Sivuja: [Edellinen] 1 ... 27 28  Siirry alas\nKirjoittaja Aihe: Ruohonleikkurit (Luettu 94283 kertaa)\n« Vastaus #560 : 05.06.2021 07:46 »\nEhkäpä helpoimmalla selviäisi kun sen 4000 käyttäisi leikkuun ulkoistamiseen. Ei tartteis huoltaa laitteita. Ei varastointi ongelmia. Säästyisi omaa aikaa muuhun. Joku saisi työllistyis. Ja aina ois siisti piha.\n« Vastaus #561 : 05.06.2021 08:54 »\n^ Meillä ulkoistus on hoidettu - rouva leikkaa ison osan nurmikkoa Kun kerran välttämättä halusi, niin hommasin hänelle uuden työnnettävän kelaleikkurin, itse mieluummin jyristelen moottorilla...\n« Vastaus #562 : 05.06.2021 10:19 »\nLainaus käyttäjältä: Penguin - 04.06.2021 23:26\nSillä neljällä tonnilla sähköistää sen nykyisenkin leikkurin ja sellaisilla akuilla, että ajoaikaa on neljä tuntia yhdellä latauksella. Jenkkileikkureihin löytyy jopa valmiita paketteja, joissa parin tunnin ajoajalla olevan sähköistyksen saa alle puolella tuosta hinnasta (jos kotimainen ALV lasketaan mukaan).\nTuossahan olisi hyvä vaihtoehto jos niitä saa Suomeenkin. Säästyy sitä rahaa, pääsee vielä kerran näpertelemään ja lopputuloksena entistä parempi leikkuri.\n« Vastaus #563 : 05.06.2021 11:27 »\nLainaus käyttäjältä: jrinnes - 04.06.2021 19:24\nMikähän h*lvetti Briggsiin mahtoi nyt iskeä... -99 12,5 heppainen motti sammutettiin normaalisti leikkuun jälkeen ja nyt ei edes lupaa käyntiin. Irrotin ja putsasin kaasarin ja vaihdoin uuden tulpan. Bensaa tulee ja antaa hyvän kipinän. Silti ei mitään eloa. Kohta lähtee järki tuon vehkeen kanssa, kun ruoho kasvaa silmissä ja konetta ei saa käyntiin. 🤯\nAlla lainaamani fillarin ohjeen mukaan toimien oma B&S toimii taas moitteetta. Suosittelen.\nLainaus käyttäjältä: fillari - 06.08.2020 11:19\nEn tiedä osien nimiä, mutta irroita se kansi johon tulee käynnistysnaru. Sytytyspuola on pienellä välyksellä 'kiinni' isommassa kiekossa (jonka nimeä en tiedä). Siinä isommassa kiekossa näkyy ulkoreunalla kirkkaammmat pätkät, jotka pitkän ajan kuluessa ruostuu. Kun ne putsaa vesihiomapaperilla, niin sytty on parempi. Jos tuo ei auta, niin vaihda tulppa kanssa. B&S koneet ei mene rikki\n« Vastaus #564 : 05.06.2021 12:50 »\nMikäs robo leikkuri on tällä hetkellä paras?\nMitäs ominaisuuksia niistä pitää löytyä, että pärjää? Pitääkö kaikkien kanssa asentaa rajalanka vai löytyykö niistä jo enemmän älyä?\nKäytettyjä ei pikaisella villkaisulla löytynyt montaa torista. Naamakirjan kauppapaikkaa en vielä katsonut.\nLeikattavaa aluetta on ehkä 500+ m2.\n« Vastaus #565 : 05.06.2021 12:58 »\nLainaus käyttäjältä: ePa - 05.06.2021 12:50\nMitäs ominaisuuksia niistä pitää löytyä...\nNeliöt ei mitään ihme laitetta sulla vaadi- nousu kulmat ratkaisee. Itse ottaisin jonkun pikku”partakoneen” terillä olevan- edullisempia uusia.\nRajalangat vaatii kaikki koneet.\nItse ostaisin Huskyn/gardenan tai Stihlin\n« Vastaus #566 : 05.06.2021 13:49 »\nJaahas. Meidän Briggsin vika löytyi. Se oli itseasiassa päivän selvä heti, kun otin kannen irti. Imuventtiilin istukka on irronnut lohkosta ja noussut niin ylös, että imuventtiili hädin tuskin aukeaa. Otin lisäksi männän irti, niin kävi myös selväksi, että myös sylinteri pitää porata ja vaihtaa koneeseen ylikoon mäntä, jos tuosta hyvän haluaa. Myös runkolaakerit ja kiertokangen alapään laakerit ovat aivan kamalan näköiset, eli käytännössä koko kone pitäisi rakentaa uusiksi. Uusia suoraan tuon paikalle meneviä koneita löytyy useampiakin hintaan 399€, eli taidan ostaa sellaisen.\n« Vastaus #567 : 05.06.2021 13:51 »\nLainaus käyttäjältä: Jysky - 05.06.2021 12:58\nJuu - joku tunnettu merkki johon löytyy varaosia - vuosienkin päästä. 2014 keväästä lähtien on Husse mennyt pitkin nurtsia ja hiivatin tyytyväinen. Akku, etufillarit, leikkuupöydäsuojan laakerit uusittu.\nRajalankaa vaatii, mutta kannattaa kysellä asennushintaa - yllättävän kohtuu hintaista tuttavan kokemuksen mukaan pelkkään lankaan verrattuna.\n« Vastaus #568 : 05.06.2021 14:19 »\nPiha on käytännössä tasainen. Etupihalla perus hiekkalaatikko ja joku kukkaistutuskyhäelnä. Talon lyhkäsellä sivulla 2m kaistale takapihalle. Sivu/takarinne niin jyrkkä, että mikään kone ei pysty, joten pysytellään tasasella.\nSilmät osui Bosch Indigo m+ 700. Tunnettu merkki jota kuinkin niin pärjäiskö sillä? 500lla saattais pärjätä (pienempi leikkuuala? ), mutta liian kanssa pärjää…\nPitääkö siis lanka kierrättää talon reunojakin ja sit ulkolaitaa? Ymmärtääkö leikkuri hiekkalaatikon vai pitääkö se erikseen rajata?\n« Vastaus #569 : 05.06.2021 20:54 »\nAkkukäyttöinen Stiga Collector 132 (ovh 169€) on aika onneton peli. Tuntui että ensimmäisellä leikkauskerralla toimi suhteellisen hyvin (korkein leikkuukorkeus), mutta toisella leikkuukerralla (akku toki ladattiin välillä) ja toiseksi korkeimmalla leikkauskorkeudella, kone ei jaksanut ottaa kierroksia. Nurmikko ei erityisen tuuhea (jonkun verran sammalta alla). Kone otti kierroksia kun ei ollut ”kuormaa”, mutta heti kun tuli kuormaa, niin kierrokset hyyty. Alimmalla leikkuukorkeudella hommasta ei tullut mitään. Tuntuu, että hukkainvestointi…\n« Vastaus #570 : 05.06.2021 21:07 »\nLainaus käyttäjältä: ePa - 05.06.2021 14:19\nYmmärtää ilman lankaa kaiken mihin törmää- kohteet pitää suojata rajalangalla jos leikkuri saa tökkiä kuten kukkapenkit. Talon reunoilla usein hiekkaa/sepeliä- niistä kone ei tykkää..\nBoschista ei kokemusta- joillain messuilla toimintaa katsonut. Varmaan toimii sekin, vaikka näkyy olevan englantilaista työtä, kai ne sähköt oppinu jo ymmärtämään\n« Vastaus #571 : 05.06.2021 21:39 »\nMeillä, siis Hussen kanssa oli alkuun kierreltynä kaikki purkat ja puut jne, nykyään enää ulkoraja minne saa mennä kun on pakko, silläkin olisi aita 70%:sesti johon kyllä toppaa, siis kyllä lekkuri esteestä kääntyy.\n« Vastaus #572 : 11.06.2021 12:23 »\nJossain vaiheessa ainakin Boschin leikkurit leikkasi aina samalla kaavalla. Tarkoitan sitä, että leikkurin kulkema polku jää siten näkymiin nurtsiin. Husse-konsernin vehkeiden leikkaussuunta ja -reitti on aina satunnainen, eikä siten polkua jää.\n« Vastaus #573 : 18.06.2021 12:33 »\nOstin uuden ruohonleikkurin eilen. Vaihteeksi kahden huskun jälkeen ostin stigan, lähinnä sen vuoksi, että sen runko-ohjaus on mukavampi. Perä seuraa samaa reittiä kuin nokka niin ei tartte varoa sitä vs husku. Myös ohjaustehostin on mukava juttu. Ainut mikä ainakin tällä hetkellä on selkeästi mun mielestä huonompi on toi yhden polkimen systeemi. Mielestäni se huskun kahden polkimen taktiikka on paljon parempi. Toki varmaan osaltaan tottumiskysymys.\n« Vastaus #574 : 18.06.2021 13:39 »\nLainaus käyttäjältä: tcar - 18.06.2021 12:33\nOstin uuden ruohonleikkurin eilen. Vaihteeksi kahden huskun jälkeen ostin stigan, lähinnä sen vuoksi, että sen runko-ohjaus on mukavampi. Perä seuraa samaa reittiä kuin nokka niin ei tartte varoa sitä vs husku.\nMiten tuo on saatu aikaan?\nMeillä on juuri hankittu Husky R214T, siinä taitaa kääntyä koko taka-akseli apurunkoineen, mutta vaikka olisi pelkät kääntyvät pyörät niin perä koukkaisi silti.\nEnnen meillä oli R13 special, ja siitä tulleiden hyvien kokemuksien ansiosta tuli tämä R214T leveämmän leikkuuterän (103 cm) optiolla hommattua.\nKonehan tässä uudessa on pehmeämpi käyntinen kaksisylinterinen B&S Intek V-twin 656 cm3, voimaa tuntuu olevan yllin kyllin.\nToivotaan että on yhtä hyvä leikkuri kuin vanha. Hauskana uutena fiitserinä on tuntimittari, muuten isossa kuvassa aika samanmoinen kuin vanha, toki yksityiskohdissa on jotain eroja.\n« Vastaus #575 : 18.06.2021 13:54 »\nRunko-ohjauksella saa tehdä aika paljon vilunkia, jotta takarenkaat ei seuraisi eturenkaiden jälkeä. Se on aika itsestäänselvyys, että seuraavat. Kääntyvillä pyörillä tai akseleilla samaan pääsee, kun etu- ja takarenkaat kääntyvät yhtä paljon, mutta päinvastaisiin suuntiin. Toki jos on pelkällä takavedolla, niin voi puskea, mutta nelivetoisissa ei ole tuotakaan ongelmaa.\n« Vastaus #576 : 18.06.2021 14:10 »\nTotta tosiaan jos rungon taittumispiste on tasan keskellä, enpä tullut ajatelleeksi.\n« Vastaus #577 : 18.06.2021 15:56 »\nJust näin, stigassa se kääntyy keskeltä ja myös se moottori kääntyy, huskussahan se moottori osa ei käänny. Mulla oli 216r ennen ja piti vaihtaa se 214tc malliin just ton paremman moottorin takia. Eihän niitä enää löytynyt koko maasta. Nelikkoja olis ollu, mutta itsellä ei tarvetta ja hinta olis karannu. Nyt ostin stiga 320 mallin 100 leveällä pöydällä. Tässä myös kakspyttynen kone.\nSivuja: [Edellinen] 1 ... 27 28  Siirry ylös


FC Lahden Kemppinen puski KooTeePeen nurin\nsunnuntai 27.04.2008 klo 21:24\nJalkapalloliigan avaus Kotkassa FC KooTeeeen ja FC Lahden välillä oli ajankohtaan nähden yllättävänkin hyvää jalkapalloa.\nKotkalaiset eivät olleet missään vaiheessa alakynnessä ja olisivat ansainneet ottelusta ainakin pisteen. Jonne Kemppisen pusku toisella jaksolla kuitenkin johti pisteet Lahteen. Numerot olivat 0–1 (0–0) vieraille.\nRatkaisumaali oli hieno. Hyvän päivätyön Lahden joukkueessa tehnyt Rafael järjesteli ensin paikan, josta Kalle Eerola pääsi lähettämään nappisyötön Kemppiselle. Vaikka hän oli kahden kotkalaispuolustajan puristuksessa, maali oli varma.\n– Eihän tuo ollut ensimmäinen kerta, kun Kemppinen on oikeaan aikaan oikeassa paikassa. Tuosta paikasta maali pitää tehdäkin, totesi Lahden valmentaja Ilkka Mäkelä.\nKotijoukkue yllätti yleisönsä\nKotijoukkue yllätti myönteisesti yleisönsä, ei KooTeePee niin heikko ole, mitä suurin osa pelkäsi. Pelaajat taistelivat hyvin koko ottelun ajan, jaksoivat viimeiseen saakka ja syöttöpelissä oli rohkeutta riittämiin.\n– Kyllä me olemme tänä iltana pettyneitä, mutta huomenna mennään taas eteenpäin. Tästä ottelusta olisimme ansainneet vähintään pisteen. Pikkasen tuurintynkääkin, jos olisi ollut, meillä olisi nyt kolme pistettä, totesi Kotkan valmentaja Timo Kautonen.\nHän oli siinä oikeassa, sillä tolppaa kolistelivat kotkalaispelaajat kahdesti. Paremmalla onnella niistä olisi voinut maalikin tulla. Lisäksi Olof Hviden-Watson pääsi kerran karkuun, mutta nosto yli maalivahti Viktor Szentpeterin sortui maalivahdin yhden käden torjuntaan.\nMyös Lahden Rafaelilla oli kolme mainiota paikkaa maalata. Ensimmäisellä jaksolla maalivahti Janne Henriksson torjui hänen jatkolaukauksensa ja toisella jaksolla yhden minuutin aikana hän puski poikkihirteen ja laukoi hiuskarvan ohi.\nHenriksson oli Kotkan paras pelaaja. Topparipari Marko Tyyskä - Jani Tanska pärjäsi hyvin pelätyn lahtelaiskärjen kanssa. Immo Eronen ja Ville Oksanen olivat myös hyvin esillä.\nVieraista maalivahti Szentpateri oli varma torjunnoissaan, Pyry Kärkkäinen hyvä toppari ja Konsta Hietanen mainiossa vireessä loukkaantumiseensa saakka. Toinen kärki Berat Sadik oli näkymätön.


Henri Alén kertoo, kuinka kala fileerataan oikein: ”Päästä tulee paras maku!” | Ruutu\ntoday 12.9.2017 klo 11.30\nJunior MasterChefin tuomari Henri Alén näyttää, kuinka kalan fileointi tapahtuu oikeaoppisesti. Veitsen terävyyteen ja kalan käsittelyyn liittyy monta seikkaa, jotka ovat saattaneet jäädä oppimatta! "Fileointiveitsi ei saa olla liian terävä, koska jos se on liian terävä, niin se helposti katkaisee selkärangan tai rikkoo nahan", Henri kertoo. Henri opastaa tarkasti, mitä tulee tehdä missäkin vaiheessa, ja muistuttaa lopuksi arvokkaasta yksityiskohdasta: ”Muistakaa, päästä tulee paras maku kalakeittoon ja liemeen.” Junior MasterChef tiistaisin kello 20 Nelosella. Kaikki jaksot näet myös Ruudusta.


Anni's little corner: Vejle/ Denmark\nLähettänyt Anni Jensen-Munk klo 01:38\nOot ihan ykkönen kollaasien teossa! Pidän valokuvistasi muutenkin.\nHauskaa tunnistaa muutama paikka ja rakennus.\nJoo, olin lomalla Vejlessä, toista kertaa. Viimeistään kesällä uudestaan. Muistatkos, kun marraskuun taitteessa (saattoi olla vielä lokakuutakin) kerroin menevävi Tanskaan ensimmäistä kertaa (kommentoin jotain postausta tanskalaisiin koteihin liittyen, muistaakseni).\nKommentin jätettyäni, katselin kyllä tarkemmin kadulla ihmisiä, jos olisin tunnistanut sinut :)\nonpa hassua!!! :D Nyt muistankin juuh.. Mekin ollaan kesällä taas varmastikin sielä. Mieheni äiti asuu sielä. Ajankohta vielä auki. Vejle tuntuu jo mukavan kotoisalle vaikka alussa vierastinkin kaupunkia.\nHihh! Vejle rules! Missä muualla olit Tanskassa? Me lähinnä Odensessa, ja Hedeslevin lähettyvillä.. Terkut!\nOi oi oim tahtoo kanssa tällaisten kuvattavien äärelle! Hauska on myös tuo ylemmän postauksen talokokoelma =)\nOletko käynyt Tanskassa? Helppo ja toimiva (ja vähän kallis)maa.\nEn ole ikinä käynyt... haluaisin! =)


kilpirauhasfoorumi :: View Post :: Muistamattomuus\nTänään on 15.11.2003, 22:11\nkilpirauhasfoorumi :: Kilpirauhasen vajaatoiminta eli hypotyreoosi :: Muistamattomuus\nKun mulla muutama vuosi sitten todettiin vajaatoiminta, niin jälkeenpäin tajusin että mull oli ollut lähes kaikki klassiset oireet.\nNyttemmin tunnenn itseni "melkein normaaliksi" , ainoa mikä on jäänyt huolestuttamaan ja vähitellen aika pahastikin on mun muistamattomuus. Sen vielä ymmäri silloin kun ei ollut lääkitystä tai kun se oli vasta aloitettu. Mutta mun pää on edelleen täysin laho, mitä se ei ole ollut ennen kilppari vaivoja.\nOpiskelen itselleni ammattia, jossa täytyy olla tarkka. Ja mua välillä oikein pelottaa, ku en muista mitä olen esm. hetki aikaisemmin tehnyt. Monesti joku asia tuntuu tutulta, mutta en yksinkertaisesti saa päähäni missä olen sitä käyttänyt tai missä olen siihen aikaisemmin törmännyt.\nUsein unohdan myös mitä olen mieheni kanssa keskustellut tai saatan kertoa saman asian useaan kertaan ja olen aivan varma etten ole hänelle sitä aikaisemmin puhunut.\nKuulostaako kelleen yhtään tutulta?\nvajaakilpparaisena saatan lukea lyhyenkin artikkelin, jossa mainitaan mm. nimiä ja muita erisnimiä. Vaikka juuri sen luin muka ajatuksella, en enää muista mitä nimiä mainittiin.. Noloja tilanteita myös aiheuttaa, kun unohdan ihmisten nimiä, ehkä pahemmin kuitenkin sellaisten puolituttujen joita harvemmin näkee. Joskin eikös näitä moni tervekin unohtele..Poikani usein naurahtavat, että kysyn samoja asioita moneen kertaan pienenkin ajan kuluessa. Jopa vanha kertotaulu saattaa joskus olla täysin tyhjä ja päässälasku tökkii.. Tylyn ihmisen leimaa olen saanut, kun usein on hitaalla ja ilmeetön. Mustia aukkoja, kyllä..\nSeleeniä, rakkaat ystävät, seleeniä muistiin ja muuhun pään toimintaan. Syökää seleeniä vitamiinina ja suosikaa seleeniä sisältäviä ruoka-aineita. Vajaatoimintaisella eivät vitamiinit imeydy riittävästi ja lisäsaanti on tarpeen. Lisäksi on todettu jollain tutkimuksella, että Suomessa kukaan ei saa tarpeeksi seleeniä, koska sitä ei ole riittävästi maaperässä.\nVajaatoimintaiselle muita tärkeitä ovat B6/12 ja muistaakseni pitää ottaa muitakin B-vitskuja, että ne imeytyvät. Muitakin vitamiineja kannattaa käyttää, liikasaannin vaara on vähäinen normaaliannoksilla. Ymmärtääkseni useimpia vitamiineja voi ottaa noin viisinkertaisen määrän normaalisuositukseen ennenkuin tulee oireita tai vaarallista. D on talvella tarpeen Suomessa, kun aurinkoa ei näy. Rasvahapot (esim. Triomega) ovat hyviä.\nMonivitamiineissa on yleensä kutakin vitamiinia/hivenainetta aika vähän, mutta parempi sekin kuin ei mitään.


Løgumkloster Fjernvarme, Tanska |\nSavosolar Oyj ›\tSovellukset ›\tReferenssit ›\tLøgumkloster Fjernvarme, Tanska\nVuonna 2015 Savosolar toimitti kaukolämpöyhtiölle 9700 m2 keräinkentän. Toinen tilaus koostui 5600 m2 keräinkentästä, joka otettiin käyttöön alkuvuodesta 2016. Tällä hetkellä järjestelmä koostuu 1030 Savo 15 SG -keräimestä, joilla tuotetaan noin 20% asiakkaan vuosittaisesta kaukolämmöntarpeesta. Toistaiseksi suurin osa lämmöstä tuotetaan pellettikattilan avulla, mutta Løgumkloster Fjernvarme on aikeissa muuttaa tämän seikan tulevaisuudessa. He aikovat laajentaa keräinjärjestelmää lähitulevaisuudessa siten, että yhdessä rakennettavan kausivaraajan avulla, aurinkolämmöllä katettaisiin yli puolet verkon vuositarpeesta.\nAurinkolämpö, pellettikattila, absorptio- ja hybridilämpöpumput, maakaasu


Voita hammaslääkäripelkosi helposti\nHammaslääkäriin menemisen pelko on yleinen vaiva. Puolet pelkää jonkun verran ja kymmenesosalla pelko on niin suuri, että hammaslääkärikäynnit jäävät välistä kokonaan. Pelko hävettää ja harmittaa. Kannattaa kuitenkin ottaa ohjat käsiinsä ja selättää pelko tämän artikkelin antamilla vinkeillä. Ennaltaehkäisy on edullisin ja tehokkain hampaiden hoitomuoto.\nPelko on luonnollinen selviytymisreaktio, koska ihminen on oppinut varautumaan vaaratilanteisiin. Pelkotilan tullessa päälle ihminen voi tuntea huolen, ujouden, nolouden, ahdistuksen ja lamaannuksen tunteita. Tunteet voivat oikein käsiteltyinä muuttua positiivisiksi asioiksi kuten varovaisuudeksi, vastuullisuudeksi ja viisaudeksi. Toisaalta pelon tunteet voivat aiheuttaa epämukavan olotilan epävarmuuden, jännityksen ja jopa paniikin muodossa. Pelko on tunne jota ei voi välttää, mutta sen kanssa voi oppia elämään.\nJotkut kokevat pelkoa hyvin voimakkaana, jotkut taas heikompana. Monesti syyt pelkotiloihin kumpuavat menneisyydestä. Kun pelkoja ei osaa käsitellä oikein, monet haluavat työntää ne kokonaan syrjään kohtaamatta itse ongelmaa.\nSyitä hammaslääkäripelkoon voi olla monia ja kaikilla on omat henkilökohtaiset kokemuksensa käynneistä. Seuraavassa listassa mainitut seikat ovat yleisiä syitä kammolle.\nKivun pelko on kaikista yleisin syy hammaslääkärikammolle. Ihmiset pelkäävät porausta ja puudutuspiikkiä. Tämä on yleisempää jo aikuisiän saavuttaneilla henkilöillä, koska he ovat saattaneet kokea kipua hammaslääkärissä ennen hoitomuotojen kehittymistä.\nMonet kokevat hampaiden hoitoon ja eri toimenpiteisiin liittyvät asiat epämiellyttävinä. Mielessä saattaa pyöriä jaksaako pitää suuta auki, hengittäminen on vaikeaa, yökötysreaktiot, äänet, valot ja haju.\nTilanteen hallinnan puute\nHoidettava ei pääse paljon vaikuttamaan hoitotoimenpiteiden kulkuun. Hän ei myöskään tiedä tarkalleen mitä tapahtuu, ellei erikseen pyydä selostusta. Tämä voi aiheuttaa monelle stressaavan tilanteen.\nSuu on ihmisen intiimialuetta. Hammaslääkäriin mennessä saattaa mietityttää mitä ammattilaiset ajattelevat siitä.\nHenkilökohtaiset negatiiviset kokemukset\nMonelle on saattanut jäädä kammo hammaslääkäriä kohtaan jo kouluajoilta. Kokemuksia on saattanut kertyä myös kivuliaista tai huonoista hoitokokemuksista. Hammaslääkäreiden tai -hoitajien ammattitaidottomuus on saattanut laukaista pelon.\nMuiden negatiiviset kokemukset\nKuten monessa muussakin asiassa negatiiviset kokemukset kuuluvat kauemmas kuin positiiviset. Jotkut saattavat alkaa pelätä hammaslääkäriä sen jälkeen kun on kuullut muiden huonoista kokemuksista.\nMedia esittää hammaslääkärit yleensä pelottavassa sävyssä. Aiheen ympärille on tehty kauhuelokuvia ja piirretyissä hammaslääkärikäynti on yleensä kauhukokemus. Toisaalta myös hampaidenhoitotuotteiden mainonta täydellisine hampaineen saattaa tuottaa paineita ja tätä kautta myös irrationaalista pelkoa hammaslääkäriä kohtaan.\nHammaslääkärikäynnit voivat olla todella kalliita. Jos tarkastuskertoja on jäänyt välistä, voi hoitojen määrä kasvaa suureksi. Tätä voi ennaltaehkäistä tiheämmällä tarkastusvälillä ja hampaiden huolellisella itsehoidolla.\nPääse eroon pelostasi\nSeuraavaksi esittelemme kymmenen vinkkiä hammaslääkäripelon kukistamiseksi.\nKerro peloistasi hammaslääkärillesi jo varausta tehdessäsi.\nPyydä läheinen tueksesi tarvittaessa jo varausvaiheessa.\nHarjoittele rentoutustekniikoita, musiikin kuuntelu kuulokkeilla on yksi keino.\nSovi yhteistyöstä lääkärin tai hoitajan kanssa esimerkiksi tietty käsimerkki toimenpiteen keskeyttämiselle.\nMinimoi käynnit laadukkailla hoidoilla, esimerkiksi posliinipaikoilla.\nAmmattitaitoinen henkilökunta pyrkii luomaan luottamussuhteen hoidettavaan.\nTarvittaessa on saatavilla kivunlievitysmenetelmiä paikallispuudutuksen lisäksi kuten puudutusgeeli pistokohtaan, ilokaasu, esilääkitys, hypnoosi ja nukutus.\nMene toimenpidehuoneeseen 5-15 minuuttia ennen hoidon alkua tai käy tutustumiskäynnillä.\nLääkärit ja hoitajat voivat olon helpottamiseksi kertoa instrumenteista ja hoidon kulusta.\nÄlä anna pelon periytyä lapsiin. Totuta heidät suun kosketteluun esim. venyttämällä huulia hampaitten pesun yhteydessä.\nKun vihdoin uskaltautuu hammaslääkäriin, kannattaa hoito ottaa rutiiniksi ja vaikka jo varata seuraava hoito- tai tarkastuskerta kalenteriin. Mitä useammin käyt tarkastuksissa, sitä lyhyempiä hoitokerrat ovat. Hampaiden hoito on tärkeää ja se vaikuttaa kehon kokonaisvaltaiseen terveyteen. Seuraavaa hammaslääkärikäyntiä odotellessa kannattaa ottaa rennosti ja nauttia vaikka rahapelaamisesta verkossa.\n© Jenkki Records 2020


Miten pääsen perusasetukset Security Reviver?\nMiten pääsen perusasetukset Security Reviver?How do I access the basic settings of Security Reviver?\nPääset Security Reviverin perusasetuksiin napsauttamalla Asetukset- painiketta ja valitsemalla Yleiset- välilehti. Seuraavassa selostetaan yleisten asetusten vaihtoehdot:\nKieli: Turvallisuus Reviver on saatavilla eri kielillä (useimmat kielet). Voit suorittaa tämän ohjelman haluamallasi kielellä mukauttamalla tätä vaihtoehtoa. Napsauta avattavaa palkkia kohdassa Valitse haluamasi kieli , valitse haluamasi kieli ja napsauta Käytä- painiketta.\nOhjelman hallinta: Tässä vaihtoehdossa voit valita seuraavista vaihtoehdoista: • Pienennä Security Reviver -toimintoalusta (Suositeltu): Valitse tämä vaihtoehto, jos haluat pienentää ohjelmaa tehtäväpalkkiin, kun napsautat Sulje-painiketta. • Exit Security Reviver: Valitse tämä vaihtoehto poistuaksesi ohjelmasta, kun napsautat Sulje-painiketta.\nMukauta skannausasetuksiasi: Tässä vaihtoehdossa on seuraavat vaihtoehdot: • Skannaa automaattisesti sovelluksen käynnistämisen jälkeen: Voit valita tämän vaihtoehdon, jos haluat suorittaa skannauksen automaattisesti. • Skannaus kompressoiduissa (Zip / Rar) tiedostoissa: Voit valita tämän vaihtoehdon skannaamaan pakattuja tiedostoja, kuten ZIP- ja RAR-tiedostoja haittaohjelman infektioiden syvän tarkistuksen aikana. • Käynnistäminen järjestelmän käynnistyessä: Voit valita tämän vaihtoehdon suorittamalla tämän ohjelman käynnistettäessä tietokoneen. Kun olet valinnut yllä olevat asetukset, napsauta ”Käytä” -painiketta.\nEtkö löytänyt mitä etsit? Tutustu ReviverSoft foorumeita etsiä suuri joukko muita tukiaiheita


Always somewhere else: Parisuhteen voimasuhde\nOn sanottu, että parisuhteessa toinen rakastaa aina toista enemmän. Kamala fraasi. Kyseinen väittämä on aina saanut minut jotenkin surulliseksi. Minä uskon tasavertaiseen kumppanuuteen. Tulinkin miettineeksi parisuhteen voimasuhteita. Tuoreissa suhteissa puhutaan usein pelien pelaamisesta. Kun toisen tunteista ei voi vielä olla täysin varma, niin oma selusta pyritään turvaamaan monimutkaisilla peleillä. Saatetaan jopa salaa toivoa, että olisi tosi kyseessä, mutta ei uskalleta heittäytyä juttuun täysillä mukaan. Kenties pyritään jopa näyttäytymään toiselle hivenen saavuttamattomana. Eikös aina sanota, että varmin tapa saada joku kiinnostumaan on olla täysin väliinpitämätön. Pelejä.\nMiten voimasuhteet näyttäytyvät sitten vanhassa suhteessa? Olisiko silloin kyse suhteen ja yhteisen elämän suuntaviivojen vedosta? Vastuun jakamisesta yhteisessä arjessa. Tasavertaisessa suhteessa edetään taipaleita varmasti enimmäkseen rinta rinnan. Toki me kaikki olemme persooniltamme erilaisia. Jos sattuisi omassa parisuhteessa olemaan enemmän se, joka haluaa miellyttää toista, niin olisi hyvä edes joskus jumpata sitä omaa näkymätöntä lihasta. Suhde voi saada uuden kivan suunnan. Oma puoliso saa tilaisuuden nähdä tutussa kumppanissaan uusia puolia. Tämä voi olla hyvinkin vetoavaa. Toisinaan elämässä on vaiheita, jotka puristavat meistä kaikki mehut. Toisella on töissä menossa kiivas työrupeama ja toinen puolisko on taas lasten kanssa yksin kotona. Mitä silloin tulisi tehdä? Onko peli menetetty? Silloin voi kumppanin kanssa sopia, että vedetään suhdetta eteenpäin ihan perus meiningillä ja syödään makkaraperunoita. Hih.\nPalatakseni alkuun. Minä uskon, että kyse on enemmänkin siitä, että toiset meistä ilmentävät omaa rakkauttaan toista avoimemmin ja rohkeammin. Rakkauden määrää on vaikea mitata tai punnita. Kyse on myös pitkälti siitä kuinka paljon me kaipaamme tulla rakastetuksi. Kaikissa meissä on omat pienoiset kompleksimme. Kuka haluaa huomiota ja ilman jäädessään kokee tulleensa hylätyksi ja sivutetuksi. Kuka taas haluaa rakastaa ja olla parisuhteessa, mutta samalla vimmaisesti puolustaa omaa reviiriään. Haluaa syödä kakusta vain päälliset. Ehkä voisimme myös sanoa, että itsekkyys...rakasta minua, mutta minun sanelemilla ehdoilla... on sitä mitä tuolla fraasilla tarkoitetaan. Rakasta minua, mutta älä tarvitse minua.\nMe emme halua näyttää heikkouttamme. Jopa minä joka olen ollut kohtalaisen pitkään parisuhteessa ajattelen, että en halua tarvita miestäni. En haluaisi ajatella, että yhdessä oleminen on elinehto, vaikka se sitä luultavasti onkin. Koen välillä tarvetta ravistella suhdettamme ja näyttää, että minä olen yhä olemassa ihan yksinänikin. Saatan silloin tällöin tehdä jotakin tavallisesta poikkeavaa ihan vai pelkästä uhmasta. Näpäyttääkseni. Alleviivatakseni omaa itsenäisyyttäni. Ja sitten taas sujahdan tyytyväisenä istumaan samalle sohvalle mieheni kanssa. Eksyinkö nyt aiheesta? Voisiko tämä nyt kivasti niputtaa sanomalla, että meissä jokaisessa taistelee itsenäisyyden tunne ja samalla koneistoamme ylläpitää epäitsekäs rakkaus. Voimasuhde kumpuaa näistä kahdesta tunteesta. Kumpi ihmistä suhteessa enemmän ajaa. Eikö kuitenkin moneen meistä vetoa se, että joku pystyy laskemaan alas suojamuurinsa ja myöntämään, että minä tarvitsen sinua. Eikö se saa meidät vain rakastamaan enemmän?\nLähettänyt Mira-Marie/ MiruMaru klo 22.40\nskribentti 18. tammikuuta 2016 klo 11.19\nHyvää ja kaunista pohdintaa taasen, Mira-Marie <3\nMira-Marie/ MiruMaru 18. tammikuuta 2016 klo 14.47\nOi, kiitos. Itselle jäi hieman sellainen olo, että sainko nyt ihan ulos kirjoitettua sen mitä tarkoitin..yllättävän vaikea juttu toisinaan. Hih. Meillä on ulkona miinus 20, mutta onneksi rakkaus lämmittää.\nJanica 18. tammikuuta 2016 klo 22.46\n<3 Tänään tätä pohdittiin perhevalmennuksessa ja jotenkin odottavat perheet on niin suloisia kun ne on niin tietämättömiä siitä miten se lapsi muuttaa kaiken ja miten se parisuhde muuttuu. Tärkeä aihe itse kullekin. Pitäisi arvostaa ja vaalia, ei pitää itsestäänselvyytenä.\nMira-Marie/ MiruMaru 18. tammikuuta 2016 klo 23.00\nKiva kuulla, että osui aihe kohdalleen. Muistan miten mekin, niin herttaisesti istuttiin vierekkäin sohvalla kotikäynnin aikana ja puhuttiin ruusuisesta tulevaisuudesta esikoisen kohdalla. ja paljon siitä toteutuikin. Pari pomppua tuli kuitenkin taipaleelle. Onneksi ihminen kasvaa rooliinsa. Hetkessä se ei tapahdu, mutta tapahtuu kuitenkin!\nJoulun jälkeen koti tuntuu usein hieman synkälle. Kauniit koristeet on pakattu vuodeksi varastoon. Joulukukat ovat kukkineet ja kuihtunee...\nOlen kenties etsinyt vuosia omaa tyyliäni hiusten ja pukeutumisen suhteen, mutta korvakorut ovat aina olleet se "mun juttu". Ko...\nUuden vuoden ollessa alussa moni tekee lupauksia itselleen. Onhan edessä kokonainen vuosi kuin tyhjä sivu. Uudessa alussa on aina jotaki...\nTaas on kulunut yksi vuosi blogin parissa. Kulunut vuosi on ollut ehdottomasti rankin, mutta myös palkitsevin. Maitokahvimedian myötä k...\nHeinäkuussa kirjoitin blogiini elämäni ensimmäisen bucket list postaukseni . Lupasin silloin itselleni, että palaan listan pariin ja...\nEnsimmäistä kertaa pitkään aikaan en viettänyt pyhiä kamera kädessä. Tauko tuli tarpeeseen. Yleensä päässäni jyskyttää aina seuraava blog...\nMaitokahvimedia on aloittanut uuden toimintakauden. Hienoin tapa aloittaa vuosi on tehdä hyvää!! Saimme todella liikuttavan yhteydenoton ...


Hotellit lähellä kohdetta Saarbrückenin linna | Hotels.com\nHotellit lähellä kohdetta Saarbrückenin linna\nTutustu tarkemmin kohteeseen Saarbrückenin linna\nEtsitkö hotellia lähellä kohdetta Saarbrückenin linna?\nMissä Saarbrückenin linna sijaitsee?\nSaarbrückenin linna löytyy kaupungista Mitte. Tutustu tähän alueeseen viettämällä päivä tutkimalla paikallisia nähtävyyksiä. Mikäli pohdit, mitä nähtävää ja tehtävää alueella mahtaa olla, sinun kannattaa ottaa suunnaksesi Völklingenin rautatehdas ja Saarland Therme -kylpylä.\nMinne kohteen Saarbrückenin linna lähelle voin majoittua?\nMeiltä löytyy 30 hotellia, jota sijaitsevat vain puolentoista kilometrin säteellä kohteesta Saarbrückenin linna. Voit takuuvarmasti löytää niistä itsellesi sopivan! Sinun kannattaa harkita esimerkiksi yhtä näistä vaihtoehdoista, jotka ovat asiakkaidemme suosikkeja:\nNähtävää ja tehtävää kohteen Saarbrückenin linna lähellä\nNähtävää kohteessa Saarbrückenin linna\nTehtävää kohteessa Saarbrückenin linna\nMiten pääsen kohteeseen Saarbrückenin linna


Sähköala.fi | 1/2005 2,5 A:n pistorasian kiinteä asennus\nAmmattilaiset Asennussuositukset Korjaus-, muutos- ja laajennustyöt 1/2005 2,5 A:n pistorasian kiinteä asennus\n2,5 A:n pistorasian kiinteä asennus\nVoidaanko kaksinapainen 2,5 A:n pistorasia sallia myös kiinteissä asennuksissa ja jos voidaan niin millä ehdoilla?\nMarkkinoilla on pistorasioita, jotka on tarkoitettu vain litteällä\n2,5 A pistotulpalla (ns. europlugi) varustettujen luokan II laitteiden liittämiseen. Tällainen pistorasiatyyppi on ollut standardisoitu jo pitkään, mutta se on aikaisemmin ollut tarkoitettu käytettäväksi vain laitteissa, esim. viihde-elektroniikkalaitteissa, joissa yhdestä laitteesta voidaan syöttää virtaa toisiin laitteisiin. Nyt markkinoille on tullut ainakin kahden tyyppisiä kiinteään asennukseen tarkoitettuja suojausluokan II laitteille tarkoitettuja pistorasioita. Toisessa rakenteessa samassa pistorasiarungossa on myös normaali suko-pistorasia. Toisessa rakenteessa on pelkästään II luokan laitteille tarkoitettuja pistorasioita.\nPeriaatteessa tällaiset pistorasiat ovat turvallisia, niihin voidaan liittää vain suojaeristettyjä luokan II laitteita. Pistorasioiden kantaosa on mitoitusvirraltaan\n16 A, joten niitä voidaan käyttää myös ketjutetussa asennuksessa. Pistorasiaholkkien mitoitusvirta on 2,5 A, joten siihen ei voida liittää suuritehoisia laitteita.\nOngelmana on erityisesti se, että jos käytetään vain suojausluokan II laitteille tarkoitettuja pistorasioita, niihin voidaan liittää vain niin monta laitetta kuin kiinteän asennuksen pistorasiassa on liitäntäpisteitä. Jos on tarvetta liittää luokan I sukopistotulpalla varustettu laite tai useita laitteita useampiosaisen jatkojohdon kautta, käytettävissä pitää olla normaali pistorasia. Jos normaali pistorasia on kaukana laitteen käyttöpaikasta, jatkojohdosta tulee pitkä ja hankala käytössä ja se voi vahingoittua helposti.\nSuomessa käytössä olevia kotitalouksiin ja vastaaviin käyttöihin tarkoitettuja pistorasiatyyppejä käsitellään standardissa SFS 5610. Standardiin on valmisteltu muutos, jonka mukaan luokan II laitteille tarkoitettu pistorasiaa voidaan asentaa myös kiinteään asennukseen. Standardin mukaan pistorasian mukana pitää olla asennusohje, jonka mukaan\npistorasian saa asentaa vain kojerasiaan, jossa on suojamaadoitusjohdin\ntilassa, johon pistorasia asennetaan, on oltava lisäksi vähintään yksi suojakosketinpistorasia.\nHUOM. Suositellaan, että suojausluokan II laitteille tarkoitettuja kiinteän asennuksen pistorasioita asennetaan vain suojakosketinpistorasioiden läheisyyteen (samaan pistorasiakeskittymään).\nVanhoissa asennuksissa sellaisissa tiloissa, joissa on vain ilman\nsuojakoskettimia olevia pistorasioita (suojausluokan 0 laitteille\ntarkoitettuja pistorasioita), voidaan osa niistä korvata suojausluokan\nII laitteille tarkoitetuilla pistorasioilla, jolloin kojerasiassa ei tarvita\nsuojamaadoitusjohdinta eikä samassa tilassa tarvitse olla\nEli luokan II laitteille tarkoitetut pistorasiat ovat sallittuja, mutta niitä\nvoi käyttää vain normaalien pistorasioiden lisänä eivätkä ne korvaa\nnormaaleja pistorasioita. Pistorasioiden asennuksesta on annettu\nvaatimukset standardin SFS 6000 kohdassa 813.3.


Martan matkassa: Helatorstai\nHelatorstain nimitys tulee ruotsin kielen sanasta helg eli pyhä. Helatorstai on ollut Suomessa yksi pyhimpiä kirkkojuhlia ja aikoinaan uskottiin, että edes ruoho ei kasva tuona päivänä.\nHelatorstailla on myös pitkät pakanalliset perinteet, sillä aikaisemmin maanviljelijät sytyttivät korkealle paikalle Helavalkeita eli toukovalkeita ja rukoilivat hyvää satoa sekä karkottivat pois pahoja henkiä. Helavalkeilla soitettiin, tanssittiin, leikittiin sekä juotiin simaa ja olutta ja pidettiin hauskaa.\nHelatorstain viettoa Sveitsissä\nHelatorstaita juhlitaan eri puolilla Eurooppaa ja täällä Sveitsissäkin se on yksi vuoden neljästä yhteisestä vapaapäivästä, jota vietetään jokaisessa kantonissa (Le jour de l'ascension, Auffahrtstag, Ascensione). Sveitsin saksankielisellä alueella (Altishofen, Beromünster, Ettiswil, Grosswangen, Hitzkirch ja Sempach) on järestetty 1500-luvulta lähtien Helatorstaisin uskonnolisia hevoskulkueita, joihin kansa on osallistunut jalan tai hevosilla.\nAikaisin Helatorstain aamuna pyhiinvaeltajien kulkue lähtee paikallisen papin johdolla matkaan ja matkan varrella pysähdytään rukoilemaan, siunaamaan ja ehtoolliselle pieniin kyliin.\nVuosien saatossa kulkueesta on tullut juhlavan ja näyttävän näköinen paraati. Paraatissa musiikki soi ja osallistujat kantavat ristejä sekä ovat pukeutuneet upeisiin barokkityylisiin asuihin. Olisi todella mielenkiintoista päästä näkemään tuo upea paraati tai vaikka osallistumaan itse hevosen kanssa.\nTekijä Martta / Martan Matkassa klo toukokuuta 29, 2014\nTunnisteet: 2014, elämää Sveitsissä, Helatorstai, Helavalkeat, juhlapäivä, perinne, pyhä, Suomi, Sveitsi, toukokuu, ulkosuomalainen, vapaapäivä


Arto Satosen kampanjassa mukana: Yliopistonlehtori Janne Ruohonen | Kansanedustaja Arto Satonen\nhuhtikuu 17, 2015 /Blogi\nArto Satosen kampanjassa mukana: Yliopistonlehtori Janne Ruohonen\nTampereen yliopistokenttä uuden äärellä?\nUusia talouskasvun avaimia voi etsiä monesta suunnasta. Yhdeksi talouden vauhdittajaksi on esitetty suomalaista huippuosaamista ja -tutkimusta. Asiat pitäisi käytännössä siispystyä tekemään muita paremmin. Yliopistosektorilla on keskeinen rooli uuden tiedon ja innovaatioiden tuottajana ja mahdollistajana. Tieteellä ja yliopistolla on yhteiskunnassa myös selkeä sivistyksellinen funktio – uudenlainen ajattelu ei synny pakottamalla tiettyyn muottiin, vaan parhaat ideat saattavat syntyä jopa sattumalta*. Yliopistolla on kolme keskeistä tehtävää: tieteellinen tutkimus, tutkimukseen perustuva ylin opetus ja yhteiskunnallinen vaikuttaminen.\nTampere on kovaa vauhtia kasvamassa Suomen merkittävimmäksi kasvukeskukseksi pääkaupunkiseudun rinnalle. Tässä kehityksessä myös tamperelaisten korkeakoulujen tulee olla vahvasti mukana. Korkeatasoisen tutkimuksen, innovatiivisen tuote- ja palvelukehityksenja toimivan yritysyhteistyön avulla Tampereelle on mahdollista synnyttää talouskasvua ja aidosti uusia työpaikkoja.\nTampereella selvitetään parhaillaan kolmen korkeakoulun eli Tampereen yliopiston, Tampereen teknillisen yliopiston ja Tampereen ammattikorkeakoulun yhdistämismahdollisuuksia (Tampere3). Toteutuessaan uudesta yksiköstä tulisi jopa 35 000 opiskelijan korkeakoulu.\nEnnen päätöksiä Tampere3:ssa riittää vielä selviteltävää, kun pohditaan, missä laajuudessa hanketta voidaan lähteä toteuttamaan – ja miten duaalimalliin mahdollisessa muutoksessa suhtaudutaan. Tarkastelussa on nähdäkseni kiinnitettävä huomiota siihen, pystytäänkö esimerkiksi niin yliopiston kuin ammattikorkeakoulunkin nykyiset hyvät puolet mahdollisessa uudessa Tampere3:ssa säilyttämään. Tämä tarkoittaa yhtäältä yliopiston akateemisen tutkimusvapauden, ja toisaalta ammattikorkeakoulun selkeiden, pätevyyden ammattiin tuottavien tutkintojen erityispiirteiden kunnioittamista. Samalla tulisimielestäni tarkastella korkeakoulun tarjoamien tutkintojen kilpailukykyä markkinoilla sekä erityisesti valmistuvien työllistymisnäkymiä.\nTampereen yliopistossa tehtiin muutama vuosi sitten mittava rakenteellinen uudistus, jossa vanhojen rakenteiden tilalle perustettiin yhdeksän uutta tieteenalayksikköä, joista suurin on johtamiskorkeakoulu. Poikkitieteellisessä johtamiskorkeakoulussa yhdistyvät kauppa-, hallinto- ja politiikkatieteet. Tampere3:n näkökulmastaon paikannettavissa monia luontevia yhteistyömahdollisuuksia, esimerkiksi kauppatieteellisten ja vaikkapatiettyjen teknillisten oppiaineiden välillä. Uusi yhteinen johtamiskorkeakoulu – jossa yhdistyisi kauppa, hallinto, tekniikka ja politiikka – toisi yliopistokenttään jotain aidosti uutta ja omaleimaista. Kaikilla sen osa-alueilla olisi mahdollisuus myös poikkitieteellisen opetuksen ja tutkimuksen kautta vahvaan yhteiskunnalliseen vaikuttamiseen.\nYhteiskunnallinen vaikuttaminen on yksi yliopiston tehtävistä, toisin sanoen yliopistolla tulee olla aito kosketuspinta ympäröivään yhteiskuntaan.Tieteellä voi sanoa olevan sivistävä vaikutus yhteiskunnassa. Kosketuspinta yhteiskuntaan voi vaihdella aloittain huimastikin. Siinä missä kauppa- ja oikeustieteissä luontevat yhteydet kohdistuvat yrityksiin ja lainsäätäjiin, historiatieteessä vaikuttavuus ilmenee esimerkiksi nykyhetken ja historian vuorovaikutuksessa.Yhtenä esimerkkinä vaikuttavuudesta voidaan mainita johtamiskorkeakoulun kauppatieteissä syksyllä 2015 aloitettava opetukseen ja harjoitustöiden laatimiseen liittyvä yhteistyö Tampereen kauppakamarin jäsenyritysten kanssa.\nYhteiskunnallinen vaikuttaminen näkyy toki erityisesti myös opiskelijoissa ja tutkintonsa suorittaneissa. On ollut hienoa viime vuosina huomata, että suomalaiset yliopisto-opiskelijat ovat kiinnostuneet yrittäjyydestä uudella innokkuudella. Se on hyvä, sillä Suomi ja Pirkanmaa tarvitsevat uusia yrittäjiä nykyisten rinnalle.\nSuomalaisten pitäisi ylipäätään luottaa enemmän omaan osaamiseensa. Suomalaisilla korkeakouluilla ei esimerkiksi tällä hetkellä ole mahdollisuutta periä lukukausimaksuja EU/ETA-alueen ulkopuolisilta opiskelijoilta. Tällaisesta mahdollisuudesta tulisi pikaisesti säätää lailla. Suomalaiselle korkeakoulutukselle on kyllä maailmalla kysyntää – vaikka sitä ei annettaisikaan ilmaiseksi.\nMinulla on ollut monesti mahdollisuus keskustella Arton kanssa koulutuspoliittisista kysymyksistä ja yliopistosektorin kehittämisestä ja kuulumisista. Arto on sivistyksen ja korkeakoulutuksen puolestapuhuja.\nKTT, yritysjuridiikan yliopistonlehtori\nTampereen yliopiston johtamiskorkeakoulu\n* Tampereen yliopistossa väiteltiin tämän vuoden alussa Sattuman merkityksestä yhteiskuntaa muokkaavana tekijänä.\nTags: Koulutus ja opiskelijat/Tampere


Kamera on myös projektori | Digi-kuva.fi\nNikon tuonut aivan uutta. Nikon COOLPIX S1000pj on ensimmäinen kamera, jossa on isäänrakennettuna projektori. Kameralla voi heijastaa juuri otettuja kuvia valkoiselle seinälle tai vaikka paperille. Kamera asetetaan hintaan sisältyvälle jalustalle ja kuvaesitystä ohjataan langattomalla kaukosäätimellä.\nEsitys on kuin vanhan ajan diaesitys. Projektori ei ole teholtaan oikeiden dataprojektorin tasoa, mutta kuvan koko saadaan valituksi viiden ja 40 tuuman välillä. Esitysetäisyys on silloin 26 sentistä metriin. Kuva näkyy parhaiten hämärässä tai pimeässä tilassa ja kuvan koko kannattaa valita olosuhteiden mukaan.\nHuomaa 12 kasvot\nS1000pj:n tarkkuus on 12,1 miljoonaa pikseliä ja optinen zoom on viisinkertainen. Polttoväli vastaa 28-140 mm. Kamerassa on automaattinen kohteen tunnistus. Sisäänrakennettu kuvanvakain toimii objektiivin liikkuvan elementin ja ohjelmallisen toiminnan yhdistelmänä. Suurin herkkyysasetus on ISO 6400, mutta ISO 3200 ja 6400 -herkkyyksillä kuvan koko laskee kolmeen megatavuun.\nKamerassa on kasvojen tunnistus, joka tunnistaa korkeintaan 12 eri kasvot. Skin Softening -valinnalla kamera analysoi nopeasti ihon värin ja säätää sen automaattisesti hyväksi. Mukana on myös hymyntunnistus ja kameran saa olemaan laukeamatta, jos kuvattavan silmät ovat kiinni. S1000pj:n näytön koko on 2,7 tuumaa. Kameran hinta on 390 euroa.


Ministeri Toivakka tarkentaa pyytäneensä anteeksi sitä, että hänen puheestaan sai väärän kuvan | Lenita Toivakka | HS\nPäivitetty: 28.4.2016 18:54\nToivakka: ”En ole edes harkinnut eroa”\nUlkomaankauppa- ja kehitysministeri Lenita Toivakka (kok) aikoo jatkaa tehtävässään kohusta huolimatta. Myös kokoomuksen puheenjohtaja Alexander Stubb vakuuttaa täyttä tukeaan ministerille. Toivakka myöntää, että hän on nyt joutunut elämänsä yhteen pahimmasta pyörityksestä. Toimittaja Eeva Palojärvi, kuvaus ja leikkaus: Esa Syväkuru\nUlkomaankauppa- ja kehitysministeri Lenita Toivakka (kok) pahoitteli torstaiaamuna MTV3:n Huomenta Suomi -lähetyksessä sitä, jos hän on johtanut eduskuntaa harhaan antamalla väärää tietoa osuudestaan verosuunnitteluyhtiön perustamisessa.Pahoittelussa Toivakka pyysi siis ehdollisesti anteeksi sitä, jos hän on johtanut eduskuntaa puheillaan harhaan. Epäselväksi jäi se, oliko hän omasta mielestään johtanut eduskuntaa harhaan.\nSdp:n Lindtman ministeri Toivakan verosuunnittelulausunnoista: Väärän tiedon antaminen eduskunnalle on vakava asia\nToivakka puhui kohusta myös eduskunnan edessä torstaina. Eduskunnassa Toivakka myönsi, että hän on joutunut elämänsä yhteen pahimmasta pyörityksestä.HS kysyi ministeriltä tarkentavia kysymyksiä anteeksipyynnöstä. Onko keskustelu belgialaisen holding-yhtiön perustamisesta vuonna 2007 ollut mielestänne populistista vai aiheellista? ”En osaa tuohon tässä vaiheessa ottaa kantaa. Keskustelu alkoi viime syksynä ja olen siinä yhteydessä antanut kaikki tiedot avoimesti. Nyt on syntynyt uudelleen keskustelu.” Sanoitte Huomenta Suomi -lähetyksessä ”pyydän anteeksi jos olen johtanut harhaan”. Oletteko mielestänne johtanut eduskuntaa tiistaina puheillenne harhaan? ”No, pyydän anteeksi, jos puheenvuorostani on saanut vääränlaisen kuvan. Tai ehkä tässä vaiheessa pitäisi sanoa, että on saanut vääränlaisen kuvan, koska niin moni on saanut siitä vääränlaisen kuvan. Tarkoitus oli kertoa nimenomaan se, että itse en ole millään lailla ollut yhtiön operatiivisessa toiminnassa mukana, enkä sen päätöksenteossa. Toki ymmärrän sen, että hallituksen jäsenenä olen vastuussa kokonaisuudesta.””Pyydän anteeksi sitä, että niin moni on saanut puheenvuorostani väärän kuvan.”\nKansanedustaja Timo Harakka (sd)\nPuhuiko kansanedustaja Timo Harakka (sd) siis tiistaina totta, kun te syytitte häntä valehtelusta? ”Kyse on nimenomaan siitä, että halusin vastata, että en ole ollut perustamassa tätä yhtiötä, koska en ole ollut mukana operatiivisessa toiminnassa.” Pyysitte silloin anteeksi sanavalintaanne ”valehdella”, aiotteko pyytää anteeksi myös itse asiaa Harakalta? ”Olen pyytänyt anteeksi nimenomaan sen, että tästä on syntynyt vääränlainen kuva puheestani.” Vetositte eduskunnassa ulkopuolisuutenne asiassa viittaamalla perheyhtiön 90-vuotiseen historiaan ja siihen, että ette ole operatiivisessa työssä yhtiössä. Ovatko ne mielestänne järkeviä perusteluja? ”Mielestäni ne ovat järkeviä perusteluja. Vuoteen 2005 asti olin mukana yrityksen toiminnassa päivittäin ja sen jälkeen en ole ollut. Yhtiössä, jossa en ole mukana operatiivisessa päätöksenteossa, en tiedä kaikista päätöksistä, eikä minun kuulukaan tietää.[...] Tämä on ollut meidän perheyhtiön tapa toimia.” Onko osallisuus mielestänne juridinen vai jokin muu kysymys? ”Juridisen puolen kerroin. Luonnollisesti jokainen yhtiön hallituksen jäsen on vastuussa yhtiön kokonaistoiminnasta, mutta yksittäisissä operatiivisissa päätöksissä en ollut mukana ja en ollut niistä tietoinen.” Jos ette omistaisi yhtiöstä mitään ja ette olisi perheyhtiön hallituksessa, olisitteko silloin mielestänne jollain tapaa silti moraalisesti velvollinen perheyhtiönne asioissa? ”En ota tällaiseen spekulatiiviseen asiaan kantaa.” Huomenta Suomen haastattelussa sanoitte, että Belgiaan perustamanne holding-yhtiö ”ei ole ollut aktiivisessa toiminnassa missään vaiheessa”. Miehenne on aiemmin kertonut, että kyseinen yhtiö omistaa Mikkelin kauppakeskuksen kiinteistöyhtiöiden osakkeita väliyhtiö K5-kiinteistökehityksen kautta. Eikö tällöin yhtiö ole nimenomaan aktiivisessa holding-käytössä? ”Nyt nämä ovat yksityiskohtia, joihin pyydän, että mieheni, joka on operatiivisessa vastuussa, vastaa. Hän tuntee tämän asian paremmin.”\nUlkomaankauppa- ja kehitysministeri Lenita Toivakka (kok) myönsi torstaina olleensa perheyhtiönsä hallituksen jäsenenä vastuussa belgialaisen holding-yhtiön perustamisesta.\nUlkomaankauppa- ja kehitysministeri Lenita Toivakka (kok) pahoitteli torstaiaamuna MTV3:n Huomenta Suomi -lähetyksessä sitä, jos hän on johtanut eduskuntaa harhaan antamalla väärää tietoa osuudestaan verosuunnitteluyhtiön perustamisessa.Pahoittelussa Toivakka pyysi siis ehdollisesti anteeksi sitä, jos hän on johtanut eduskuntaa puheillaan harhaan. Epäselväksi jäi se, oliko hän omasta mielestään johtanut eduskuntaa harhaan.Toivakka puhui kohusta myös eduskunnan edessä torstaina. Eduskunnassa Toivakka myönsi, että hän on joutunut elämänsä yhteen pahimmasta pyörityksestä.HS kysyi ministeriltä tarkentavia kysymyksiä anteeksipyynnöstä.Onko keskustelu belgialaisen holding-yhtiön perustamisesta vuonna 2007 ollut mielestänne populistista vai aiheellista?”En osaa tuohon tässä vaiheessa ottaa kantaa. Keskustelu alkoi viime syksynä ja olen siinä yhteydessä antanut kaikki tiedot avoimesti. Nyt on syntynyt uudelleen keskustelu.”Sanoitte Huomenta Suomi -lähetyksessä ”pyydän anteeksi jos olen johtanut harhaan”. Oletteko mielestänne johtanut eduskuntaa tiistaina puheillenne harhaan?”No, pyydän anteeksi, jos puheenvuorostani on saanut vääränlaisen kuvan. Tai ehkä tässä vaiheessa pitäisi sanoa, että on saanut vääränlaisen kuvan, koska niin moni on saanut siitä vääränlaisen kuvan. Tarkoitus oli kertoa nimenomaan se, että itse en ole millään lailla ollut yhtiön operatiivisessa toiminnassa mukana, enkä sen päätöksenteossa. Toki ymmärrän sen, että hallituksen jäsenenä olen vastuussa kokonaisuudesta.””Pyydän anteeksi sitä, että niin moni on saanut puheenvuorostani väärän kuvan.”Puhuiko kansanedustaja Timo Harakka (sd) siis tiistaina totta, kun te syytitte häntä valehtelusta?”Kyse on nimenomaan siitä, että halusin vastata, että en ole ollut perustamassa tätä yhtiötä, koska en ole ollut mukana operatiivisessa toiminnassa.”Pyysitte silloin anteeksi sanavalintaanne ”valehdella”, aiotteko pyytää anteeksi myös itse asiaa Harakalta?”Olen pyytänyt anteeksi nimenomaan sen, että tästä on syntynyt vääränlainen kuva puheestani.”Vetositte eduskunnassa ulkopuolisuutenne asiassa viittaamalla perheyhtiön 90-vuotiseen historiaan ja siihen, että ette ole operatiivisessa työssä yhtiössä. Ovatko ne mielestänne järkeviä perusteluja?”Mielestäni ne ovat järkeviä perusteluja. Vuoteen 2005 asti olin mukana yrityksen toiminnassa päivittäin ja sen jälkeen en ole ollut. Yhtiössä, jossa en ole mukana operatiivisessa päätöksenteossa, en tiedä kaikista päätöksistä, eikä minun kuulukaan tietää.[...] Tämä on ollut meidän perheyhtiön tapa toimia.”Onko osallisuus mielestänne juridinen vai jokin muu kysymys?”Juridisen puolen kerroin. Luonnollisesti jokainen yhtiön hallituksen jäsen on vastuussa yhtiön kokonaistoiminnasta, mutta yksittäisissä operatiivisissa päätöksissä en ollut mukana ja en ollut niistä tietoinen.”Jos ette omistaisi yhtiöstä mitään ja ette olisi perheyhtiön hallituksessa, olisitteko silloin mielestänne jollain tapaa silti moraalisesti velvollinen perheyhtiönne asioissa?”En ota tällaiseen spekulatiiviseen asiaan kantaa.”Huomenta Suomen haastattelussa sanoitte, että Belgiaan perustamanne holding-yhtiö ”ei ole ollut aktiivisessa toiminnassa missään vaiheessa”. Miehenne on aiemmin kertonut, että kyseinen yhtiö omistaa Mikkelin kauppakeskuksen kiinteistöyhtiöiden osakkeita väliyhtiö K5-kiinteistökehityksen kautta. Eikö tällöin yhtiö ole nimenomaan aktiivisessa holding-käytössä?”Nyt nämä ovat yksityiskohtia, joihin pyydän, että mieheni, joka on operatiivisessa vastuussa, vastaa. Hän tuntee tämän asian paremmin.”


« Vastaus #100 : 23.03.10 - klo:19:14 »\n« Vastaus #101 : 23.03.10 - klo:19:18 »\n« Vastaus #102 : 23.03.10 - klo:19:48 »\nChristie on kiva. Rowling on myös kiva. Olen myös lukenut Baskervillen koiran. Rowlingin kaikki Potterit olen lukenut englanniksi. Englanniksi luin myös Gaimanin Neverwheren. Viime syksynä tai joskus luin Orwellin Vuonna 1984, ja oli kyllä todella mielenkiintoinen kuvaus totalitaristisesta valtiosta.\nSeuraavaksi lukujonossa on Sotalan ja Apajalahden Jokapiraatinoikeus, jonka ostin eilen *_* Nyt on vain ylppärit tiellä. Kirjan voi muuten myös ladata pdf:änä ilmaiseksi, jos kiinnostuit http://www.piraattipuolue.fi/images/jokapiraatinoikeus.pdf\n« Vastaus #103 : 23.03.10 - klo:20:19 »\nLainaus käyttäjältä: Tube - 23.03.10 - klo:19:48\nChristie on kiva. Rowling on myös kiva. Olen myös lukenut Baskervillen koiran. Rowlingin kaikki Potterit olen lukenut englanniksi.\nChristie ja Rowling ovat todellakin kivoja. Kaikki Potterit on myös luettuna, suomeksi tosin, mutta kirjana ovat olleet mielestäni todella hyviä. Elokuvista ei sitten puhutakkaan.\nTykkään lukea ja ennen luinkin aika paljon, mutta nykyään vähemmän. Olen aikamoinen lukutoukka ja sille päälle sattuessani ahmin tuhat sivuisen kirjan muutamassa päivässä. Fantasiakirjoja luen aika paljon ja tykkänkin fantasiakirjallisuudesta. Aloittelin vähäsen aika sitten lukemaan Taru Sormusten Herraa ja Maameren Tarinanoistakin on vielä pari luettavana.\n« Vastaus #104 : 24.03.10 - klo:16:35 »\nKirjallisuusesitelmä koulussa 2 viikon kuluttua, kirjana Sinuhe Egyptiläinen.\nNoh, 150 sivua illassa ei tuonkaan pitäisi kestää kovin kauaa lukea.\nKirja vaikuttaa ihan hyvältä, vaikkakin on mieluisimman genreni ulkopuolella.\nLuin vähän aikaa sitten uudelleen loppuun Narnian (kaikki kirjat yksissä kansissa), ja oli ihan mukavaa taas vaihteeksi lukea vähän erilaista kirjallisuutta. Tällä tarkoitan Narnian satutyyppistä kirjoitusasua ja sitä, että se on suomeksi. Luin nimittäin ennen sitä LOTR-trilogian alkuperäisessä kirjoitusasussaan ja Perillinen-syklin (Inheritance-cycle) kolmannen osan, Eng. Brisingrin. Perkule kun oli hyvä kirja. Pohjimmiltaan aika kliseinen ja kevyt, mutta tykkäsin kuitenkin.\n« Vastaus #105 : 03.08.10 - klo:01:13 »\nResettiläiset eivät lue? Noh, en minäkään kummoisemmin, tosin lähiaikoina on Sherlock Holmesia tullut jonkin verran luettua, mainiota kamaa. Nyt kuitenkin tulin puhumaan teille mainiosta AutoSummarize-kirjasta, jonka on, öh, koonnut Jason Huff.\nKirjassa on siis lähinnä kyse siitä, että Jason Huff on ottanut 100 ladatuinta tekijänoikeusvapaata kirjaa ja käyttänyt niihin Word 2008:n AutoSummarize-toimintoa. Kirja on lievästi taiteellinen, ja vaikkei kaikki kohdat niin hyviä olekaan niin omaan kieroutuneeseen (lue: huono, väsynyt) huumorintajuuni kolahtaa aina silloin tällöin erinäiset kohdat.\n"The Beginner’s American History\nLand! [Footnote 2: See paragraph 22.] [Footnote 7: See paragraph 46.]\nIndians! [Footnote 15: See footnote 4 in paragraph 62.] See footnote 9.]\n[Footnote 3: Fairfax. named, 58. Indian wars, King Philip’s War, 90-94. Washington’s, 135."\nLukekaa linkistä jonka annoin ylhäällä. Outoa kamaa.\n« Vastaus #106 : 17.11.10 - klo:21:15 »\nMeille annettiin kuukausi aikaa lukea vapaavalintainen kirja ja valitsin Linnunrata nimisen kirjan, jossa on kaikki kirjat ööhhh.. Linnunrata-sarjasta (Jonka eka osa on Linnunradan käsikirja liftareilla). Olen lukennut sivulle 350, kirjassa on 800 sivua ja huomiseksi pitäisi lukea. En halua lukea tätä kirjaa.\nJos kukaan muu onl ukenut tätä, niin onko minulla väärä mielenlaatu tai jotain, koska mielestäni nämä kirjat ovat äärimmäisen tylsää luettavaa. Ei ole minkäänlaista juonta, kaikki on täysin sattumanvaraista ja tässä kaikesta tehdään niin isoa juttu ja selitetään kaikesta niin kauan, että tylsistyy.\nJos joku muu on vaivautunut lukemaan nämä kirjat, niin voisi kertoa, olenko väärä ihminen tämmöisiin kirjoihin, vaiko ovatko nämä kirjat paskaa.\n« Vastaus #107 : 17.11.10 - klo:23:22 »\nSiis miksi meinaat lukea kaikki viisi kirjaa, jos teidän piti lukea vain yksi kirja?\nIte oon lukenut Linnunradan käsikirja liftareille ja Maailmanlopun ravintola. Tarkoitus on ollut lukea loputkin, mutta aika ei riitä.\nEn kyllä yhtään ihmettele jos et ole pitänyt, koska ei tämä kirjasarja ihan kaikille avaudu. Itse pidin nimenomaan kirjojen kirjoitustyylistä, joka on tahallaan mahdollisimman monimutkaisesti, pitkäveteisesti, kirjakieltä käyttäen ja todella pitkästi kirjoitettu, koska se on osa sitä kirjasarjan oudon loistavaa sivistynyttä huumoria.\n« Viimeksi muokattu: 17.11.10 - klo:23:23 kirjoittanut tsaari »\n« Vastaus #108 : 18.11.10 - klo:01:38 »\nLainaus käyttäjältä: fazerin sininen - 17.11.10 - klo:21:15\nEivät todellakaan ole paskaa.\nLienee parasta scifikirjallisuutta, tai ainakin parasta scifiparodiaa. Pari osaa hieman laahaa ja ensimmäinen kirja lienee paras. (En ole vielä kerinnyt lukea alkuperäisen sarjan viimeistä, enkä tuota uutta Eoin Colferin valmiiksi kirjoittamaa kirjaa.) Kuitenkin arvostettu ja omasta mielestäni mainio "trilogia", joskin vaatii tietyn mielentilan että voin siitä nauttia. Tiedä sitten johtuuko suomennoksesta, vai oliko Douglas Adams parempi tarinankertoja kuin kirjailija.\n« Vastaus #109 : 18.11.10 - klo:02:34 »\nItse en ole lukenut kuin ensimmäisen osan, mutta tarkoituksena olisi lukea loputkin. Oli tarina sitten mitä vaan, niin nimenomaan kertomistyyli ja jokaiseen sanarakenteeseen sisäänrakennettu vitsin poikanen luo kirjasta loistavan. Nautin.\n« Vastaus #110 : 18.11.10 - klo:10:07 »\nKaksi ensimmäistä osaa ovat aivan loistavaa kamaa, varmaan hauskimpia kirjoja joita olen koskaan lukenut. Kolmas jäi kesken joskus aikoinaan (useita vuosia sitten), enkä ole jaksanut aloittaa uudestaan. Enpä tiedä, jotenkin meno latistui ja ei enää maittanut niin paljon. Pitäisi varmaan joskus aloittaa koko trilogia alusta ja lukea kaikki läpi.\n« Vastaus #111 : 18.11.10 - klo:14:03 »\nSe ensimmäinen osa on kyllä loistavaa tekstiä. Kakkosessa alkaa kyllä puhti loppua loppua kohden, eivätkä ne pelkät irtoläpät kyllä jaksa kantaa enää koko kirjaa vaan siihen kaipaisi edes jotain järkevän juonen tapaista. Kolmosta yritin joskus aloitella, mutta siinä alkoi saman tien häiritsemään samat seikat, mitkä vituttivat kakkosen loppupuolella.\nRibyn munkkimiittaaja <3\n« Vastaus #112 : 21.11.10 - klo:15:43 »\nLainaus käyttäjältä: Tzibo - 03.08.10 - klo:01:13\nAutoSummarize-kirjasta, jonka on, öh, koonnut Jason Huff.\nMenis ihan täydestä modernina runoutena.\nOn the Trail: A Outdoor Book for Girls\n=Camp Cooking. Camp Packs.=Camp Packs=\nAnd if it makes you happy, then keep on clapping.\n« Vastaus #113 : 22.08.11 - klo:23:56 »\nTuomas Kyrön Mielensäpahoittaja vaikuttaa erittäin hyvältä kirjalta. Olen lukenut puolet kirjasta, mutta ihan hauskasti kirja paneutuu ammattivalittavien vanhusten mieleen ja hieman naureskelee heille. Suosittelen lämmöllä.\n« Vastaus #114 : 23.08.11 - klo:00:25 »\nNiin juu, tällainenkin ketju oli olemassa.\nLuin Kärpästen Herran. Ahdasmielinen lukija varmaan pitäisi teosta hieman tylsänä yläastetasoisen raapustuksena, mutta edes minä en voinut olla huomaamatta jatkuvia yhteiskunta-allegorioita. Länsimaisen kirjallisuuden klassikko, syystäkin.\n« Vastaus #115 : 23.08.11 - klo:08:45 »\nKirjoitin lukiossa kirja-arvostelun Kärpästen herrasta. Vertasin siinä niitä kahta johtajatyyppiä totalitarismiin ja demokratiaan tms. (saattoi olla myös tarkemmin esim. NL ja USA, en muista enää). Opettaja kirjoitti arvostelun loppuun "Muistathan merkitä kirjan ulkopuoliset lähteet". Kysyin asiasta ja syynä oli edellämainittu vertaus. What the hell? Eikö tuommosta tulkintaa voi itse osata tehdä?\n« Vastaus #116 : 23.08.11 - klo:11:49 »\nYläasteella piti valita luettava kirja annetuista vaihtoehdoista. Jokaisen kirjan alusta luettiin pätkä jonka perusteella sitten kirja valittiin. Kärpästen herra oli yksi vaihtoehto, ja kaverin kanssa olimme ihan pähkinöinä että tuohan on ihan kuin Lost.\nPetyimme. En jaksanut edes lukea loppuun asti. Kieltämättä oli vähän epäkypsä asenne tuo, että kun se ei sitä ollut mitä luuli niin se on huono. En tiedä, ehkä tykkäisinkin siitä jos nyt lukisin.\n« Vastaus #117 : 27.08.11 - klo:01:49 »\nInnostuin taas lukemisesta ja kirjoittamisesta. Nuorempanahan luin aika ahkerasti ja raapustin omiakin tarinoita. Vuosien kuluessa laiskistuin lukemisen suhteen, vaikka jatkoinkin sitä passiivisesti, ja omien tekstien tuottaminen jäi lähes kokonaan pois. Ehkä tämä on uusi alku tai jotain, piristävää joka tapauksessa. "Lukukausia" on kyllä ollut aiemminkin, mutta tuo kirjoittamisesta innostuminen on huomattavasti harvinaisempi ilmiö.\nJuuri tuossa muutama tunti sitten sain luettua Jeanne DuPraun kirjoittaman City of Emberin. Opusta ei ole suomennettu joten en uskonut sitä kirjastosta löytäväni, niinpä turvaudun nettikauppoihin. Paketin tulossa kesti oma aikansa, mutta onneksi odotus palkittiin. Kun aloitin torstai-iltana lukemaan kirjaa, en olisi uskonut saavani sitä päätökseen jo seuraavan päivän aikana. Olipahan taas mukaansatempaava kertomus, ei tule heti mieleen edellistä näin nopealukuista kirjaa. Mysteeriä ja seikkailua loistavasti yhdistelevä tarina imaisi mukaansa ja piti otteessaan jopa kovemmin kuin olin odottanut.\nOlin nähnyt teokseen perustuvan leffan ensin ja pidin siitä huomattavasti enemmän kuin useimmat muut sen nähneet (ainakin mitä imdb:en, metacriticiin ynnä muihin sivustoihin on luottaminen), joten päätin tutustua myös alkuperäistuotokseen. Positiivisesti eroavaisuuksia kirjan ja elokuvan välillä oli jonkin verran, joten tarina ei ollut aivan niin ennestään tuttu kuin olin odottanut. En täten myöskään nähnyt päässäni elokuvaa, vaan pääasiassa oman mielikuvitukseni tuottamia kuvia.\nPidin kovasti. Huomionarvoista on, että kirjan vasta aivan viimeisillä sivuilla paljastuva juttu heitetään leffassa katsojan naamalle jo ensisekunneilla. Eikä tässä edes kaikki, vaan näkemäni leffan (ja myös kirjan!) esittelytekstit erinäisillä nettisivuilla sun muilla myös paljastavat tämän kuin se olisi osa alkuasetelmaa, vaikka varsinaisessa kirjassa se tosiaan varmistetaan vasta aivan lopussa. Todella outoa ja hölmöä. Harmillista on myös se, että elokuva on tuotu Suomeen ja lokalisoitu, mutta kirjan suhteen ei samaa ole viitsitty tehdä. Kaikki, varsinkaan lapset ja nuoret joille kirja on ensisijaisesti suunnattu, eivät kuitenkaan englantia osaa ja jäävät siksi paitsi näin siististä kertomuksesta.\nOmistamani painoksen lopussa oli muuten näytteenä kakkoskirjan ensimmäinen luku, mitä pidin vähän omituisena. Tarina oli jo tullut päätökseen, mutta sitten seuraavalla sivulla eteen heitetäänkin "Haluatko tietää miten juttu jatkuu? Lue tästä jatko-osan ensimmäinen luku ja ota selvää!!" Noh, eipä tuolla pahemmin väliä, mielestäni vaan aika turha lisäys.\nKirjasarja käsittää siis neljä osaa, ja nuo kolme muuta lähtenevät tilaukseen tässä lähiaikoina, jos pihiydeltäni viitsin laittaa yhtään enempää rahaa menemään.\n« Vastaus #118 : 27.08.11 - klo:09:53 »\nIhan mielenkiinnosta, mistä tilasit? Itse suosin Book Depositorya.\n« Vastaus #119 : 27.08.11 - klo:09:59 »\nLainaus käyttäjältä: Tapza - 27.08.11 - klo:01:49\nHyvä artikkeli, mutta voisit myös hieman pohjustaa juonta ja ideaa sivistymättömille. Saat nyt 4½/5. Muistathan myös lihapullanpyöritystalkoot maanantaina!\n« Vastaus #120 : 27.08.11 - klo:18:35 »\nTilasin Bookplussasta kun sattui sieltä löytymään, pokkari tosin. Linkittämästäsi paikasta olisi näköjään saanut kovakantisen version samaan hintaan koska postikuluja ei ole, mutta oh well. Taidan pistää jatkossa tulemaan tuolta.\nJa jos joku sattui kiinnostumaan, niin voisihan sitä juonta ja ideaa sitten pohjustaa. Eli sijoittuu Ember-nimiseen kaupunkiin, joka on kauttaaltaan valaistu ja keskellä pimeyttä. Kouluissa opetetaan, että kaupunki on ainoa valoisa paikka muuten pimeässä maailmassa. Ruokavarannot ja muut resurssit alkavat kuitenkin käydä vähiin ja valoja ylläpitävästä generaattorista alkaa loppua virta, mikä ilmenee äkkinäisinä sähkökatkoksina. Päähenkilöiden virkaa toimittavat kaksi 12-vuotiasta nulikkaa (kirjan maailmassa heidät tosin mielletään miltei aikuisiksi, sillä lapset valmistuvat koulusta ja aloittavat työnteon juuri 12 vuoden iässä), jotka alkavat tutkia keinoja, joilla kaupunki voitaisiin pelastaa. Ehkä Emberistä on ulospääsy, ehkä on sittenkin olemassa myös muita kaupunkeja...\nTosiaan jos kirja kiinnostaa, niin suosittelen välttämään kaikkien esittelytekstien (mm. Wikipediassa ja erinäisissä nettikaupoissa) lukemista, sillä ne jostain käsittämättömästä syystä spoilaavat kirjan loppua. Johtuneeko opukseen perustuvasta elokuvasta (joka muuten on myös ihan hyvä) jossa tämä mainittu asia tosiaan kerrotaan jo ensisekuntien aikana.\nTässä vielä linkki sivulle josta kirjan voi tilata, mesta on siis tuo Luistiksen linkkaama. Tuossa esittelytekstissä ei myöskään ole spoilereita, eli lukukokemus lienee parsa jos vain pistää tuolta tulemaan eikä haali lisäinfoa miltään muilta sivuilta.\n« Viimeksi muokattu: 27.08.11 - klo:18:40 kirjoittanut Tapza »\n« Vastaus #121 : 14.09.11 - klo:00:07 »\nCatch-22: mustaa huumoria, filosofiaa, sotaa, juonittelua, ja kaikkea mahdollista. Jollain pirulla niistä on saatu aikaan järkevä kokonaisuus. Ajassakin poukkoillaan edestakaisin, mutta kertaakaan en tuntenut olevani hukassa. Ehkä paras kirja ikinä.\n« Vastaus #122 : 14.09.11 - klo:02:10 »\nMitä Gaimanilta tulisi lukea, kun Tähtosumua ja Neverwhere on luettuna? Mitkä ovat ne helmet, jotka kaikkien pitäisi lukea saman tien? Tähän astisen perusteella minulla on sellainen olo, että voisin kahlata vaikka herran koko tuotannon läpi, mutta kirkkaimpien helmien lukeminen nyt ainakin on pakollista.\nKahden ensimmäisen lukemani Gaimanin kirjan perusteella kuvailisin hänen tuotantoaan sanoin "satuja aikuisille". Tykkään. Tarpeeksi lähellä lastensatuja (joista parhaissa on aina piilotettuna myös jotain sisältöä vanhemmille lukijoille), mutta tarpeeksi kaukana puhtaasta fantasiakirjallisuudesta.\nJa joo, olisin voinut googlettaa Gaimanin kirkkaimmat helmet, mutta a) haluan herättää keskustelua b) haluan tietää, josko jonkun mielestä Gaimanilla on jokin helmi, joka on myyntiensä ja muun julkisuutensa suhteen jäänyt muun tuotannon varjoon.\n« Vastaus #123 : 15.09.11 - klo:18:47 »\n^Hyviä enteitä ja Sandmanejä jos löydät.\nJa Unohdetut jumalat oli kans ihan jepa.\n« Vastaus #124 : 15.09.11 - klo:23:47 »\nLainasin jo Hämähäkkijumalan.\nTavallaan mitkään sarjakuvat ei jaksaisi kiinnostaa. Onko Sandmanin tarinoita saatavilla ihan romaanina?\n« Vastaus #125 : 16.09.11 - klo:19:07 »\n« Vastaus #126 : 10.10.12 - klo:01:31 »\nJos joku omistaa e-kirjan ja englanti taipuu, kannattaa miettiä tällaista ostosta:\nHumble Indie Bundlen tekijöiltä siis kirjamyynti ekaa kertaa. Toimii samalla periaatteella kuin peli- Humble Bundlet: maksa mitä haluat.\n« Vastaus #127 : 28.11.12 - klo:11:33 »\nOlen viime aikoina sivistänyt itseäni lukemalla Orwellin Nineteen-Eighty-Fourin ja Animal Farmin. Pidin molemmista, mutta ensin mainittu oli ainakin alkuperäiskielellä melko raskasta ja hidasta luettavaa. Välillä tuntui kuin olisi lukenut jotain non-fiction-teosta, mikä varmaan johtui suurimmaksi osaksi tiettyjen osioiden ("The Theory and Practice of Oligarchical Collectivism") kirjoitustyylistä. Mielenkiintoistahan kirjan sisältö joka tapauksessa oli ja kuvaus synkästä, totalitaristisesta yhteiskunnasta oikeasti aivan helvetin pelottava, kyseessä kun ei todellakaan ole mikään tuulesta temmattu visio. Juoni sinällään ei ollut tavattoman koukuttava, ja kirjan lukeminen kesti ainakin minulla aivan tajuttoman kauan, mutta kokonaisuutena kyseessä on silti yksi vaikuttavimmista lukukokemuksistani pitkiin aikoihin, ehkä jopa koskaan. Olen melko varma, että tulen palaamaan teoksen pariin vielä tulevaisuudessa.\nAnimal Farm olikin sitten varsin kevyt ja helppolukuinen, mutta silti lähes samoissa määrin ajatuksia herättävä. Allegoriat olivat hauskoja, vaikken rehellisyyden nimissä kaikkia niitä tajunnutkaan, mikä selittynee heikohkolla historian tuntemuksellani. Harvinaisen pisteliästä ja tehokasta satiiria joka tapauksessa, varsinkin loppu teki vaikutuksen.\nAiemmin syksyllä lukaisin myös Neil Gaimanin (jonka tuotanto on näemmä ollut tässäkin ketjussa puheenaiheena) kirjoittaman Coralinen, josta olin aiemmin nähnyt leffaversion. Kyseessähän on siis sangen tummasävyinen, hieman Liisa Ihmemaassa-tyyppinen satu, jossa on hieman samaa vibaa kuin lajityypin vanhoissa klassikoissa (esim. Grimmin veljesten tuotanto). Jännittävämpi, pelottavampi ja ennen kaikkea mielikuvituksellisempi kuin monet aikuisille suunnatut kauhukertomukset, joita olen lukenut. Suosittelen lukemaan ja leffakin kannattaa tsiigata, on etenkin visuaalisesti sangen herkullinen.\n« Viimeksi muokattu: 28.11.12 - klo:12:29 kirjoittanut Tapza »\n« Vastaus #128 : 31.01.13 - klo:22:38 »\nVähän off the topic: Bookdepository.co.uk lähetti Hyrule Historiani toissapäivänä ilmaisella kuljetuksella ja se saapui jo tänään postilootaani. I'm impressed.\n« Vastaus #129 : 31.01.13 - klo:23:07 »\nOma kollektors edisööni kyseisestä opuksesta saapuu näillä näkymin vasta maaliskuussa no, kaipa hyvää kannattaa odottaa.\n« Vastaus #130 : 31.01.13 - klo:23:53 »\nAnteeksi, mutta mistä hitosta sä sen sait ittelles kähmittyä? :0\n« Vastaus #131 : 01.02.13 - klo:12:24 »\nItse en jaksanut kirjasta edes välittää, mutta nyt kaveri olikin tilannut postien vuoksi kaksin kappalein teosta niin saan omani omakustannehintaan *_*\n« Vastaus #132 : 01.02.13 - klo:13:47 »\nKaverisi on hyvä kaveri.\n« Vastaus #133 : 01.02.13 - klo:14:43 »\nLainaus käyttäjältä: coconuut - 31.01.13 - klo:23:53\nAmazonista pistin tilaukseen suurin piirtein heti kun tieto kyseisestä painoksesta tuli.\n« Vastaus #134 : 01.02.13 - klo:21:51 »\n« Vastaus #135 : 01.02.13 - klo:23:15 »\nVajaa 40 € postikuluineen.\n« Vastaus #136 : 06.06.14 - klo:20:12 »\nOlen viime aikoina löytänyt Jim Butcherin Dresden Files- sarjan. Sarja on loistava Dekkarin, Noirin ja Urbaanifantasian yhdistelmä, ja sen genretietoinen hirtehishuumori, ja mitä uskomattomimmat älynväläykset ja sanataituruus ovat mitä nautittavinta luettavaa. Hahmot ovat mielenkiintoisia, ja usein myös mieleenpainuvia.\nAloitin myös ekan Harry Potterin lukemisen uudestaan. Ajattelin lukea kaikki seitsemän, ja kirjoitaa kokemuksesta jonkinlaisen blogin. Kuulostaako miten kuolleena syntyneltä idealta?\n« Vastaus #137 : 23.07.15 - klo:16:33 »\nViime aikoina olen lukenut jonkin verran, koska lukeminen on kivaa ja kehittävää. Lisäksi siitä on hyötyä, kun työskentelee alalla, jossa pääasiallinen toimenkuva on tekstin tuottaminen. Jos joku muukin harrastaa lukemista, tämän postauksen saa mieltää luetteloksi kirjavinkeistä.\nLuen enimmäkseen englanniksi, koska englanninkielistä kirjallisuutta on enemmän kuin suomenkielistä. Koska kuitenkin kirjoitan suomeksi, olen yrittänyt uppoutua myös suomenkielisiin kirjoihin. Loppukeväästä kahlasin läpi Mika Waltarin kirjoittamat Komisario Palmut. Oikein viihdyttäviä ja hyvin kirjoitettuja dekkareita. Luin myös Jaana Kaparin kirjoittaman Pollomuhkun ja posityyhtysen, jossa avataan Harry Pottereiden kääntämisprosessia. Erittäin mielenkiintoinen ja nopealukuinen kirja, jota suosittelen etenkin kääntämisestä kiinnostuneille.\nNeil Gaiman on kirjailija, jonka tuotanto on kiinnostanut minua kauan, mutta jolta olin aiemmin lukenut vain Coralinen. Muutama kuukausi sitten tartuin The Ocean at the End of the Laneen, josta pidin kovasti. Suosittelen, mikäli unenomainen fantasia kiinnostaa. Teos on mielenkiintoinen esimerkki aikuisille suunnatusta kirjasta, joka on kuvattu lapsen näkökulmasta.\nTällä hetkellä luen Stardustia. Neverwhere, American Gods, The Graveyard Book ja Anansi Boys ovat lukulistalla. Pidän Gaimanin tarinoista, koska ne eivät ole perinteistä fantasiaa, vaan ennemminkin tummasävyisiä satuja. Lisäksi ne ovat huimaavan mielikuvituksellisia ja hyvin kirjoitettuja.\nStardustin jälkeen yritän luultavasti lukea taas jotain suomenkielistä. Todennäköisin vaihtoehto on kirjastosta lainaamani Waltarin Suuri illusioni. Jossain vaiheessa täytyy myös jatkaa A Song of Ice and Firea.\nSiskoni osti jokin aika sitten Kobo H20 Aura -lukulaitteen. Olen itsekin miettinyt sellaisen hankkimista. Olisi kätevämpi kantaa mukana kuin kasa paperikirjoja, eikä lukeminenkaan ole samalla tavalla silmiä rasittavaa kuin tietokoneen tai älykännyn näytöltä. Harmi, että Suomessa e-kirjat eivät ole lyöneet läpi, joten joudun tutkimaan enimmäkseen vieraiden ulkomaalaisten nettikauppojen tarjontaa.\n« Vastaus #138 : 23.07.15 - klo:18:31 »\nLainaus käyttäjältä: Tapza - 23.07.15 - klo:16:33\nTodennäköisin vaihtoehto on kirjastosta lainaamani Waltarin Suuri illusioni.\nMun mielestä tää on superpaska, luin tän joskus lukiossa, mutten toisaalta ymmärrä fiktiokirjallisuudesta mitään joten antaa palaa. Olen jo vähän menettänyt toivoni siihen, että joskus innostuisin kirjallisuudesta kunnolla. Faktakirjoista, kuten elämäkerroista, tykkään kyllä tosi paljon.\n« Vastaus #139 : 23.07.15 - klo:20:16 »\nMulla taas elämäkerrat ovat se kirjallisuuden laji, johon en ole jaksanut perehtyä. En ole varma missä vika on, koska tykkään lukea ja toisaalta tykkään mm. katsoa dokumentteja. Lisäksi luen esim. Aku Ankoissa toisinaan esiintyvät tarinoiden taustoitukset ym. kommentit, ja pidän niitä usein varsinaisia tarinoita kiinnostavimpana.\nPitäisi varmaan vaan löytää joku kiinnostava aihe/henkilö ja ruveta lukemaan, vaikka ajatus ei aluksi tuntuisikaan houkuttelevalta. Juice Leskisestä kertovaa Risaista elämää olen miettinyt.\n« Vastaus #140 : 23.07.15 - klo:20:45 »\nMulla itse asiassa on toi Risainen elämä. Kiitos kun muistutit, voisin korkata.\n« Vastaus #141 : 29.07.15 - klo:18:56 »\nStardust oli aivan ihana kirja. Se on kuin kirjan mittaiseksi kasvanut vanhan ajan satu, ajoittain synkkä ja väkivaltainen, mutta silti kauttaaltaan taianomainen.\nKirja on varsin lyhyt, eikä se tulvi sivujuonia tai taustoitusta, mikä on ilmeisesti häirinnyt monia. Minusta Stardust on juuri sopivan mittainen. Siinä on monia asioita, joita voisi syventää ja joista voisi kirjoittaa vaikka oman kirjansa, mutta en jäänyt kaipaamaan tarinaan lisää sisältöä. Sen sijaan ottaisin mielelläni vastaan toisen samaan maailmaan sijoittuvan kertomuksen. Vaikka Gaiman on ottanut runsaasti vaikutteita vanhoista saduista, eivät hänen luomansa hahmot ja tapahtumapaikat suinkaan tunnu hengettömiltä jäljitelmiltä.\nTarina on valloittava ja etenee vaivattomasti hiukan hitaan alun jälkeen. Gaimanin teksti on kaunista, maalailevaa ja satumaista. Se on myös välillä hyvin hauskaa.\nThere was a dim glow from the middle of the hazel thicket, as if a tiny cloud of stars were glimmering there.\nAnd then there was a voice, a high, clear female voice, which said "Ow," and then, very quietly, it said "fuck," and then it said "Ow," once more.\nKirja julkaistiin alun perin Charles Vessin kuvittamana, ja juuri tämän version itsekin luin. Suosittelen tätä kaikille, sillä Vessin upeat maalaukset tehostavat tarinaa merkittävästi. Kokonaisuus on todella kuin perinteinen, kuvitettu satukirja.\nJos siis muillekin kuin lapsille suunnatut sadut kiinnostavat, tämä on nappivalinta. Suosittelen myös lukemaan tekstin, jossa Gaiman valaisee Stardustin taustoja.\nLainaus käyttäjältä: Neil Gaiman\nJRR Tolkien said, in a robust and fusty analogy, that fairytales were like the furniture in the nursery - it was not that the furniture had originally been made for children: it had once been for adults and was consigned to the nursery only when the adults grew tired of it and it became unfashionable.\nWhen I was growing up, I wanted to read something that was unapologetically a fairytale, and just as unapologetically for adults.\nOlisipa tällaisia tarinoita enemmän.\n« Vastaus #142 : 29.07.15 - klo:22:20 »\nStar Dust oli kyllä tosi hyvä kirja, kun sen jokusen vuosi sitten luin. Itse luin ikävä kyllä kuvittamattoman version, mutta nautin silti suuresti.\n« Vastaus #143 : 08.08.15 - klo:12:09 »\nOho. Tiesin kyllä, että Tolkien on ottanut Kalevalasta paljon vaikutteita, ja että mm. Silmarillionissa mainittu Túrin Turambarin tarina on lähes suora kopio Kullervon kertomuksesta, mutta tämä on aivan uutta infoa.\n« Vastaus #144 : 24.02.16 - klo:15:03 »\nMitäpä sitä muutakaan kipeänä tekisi kuin kirjoittaisi tekstiseinän jonkun vauvafoorumin kuolleeseen ketjuun.\nLuin Dalton Trumbon kirjoittaman Johnny Got His Gunin, joka näemmä on suomennettu nimellä "Sotilaspoika". Tarina on lämminhenkinen kertomus nuoresta jannusta, joka menettää sodassa kätensä, jalkansa, kuulonsa, näkönsä, hajuaistinsa ja puhekykynsä. Kirja koostuu ajatuksista ja flashbackeista, joita päähenkilö käy läpi maatessaan sairaalassa. Sodanvastainen sanoma menee perille.\nI can't. I can't stand it. Scream. Move. Shake something. Make a noise any noise. I can't stand it. Oh no no no.\nPlease I can't. Please no. Somebody come. Help me. I can't lie here forever like this until maybe years from now I die. 1 can't. Nobody can. It isn't possible.\nI can't breathe but I'm breathing. I'm so scared I can't think but I'm thinking. Oh please please no. No no. It isn't me. Help me. It can't be me. Not me. No no no.\nOh please oh oh please. No no no please no. Please.\nOn aika nihkeää kuvitella itsensä tarinan kuvailemaan tilanteeseen. Mitään ei voi tehdä ja kaikenlainen kosketus muuhun maailmaan on kadonnut. Pystyin sentään irrottamaan itseni kirjan tapahtumista niin hyvin, ettei lukemisesta tullut ihan saatanan ahdistavaa. Olin kiinnostunut kirjan sisällöstä ja halusin jatkaa lukemista, mutta aina välillä tulin miettineeksi, että haluanko lukea enempää. Teksti on todella väkevää. Ajoittainen välimerkkien puute on kiinnostava tehokeino, joka tukee tajunnanvirtamaista tyyliä.\nLopussa kirja ryhtyy mielestäni turhan paasaavaksi, kun ottaa huomioon, ettei kyseessä ole argumentoiva essee vaan fiktiivinen teos. Sanoma on kuitenkin tullut jo aiemmin perille, enkä oikein pitänyt siitä, miten kirjailija alkoi häiritsevän selvästi tuomaan omia ajatuksiaan julki päähenkilön suulla. Ymmärrän kuitenkin, että kirjailijaa on varmaan vituttanut sota aika suuresti ja arvostan sitä, kuinka rohkean sodanvastaista teksti on. Jos isäm maalliset puheet kunniasta ynnä muusta vastaavasta joskus kyllästyttävät, niin tässä on niille hyvää vastapainoa.\nThat stood to reason. Life is awfully important so if you've given it away you'd ought to think with all your mind in the last moments of your life about the thing you traded it for. So did all those kids die thinking of democracy and freedom and liberty and honor and the safety of the home and the stars and stripes forever?\nKirjasta on tehty myös elokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti kirjailija itse. Leffa on ihan hyvä, mutta ei mielestäni yhtä tehokas tai ahdistava kuin kirja. Kokonaisuus tuntuu painajaismaisen sijaan unenomaiselta. Diggaan kuitenkin joistain kohtauksista aika paljon, etenkin lopusta, ja arvostan myös sitä, että sanoma tuodaan huomattavasti kirjaa hienovaraisemmin esille.\nNiin joo, joku Metallica-niminen bändi on myös tehnyt samasta aiheesta biisin, joka taisi alkaa O-kirjaimella. Ehkä sitäkin voisi suositella.\nThere's nothing noble in death. What's noble about lying in the ground and rotting. What's noble about never seeing the sunshine again? What's noble about having your legs and arms blown off? What's noble about being an idiot? What's noble about being blind and deaf and dumb? What's noble about being dead. Because when you're dead mister it's all over. It's the end. You're less than a dog less than a rat less than a bee or an ant less than a white maggot crawling around on a dungheap. You're dead mister and you died for nothing.\n« Vastaus #145 : 25.02.16 - klo:10:30 »\nIhan mielenkiintosen kuulonen kirja. Voi olla kyl turhan raskas omaan makuun että tuskin tulee mstään lainattua. Mut jännä huomata että näköjään sitä saa kirjan kirjotettua vaikka ja mistä\n« Vastaus #146 : 16.10.16 - klo:23:19 »\nLokakuussa on kiva harrastaa jänskiä asioita myös kirjallisuuden puolella.\nSain juuri luettua loppuun Ystävät hämärän jälkeen eli Låt den rätte komma in. Se on ruotsalainen vampyyrikertomus edelliseltä vuosikymmeneltä. Kirjan pohjalta on tehty samanniminen leffa, jonka pohjalta amerikkalaiset tekivät välittömästi oman versionsa. Ruotsalaisen elokuvan olen nähnyt kokonaan, amerikkalaisen vain puoliksi. Pidin ensin mainitusta aikoinani hyvin paljon, mutta pakko myöntää, että kirjan kertoma tarina on vielä tehokkaampi.\nMolemmista elokuvaversioista on jätetty pois paitsi useita sivujuonia, myös monia todella rajuja kohtauksia. Tämä on ymmärrettävää, mutta toisaalta jotkut näistä pois jätetyistä asioista ovat temaattisesti hyvin kiinnostavia ja ajatuksia herättäviä. Elokuva tuntuu silotellulta ja yksinkertaistetulta kirjan rinnalla, melkein kuin jonkinlaiselta koko perheen painokselta.\nJotkut kirjan sivujuonet tuntuvat tosin isossa mittakaavassa hiukan merkityksettömiltä. Hahmot ovat toki kiinnostavia, mutta muutaman kohdalla jäin miettimään, mikä heidän funktionsa tarinassa oikeastaan oli. Toisaalta yksikään sivu ei ole tylsää luettavaa. Kun meno yltyy hektiseksi, myös lukutahti saavuttaa sangen hurjan nopeuden. Yllätyin toistuvasti huomatessani, kuinka monta sivua olin ehtinyt kääntää vain lyhyeksi lukuhetkeksi tarkoitetun session aikana.\nKieli ei ole täydellistä, ja siinä on joitain toistuvia häiritseviä piirteitä, mutta nämä ongelmat saattavat olla yksinomaan tai osittain suomenkielisen käännöksen syntejä. Tarina on joka tapauksessa niin hyvä, että tällaiset seikat on helppo joko unohtaa tai antaa anteeksi. Toinen mainittava ongelma on kirjan lopetus, joka tuntuu hiukan hätäiseltä, vaikka onkin teoriassa tyydyttävä. Toisaalta viimeisen lauseen luettuani ajattelin myös, että olisin lukenut mielelläni lisääkin. Tämä voitaneen laskea ansioksi.\nVaikka lukeminen onkin homojen hommaa, niin suosittelen tätä painotuotetta, mikäli kauhu genrenä yhtään kiinnostaa. Tai vaikkei kiinnostaisikaan. Tarina on nimittäin täynnä aineksia, jotka ovat voitokkaita lajityyppimieltymyksistä riippumatta: hampaattomia lapsiprostituoituja, julkisesti runkkaavia pedofiilejä, kastraatiota, elävältä palamista, sekä eläinten että ihmisen niskojen katkomista, sisäelinten murskaamista paljain käsin, eläviä kuolleita joilla on jatkuva stondis ja kuvailuja siitä, kuinka sormi tunkeutuu korvan kautta pään sisään voimalla, joka murskaa korvakäytävän luut.\n« Vastaus #147 : 02.06.17 - klo:14:03 »\nSain luettua loppuun Stieg Larssonin Miehet jotka vihaavat naisia. Luin viimeisen kolmanneksen puolen Raamatun paksuisesta kirjasta yhdessä illassa, kun kirja meni turbovaihteelle puolivälin paikkeilla. Tykkäsin kovasti, 5/5 - luen varmasti loputkin Millenium-trilogiasta.\nKiinnostaisi vähän katsoa millainen elokuva tästä tehtiin, mutta toisaalta epäilyttää että onko leffaa pehmitetty paljonkin kun kirjassa on aika rujoja raiskauksia ja murhia.\n« Vastaus #148 : 02.06.17 - klo:15:34 »\nTuo on kyllä oikein hyvä kirja; lukaisin itsekin koko trilogian jokunen vuosi sitten mökkiluettavana. Ensimmäinen osa on selkeästi paras ja on mukavaa, että se toimii itsenäisenä tarinanakin. Varsin yksinkertainen rikostrilleriplotti sisältää sen verran koukkuja, että mielenkiinto säilyy. Onnistuneiden hahmojen yksityiselämääkin on tuputettu juuri sopivan verran mukaan, joskin Lisbethin hahmo mielestäni kärsi vähän siitä, että tämän omnipotentit kyvyt menevät vähän väliä uskottavuuden yli. Tarpeettomat jatko-osat menevät mielestäni vähän liikaa tälle fantasialinjalle hahmoineen ja tapahtumineen, mutta en kadu niiden lukemista.\nMuistaakseni kumpikin elokuvaversio selvisi sen kummemmalta pehmittelyltä. Samaten muistelen kummankin filmatisoinnin olleen jopa ihan pätevä, vaikka ruotsalainen olikin vähemmän yllättäen enemmän mieleeni.\n« Vastaus #149 : 02.06.17 - klo:15:53 »\nRuotsalaisesta versiostahan on myös pidempi, televisioon tehty versio, joka koostuu kahdesta 1,5 tunnin jaksosta. Löytyi ainakin joskus Netflixistä. Olen itse nähnyt vain teatteriversion, joka on puolisen tuntia lyhyempi. Se oli muistaakseni ihan hyvä, mutta odotuksiin nähden pieni pettymys. Jenkkiversiota en ole katsonut, mutta voisin kyllä jossain vaiheessa. Samaten kirjat pitäisi lukea, mutta listalla on tällä hetkellä niin monta muutakin kiinnostavaa opusta, että saa nähdä missä vaiheessa kerkeän näihin uppoutua.


44 m² Tehtaantie 16 B, 37800 Akaa Rivitalo Kaksio myynnissä - Oikotie 15717261\nMyytävät asunnot Akaa Toijala Tehtaantie 16 B, 37800 Akaa\n88 000 €44 m²\nTehtaantie 16 B, Toijala, Akaa2h, k, s, terassi\nHyvien liikenneyhteyksien varrelta vapautumassa rivitalon päätyasunto.\nTyylikkäästi uusittu saunallinen läpitalon kompakti kaksio.\nValoisassa asunnossa keittiötila yhdistyy sulavasti olohuoneeseen josta käynti omalle vehreälle takapihalle. Makuuhuoneen reilut kaappitilat ja ikkunallinen sauna lisäävät asumismukavuutta. Todella rauhallinen sijainti yhtiön päädyssä.\nOmatonttinen yhtiö ja edullinen hoitovastike.\nTehtaantie 16 B, 37800 Akaa\nSuihku, suihkuseinä, allaskaappi, peilikaappi, pesukoneliitäntä\nSalaojitus ja sadevesikaivot -97, rakennukset maalattu -14, kattojen korjaus, uudet kattoluukut, syöksyt ja rännit -17. Pihan ja autokatoksen asfaltointi -19.\nPintamateriaalit: Lattiat: laminaatti, kph muovi Seinät: Maali/tapetti\nTapiola 2 kaupunginosa 3 kaupunginosa 1 kaupunginosa 4 kaupunginosa 5 kaupunginosa 6 kaupunginosa Pappila Toijala Kirkkokangas Uittamo Saari Nahkiala Rautala Lentilä Hietanen Pätsiniemi Haihunkoski Riihiniemi Varrasniemi


Raksilassa rävähtää illalla - "Isoin juttu on se, että nautitaan" - Kiekkoareena\nRaksilassa rävähtää illalla - "Isoin juttu on se, että nautitaan"\nJutut – 20.03.2018 klo 13:31 — Kimmo Mäkeläinen\nJussi Rynnäs on erikoisessa paikassa. Porilaisveskarin pitää torjua kasvattajaseuransa Ässät kesälomalle. Kuva: Jukka Rautio/Europhoto\nLasse Kukkonen ja Jari Sailio ovat Kärppien pudotuspelikonkarit. Molemmilla on vyöllään 95 kamppailua kevään ratkaisuvaiheessa.\nKapteeni Kukkonen muistuttaa, että pudotuspelit ovat hienoa aikaa. Merkityksetöntä peliä ei silloin ole.\n- Isoin juttu on se, että nautitaan. Peli on sama, peli ei muutu mihinkään. Pitää osata nauttia tästä ja pelata omilla vahvuuksilla. Se tietty tapa toimia on jokaisen tuonut tähän pisteeseen ja siitä täytyy pitää tiukasti kiinni, Kukkonen sanoo Kärppien kotisivuilla.\nKärpät aloittaa tämän kevään pudotuspeliurakkansa kotikaukalossa. Vastustaja on Porin Ässät, joka on tänä keväänä jo laittanut Rauman Lukon kesälomille.\nOttelusarja antoi Ässille yhden pahan iskun. Kärpissä aikanaan liigauransa korkannut Simon Suoranta loukkaantui, ja isokoisen laitahyökkääjän kausi on todennäköisesti ohi.\nSuorannan paikan Ässien ykkösketjussa ottaa Mikael Saha.\nLoukkaantumiset ovat muutenkin runnelleet Ässiä. Sivussa ovat myös Tuomas Huhtanen, Sami Lähteenmäki, Philip McRae ja Mikko Salmio.\n- Varmasti tulee vauhdikas peli. Siellä on paljon taitoa hyökkäyksessä ja paljon hyviä hyökkääjiä. He voittivat sarjan tuossa ja saivat siitä varmasti paljon itseluottamusta. Siellä on hyvä joukkue vastassa, eli saadaan kova taistelu. Fyysinen peli varmasti myös tulee, ja mikäs sen hienompaa, niin sen pitää ollakin, Kukkonen arvioi.\nOman mausteensa sarjaan tuovat Kärppien ässätaustaiset pelaajat. Porilaisveskari Jussi Rynnäs aloittaa Kärppien maalilla, ja ykköskentässä hyökkäävät patapaitaa urallaan kantaneet Mikael Ruohomaa ja Charles Bertrand sekä puolustaa Shaun Heshka.\n- Tiedetään, että nyt ollaan sen kynnyksellä, että ratkaistaan kuka on kuka. Tietysti se on myös niitä pikkupojan unelmia, että näistä on pienenä tuolla ulkojäillä haaveiltu.\nMaalivahdit: Jussi Rynnäs (Veini Vehviläinen).\n1. kenttä: Julius Junttila-Mikael Ruohomaa-Charles Bertrand, Miika Koivisto-Shaun Heshka.\n2. kenttä: Saku Mäenalanen-Nicklas Lasu-Ville Leskinen, Taneli Ronkainen-Lasse Kukkonen.\n3. kenttä: Kristian Vesalainen-Rasmus Kupari-Otto Karvinen, Teemu Kivihalme-Jani Hakanpää.\n4. kenttä: Jari Sailio-Miska Humaloja-Jyri Junnila, Joona Huttula.\nMaalivahdit: Andreas Bernard (Henri Kiviaho).\n1. kenttä: Ville Korhonen-Jussi Makkonen-Mikael Saha, Niko Peltola-Jere Seppälä.\n2. kenttä: Marco Insam-Jarno Kärki-Jesperi Kotkaniemi, Maksim Matushkin-Juho Tommila.\n3. kenttä: Sakari Salminen-Matti Kuparinen-Antoine Laganiere, Ben Blood-Tommi Taimi.\n4. kenttä: Matias Varttinen-Niklas Appelgren-Matti Lamberg, Kristian Tuohilampi.\nkärpät ässät lasse kukkonen\nRynnäs saa vieläkin kylmiä väreitä vuoden 2006 välieräsarjasta\n”Ne olivat järkyttävän hienoja pelejä”


Kärähtäneet: Piparjuurikala hauesta\nÄiti on tehnyt piparjuurikalaa niin kauan kuin muistan. Kantakodissa kalaan käytettiin ihan tavallista pakasteseitiä, omassa kodissa olen käyttänyt tähän helppoon kalaruokaan pakastekalaa arkena ja tuoretta valkoista kalaa viikonloppuversioihin.\nRaaka-aineeksi valitsin haukea ajatellen sen voittavan pakasteseitin mennen tullen ja pysyen silti kohtuuhintaisena kalana. Ensimmäinen arvaus meni oikein, mutta hinta yllättikin ostoksen tekijän: en ole vähään aikaan ostanut haukea, mutta kitupiikkinä olen pitänyt sen hinta-laatusuhdetta erinomaisena, hintalapputarkkailun perusteella fileen perushinta on pääkaupunkiseudulla ollut 12,90/kg ja usein sitä on saanut 9,90/kg. Nyt hauesta sai kuitenkin kaivaa kuvetta 17,90/kg. Ei vieläkään yhtä kova hinta kuin monella muulla valkoisella kalalla, mutta melkoinen ero lyhyessä ajassa tuohon 9,90/kg hintaan. Ei siitä nyt niin kauan ole kun olen viimeksi haukifileitä kaupassa katsellut!\nMietin, mahtaako kyseessä nyt olla ne kuuluisat kaupan katteet, kysynnän ja tarjonnan laki (vaikuttaa, että hauenkin arvostus olisi taas kasvanut) vai kenties joku kestävän kalatalouden periaatteisiin liittyvä hinnan nousu. WWF:n kalaoppaassa hauelle kuitenkin näytettiin vihreää valoa, joten kyseessä ei pitäisi olla mikään erityisen harvinainen tai uhattu herkku. Tiedä sitten.\nTakaisin kuitenkin reseptiin. Ohjeen juju on yhdistää piparjuuren ja tomaatin voimakkaat maut voin kanssa täyteläiseksi kuorrutteeksi, joka antaa runsaasti makua kalalle. Minun makuuni piparjuurta saa olla oikein kunnolla, niin, että se avaa tukkoiset nenät ;) Jos käytät tuubi- tai muuten säilöttyä piparjuurta, samasta määrästä tulee hieman maltillisempi maku. Lisäkkeenä olen tehnyt yleensä keitettyjä perunoita, kuorrute toimii samalla niiden kastikkeena. Ohjeesta riittää hyvin kolmelle, me söimme kaksin ja jonkin verran jäi vielä yli.\n1 nahaton haukifile (n. 500g)\nn. 200g tomaattipyrettä (tuubillinen tai 3 prk)\nn. 75g voita (tai enemmänkin omantunnon mukaan)\n3 rkl tuoreeltaan raastettua piparjuurta\n1. Ota tarvitsemasi voimäärä huoneenlämpöön pehmenemään.\n2. Nypi haukifileestä ruodot. Mausta file molemmin puolin suolalla ja pippurilla ja aseta uunivuokaan.\n2. Sekoita kuorrutteeseen tarvittavat tomaattipyre, hieman pehmennyt voi, tilli, piparjuuri, sokeri, suola ja pippuri.\n3. Laita uuni lämpiämään 180 asteeseen. Levitä kuorrute kalafileen päälle niin, että se peittää fileen parin sentin kerroksena. Jos kuorrutetta jää yli, se kannattaa lisätä korkeussuuntaan kalan päälle eikä ympärille, koska osa kuorrutteesta karkaa kalan päältä paiston aikana joka tapauksessa.\n4. Paista 180-asteisessa uunissa 20-30 min kalafileen koosta riippuen.\nLähettänyt Heidi - Kärähtäneet klo 11.52


Suomi on keskellä itsenäisyyden ajan pisintä talouskriisiä. Valoa on kuitenkin näkyvissä. Kauppakamarien selvityksen mukaan hyviä yrityselämän uutisia löytyy joka puolelta Suomea. Turun seutu nauttii laivanrakentamisen renessanssista. Ahvenanmaan työttömyysprosentti on 3,4. Lappi vetää aasialaisia turisteja. Helsingin Kalasatamassa käynnistyy Suomen suurin kaupunkirakentamisen hanke. Biotalouteen investoidaan Keski-, Itä- ja Etelä-Suomessa. Uusia kauppakeskuksia kohoaa muun muassa pääkaupunkiseudulle ja Tampereelle. Etelä-Pohjanmaalle (minnepä muuallekaan!) kohoaa Pohjois-Euroopan suurin vuoristorata.\nKauppakamarien tekemän selvityksen mukaan yritykset tekevät merkittäviä investointeja ja palkkaavat uusia työntekijöitä kaikkialla Suomessa.\nKeskuskauppakamarin toimitusjohtaja Risto E. J. Penttilän mukaan yksityisellä sektorilla toimivien yritysten tarjoamat työpaikat luovat uskoa tulevaisuuteen: “Kohti uutta nousua mennään, vaikka tie on vielä pitkään kivinen.” Penttilän viesti poliittisille päättäjille on yksinkertainen: “Yritykset kyllä nostavat Suomen, jos omistaminen, yrittäminen ja työnteko tehdään taas kannattavaksi”.\nBiotuotantoon panostetaan usealla paikkakunnalla\nHyviä yrityksiin liittyviä uutisia löytyy joka puolelta Suomea. Kauppakamarit ovat listanneet omalla alueella tapahtuvia merkittävimpiä investointeja ja hankkeita sekä muita elinkeinoelämään liittyviä hyviä uutisia.\nMoni teollisuusyritys tekee huomattavia investointeja tuotannon laajentamiseen. Varsinkin metsäteollisuudessa tapahtuvat suurhankkeet osoittavat, että alan yritykset ovat pitkään jatkuneen rakennemuutoksen jälkeen onnistuneet kohdentamaan toimintaansa uusiin kannattaviin tuotteisiin. Metsäteollisuuden yritykset panostavat tällä hetkellä merkittävästi mm. bioalan tuotantolaitoksiin.\nKaupan alalla tehdään myös isoja investointeja. Uusia kauppakeskuksia rakennetaan Helsinkiin ja Tampereelle. Helsingin Kalasatamaan nouseva kauppakeskus on Suomen suurin tällä hetkellä käynnissä oleva kaupunkirakennushanke. Tampereen ydinkeskustaan rakennettava kauppakeskus Ratina tulee tarjoamaan liiketilaa yli 150 liikkeelle.\nLapissa iloitaan erityisesti siitä, että Aasiasta tulevat turistit ovat löytäneet Lapin matkailukohteena. Matkailijamäärät ovat tämän ansioista kehittyneet myönteisesti, vaikka venäläisten matkailijoiden määrä on laskenut. Lappiin odotetaan myös isoja kaivoshankkeita. Soklin fosfaattikaivoksen miljardihankkeesta on tarkoitus tehdä lopullinen päätös lähiaikoina.\nPanostus uusiin LNG-terminaaleihin, joissa käsitellään nesteytettyä maakaasua, näkyy myös konkreettisesti eri puolilla Suomea. Porin Tahkoluotoon rakennettava terminaali valmistuu ensi vuonna. LNG-terminaaleja on suunnitteilla myös Tornioon ja Raumalle.\nSuurimmat hankkeet ovat kymmenien miljoonien arvoisia ja luovat lukuisia uusia työpaikkoja maakuntiin.\nKatso alla olevista linkeistä tai liitetiedostosta kaikki merkittävimmät investoinnit ja positiiviset talousuutiset alueittain:


Omenapuun hummat: Lilla edenin löydöt\nEilen tuli kävästyä Pienen paratiisin loppuunmyynnissä Sulvalla. Liike sulkee ovensa tänään ja monia tuotteita myytiin -70% alennuksella. Pieni paratiisi myy ratsastusvarusteita sekä sisustustavaroita, liikkeessä myydään myös kampaamoalan tuotteita. Liikkeen pitäjä on tarjonnut myös kampaamoalan palveluita liikkeessään. Liikkeen ulkopuolella oli myös pöytä josta sai ihan ottaa tavaraa mukaansa ilman maksua. Pöytä ulkopuolella tyhjenikin aika nopeaa, minun mukaani pöydästä tarttui parit puiset pöytäliinan pidikkeet. Liikkeessä on joskus aikaisemminkin tullut käytyä hypistelemässä heppatarvikkeita. Eilisellä käynti reissulla ostin Perrylle uudet suitset, joihin hinnaksi tuli 10e. Suitset olivatkin mukavan taipuisaa ja pehmeää nahkaa. Ostoskassiin päätyi myös söpö pinkki kaviokoukku, parit servetit ja hiuksille sävyttävät shamppoot.\nOstin myös mountain horsen saappaanvarret, jotka olivat myös nahkaa. Näiden ovh. oli yli 100e. Meidän Poju oli maistellut minun vanhoja chapseja sen verran, että vetoketjut olivat hajonneet. Nyt täytyy pitää saappaanvarret kaukana Pojusta, etteivät nekin päädy ruokalistalle. Tänään olisi tiedossa aarteiden putsausta, joita sain eilen isältäni. Laittelen aarteistani juttua ja kuvaa myöhemmin. Illaksi olisi tiedossa vanheimpainilta koululla ja ajattelin tehdä muutaman omenapiirakankin.\nMukavaa keskiviikkoa teille ihanille lukijoille!\nOnko kenelläkään kokemuksia tuosta Fudgen väri shamppoosta?\nLähettänyt Omenapuun hummat klo 9.58\nMarianne N 28. elokuuta 2013 klo 10.12\nOmenapuun hummat 28. elokuuta 2013 klo 11.36\nPaljon oli vielä tavaraa. Kiitos vinkistä :) Jälkeenpäin harmitti, kun kaikki servetit oli sen 1e pakkaus, kun ei sitten tullut ostettua useampaa paukkausta. Tänään vielä kerkeisi, mutta ei taida keretä :)\nRitva 28. elokuuta 2013 klo 21.14\nMinulle kävi viimekerralla kun sävytin hiuksia carnierin hiusvärillä. mun alkoi yöllä pistell kauheasti päätä ja vielä tuli kova päänsärky.Se oli varmaan alleginen reaktio.\nkannattaa ensin kokeilla pienelle alueelle kun noista ei tiedä mitä sisältää.Kivoja löytöjä-Ritva\nOmenapuun hummat 29. elokuuta 2013 klo 20.23\nMulle on kans joku väriaine tehnyt sellaisen polttavan tunteen päänahkaan.\nEn ole enää värjännyt hiuksia moneen vuoteen, tämä on lähinnä shamppoo tyylinen joka hieman sävyttää hiuksia.


Itsenäisistä francising-myymälöistä integroiduksi vähittäiskauppaketjuksi\nVuonna 2006 MQ oli 45 liikeyrittäjän verkostosta ja yli sadasta myymälästä koostuva laadukkaaseen naisten ja miesten muotiin erikoistunut ruotsalainen muotiketju. Yhtiön kauppa kävi kasvavaan tahtiin, mutta sen monimutkaisen omistusrakenteen johdosta kasvun hallittu johtaminen oli käynyt haasteelliseksi. Ketju etsi pääomasijoittajaa, joka ostaisi sen kaikki myymälät sekä yhteiset markkinointitoiminnot, ja muuttaisi yhtiön kokonaan integroiduksi vähittäiskauppaketjuksi samalla parantaen sen tehokkuutta.\nVahva brändi ja markkina-asema tekivät MQ:sta houkuttelevan sijoituskohteen\nCapMan sijoitti MQ:n vuonna 2006, jolloin vähittäistavarakaupan markkinat olivat tasaisessa kasvussa. MQ teki tiimiin vaikutuksen, sillä yhtiön kannattavuus oli hyvä ja vaateketju oli profiilinsa ansiosta melko riippumaton vaateteollisuudelle tyypillisistä suhdannevaihteluista. Lisäksi MQ oli yksi Ruotsin suosituimmista vaateketjuista ja kasvoi tasaista, yli 10 % vuosivauhtia. Markkinatutkimuksien mukaan yhtiön brändi oli vahva, sen myymälät sijaitsivat hyvillä paikoilla ja myynnin ja kannattavuuden kehitys oli ollut keskinkertaista selvästi parempaa. MQ:n kattavasta valikoimassa löytyi sekä omia merkkejä että muita vahvoja merkkituotteita, jotka olivat suunnattu muotitietoisille nuorille aikuisille, jotka eivät myöskään laman kynnyksellä tinkisi vaatteistaan. Yrityksen kokenut ja ammattitaitoinen johto sekä hyvä kannattavuus loivat erinomaiset edellytykset MQ:n jatkuvalle kehittymiselle.\nCapMan mukana kaikessa brändivalikoiman optimoinnista uusien arvojen luontiin\nCapManin omistusaikana MQ:n myyntiä kasvatettiin laajentamalla yksittäisen liikkeiden myyntipinta-alaa ja avaamalla uusia myymälöitä: myymälöiden määrä nousi neljässä vuodessa 86:sta 106:een. Lisäksi yhtiön tehokkuutta parannettiin: myyntitoiminnot keskitettiin pääkonttoriin ja omien brändien, joiden myyntikate oli muita merkkejä parempi, myyntiä lisätiin ja uutuuksia alettiin tuottaa entistä nopeammin. Yrityskulttuuria vahvistettiin ja MQ:lle luotiin uudet yhteiset arvot. Yhtiölle luotiin myös keskushallinto sekä raportointi ja laskentakäytännöt, jotka aikaisemmin hajanaisesta yhtiöstä puuttuivat. Yhdessä yhtiön johdon kanssa CapMan vahvisti merkittävästi MQ:n kilpailukykyä ja yrityskulttuuria luoden vakaan perustan kannattavalle kasvulle.\nOlemme myös hyvin tyytyväisiä voidessamme kertoa, että kiinnostus MQ:ta kohtaan on ollut vahvaa niin Ruotsissa kuin kansainvälisesti\n“CapManista tuli MQ:n pääomistaja vuonna 2006 ja yhtiö on kehittynyt suotuisasti omistusaikanamme. Runsaan neljän vuoden kehitystyön jälkeen uskomme, että MQ on nyt toimintamallinsa ansiosta hyvissä kilpailuasemissa ja että listautuminen tukee yhtiötä sen pohjoismaisen kasvustrategian toteuttamisessa. Olemme myös hyvin tyytyväisiä voidessamme kertoa, että kiinnostus MQ:ta kohtaan on ollut vahvaa niin Ruotsissa kuin kansainvälisesti”, kommentoi CapManin partneri ja MQ:n hallituksen jäsen Göran Barsby listautumisen yhteydessä vuonna 2010.\nVuonna 2010 MQ oli valmis listattavaksi Tukholman pörssiin, kuten CapMan oli suunnitellut jo sijoituksen alkuvaiheessa. CapMan myi jäljelle jääneen 28 % omistusosuutensa vuonna 2013, mistä lähtien yhtiö on jatkanut tasaista kasvuaan yhtenä Ruotsin johtavista vaatealan yrityksistä. Vuoden 2015 lopulla MQ:n osakkeen arvostus oli noussut 45 prosenttia vuoden 2010 listautumishinnasta.\nCapManin omistusaikana saavutettuja tavoitteita:\nMyymälöiden määrä kasvoi 23 %:lla\nMyymälöiden koko kasvoi 250 m2:stä 500 m2:iin optimoiden niiden myyntipotentiaalin\nSijoitusvuosi : 2006\nLiikevaihto: 161.812.403 e


Tiedote 26.1.2019: Adoptiotoiminta Rosiori De Veden kunnallisen tarhan kanssa päättyy - Rescueyhdistys Kulkurit ry - Matkalla kotiin! - Kulkurit.fi\nAdoptiotoiminta Rosiori De Veden kunnallisen tarhan kanssa päättyy\nVuodesta 2015 jatkunut adoptioyhteistyö Rosiori De Veden kunnallisen tarhan ja siellä toimivan vapaaehtoistoimijan Cornelia Stancescun kanssa on valitettavasti tullut päätökseensä. Neljän vuoden aikana kauttamme adoptoitiin Suomeen 146 onnekasta koiraa.\nRosiorin tarha on ollut poikkeuksellinen yhteistyötaho muiden adoptioyhteistyökumppaneidemme joukossa, sillä se on ollut ainoa kunnallinen, eli Rosiorin kaupungin hallinnoima, tarha. Tämä on luonnollisesti tuonut tarhalla vapaaehtoisena eläinsuojelijana yksin toimivalle Cornelialle valtavasti haasteita ja sitä myöten haasteita myös meille adoptioiden sujuvuudessa ja luotettavuudessa. Cornelian vaikutusmahdollisuudet tarhalla ovat rajalliset verrattuna yksityisiin koiratarhoihin ja ymmärrämme hyvin hänen vaikean asemansa vaikeassa tilanteessa.\nRosiorin koiria on adoptoitu kauttamme sekä Rosiorin tarhalta että suoraan Cosoban One Rescue Associationin tarhalta, jonne Cornelia on sijoittanut koiria maksullisille hoitopaikoille jo ennen yhteistyömme alkamista. Yhteistyömme alkaessa kävimme Cornelian kanssa läpi Kulkurien adoptioprosessin kulurakenteen, kuten teemme aina uusien yhteistyökumppaniemme kanssa. Kulurakenteemme koostuu niin, että maksamme kaikki vaatimamme toimenpiteet (rokotukset, ulko- ja sisäloishäädöt, tautitestaukset, steriloinnin/kastroinnin jne) Onevet-klinikalle heidän laskuttaessa meitä suoraan. Lisäksi korvaamme eläinsuojelijoille matkakustannukset heidän kuljettaessaan adoptoituja koiria Onevetiin tai Cosobaan ja muut tarpeelliset kulut, joita heille aiheutuu adoptiotoiminnan yhteydessä. Suoraan eläinsuojelijoille emme yleisesti maksa itse koirista mitään, sillä se ei ole rescuetoiminnan arvojen mukaista. Poikkeuksina kustannamme ajoittain tietyn koiran sovittuja kuluja esim. kampanjakeräysten yhteydessä, joista eläinsuojelijat toimittavat meille kuitit ja selvityksen rahojen käytöstä.\nRosiorin koirien kohdalla olemme noudattaneet samoja sääntöjä kuin kaikkien muidenkin yhteistyökumppaneiden kohdalla. Valitettavasti Cornelia, yhdessä hänen saksalaisen yhdistyksensä Huldan kanssa asetti vastikään koiriensa adoptio-ohjelmaan ottamisen ehdoksi sen, että yhdistys/henkilö jonka kautta heidän koiransa adoptoidaan, myös ottaa vastuulleen ne kulut jotka ovat kertyneet koiran ylläpidosta One Rescue Associationin tarhalla. Ottaen huomioon, että monen koiran kohdalla puhutaan kuluista, jotka ovat kertyneet kuukausien ja jopa vuosien ajalta, emme yksinkertaisesti pysty vastaamaan tähän vaatimukseen. Se nostaisi Rosiorin koirien kulukorvausta huomattavasti, asettaisi Rosiorin koirat erilaiseen asemaan kuin muut ohjelmamme koirat, ja kyseenalaistaisi arvomaailmaamme kulujen korvaamisen ja eläimestä maksamisen välillä.\nNäin ollen, Cornelian ja Hulda-yhdistyksen esittämästä toiveesta, joudumme lopettamaan adoptioyhteistyön koskien Rosiorin koiria. Olemme surullisia päätöksestä nimenomaan koirien vuoksi, sillä yhteistyön lopettaminen ei ratkaise niiden kodittomuutta eikä edesauta Huldan taloudellisen tilanteen muuttumista, mutta kunnioitamme Cornelian ja Huldan päätöstä asiassa. Rosiori De Veden vuodesta 2015 jatkunut massasterilointiprojekti tulee jatkumaan ennallaan ja yhteistyössä Cornelian kanssa.