaan perustaa muitakin rahastoja, joihin ei sovelleta yhteissijoitusyrityksiä koskevaa lainsäädäntöä. Yksi tällainen rahastomuoto on osakeyhtiömuotoinen sijoitusrahasto (investment trust). Näiden rahastojen osuudet voivat olla julkisen kaupankäynnin kohteena. Osakeyhtiömuotoinen sijoitusrahasto on erillinen oikeushenkilö, joka omistaa rahaston sijoitusvarallisuuden, ja rahasto-osuudenomistajilla ei ole oikeutta sijoitusvarallisuuteen. Isossa- Britanniassa on runsaasti julkisen kaupankäynnin kohteena olevia yhtiömuotoisia etf:iä. Auktorisoitujen sijoitusrahastojen toiminnasta on määräyksiä FSA:n käsikirjan osassa Collective Investment Schemes sourcebook (COLL). Osuudenomistajarekisteristä on vastuussa rahastoyhtiö (fund manager) tai omaisuudenhoitaja. Rekisterissä on oltava jokaisen rahasto-osuudenomistajan nimi ja osoite sekä omistettujen rahasto-osuuksien lukumäärä, laji ja rekisteröintipäivä. Lisäksi rekisterissä on oltava liikkeeseen laskettuna olevien jokaisen rahasto-osuuslajin osuuksien lukumäärä, mukaan lukien haltijaosuudet. Rekisterinpitäjän on pidettävä rekisteri ajan tasalla ja annettava osuudenomistajalle maksutta kopio rekisteriin tehdyistä osuudenomistajaa koskevista merkinnöistä. Jos rekisteriin ei ole merkitty osuudenomistajaa, osuudenomistajana rekisterissä on rahastoyhtiö. Unit trust -muotoista sijoitusrahastoa koskevassa sopimuksessa sovitaan rahastoosuuden omistuksesta annettavien todistuksen muodosta. Euroclear UK & Ireland Ltd on ottamassa käyttöön sijoitusrahastojen hallinnointi- ja selvityspalvelun, jonka tavoitteena on helpottaa rahasto-osuuksien vaihdantaa. Isossa-Britanniassa auktorisoituja sijoitusrahastoja verotetaan vastaavasti kuin yhtiöitä. Sijoitusrahastot on kuitenkin vapautettu luovutusvoittoverotuksesta, ja ne eivät myöskään ole verovelvollisia britannialaisilta yhtiöiltä saamistaan osinkotuotoista. Sijoitusrahaston nettovoitto on osuudenomistajien tuloa riippumatta siitä, maksetaanko voitto-osuudet. Osuudenomistajien verotuksessa osake- ja yhdistelmärahastojen voitto-osuuksia kohdellaan kuten osinkoja, ja ne eivät ole ennakonpidätyksen alaisia. Korkorahastot voivat vähentää maksamansa voitto-osuudet verotuksessaan. Korkorahastojen maksamat voitto-osuudet ovat osuudenomistajien korkotuloja ja yleensä ennakonpidätyksen alaisia. Verolain (Taxes Management Act 1970) ja sen nojalla annettujen määräysten mukaan sijoitusrahaston ja omaisuudenhoitajan tulee pyynnöstä toimittaa veroviranomaisille tiedot maksamistaan koroista. Ulkomaisille osuudenomistajille maksetuista koroista on toimitettava säästödirektiivin määräysten mukaiset tiedot osuudenomistajan kotivaltion veroviranomaisille. Sijoitusrahasto on vastuussa pidättämättä jääneestä verosta. Hallintarekisteröityjen osuuksien osalta omaisuudenhoitajalla on velvollisuus vähentää vero, jota sijoitusrahasto ei ole pidättänyt. Pidätysvelvollisuuden laiminlyönnistä voi seurata sakkomaksu. Irlanti Irlannissa ensimmäinen sijoitusrahastodirektiivin mukainen sijoitusrahastolaki säädettiin vuonna Irlannissa sijoitusrahastodirektiivin muutokset pantiin täytäntöön lailla UCITS-rahastoista (European Communities (Undertakings for Collective Investment in Transferable Securities) Regula-\n16 16 tions 2003 (S. I. No. 211 of 2003)). Rahastot voivat olla sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja eli UCITS-muotoisia tai muita kuin sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja. Irlannissa sijoitusrahastot voivat toimia sopimusperusteisessa muodossa (Common Contractual Fund, CCF), unit trust -muodossa tai yhtiömuotoisesti (Investment Company). Sijoitusrahastolainsäädännön muutoksella vuonna 2005 muille kuin sijoitusrahastodirektiivin mukaisille sijoitusrahastoille annettiin mahdollisuus toimia CCFmuotoisena. Muutoksen tarkoituksena oli luoda enemmän rakennevaihtoehtoja Irlantiin perustettaville sijoitusrahastoille ja parantaa maan kilpailukykyä rahastomarkkinoilla. Irlannissa rahasto-osuudet voivat olla joko rekisteröityjä tai haltijalle asetettuja. Rahastoyhtiö voi antaa osuustodistuksia rekisteröidyistä osuuksista. Osakkeen- ja osuudenomistajien rekisterien tulee sijaita Irlannissa. Rahasto-osuuksilla käydään laajasti kauppaa Irlannin arvopaperipörssissä. Myös Irlannissa ollaan ottamassa käyttöön Euroclear UK & Ireland Ltd:n kehittämä rahasto-osuuksien hallinnointi- ja selvityspalvelu. Irlannissa sijoitusrahastot eivät ole varsinaisesti verovelvollisia. Sijoitusrahastojen tulee kuitenkin eräiden veronalaisten tapahtumien, kuten tuotonjako, rahasto-osuuksien lunastaminen ja siirto sekä pitkäaikainen omistus, yhteydessä pidättää lähdeverotyyppistä veroa osuudenomistajilta. Ulkomaiset ja eräät muut tarkemmin määritellyt osuudenomistajat on vapautettu verovelvollisuudesta. Siirtotapahtumat tunnustetuissa selvitysjärjestelmissä, kuten Euroclearissä, pidettävillä rahasto-osuuksilla eivät myöskään ole veronalaisia. CCF-muotoisten sijoitusrahastojen tulot ja tuotot verotetaan sen sijaan suoraan osuudenomistajien tuloina voitonjaosta riippumatta. Irlannin verolaissa (Taxes Consolidation Act, 1997) sijoitusrahastoille on asetettu velvollisuus ilmoittaa ja maksaa yleisesti verovelvollisilta pidättämänsä verot veroviranomaiselle kahdesti vuodessa. Sijoitusrahasto on vastuussa verosta, joka olisi tullut pidättää, riippumatta siitä, onko pidätys tehty. Laiminlyödyn pidätysvelvollisuuden seurauksena on veron korotus lisättynä viivästyskorolla. Lisäksi välittäjällä ja eräillä kolmansilla on uhkasakolla tehostettu ilmoitusvelvollisuus osuudenomistajan henkilöön liittyvistä seikoista, kuten kansallisuudesta. Ranska Ranskassa sijoitusrahastoja koskee sijoitusrahastolaki (Loi n du 23 décembre 1988 relative aux organismes de placement collectif en valeurs mobilières et portant création des fonds communs de créances). Ranskan rahoitusmarkkinoiden valvontaviranomainen Autorité des Marchés Financiers, AMF on antanut lisäohjeita sijoitusrahastojen toiminnasta. Ranskassa sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitetut sijoitusrahastot ovat joko avoimia yhtiömuotoisia rahastoja (Société d'investissement à Capital Variable, SICAV) tai avoimia sopimusperusteisia sijoitusrahastoja (Fonds Communs de Placement, FCP). Yhtiömuotoisessa SICAV:ssa rahasto-osuuksia hankkivista sijoittajista tulee osakkeenomistajia, jotka voivat käyttää osakkeenomistajien päätäntävaltaa osallistumalla yhtiökokouksiin. FCP puolestaan perustuu arvopapereiden yhteisomistajuudelle, eikä se ole oikeushenkilö. FCP laskee liikkeeseen osuuksia eikä osakkeita. FCP:tä hallinnoi rahastoyhtiö, joka toimii osuudenomistajien puolesta ja heidän lukuunsa. Ranskalaisista rahastomuodoista käytetään yhteisesti nimitystä OPCVM (Organisme de Placement Collectif en Valeurs Mobilières). Ranskan arvopaperitilijärjestelmästä ja arvopaperitileille tehtävistä kirjauksista on säädetty rahoitusmarkkinalaissa (Code monétaire et financier). Liikkeeseen lasketut arvopaperit on merkittävä arvopaperitilille, joita pitää joko liikkeeseenlaskija tai toimiluvan saanut arvopaperinvälittäjä. Osakeyhtiömuotoisten sijoitusrahastojen osuudet, jotka eivät ole julkisen kaupankäynnin kohteena, tulee merkitä liikkeeseenlaskijan pitämälle tilille. Ranskan lainsäädäntö ei tunne osuudenhoitajan tai hallintarekisteröinnin käsitettä. Kuitenkin järjestelmään liitettävä arvopaperi voi olla luonteeltaan haltijasitoumus, jolloin varsinainen omistaja jää liikkeeseenlaskijalle tuntemattomaksi. Nämä haltijasitoumukset kirjataan arvopaperinvälittäjien pitämille tileille. Arvopaperinvälittäjät voivat asiak-\n17 17 kaidensa lukuun pitää näiden omistamista nimennäissitoumuksista hallintatilejä, jotka ovat asianomaisen liikkeeseenlaskijan pitämän tilin varjotilejä. Sijoitusrahastojen tulee ilmoittaa rahastoesitteessään osuusrekisteristä vastuussa oleva taho, joka on yleensä rahastoyhtiö tai säilytysyhteisö. Ranskassa Euroclear France SA on ottanut vuonna 2007 käyttöön sijoitusrahastoja koskevan rekisteröintipalvelun, jolla on mahdollistettu automaattisin kirjauksin tapahtuva rahasto-osuuskauppojen toteutus ja selvitys. Belgia Belgiassa sijoitusrahastoja koskee sijoitusrahastolaki (Loi relative à certaines formes de gestion collective de portefeuilles d'investissement). Sijoitusrahastot voivat olla avoimia sopimusperusteisia sijoitusrahastoja (Fonds Communs de Placement, FCP) tai julkisia, vaihtuvapääomaisia osakeyhtiöitä (Beleggingsvennootschap met veranderlijk kapitaal, BEVEK). Lisäksi on olemassa suljettuja osakeyhtiömuotoisia kiinteistörahastoja (Beleggingsvennootschap met vast kapitaal, BEVAK). Belgiassa on sekä sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja että muita kuin sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja. Belgian rahoitusmarkkinoiden valvontaviranomainen, CBFA (Commission Bancaire, Financière et des Assurances) on antanut määräyksen hallintarekisteröinnistä (Circulaire de la CBFA concernant la détention de titres d organisme de placement collectif par l entremise d un intermédiaire (nominee)). Määräyksen mukaan rahasto-osuudet voidaan rekisteröidä osuudenhoitajan nimiin arvo-osuusjärjestelmän tyyppisessä tilijärjestelmässä. Rekisterissä tulee olla maininta siitä, että rahasto-osuuksia hallitaan toisen lukuun. Osuudenhoitajan omat rahasto-osuudet tulee kirjata eri tilille kuin asiakkaiden rahasto-osuudet. Osuudenhoitajan on selvitettävä rahastoesitteessään mahdollisesta konkurssistaan aiheutuvat seuraukset sekä se, minkälaisen suojan osuudenhoitaja tarjoaa rahastoosuudenomistajille. Esitteessä on myös mainittava osuudenhoitajan tehtävät, palvelun kustannukset ja tiedonjakelutapa loppusijoittajille. Osuudenhoitajalla on tiedonantovelvollisuus rahasto-osuudenomistajaa kohtaan. Ulkomaisia osuudenhoitajia koskevat samat vaatimukset kuin belgialaisia osuudenhoitajia. Euroclear selvittää Ranskassa käyttöön ottamansa sijoitusrahasto-osuuksien merkintäja selvityspalvelun laajentamista Belgiaan. Alankomaat Alankomaissa sijoitusrahastoista ja niiden valvonnasta säädetään laissa yhteissijoitusyritysten valvonnasta (Wet toezicht beleggingsinstellingen, Wtb). Lakiin liittyy läheisesti vuonna 2007 voimaan tullut rahoitusmarkkinoiden valvontaa yleisesti koskeva laki (Wet op het financieel toezicht, Wft). Alankomaissa sijoitusrahastot ovat julkisia osakeyhtiöitä (naamloze vennootschap, NV), yksityisiä osakeyhtiöitä (besloten vennootschap, BV) tai sopimusoikeudellisten säännösten nojalla perustettuja rahastoja (fonds voor gemene rekening). Alankomaissa on sekä sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja että muita kuin sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja. Sijoitusrahastot voivat olla pääomaltaan joko avoimia tai suljettuja. Pääomaltaan suljetut sijoitusrahastot ovat tavallisesti listattuja, ja niiden osuuksien arvo määräytyy nettoarvon pohjalta jälkimarkkinoiden kysynnän ja tarjonnan mukaan. Pääomaltaan avoimet ja listaamattomat sijoitusrahastot laskevat liikkeeseen sekä lunastavat osuuksiaan nettovarallisuusarvoon. Arvopaperipörssissä listattuihin ja listaamattomiin sijoitusrahastoihin kohdistuu erilaiset vaatimukset. Euroclear selvittää Ranskassa käyttöön ottamansa sijoitusrahasto-osuuksien merkintäja selvityspalvelun laajentamista myös Alankomaihin. Luxemburg Luxemburgissa sijoitusrahastotoimintaa sääntelee laki yhteissijoitusyrityksistä (Loi du 20 décembre 2002 concernant les organismes de placement collectif). Luxemburgissa on sekä sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja että muita kuin sijoitusrahastodirektiivissä tarkoitettuja sijoitusrahastoja. Sijoitusrahastot voivat toimia kah-\n18 18 dessa avoimessa ja yhdessä suljetussa muodossa. Sijoitusrahastot voivat olla avoimia sopimusperusteisia rahastoja eli FCP:eitä (Fonds Communs de Placement). FCP muodostuu jakamattomasta yhteisomaisuudesta (rahasto), joka ei muodosta oikeushenkilöä, mutta tarvitsee erillisen hallinnointiyhtiön hoitamaan toimintaansa rahaston lukuun. Hallinnointiyhtiö voi toimia joko julkista osakeyhtiötä vastaavassa yhtiömuodossa (Société anonyme, SA) tai rajoitetun vastuun yhteisönä (Société à responsabilité limitée, SARL). Rahasto voi olla myös avoin vaihtuvapääomainen julkisen osakeyhtiön muodossa toimiva sijoitusyhtiö SICAV (Société d'investissement à Capital Variable). Edellä mainitun kahden avoimen sijoitusrahastomuodon ohella Luxemburgissa on sijoitusyhtiötä vastaavassa rahastomuodossa toimivia kiinteäpääomaisia osakeyhtiötä SI- CAF (Société d'investissement à Capital Fixe). SICAF:it voivat toimia joko SAmuodossa tai muissa yhteisömuodoissa. Luxemburgissa on erikoissijoitusrahastoja, jotka voivat olla joko sopimusperusteisia FCP- tai yhtiömuotoisia rahastoja. Erikoissijoitusrahastoja sääntelee laki erikoissijoitusrahastoista (Loi du 13 février 2007 relative aux fonds d'investissement spécialisés). FCP:t laskevat liikkeeseen rekisteröityjä tai haltijalle asetettuja rahasto-osuuksia. Osuudenomistajista on yhteissijoitusyrityksiä koskevan lain mukaan pidettävä rekisteriä. 2.4 Nykytilan arviointi Rahastopääoman kehitys ja rahastoosuuksien rekisteröinti Rahastopääoma on viime vuosina kasvanut Suomessa nopeasti. Tilastokeskuksen mukaan vuoden 2004 lopussa kaikkien kotimaisten sijoitusrahastojen yhteenlaskettu pääoma oli 31,4 miljardia euroa. Vuoden 2007 lopussa rahastopääoma oli 66,0 miljardia euroa, joten rahastoihin tehdyt sijoitukset yli kaksinkertaistuivat kolmessa vuodessa. Sijoitusrahastomarkkinoiden suotuisaan kehitykseen on ollut useita syitä. Ensimmäinen tekijä on se, että yritykset käyttävät nykyisin lyhyen koron rahastoja kassan- ja likviditeetinhallinnan välineenä. Toinen tekijä on se, että kotitaloudet ja sijoitusyhtiöt sijoittavat rahoitusvarojaan mukaan lukien eläkesäästöjä entistä enemmän rahastojen kautta niiden helppouden, riskienhallinnan ja verotuskohtelun vuoksi. Kolmantena tekijänä vaikuttaa se, että erityisesti ruotsalaisten pankkien omistamat rahastoyhtiöt ovat perustaneet rahastoja Suomeen. Sijoitusrahastoja on perustettu Suomeen muun muassa siksi, että Ruotsissa sijoitusrahastoa verotetaan sen tuotosta, jollei tuottoa jaeta vuosittain osuudenomistajille. Näiden ruotsalaistaustaisten rahastojen sijoitukset eivät kuitenkaan välttämättä kohdistu suomalaisiin arvopapereihin. Rahastopääoman kasvuun on lisäksi vaikuttanut suotuisa osakkeiden kurssikehitys edellisten vuosien aikana. Vuoden 2007 syksyllä alkaneesta ja vuonna 2008 jatkuneesta arvopaperimarkkinoiden heikosta kurssikehityksestä sekä rahasto-osuuksien lunastuksista johtuen vuoden 2008 loppuun mennessä kotimainen rahastopääoma oli alentunut 41,3 miljardiin euroon. Vuoden 2008 lopun rahastopääoma on alentunut 40 % siitä, mitä se oli enimmillään heinäkuussa 2007, jolloin suomalaisten sijoitusrahastojen arvo ylitti ensimmäisen kerran 70 miljardia euroa. Vuoden 2009 aikana rahastopääomat ovat jälleen kasvaneet, ja joulukuun 2009 lopussa kotimainen rahastopääoma oli yhteensä 54,3 miljardia euroa. Kotimaisten sijoitusrahastojen rahastopääomien viime vuosien tapahtuneet muutokset ovat vastanneet yleistä eurooppalaista rahastopääomien kehitystä. Tilastokeskuksen sijoitusrahastotilaston mukaan suomalaisista sijoitusrahastoosuuksista oli ulkomaisessa omistuksessa vuoden 2008 lopussa 15,6 %, ja näiden rahasto-osuuksien arvo oli 6,5 miljardia euroa, josta muista euromaista olevien omistajien osuuden arvo oli 0,4 miljardia euroa. Ulkomailta rahastosijoituksia suomalaisiin rahasto-osuuksiin on tehty erityisesti Ruotsista. Ulkomaisten sijoittajien rahastosijoitukset Suomeen tehdään lähinnä vain kasvuosuuksiin, joista ei makseta vuotuisia voittoosuuksia sijoittajille. Verotilastojen mukaan suomalaisten sijoitusrahastojen ulkomaisille sijoittajille vuonna 2007 maksama rahastoosuuksien lähdeveronalaisten voittoosuuksien yhteismäärä oli 0,1 % ulkomaisten\n19 19 sijoittajien omistamien rahasto-osuuksien yhteenlasketusta kokonaisarvosta. Vaatimus kirjata kaikki rahasto-osuudenomistajat rahasto-osuusrekisteriin vaikeuttaa sijoitusrahasto-osuuksien tarjontaa ja myyntiä ulkomaisille sijoittajille. Kyseinen seikka on suomalaisille rahastoille kilpailuhaitta, koska erityisesti suuret ulkomaiset sijoittajat edellyttävät omistuksensa rekisteröintiä rahasto-osuuden hoitajan nimiin, kun ne toimivat kansainvälisesti sijoittajina omaisuudenhoitajapankkien ja -ketjujen välityksellä. Kansainvälisesti sijoitusrahastojen omistus ja hallinta on välillistä, jolloin rekisteröinti omaisuudenhoitajan nimiin on yleinen käytäntö. Myös suomalaisten sijoittajien omistamat ulkomaiset sijoitusrahasto-osuudet hallinnoidaan lähes poikkeuksetta omaisuudenhoitajien kautta ja nimissä. Rahoitustarkastus (nykyisin Finanssivalvonta) on tulkinnassaan ( ) katsonut omaisuudenhoitotilimallin käytön suomalaisten sijoitusrahasto-osuuksien osalta tietyin edellytyksin sallituksi. Rahoitustarkastuksen tulkinnan mukaan rahasto-osuudet voidaan merkitä omaisuudenhoitajan nimiin, mikäli merkitsijän kotivaltion lainsäädäntö kieltää omistajatiedon antamisen. Näissä tapauksissa tulkinnan mukaan rahastoyhtiö voi ottaa vastaan merkinnän edellyttäen, että asiakkaan tunnistamiseen sekä rahanpesun estämiseen liittyvät asiat on huomioitu ja varmistuttu siitä, että Rahoitustarkastuksella on mahdollisuus tarvittaessa saada tieto osuuksien omistajasta. Esimerkiksi Luxemburgin lainsäädäntö kieltää omistajan tietojen antamisen rahastoyhtiölle. Tämä tulkinta poikkeaa lain sanamuodosta, joten se saattaa aiheuttaa oikeudellista sekä toiminnallista epäselvyyttä. Suomen osakemarkkinoilla on käytössä ulkomaisten sijoittajien omistuksen hallintarekisteröinti arvo-osuusjärjestelmässä. Sijoitusrahasto-osuudet voidaan voimassa olevan lainsäädännön perusteella merkitä hallintarekisteröityinä rahasto-osuuden hoitajan nimiin, jos rahasto-osuudet on liitetty arvoosuusjärjestelmään. Sijoitusrahasto-osuuksia ei kuitenkaan ole Suomessa liitetty arvoosuusjärjestelmään, koska arvopaperikeskuksen järjestelmistä puuttuu sijoitusrahastojen käsittelyssä tarvittavia ominaisuuksia ja erityisesti murto-osatoiminnat, joiden avulla arvo-osuustileille voitaisiin kirjata sijoitusrahastolainsäädännön mahdollistamia rahastoosuuksien desimaaliosia. Sijoitusrahastotoimiala ei ole myöskään katsonut, että nykyisin käytetyistä rahasto-osuusrekistereistä olisi liiketaloudellista perusteltua siirtyä arvoosuusjärjestelmään. Sijoitusrahastot ja Euroclear Finland Oy (vuoteen 2009 asti Suomen Arvopaperikeskus Oy) kuitenkin selvittävät edellytyksiä rahasto-osuuksien arvoosuusjärjestelmään liittämiseksi. Arvoosuusjärjestelmään on toistaiseksi liitetty vain niiden indeksiosuusrahastojen rahastoosuudet, jotka ovat julkisen kaupankäynnin kohteena NASDAQ OMX Helsinki Oy:n ylläpitämässä pörssissä. Nämä etf-rahastoosuudet, jotka ovat julkisen kaupankäynnin kohteena, eivät kuitenkaan ole tavanomaisia sijoitusrahasto-osuuksia, koska niiden lunastaminen ei tapahdu nettoarvolla rahastoyhtiön kautta vaan jälkimarkkinoilla toteutettavilla kaupoilla. Kilpailuasema ja toimialan tulevaisuus Kansainvälisissä vertailuissa suomalaisia sijoitusrahastoja on pidetty suhteellisen tehokkaina ja kansallista rahoitusmarkkinoiden rakennetta toimivana. Lisäksi sijoitusrahastoosuuksien verokohtelu on edistänyt sijoitusrahastotoiminnan kehittymistä. Suomessa sijoitusrahastojen toiminta on kehittynyt myönteisesti ja laajentunut voimakkaasti 2000-luvulla. Rahasto-osuuksiin on ohjautunut suuri määrä kotitalouksien ja yhteisöjen rahoitusvarallisuutta. Finanssialan Keskusliiton tilastojen mukaan kotitalouksien sijoitusrahastoihin sijoitetut rahoitusvarat ovat lähes kolminkertaistuneet 2000-luvulla: vuonna 1999 varat olivat yhteensä 4,0 miljardia euroa ja vuonna 2008 yhteensä 10,6 miljardia euroa. Kotitalouksien osuus kokonaisrahastopääomasta on viime vuosina laskenut. Sijoitusrahastojen kansallista kilpailuasemaa voidaan pitää suhteellisen hyvänä. Suomalaisilla sijoitusrahastoilla ja rahastoyhtiöillä on lähtökohtainen kilpailuetu suomalaisiin arvopapereihin sijoitettavien varojen hoidossa ja hallinnassa. Suomessa on omaisuudenhoidon kansainvälistä erityisosaamista etenkin metsä- ja teknologiateollisuudessa, kun\n20 20 Helsingin pörssissä on ollut listattuina näiden toimialojen huomattavan suuria yhtiöitä sekä niiden yritysklustereihin liittyviä muita yhtiöitä. Sijoitusrahastotoiminnassa näiden toimialojen osaamista on pystytty hyödyntämään perustamalla kansainvälisiä toimialarahastoja. Sijoitusrahastojen pääomasta oli vuoden 2008 lopussa 84,4 % kotimaisilta sijoittajilta. Ulkomaisten sijoittajien 15,6 %:n pääomasta valtaosa on tullut Ruotsista, josta pääomien kertymistä suomalaisiin sijoitusrahastoihin edistänyt ruotsalainen verolainsäädäntö. Suomalaisten sijoitusrahastojen toimintaa voidaan yleisesti pitää varsin kansallisena, ja ulkomaisten sijoittajien omistusosuus rahastoissa on selvästi alhaisempi kuin osakemarkkinoilla, joissa ulkomaisten sijoittajien osuus on ollut pitkään noin 50 % sekä osakkeiden lukumäärästä että markkina-arvosta. Suomalaiset ja eurooppalaiset sijoitusrahastot ovat yhdysvaltalaisiin rahastoihin verrattuina selvästi pienempiä. Suuremmissa sijoitusrahastoissa pääomia pystytään hoitamaan tehokkaammin ja ammattitaitoisemmin. Suuremman yksikkökoon kautta sijoitusrahastot pystyvät tarjoamaan sekä parempaa sijoituspääomaan hoitamista että alhaisempia kustannuksia ja palkkioita asiakkaille. Suomalaisten sijoitusrahastojen kasvua ja tehokkuutta voidaan edistää lisäämällä niiden kansainvälisen kasvun mahdollisuuksia. Suomalaiset sijoitusrahastot pyrkivät löytämään painopistealueita kansainvälistyvässä toiminnassaan. Suomalaisilla rahoitusmarkkinoiden toimijoilla on ilmoituksensa mukaan muun muassa vahva Itä-Euroopan ja Pohjoismaiden markkinoiden tuntemus ja näiden markkinoiden erityisosaamista, joka kiinnostaa ulkomaisia sijoittajia. Sijoitusrahastotoimialalla on halua kehittää näihin markkina-alueisiin sijoittavia rahastoja, mikä voi osaltaan lisätä suomalaisten rahastojen vientiä ulkomaille ja ulkomaisia sijoituksia suomalaisiin rahastoihin. Sijoitusrahastotoiminnan kansainvälistyminen edellyttää toimivaa ja tehokasta rahasto-osuuksien myynti- ja jakeluverkostoa sekä -kanavia. Rahasto-osuusrekisteriin jatkuvasti merkittäviksi vaadittavat omistajakohtaiset rahasto-osuudenomistajien tiedot rajoittavat suomalaisten sijoitusrahastojen kansainvälistä toimintaa ja ulkomaisten omistajien mahdollisuuksia sijoittaa tehokkaasti suomalaisiin rahastoihin, koska kansainvälisesti yleisesti käytössä olevaa omaisuudenhoitajan välityksellä toimivaa rekisteröintijärjestelmää ei voida käyttää suomalaisten rahastojen osalta. Suomalainen sääntely ja käytäntö rahasto-osuuksien rekisteröinnissä ovat kansainvälisesti varsin poikkeuksellisia. Kansallista rahasto-osuusrekisteriä koskevaa nykyistä sääntelyä voidaan pitää suomalaisten sijoitusrahastojen kansainvälisen toiminnan kannalta kilpailuhaittana. EU:n yhteinen sijoitusrahastolainsäädäntö mahdollistaa rahastojen rajat ylittävän toiminnan ja tarjonnan Euroopassa. Sijoitusrahastotoiminnan kansainvälistymisen johdosta sijoittajille tarjotaan jatkossa maailmanlaajuisesti entistä enemmän ulkomaisia sijoitusrahastoja. Lisäksi on mahdollista, että sijoitusrahastojen rekisteröinti ja rahastoyhtiöiden toiminta tulevat jatkossa entistä enemmän keskittymään Euroopassa tiettyihin valtioihin. Nykyinen kansallinen rahastoosuusrekisteriä koskeva sääntely ei tue kansainvälisten sijoitusrahastojen perustamista Suomeen. Eräät Suomessa toimivat rahastoyhtiöt ovat ilmoittaneet suunnittelevansa toimintojensa siirtoa ulkomaisiin yhtiöihin ja perustavansa jatkossa enemmän uusia rahastojaan muihin ETA-valtioihin, jotta ne voisivat toimia yleisen kansainvälisen käytännön mukaan ja yhdenvertaisena kilpailijoiden kanssa. Sijoitusrahastodirektiivin uudistus mahdollistaa lisäksi sen, että suomalaiset rahastoyhtiöt voivat perustaa ja hallinnoida sekä tarjota Suomessa ulkomaisia sijoitusrahastoja, joita Suomen kansallisen lainsäädännön rahastoosuusrekisteriä koskevat vaatimukset eivät koske. Rahastoyhtiöt voivat tulevaisuudessa siirtää toimintaansa laajemmin maihin, joissa suomalaista sääntelyä vastaavia rajoituksia ei ole. Tämä saattaa jatkossa korostua enemmän päätöksenteossa, kun yhä useammat pankit toimivat Suomessa ulkomaisten pankkikonsernien osina, koska erityisesti kansainväliset konsernit pyrkivät valitsemaan toiminnoilleen lainsäädännöllisesti tehokkaimman ja toimivimman ympäristön. Mikäli kansallinen sääntely-ympäristö ei ole sijoitusrahastoille kilpailukykyinen, uusien Suomeen perustet-\nVALTIOVARAINMINISTERIÖ Rahoitusmarkkinaosasto 3.7.2009 1 Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi sijoitusrahastolain muuttamisesta ESITYKSEN PÄÄASIALLINEN SISÄLTÖ Esityksessä ehdotetaan sijoitusrahastolakia


Onko kevätjuhlaa ilman vanhempia? | Rouva Sana, vapaalla\nEtusivu arki kevätjuhla koulu Onko kevätjuhlaa ilman vanhempia?\nMitä sinun mieleesi kumpuaa sanoista koulun kevät- ja joulujuhlat?\nRouva Sanan mieleen kumpuaa paljonkin, vaikka omista - sanan varsinaisessa merkityksessä viimeisimmistä - kevätjuhlista on aikaa jo lähes 30 vuotta.\nMuistan koulun joulujuhlat. Muistan sen jännityksen sekaisen tunnelman, johon yhdistyi joulun ja loman alkaminen. Se, kumpi oli jännempää, en enää muista. Onneksi ei enää tarvitsekaan.\nMuistan joulujuhlien tonttutanssit, tiernapojat, Enkeli taivaan. Muistan jopa joulutodistuksen kyytipoikana jaetun ruskean paperipussin, jossa oli omena, piparkakku ja rusinoita. Aina.\nMuistan täyteen ahdetun liikuntasalin (jota muuten kutsuttiin tuolloin voimistelusaliksi), eturivissä istuneiden isän ja äidin kasvot sekä sen suunnattoman suuren ylpeyden tunteen omasta esittämisestä, vaikka tanssin polkkaa tonttumekossani tai lauloin enkelikuorossa aina joukon taaimmaisessa rivissä.\nKevätjuhla ja sen lopussa vuodesta toiseen kajautettu Suvivirsi oli merkki vapaudesta ja onnen tunteesta. Se oli merkki täyteen kirjoitetun sivun kääntymisestä ja uuden aloittamisesta, mutta vasta pienen hetken kuluttua.\nErityisen merkityksellisiksi nämä paatokselliset muistot ovat tulleet nyt, kun omat lapset ovat koulussa. Tavoitan vuodesta toiseen samoin kuvioin toistuvissa koulujen juhlahetkissä kokemani lapsuuteni ja nuoruuteni tunteet.\nNe ovat minulle merkillisen tärkeitä.\nKun Suvivirrestä kajahtavat ilmoille sen ensi tahdit, näen sekunnin murto-osassa toisen luokan opettajani paksuihin sukkahousuihin verhoamat, harmoonia polkemat jalat, ja minulle tulee hetkeksi kaipuun täyttämä, iätön olo.\nUuh, en halua jättää koulun juhlia - tai omien lasteni esityksiä - koskaan väliin missään tapauksessa, en mistään hinnasta.\nNo, paitsi, että nyt minun on pakko.\nLasten reilun 500 oppilaan yhtenäiskoulussa on lyöty viisaat päät yhteen, ja todettu, että koulu ei ole opinahjo eikä mikään, jos sen ala- ja yläkoulu eivät juhli kevätjuhlaa yhdessä. Ei, vaikka kaupungista ei löydy järkevän kokoista tilaa koko koulun yhteisten juhlien viettoon.\nNyt väki sulloutuu yhteen tilaan, jonne juuri ja juuri mahtuvat kaikki koulun oppilaat ja opettajat, mutta ei enää ketään muuta.\nOppilaat esittävät tänä vuonna näytelmänsä ja lurauttavat Suvivirren siis yksinomaan opettajiensa kanssa. Vanhemmat toivotetaan sillä aikaa tervemenneeksi kotiin aamupuuron keittoon.\nEn voi sille mitään; olo on kovin pettynyt. On kuin olisin kirjoittanut joulupukille kirjeen ja odottanut häntä saapuvaksi - mutta turhaan. Joulupukki vierailee tänä keväänä muissa kodeissa, mutta jättää Rouva Sanan ja hänen lastensa ystävien pirtit kokonaan väliin.\nSiksi tiedän jo nyt, että tulevan kevätjuhlan muistan aina, mutta ihan jostain ihan muusta kuin nostalgisista syistä.\nLapsellani on kevätjuhlassa ensi kerran esitys, jota hänen äitinsä ei pääse katsomaan.\nMutta hei, mukavaa viikonloppua silti:\nluvassa on kaksi keväistä vapaapäivää. Nautihan!\nMeikeläinen spurttaa huomenna noviisina ensikertalaisena Tuusulanjärven maraton -tapahtumassa. Siitä tuoreeltaan tunnelmia Instagramissa ja täällä blogin puolella ensi viikolla. Hei!\narki kevätjuhla koulu\nPauliina/PauMau 22 toukokuuta, 2015 19:05\nNo höh, onpa tyhmä juttu :( Kyllä mun mielestäni se "juttu" näissä lasten esityksissä nimenomaa on, että vanhemmilleen he haluavat kovasti harjoittelemansa esitykset näyttää. Vaikka meillä pahimmillaan on ollut kevät- ja joulujuhlat neljässä eri koulussa, jotka sijaitsevat 30 km säteellä toisistaan, aina on pidetty huoli siitä, että jompi kumpi vanhemmista on osallistunut jokaisen lapsen juhlaan. Vaikka sitten hikihatussa ja nasta laudassa paikasta toiseen suhaten. Sun täytyy nyt mennä kurkkimaan jostain ikkunasta, että esityksen näet.\nRouva Sana 24 toukokuuta, 2015 10:23\nNo niinpä. Jotenkin uskon myös, että kun oppilaat harjoittelevat ja kenraaliesittävät juhliensa esityksiä oman väen kesken muutenkin, olisi palkitsevampaa esittää niitä varsinaisessa juhlassa jo joillekin muille.\nAina vanhemmat eivät tietenkään pääse. On menoja ja esteitä (ystäväpiirissäni on perheitä, joiden vanhemmat suhaavat peräti kolmen koulun väliä). Mutta silloinkin päätös on perheillä. Uskon, että lähes kaikki vanhemmat haluavat osallistua lastensa koulun juhliin, ja erityisen suuri osallistumisprosentti on varmasti alakouluikäisten lasten vanhemmilla.\nHarmi vain, lasten juhlapaikaksi valikoituneessa juhlasalissa ei ole ikkunan ikkunaa. Tai no, ehkä se on sittenkin hyvä. Niiden takana olisi lauantaina vain ruuhka ;)...\nTiia Koivusalo 23 toukokuuta, 2015 11:16\nKyseessähän on perinne. Lapsillehan on ylpeyden aihe, että saavat esiintyä vanhemmilleen.. Voi sniiff....\nRouva Sana 24 toukokuuta, 2015 10:32\nOsuit Tiia naulan kantaan. Avainsana minustakin tässä on nimenomaan perinne.\nKoulujen joulu- (joita muuten aikanaan kutsuttiin kuusijuhliksi) ja kevätjuhlilla on jo lähes ikiaikainen perinne. Joulujuhlia on alettu viettää kouluissa Suomessa 1800-luvun puolivälin jälkeen.\nKun keskustellaan koulun ja kodin välisen yhteistyön lujittamisesta, yhteisöllisyyden vahvistamisesta ja vanhempien saamisesta aktiivisemmin mukaan lastensa koulutyöhön, yhtälöön sopii kovin huonosti se, että yhtäkkiä koulusta käsin murrennetaan näitä viimeisiä pitkäaikaisia perinteitä. Niitä, joihin vanhemmilla on ollut vielä mahdollisuus koulussa osallistua - ja mihin he myös itse ehdottomasti haluavat osallistua.\nMinua itseäni ihan säälittävät tänä keväänä ekaluokkalaiset vanhemmat. He eivät ole näkemässä lastensa ensimmäistä kevätjuhlaa. Onneksi itse ole saanut ne jo kokea.\nVoi sniiff siis. Sanopa muuta.\nKristallikimara.fi 23 toukokuuta, 2015 19:29\nNo voi harmi. Kylläpä on todella tyhmä päätös. Olen itse istunut molempien lasten ala-asteen jokaisen juhlan ja kyllä siitä ain a hyvä fiilis tuli, sekä enkeli taivaasta että suvivirrestä. Se jotenki antoi luvan loman alkaa. Mitkä fiilikset ja itku tuli silmään aina tuon suvivirren takia!\nMutta nyt en ole niitä enää kuullut, koska yläasteella ei ole tuollaisia juhlia, kunnes vasta silloin kun pääsee koulusta ysillä ja sitten tietty lakkiaiset:)\nRouva Sana 24 toukokuuta, 2015 10:44\nOnpa mukava kuulla ajatuksistasi. Sinä olet kuin minä :). Ei ole yhtään lasten koulun juhlaa, jos en tarvitsisi nenäliinoja. Mutta herkistyminen on vain yksi osa asiaa. Hyvä tunnelma juhlista kantaa pitkään, vanhempaakin <3.\nTotta! Jos yläkouluikäisiltä kysytään, haluavatko he vanhempansa juhlasaliin, kaikki ilmeisesti vastaavat, että "no hei ei tod.", ja siksi iso osa heidän vanhemmistaan jää kotiin. Sen ei kuitenkaan saisi tarkoittaa sitä, että koulu päättää asiasta.\nJa meilläkin täällä koulussa ysiluokkalaisten lähtö maailmalle on ollut perinteisesti juhlava hetki, jota heidän vanhempansa ovat tulleet mieluusti todistamaan. Enpä haluaisi tänä vuonna olla heidän asemassaan: todeta, että niin se teinini sai päättötodistuksensa ruusun kera, mutta enpä mahtunut sitä seuraamaan..\nOuti Krimou/Outi's life 24 toukokuuta, 2015 10:42\nMeidän pojan koulussa järjestetään useampi juhla, että vanhemmat pääsevät osallistumaan. Lisäksi lapset on jaettu luokka-asteittain niin, että osa esiintyy kevät- ja osa joulujuhlassa, näin ei tule ruuhkaa pieneen jumppasaliin. Yläasteella ollessaan tytär ei enää huolinut meitä juhliin :)\nRouva Sana 24 toukokuuta, 2015 11:04\nNo juuri näin, näin on meilläkin koulussa tähän saakka aina ennen ollut. Juhlia on ollut useampia ja esiintymisvuorojakin on jaettu luokittain.\nVeikkaanpa, että tänä vuonna kaikki vanhemmat eivät ole vielä ymmärtäneetkään, ettei heillä ole mahdollisuutta päästä lauantaina katsomoon: siellä kun ei yksinkertaisesti ole heille vain tilaa.\nVastaavan tyyppiset ongelmat yleistynevät jatkossa laajemminkin, kun yhtenäiskouluajattelu, suurten kouluyksiköiden muodostaminen, saa yhä enemmän jalansijaa. Tästähän täällä meilläkin on kyse.\nOn hienoa, jos nämä yhteensullotut, yli 500 oppilaan koulut pitävät ihanteenaan yhteisiä koko koulun kattavia kevät- ja joulujuhlia. Mutta hei oikeasti: missä kunnassa on tilaa reilulle 500 oppilaalle, opettajille (joita tuon kokoisessa koulussa on noin jo 50-70) ja heidän vanhemmilleen? Ei niin missään!\nNyt lasten koulun juhlia varten on varattu kunnan suurin mahdollinen juhlatila, suuri valtakunnalliset kriteerit täyttävä konsertti- ja esiintymissali, jonne mahtuu rapiat päälle 550 katsojaa eli jos kaikki saapuvat paikalle, juuri juuri koko koulu opettajineen.\nTuntuu, että joistakin periaatteista pitäisi osata päästää koulussa irti tai ajattelu vastaa Hölmöläisten kylän puuhia.\nToivon sydämestäni, että seuraavissa joulujuhlissa meilläkin palataan entiseen hyvään perinteeseen (!), ja juhliin pääsevät kaikki ne vanhemmat, jotka sinne tunnelmoimaan lastensa kanssa haluavat.\nIloisia yhteisiä kevätjuhlia teille sinne <3!!


ELÄMÄSTÄ - Blogivirta.fi\n» Lue blogi... Julkaistu: 16.07.2018 21:03 · Päivitetty: 17.07.2018 02:36\nViime aikoina oon alkanut miettimään, onko kaikki hyvä sittenkään itsestäänselvää. Näin pohtii Kaija Koo laulussaan Mitä jäljelle jää jota olen kuunnellut paljon viime aikoina. Kävin viimeksi eilen sairaalassa. Se on jotenkin todella epämiellyttävä tunne kun kävelee sairaalan käytäviä. Ne tyhjät liikuteltavat sairaalasängyt ja huoneet joiden takana tietää olevan ihmisiä joilla kaikki ei ole hyvin. Ja etenkin se että tietää yhdessä huoneessa olevan ihmisen joka on itselle todella läheinen. Tunne jota ei ikinä haluaisi tuntea, suuri huoli sydämessä. Rehellisesti sanottuna, eilen päättynyt viikko on ollut aivan kauhea. Maanantaina töissä tauolla eväitä syödessäni sain juuri sen puhelun mitä ei kukaan haluaisi saada. Ihminen josta välitän mielettömän paljon on kiidätetty sairaalaan. Tuhat kysymystä ja paniikki valtaa mielen. Yritä siinä sitten tehdä töitä. Joka hetki mietit mitä tapahtuu ja toivot parasta. Saat välillä tietoja siitä mitä tapahtuu ja mikä on tilanne. Yhtäkkiä kaikki muu tuntuu mitättömältä. Päälle vielä ylitsepääsemättömältä tuntuva työvuorojen sumpliminen että pääsen edes vierailemaan sairaalaan. Viime aikoina olen pohtinut paljon sitäkin että onko itsekästä pohtia mitä minulle itselleni tapahtuu jos joku läheisistäni kuolee? Miten pystyn viettämään joulun tyhjä paikka ruokapöydässä? Kuinka tulen siihen reagoimaan ja miten siitä selviän? Olen nimittäin saanut elää tähänastisen kaksikymmentäkuusi ja puolivuotisen elämäni vaaleanpunaisessa hattarapilvessä menettämättä ketään läheistäni. Olen siitä todella kiitollinen mutta mitä kauemmin aikaa kuluu, tiedostan sen että se läheisen kuolema on väistämätöntä. Ja kamalinta siinä on se että se voi tapahtua huomenna, kuukauden tai viiden vuoden kuluttua. Aivan yhtäkkiä. Tämä elämä on kovin arvaamatonta ja välillä juuri sen arvaamattomuuden takia omassa mielessäni pelottavaakin. Kyllä, myönnetään - mietin välillä ehkä liiankin syvällisiä asioita. Älkää nyt silti kuitenkaan kuvitelko että jokaisena päivänä olisin onneton ja pohtisin kuolemaa, saati sitten pelkäisin alati menettäväni läheiseni. Tällaisissa tilanteissa sellaiset ajatukset väistämättä valtaavat mielen. Kyllä mä paljon elämää mietiskelen ja olen tullut jälleen siihen lopputulokseen että niistä hetkistä kun täällä talsii tulee nauttia ja pyrkiä olemaan valittamatta tyhjänpäiväisistä asioista. Arvostaa pieniäkin asioita. Se pieni kahvihetki läheisen kanssa joka sillä hetkellä tuntuu maailman arkisimmalta asialta voi pian olla maailman tärkein hetki. Se että ostaa vahingossa kaupasta puoliarkkista talouspaperia ei ole katastrofi, vaikka se kotona hetken ärsyttääkin. Eilisellä sairaalavisiitillä tuli hyviä uutisia, vointi oli paljon parempi ja tänään sain erittäin ihanan puhelun - kotiuttaminen ei ole enää vain haave vaan toteutui tänään. Tällä hetkellä kaikki on hyvin ja toivon totisesti että näin jatkuisi vielä pitkään. Mutta koska kyse on elämästä, ikinä ei voi tietää. Täytyy vain yrittää arvostaa jokaista hetkeä, etenkin läheisien ihmisten rinnalla. Kuten tapoihini kuuluun, on loppuun huudahdettava " TÄÄLLÄ OLLAAN !" Takana viikko höystettynä "muutamalla" huolestumisella ja panikoimisella mutta onneksi kaiken sen kruunasi ilon kyyneleet. Tänään täysillä aion elää, sinun kanssasi kuin viimeistä päivää. Tämäkin on lainaus alussa mainitsemastani kappaleesta. Niin todellakin aion tehdä. Mitä yritän tällä tekstillä ilmoille heittää, on elämän arvaamattomuus ja se ettei mitään pidä ottaa itsestäänselvyytenä. Äitiäni lainaten, elämä on ihanaa kun sen oikein oivaltaa. Ei muuta kuin oivaltamaan!\nAvainsanat: pyrkiä puhelu pohtia pieni paniikki paikka ottaa ostaa onni onko nauttia muu mitä läheinen lopputulos lainaus kävellä kyynel kysymys kuukausi kuolema kruunata kotona kiitollinen kauhea katastrofi kappale kaija jää joulu ihminen huone huoli hetki heittää haave elämä arvostaa alku tuli tuhat tilanne tietää tieto tapahtua sydän suuri sittenkään sairaala saada päättyä oma tyyli muoti mun mielipide yrittää yritä vointi voi viikko viettää valta vaaleanpunainen työ tyhjä tuntea tunne


Raakel Lignellin kolumni: Muumien parisuhde-viisautta – "Katsokaamme puolisojamme hiukan useammin muumi-lasien läpi" - MTVuutiset.fi\nRaakel Lignellin kolumni: Muumien parisuhde-viisautta – "Katsokaamme puolisojamme hiukan useammin muumi-lasien läpi"\nJulkaistu 03.03.2019 09:31\nMuumit ovat vuoden 2019 ”Tuntematon sotilas”. Uusi versio ja tekniikka, uudet tekijät, uudet äänet, uudet musat. Nyt on meistä kiinni, otammeko ne omaksemme. Hyväksyykö silmä ja korva vai kiinnitymmekö menneeseen? Suomalaisvetoinen, kansainvälinen suursatsaus on mittava ja rohkea, kirjoittaa MTV:n kolumnisti Raakel Lignell.\nEnsimmäisen jakson katsojaluvut räjäyttivät pankin ja jokaisella tuntuu olevan asiasta mielipide. Muumit ovat ilmeisen pyhä asia.\nMuumit eivät kuuluneet omaan lapsuuteeni, mutten osaa edes kuvitella omien lasteni pikkulapsi-aikaa ilman Muumeja. Kirjat ja videot kaluttiin satoja kertoja, osasin repliikit, musiikit ja ääniefektit ulkoa. Muumi-tunnarin soidessa vaivuin sohvalla puolittaiseen horteeseen. Kuulin ympärilläni olevien lasten kommentit ja kulloisenkin jakson tapahtumat, mutta samalla olin jossain kaukana.\nItse asiassa tänäkin päivänä alan haukotella kuullessani edes palan tunnaria. Joskus saatan jopa laittaa Benny Törnroosin laulaman vähän säveltarkkuudesta roikkuvan ”maa-ma-ma-mamma-maa-ma-ma-mammaan” soimaan mikäli mielin ottaa päivätorkut.\nNykyään lapsenlapseni kanssa vanhoja jaksoja katsellessa hykertelen muumi-filosofian monitasoisuutta ja viisautta entistä enemmän. Yksi ehdottomasta lempitarinastani käy varsinaisesta parisuhde-oppaasta:\nMuumipappa kaipaa vaihtelua. Hänen muistelmiensa kirjoittaminen tökkii, kaikki on niin masentavan auvoista ja rauhallista. Hän haikailee nuoruutensa myrskyisiä seikkailuja ja houkuttelee myös mamman mukaansa pakomatkalle.\nNäin voisi seikkailun vilskeessä kokea romanssinkin. Muumipeikko saisi luvan alkaa itsenäistymään. Muumimamman tehdessä muistilappuja lapsille eri ruokatarvikkeiden paikoista pappa tuskailee: ”Kuka nyt kanelista välittää kun tuntematon kutsuu!”\nMamman ja papan jalkojen vietyä heidät pimeään luolastoon, pappa nautinnollisesti maalailee umpikujia ja täpäriä pelastumisia ennen nuotion sammumista ja unen tuloa. Aamun koittaessa ja papan kuorsatessa mamma töpsyttelee luolan suulle ja tajuaa olevansa aivan kotinsa lähistöllä.\nLapsille hän kertoo papan etsivän inspiraatiota ja palaavan ehkä huomenna, ehkä jouluksi. Kun pappa illan suussa palaa väsyneenä ja nälkäisenä, muumimamma antaa niin papan kuin lastenkin säilyttää illuusion vaarallisesta seikkailusta. Lasten kärkkyessä jännittäviä yksityiskohtia mamma sanoo ihailevaan sävyyn papan olevan liian väsynyt rankasta reissusta ja tarvitsevan nyt ensin lepoa.\nMikä ihana rakkaudellinen teko!\nMammalla ei ollut tarvis puhkaista papan kuplaa vaan soi papalle palan omaa ja salaista. Vaikkei se salainen kovin kummoista ja ritarillista ollutkaan. Kuinka moni vastaavassa tilanteessa ”ihan vaan rehellisyyden nimissä” olisi töksäyttänyt, että takapihallahan sinä hölmö vaan olit, etkö tyhmä edes sitä tajunnut… taas se kuvittelee itsestään liikoja… varsinainen taivaanrannan maalari… siinä on miehenmallia kerrakseen…\nPäälle vielä vähättelevää tuhinaa ja silmien muljauttelua. Ja analyysi kotitöiden jakamisen vuorolistan tilasta, tietenkin miinusmerkkisenä miehelle. Ja ilmoitus, että nyt on muutes sitten minun vuoro karata. Turha odotella. Eikä tilit sittenkään olisi vielä tasan.\nTämä tarina on vain yksi Muumien runsaudensarvessa, mutta ajallemme ominaisessa asema-ja asennesotien maailmassa niin kaunis ja kunnioittava. Katsokaamme puolisojamme hiukan useammin muumi-lasien läpi. Kukaan ei ole täydellinen, mutta juuri siksi niin ihana ja arvokas.\nP.S. Katsoin myös Matkalla Muumilaaksoon-dokumentin uusien muumien synnystä. Erityisesti tulokkaassa ilahduttaa musiikki. Pekka Kuusiston ja Samuli Kosmisen herkullinen musikaalisuus antaa odottaa rikasta äänimaailmaa tuleviltakin jaksoilta. Nautin Kuusiston viulun tuottamista kekseliäistä efekteistä.\nMyös uudet biisit vaikuttavat varsin lupaavilta. Toki ymmärrän monen ärtymyksen uuden tunnarin soidessa englanniksi. Omassa takaraivossa taikapilvikarkelot kaikuvat ainakin vielä seuraaviin talviuniin saakka.\nRaakel Lignell Kolumni Muumi Seksi ja parisuhde Kotimaa