Maastoautolla tiettömän Siperian halki | Suomi-Venäjä-Seura\nMaastoautolla tiettömän Siperian halki\nJulkaistu Tekniikan maailmassa N:o 5/2003\nMarco Casagrande, kuvat Sami Rintala\nLand Roverilla Suomesta Japaniin\nAjoimme Suomesta itään Euraasian mantereen halki Tyynelle valtamerelle ja edelleen Sahalinin saaren kautta Japaniin. Matkalla koeajettiin uusi Land Rover Defender 110 td5 Safari Van. Suomen ja Japanin välissä on vain yksi maa, mantereen kokoinen mysteeri: Venäjä.\nItärajan takana aukeaa automatkailijoille vielä pitkälti tuntematon seikkailu, harmaa vyöhyke - Venäjä. Vienan ja Laatokan Karjala, Petroskoi, Sortavala, Viipuri ja Pietari ovat toki pikku hiljaa suomalaisille jälleen tuttuja, mutta syvemmältä Venäjää on kolunnut lähinnä vain rekkakuskien kova eliitti. Moskovan jälkeen maa on automatkailijalle melko vieras.\nVenäjää pelätään ja automatkailua pidetään liian riskialttiina. Informaatiota maasta on vaikea saada, joten jo autolla taitettavan turistimatkan suunnittelukin on perinteisessä mielessä mahdotonta. Vaihtoehdoiksi jäävät valmiit pakettimatkat junalla, linja-autolla tai lentäen tai sitten sukellus suureen tuntemattomaan.\nTavoitteenamme oli ajaa autolla Suomesta Japaniin. Eli: rajalta Moskovaan, josta itään kohti Uralia; vuorijonon yli Siperiaan ja Siperian halki Baikal-järvelle; Baikalilta kohti Amur-joen laaksoa, jota seuraillen Habarovskiin, josta käännös pohjoiseen ja pienen koukkauksen kautta Tyynen valtameren rantaan; vesistön ylitys Sahalinille, josta edelleen lautalla Japanin pohjoiselle pääsaarelle Hokkaidoon. Matkaa kertyi noin 12.000 km ja aikaa kului 24 päivää. Tiestön puolesta koettiin koko skaala mootoritiestä suota halkovaan armeijan maastokuorma-autouraan.\nPäätimme seurata itä-länsi suunnassa Venäjän halkaisevaa Moskova-Irkutsk tietä aina Baikal-järvelle asti. Baikalin jälkeen reitti olisi enemmän tai vähemmän hakusessa. Karttatietomme loppuivat tiestön osalta Citan itäpuolelle Burjatiassa alkaakseen taas uudelleen Amur -joen laaksossa Muhinossa. Lähtiessämme tällaista tietöntä maastoa oli arviolta edessä noin 1000 km.\nMatkamme alkuperäinen tarkoitus oli kerätä dokumentaatiota Japanin Hokkaidossa järjestettävään Demeter taidenäyttelyyn, jossa esittelimme mummoja, kirveitä ja paikallisradiota Suomen ja Japanin välillä.\nEi polttoainetta, ei teitä\nMatkan suunnitteluvaiheessa tarvitsimme tietoa Venäjän teistä, polttoainehuollosta ja liikennekulttuurista. Otimme yhteyttä Autoliittoon, Venäjän kulttuuri- ja tiedeinstituuttiin sekä Suomi-Venäjä seuraan. Kokemuspohjaista tietoa saimme myös Lohjan Laatuautosta/Off Road Centeristä, josta on koordinoitu Land Rover -retkueita Venäjän Karjalaan sekä yksittäisiltä Venäjällä matkustaneilta ihmisiltä.\nAutoliitossa mantereen ylittämiseen suhtauduttiin kunnioituksella. Meitä neuvottiin hankkimaan hyvä moderni nelivetoinen länsi-maasturi, ei kuitenkaan elektroniikaltaan liian monimutkainen. Hyvä auto, jota tarvittaessa Venäjälläkin osattaisiin korjata. Sanottiin, että länsiauto on parempi vaihtoehto kuin esimerkiksi Lada Niva, joka varastettaisiin herkemmin varaosiksi. Autoliiton tietojen mukaan suunnittelemaamme reittiä ei ainakaan kukaan suomalainen ollut ajanut läpi. Kysymykseen diesel- vaiko bensakone ei osattu vastata.\nVenäjän kulttuuri- ja tiedeinstituutissa matkaamme suhtauduttiin skeptisemmin. Meille kerrottiin, että polttoaineasemaverkosto Venäjällä on heikko ja että Uralin jälkeen asemia ei ole ollenkaan - ja jos on, niin dieseliä ei takuuvarmasti ole jaossa. Siellä päin autojen kerrottiin käyttävän ainoastaan matalaoktaanista bensiiniä. Hyvänä neuvona annettiin takataskuun pieni kikka: polttoaine on joka tapauksessa niin huonolaatuista, että se kannattaa suodattaa kahvisuodattimen läpi. Siperiassa teiden kerrottiin olevan erittäin huonokuntoisia ja että Irkutskin jälkeen ainoa mahdollisuus edetä on junan kyydissä - teitä ei kesäaikaan ole. Huoltoliikenne toimii talvisin jääteillä. Karttamateriaalia ei kulttuuri- ja tiedeinstituutissa myöskään ollut jaossa.\nSuomi-Venäjä -seurassa suhtautuminen oli myötätuntoinen ja jopa innostava. Informaatikko Timo Karvonen esitteli meille Viipurista hankittua venäläistä tiekarttaa, jossa näkyi ohuita tieuria jopa hieman Citan itäpuolella. Oma Venäjän tiekarttamme oli hankittu Karttakeskuksesta (saksalainen "Rossia"), mutta oli itään päin mentäessä varsin suuripiirteinen. Karvosenkin esittelemässä kartassa tiet loppuivat Amurin suunnalla ja tietöntä pätkää laskettiin olevan viitisen sataa kilometriä. Lisäksi ei ollut täyttä varmuutta siitä, mitkä karttaan merkityistä teistä olisivat talviteitä. Karvonen sai myös tarkistettua internetistä, että Sovjetskaja Gavanista Tyynen valtameren rannalta kulkee lautta Sahaliniin ja että Sahalinin eteläkärjen Korsakovista kulkee laiva Japanin Wakkanaihin joka toinen päivä.\nEdellämainittujen tahojen lisäksi keskustelimme lukuisten Venäjällä matkustaneiden kanssa, sekä kuuntelimme toisen käden huhuja. Leppoisammat tarinoitsijat kertoivat, että miliisiä pitää lahjoa, mutta miliiseinä esiintyviä varoa. Karkeammasta päästä olivat toteen perustuvat kertomukset autorekkojen ryöstelystä, autoon suihkutettavista nukutuskaasuista, aseistettujen vartijoiden pakollisuudesta jne.\nKaiken valmistelun jälkeen jäi käteen melko hämärä kuva siitä, mikä Venäjällä todellisuudessa odottaa. Salamyhkäisyys ja epämääräiset tiedot eivät ainakaan Venäjän turismin etuja aja. Jälkeenpäin on sanottava, että rajan takana on komea ja käymisen arvoinen maa, mutta josta täällä saa niin kieroutuneen kuvan, ettei sinne autolla lähde hullukaan, perhematkasta puhumattakaan.\nEdessäpäin oli odotettavissa hyviä tieosuuksia, huonompia teitä, hiekkateitä, tieuria, metsäteitä ja kaiketi täysin tietöntäkin maastoa. Auton tulisi olla hyvä ajettava nopeilla teillä ja toisaalta maastokelpoinen. Lisäksi tulisi varautua mahdollisiin vesistönylityksiin. Päädyimme valinnassa Land Rover Defender 110:an. Pitempi akseliväli toisi autoon haluamaamme vakautta, matkanopeutena voisi pitää hyvillä teillä yli 100 km/h, auto itsessään on hyvä maastossa ja tarvittavia lisävarusteita on saatavilla. Defender on tietysti todistanut luotettavuutensa varmana työkaluna eri puolilla maailmaa.\nOtimme yhteyttä Land Roveria maahantuovaan Volvo Autoon, jossa markkinointijohtaja Seppo Spens alkoi ajaa asiaamme. Spensin mielestä paras henkilö vastaamaan autokysymykseen olisi Lohjan Laatuauton Juha Liukkonen, pitkän linjan Land Rover -mies, joka on koetellut peliä mm. erämaaralleissa Arabian niemimaalla.\nLiukkonen suhtautui haasteeseen tyynesti. Eri vaihtoehdoista päädyttiin kolmelle henkilölle rekisteröityyn pakettiautomalliin Land Rover Defender 110 td5 Safari Vaniin, joita valmistetaan Lohjan Laatuauton pajalla. Autossa on mukavasti kahden tai tukalammin kolmen istuttava etupenkki ja takatila on kokonaisuudessaan vapaata tilaa, mikä oli vaatimuksena varustemäärän ja autossa yöpymisen takia. Lisävarusteina autoon asennettiin vinssi, pohjapanssari, etuakselin banjosuoja, kattoteline, tikkaat, vararengas ja teline takaoveen sekä astinlevyt etulokasuojien päälle. Uunituore auto sisäänajettiin Suomessa, jonka jälkeen se huollettiin ja tarkastettiin. Mekaanikot kävivät kanssamme läpi auton osa osalta ja kouluttivat huollon.\nUudessa Defenderissä on kolminkertainen hälytysjärjestelmä, ilmastointilaite ja ajotietokone. Ulkoisesti Defenderin malli ei ole muuttunut vanhemmasta Lantikasta eikä ehkä siten ole kaikista ärsyttävin varkaan silmään. Autossa on 75 litran tankki, jonka lisäksi otimme kantoon 140 litraa diseliä kanistereissa. Safari Vanin takatilan seinien kiinnityspisteisiin saimme sidottua kiinni varusteemme ja tilaa jäi vielä yhdelle miehelle nukkua. Toinen nukkui etupenkillä.\nVenäjän Karjalassa käyneet Off Road Centerin miehet neuvoivat hätätilanteessa etsimään diseliä juna-asemilta. Vaikka tavarat kulkevatkin pääosin sähköjunilla, käytetään diselvetureita vaunujen siirtoon asemapihoilla ja lyhyihin ajoihin.\nAuto pakattiin siten, että kykenisimme 6 viikon matkaan huollollisesti itsenäisinä polttoainetäydennystä lukuunottamatta. Lundenilta saatiin säkillinen säilykkeitä ja Lapin Kullalta olutta. Kumpikin ensiarvoisen tärkeitä tuotteita moraalin kannalta. Satelliittipaikantamisessa tyydyimme Benefonin ESC -kännyköihin, joista saimme tarpeen vaatiessa koordinaatit. Tarkemman gps-karttatiedon arvioimme hyödyttömäksi. Venäjällä ESC lukittautui keskimäärin 6-7 satelliittiin ja koordinaatit tulivat jouhevasti. Auton kattoon kiinnitetty GPS-antenni pysyi matkassa koko reissun. Varmistimme magneettikiinnityksen ilmastointiteipillä.\nKuva: Hernerokka pitää miehen tiellä. Leirielämää pienen joen varrella Amurin suunnalla.\nSuunnolta saimme kokeiluun rannetietokoneet, joissa oli mm. kompassi, ilmanpainemittari ja korkeusaseman näyttö sekä mahdolliuus purkaa päivän mittaan saatua reittitietoa kannettavaan tietokoneeseen. Malli on prototyyppi, eikä osoittautunut täysin kenttäkelpoiseksi. Toinen koneista nollasi itsensä joka kolmas päivä tehdasasetuksiin. Kompassi sinänsä toimi moitteettomasti, samoin korkeuskäyrien rekisteröinti.\nSolmimme EMA -groupin (Emergency Medical Assistance) kanssa evakuointi- ja lääkintäkonsultointisopimuksen ja pelastaja Heikki Norell suunnitteli mukana kuljetettavan raskaahkon lääkintävarustuksen ja antoi välineistöön tarvittavan ensiapukoulutuksen. Lääkintärinkka suunniteltiin siten, että pystyisimme lääkitsemään itsemme eri tyyppisiä tulehduksia ja myrkytyksiä vastaan sekä lisäksi suorittamaan auttavasti leikkauksia, haavojen ompelua, hengitysteiden intubaatiota ja nesteytystä. Mukana kulki myös happipullo ja maski sekä tyhjiölasta.\nPahasti käydessä ottaisimme EMA:an yhteyttä satelliittipuhelimella (Motorola Iridium/Sonera) ja saisimme konsultointia tai pahimmassa tapauksessa tilaisimme evakuoinnin. Joka kolmas päivä matkan aikana tulisi soittaa satelliittipuhelimella Norellille ja ilmoittaa sijaintimme (karttasana + GPS koordinaatit) sekä ruumiillinen ja henkinen kunto. Mikäli yhteydenottoa ei kuuluisi, Norell käynnistäisi etsinnän.\nSoneran varustama satelliittipuhelin toimi Venäjällä moitteettomasti ja samankaltaisia laitteita näkyi myös venäläisten käytössä. Puhelu maksaa noin kaksi euroa minuutilta. Venäjällä solmittaessa sopimus on puolta halvempi. Satelliittipuhelin on henkisen huollon kannalta ensiarvoisen tärkeä väline - sillä saa soitettua kotiin. Itse puhelin ei ole paljoakaan normaalia kännykkää suurempi ja hyvin toimintavarma. Satelliittiyhteyden lisäksi GSM -verkko toimi Venäjällä suurempien kaupunkien ympäristössä.\nEnnen matkaa otimme tarvittavat rokotukset. Erityisesti tulee varautua punkkien levittämää aivokuumetta vastaan, joka Siperiassa on todellinen ongelma. Pelkästään Irkutskin läänissä oli tautiin kuollut paikallisten lehtitietojen mukaan alkukesässä jo 80 ihmistä.\nHenkilökohtaiset varusteet pakattiin rinkkaan. Lisäksi teltta, työkaluja, köyttä, pakkausliinoja, jätesäkkejä, kalastusvälineet, naamiopeite autolle, makean veden astiat ja dokumentointivälineet. Mukaan on hyvä ottaa vahvaa läpinäkyvää muovia ikkunoiden paikkaamiseen tai korvaamiseen. Hiekkateillä kulkeva raskas liikenne sinkoilee kiviä ympärillee murhaavaa tahtia. Ilmastointiteipin, nippusiteiden ja rautalangan kanssa ei tule nuukailla.\nYlitimme valtakunnanrajan 4. päivä kesäkuuta ja aloimme suunnistaa Viipurin ja Pietarin kautta kohti Moskovaa. Tankkasimme tankin ja kaksi jerry-kanisteria täyteen dieseliä, joka maksoi n. 20 centiä/litra. Polttoaine oli hyvälaatuista, kuten läpi koko matkan. Dieselin hinta vaihteli 20-30 centin välillä.\nTie oli hyväkuntoinen, opastus kohtalainen ja tekstitetty myös latinalaisin aakkosin. Pusikosta ei ammuttu ja muutoinkin meno oli yllättävän leppoisaa. Tien varrella myytiin vihanneksia, hedelmiä sekä savustettua ja kuivattua kalaa. Söimme ensimmäiset sashlikit - vartaassa grillatut porsaan tai lampaanlihapalat, joita dipataan happamaan ketsuppiin ja syödään raan sipulin ja leivän kera. Söimme sashlikkia aina tilaisuuden tullen läpi koko matkan. Suosikiksi nousi tataarien valmistamat chilillä ja mintulla maustetut vartaat.\nKuva: Linja-autopysäkki Burjatiassa\nVenäjällä oli kotoisa ajella. Karjalaistyyliset talot jatkuivat aina Moskovaan asti, jonka pohjoispuolella on ns. Tverin Karjala. Tämän jälkeen hirsitalojen malli hieman pelkistyi, mutta jatkui pääpiirteissään samankaltaisena aina Burjaatiaan asti Baikalin itäpuolelle Mongoliasta pohjoiseen. Taloissa ei ole kivijalkoja, mutta vinoon painuneesta hirsimökistä saattaa hyvinkin löytää internetkahvilan. Tataarikylien puutaloissa karjalaistyylinen ornamentiikka vaihtui puolikuuhun ja tähteen ja karjalais-muhamettilaisen kylän keskellä kohosi minareetti.\nVenäläiset ovat ystävällisiä ja auttavaisia, varsinkin maaseudulla. Paras lääke onnistuneeseen matkaan on inhimillinen ja reilu käyttäytyminen, johon vastataan lämpimästi. Tilanteessa läsnäolo on tärkeää, dramatiikkaa arvostetaan. Kielitaito on sivuseikka. Aakkoset on tosin hyvä osata.\nMatkustimme päässääntöisesti pohjoisella havumetsävyöhykkeellä ja luonto oli suomalaiselle helppo ymmärtää. Nuotio syttyy herkästi, koivun tuohi ei Venäjältä lopu kesken.\nYövyimme ensimmäistä kertaa Tverin Karjalassa. Auto ajettiin päätieltä poikkeavalle hiekkatielle ja siltä edelleen vaikeakulkuiselle metsätielle, jonne katseilta suojaan pysäköimme Defenderin nokka irtaantumissuuntaan. Sami nukkui takana ja itse etupankillä. Valmiina nopeaan lähtöön, turhaan.\nHerättyämme ajoimme Moskovan ympäri ja käännyimme kohti itää ja Nizhni Novgorodia. Liikenne muuttui raskaammaksi. Tietä hallitsivat raskaat pääsääntöisesti armeijan vihreät Kamaz, Ural, Kraz ja Maz rekat. Välissä Ladoja, Volgia ja Moskviceja sekä Niva, Gaz ja Uaz maastureita. Länsimalliset autot vähenivät Moskovasta itään päin kuljettaessa kunnes Uralin jälkeen alkoi vastaan tulla enenevässä määrin Japanista maahantuotuja käytettyjä autoja, jotka Irkutskin tasalla muodostivat henkilöautoista jo valtaosan. Japanilaisissa autoissa on ratti vasemmalla puolen.\nKuva: Matkalla tapasimme kaksi englantilaista motoristia Citan tuntumassa. He olivat taittaneet taivalta kaksi viikkoa Vladivostokista kohti Irkutskia, 1 500 kilometriä junalla, koska pyörillä ei päässyt jokien yli.\nLiikenteen käytyä raskaammaksi myös tien kunto heikkeni. Henkilöautoilla oli huomattavasti meitä hiljaisempi matkavauhti pienemmän maavaran ja heikomman jousituksen vuoksi. Siellä täällä näkyi romuttuneita autoja ja onnettomuuksissa menehtyneiden muistoksi pystytettyjä ristejä. Joitain liikenneonnettomuuksia sattui aivan omankin nenän edessä - mm. ohittamaan lähtenyt maastoauto veti perässään venettä ohituskaistalla takaa tulevan auton eteen, joka ajoi veneestä läpi. Toisessa paikkaa rekka ajoi huoltoasemalta henkilöauton eteen, jonka kuljettaja kuoli.\nTiessä saattoi olla myös syviä kuoppia, jotka näkemämme mukaan pystyivät riuhtomaan Ladasta renkaan irti. Päällyste saattoi myös yllättäen loppua ja alkaa taas parinkymmenen sentin kynnyksellä. Henkilöautot etenivät arvaamattomalla tiellä varovasti, itse pystyimme pitämään yllä melko reipasta matkavauhtia nuppi tutisten.\nToinen yö vietettiin pienen joen rannalla Tshuvassiassa. Yöllä lämpötila laski yllättäen nollaan ja palelimme heppoisissa kesäpusseissamme peläten mitä Siperia toisi tullessaan. Peseytymiset ja pyykkäys suoritettiin koko matkan aikana joissa. Mahdollisuuksien mukaan pyrittiin myös kalastamaan. Tshuvasta jatkoimme Tatarstaniin, josta Kazanin kohdalta käännyimme pohjoiseen kohti Udmurtiaa.\nTatarstan oli reitillämme aroa, jota laidunsivat lampaat ratsastavien paimenien kaitsemina. Tulo Udmurtiaan oli kuin olisi ajanut Pohjois-Karjalaan. Aro loppui ja havumetsä alkoi kuin tyhjästä. Udmuritan tasavaltaan tultaessa oli yllättäen tiukat rajamuodollisuudet. Jouduimme täyttämään maahantulopaperit ja läpikäymään pienimuotoisen kuulustelun. Aikaa kului noin tunti. Yövyttyämme sukulaiskansan mailla jatkoimme edelleen Permiin Uralin itäpuolelle. Permissä tien katkaisi raiteille hajonnut juna, jonka jouduimme kiertämään. Ylitimme Euroopan ja Aasian rajan Permin ja Jekaterinburgin välillä, jossa Uralin vuoristo on enää lähinnä ylänköä.\nUralille asti polttoainetta sai säännöllisesti. Asemia on noin 50 km välein. Dieseliä sai joka paikasta, koska Kamazit ja muut venäläisrekat syövät naftaa. Polttoaineasemat ovat auki yötä päivää. Ostettava litramäärä maksetaan etukäteen luukusta myyjälle, joka sitten käynnistää pumpun. Myös ruokakauppoja, kuppiloita ja ravintoloita on joka kylässä. Yöllä ajettaessa ruokaa on vaikea saada.\nTarkkailimme jatkuvasti korkeusasemaamme rannetietokoneella, joka teki myös koko matkasta profiilia. Tietokoneen kompassista oli apua pilvisellä säällä ja yöllä ajettaessa. Paikannusta varmennettiin Benefonin ESC:in GPS -koordinaateilla. Siperian karttoja ei ESCiin saa ladattua, eikä ole tarviskaan - aavaa maata ja suoraa tietä.\nJekaterinburgin jälkeen alkoi kauhun sekaisesti odotettu Siperia. Tie muuttui kuitenkin yllättäen paremmaksi ja tiellä liikkujat vähenivät huomattavasti. Reittimme seurasi Transsiberian rautatietä, jota sahasi jatkuvalla syötöllä valtavia tavarajunia - keskimäärin 80 vaunua junassa. Öljyä ja mineraaleja, välillä matkustajajunia. Siperiassa tie on suoraa ja dieseliä on myynnissä tasaiseen tahtiin. Sashlikkia ja pelmeneitä löytyy syötäväksi. Ensimmäisen ruokamyrkytyksen jälkeen kroppa viimeistään tottuu paikalliseen bakteerikantaan.\nKuva: Sanotaan, että reissussa rähjääntyy, mutta nälkä ei ollut useinkaan vieraanamme. Nieriää nousi joista kiitettävästi - tässä loistoyksilö Belaja-joesta Irkutskin länsipuolelta.\nBelaja-joesta kalastimme kauniin puronieriän, jonka loimutimme, sekä toisesta joesta pieniä harjuksia, joita paistettiin trangian kannella. Siperian autiudessa uskalsimme yöpuullekin mentäessä rentoutua siinä määrin, että pidimme nuotiota. Paistelimme kalaa ja nötköttiä ja palkitsimme hyviä hetkiä Lapin Kullalla. Alkoholin suhteen Venäjällä on muutoin autoillessa nollatoleranssi. Puhallustesti suoritetaan puhaltamalla miliisin kasvoihin.\nAina saavuttaessa kaupunkiin on joko miliisin tai GAI/DPC:n ratsia. Sotilaspukuista miliisiä joutuu lahjomaan, harmaisiin haalareihin ja luotiliiveihin pukeutunutta GAI/DPC:tä ei. Lahjonnan perusteena on joko ajorike tai ennustettavissa oleva loputtoman pitkä auton tarkastus. Yleisesti sakotettavia rikkeitä ovat ilman turvavyötä ajaminen tai ylinopeus. Likaisista rekisterikilvistä tai ajovaloista sakotetaan myös. Jos mitään helppoa virhettä ei löydy, etsitään epäkohtia maahantulopapereista, lisäpolttoaineen määrästä tai epäillään aseiden tai huumausaineiden mukana kulkemista. Yleisesti tilanne on molemminpuolisesti humoristinen ja miliisin kovaa kohtaloa tulee ymmärtää 50 ruplan (1,5 Euroa ) lahjalla tai parhaimmassa tapauksessa suomalaisella oluttölkillä. Taajamissa ajonopeutta tarkkaillaan jatkuvasti, eikä miliisille kannata antaa aihetta pysäyttää autoa. Puheet pahoista poliiseista osoittautuivat ainakin omalta kohdaltamme huhuiksi. Miliisi oli harmiton, rahaa kerjäävä pakollinen vitsaus.\nKun valtaväylältä poikkeaa pienemmille teille, loppuvat opasteet tyystin. Karttatietoihin ei myöskään ole luottamista. Etsimme kerran yöpymispaikkaa suojaisen joen rannalta, jonne kartalla johti sievä tie muutaman pikkukylän halki. Kylät olivat arviolta Lahden kokoisia kaupunkeja, teitä kulki ristiin rastiin alitajuisena vyyhtenä ja yöpymispaikkaamme piti mennä T-55 panssarivaunun moottorilla koneistetulla proomulla. Toisella kertaa yöpymispaikkaa etsiessä olimme lähellä ajaa tielle poikittain sammuneen burjaatin yli. Yritimme herättää viinalta haisevaa mongoolin näköistä miestä siinä onnistumatta. Raahasimme kaverin tieltä pientareelle nukkumaan kylkiasennossa. Pian tämän jälkeen entisen sammumispaikan yli kaasutti punainen Moskvich täynnä votkaa laseista juovia burjaatteja.\n3500 km Siperiaa ja saavuimme Irkutskiin Baikalin rannalla. Jouduimme ajamaan kaupunkiin sisään vaihtamaan rahaa ja etsimään parempaa karttaa järven itäpuolelle. Olimme pyrkineet säännöllisesti välttämään kaupunkeja, koska koimme maaseudulla olomme turvalliseksi. Irkutskiin oli kuitenkin mentävä. Oli jo myöhä ja kaupat kiinni. Kirjoittauduimme sisään paikalliseen hotelliin, jossa tutustuimme kahteen englantia puhuvaan venäläiseen, jotka seuraavana päivänä auttoivat meitä löytämään tarvittavaa karttaa. Pyysimme heitä myös selvittämään, miten Japanista tuodut autot päätyvät Siperiaan. Miten autoilla ylitetään tuo meitä odottava tietön alue.\nLand Roverin konepellin ympärille järjestyi aamulla ammattimaisten autokuriirien kokous, joka selvitti meille tiedot alueesta Citasta itään. He kertoivat, että on kaksi mahdollisuutta: joko pakata auto junan kyytiin, mikä on kallista tai sitten ajaa auto alueen läpi talvella jäätietä pitkin. Kuormauspaikka olisi Mogozha, joka kuriirien mukaan oli rikollisten hallitsema kaupunki. Joku tiesi kertoa, että maastokuorma-autot kyllä jatkavat Mogozhasta eteenpäinkin ja vievät materiaalia Amurin moottoritien työmaalle. Kuskit kertoivat, että tiettömän alueen halki on rakenteilla moottoritie "Federalnaja", mutta että tietyömaa on sen verran vaiheessa, ettei tiepohjaa voi vielä käyttää ainakaan henkilöautoilla. Omana tavoitteenamme oli kuitenkin ajaa alueen läpi. "Camel Trophy ei ole mitään siihen verrattuna", kuului kuriirien kannustava loppukaneetti.\nIrkutsk on mielenkiintoinen kohtaamispaikka Euraasiaa itä-länsi suunnassa halkovalla reitillä. Kaupungissa on paljon kiinalaisia, vietnamilaisia, mongooleja, korealaisia, burjaatteja ja Siperian eri kansoja venäläisten rinnalla. Kulkemaamme reittiä on aina käytetty liikkumiseen idän ja lännen välillä. Hunnit ja mongoolit etenivät Eurooppaan samaa reittiä ja onhan oma heimommekin kaiketi lähtöisin Volgan mutkasta, hyvien sashlikkien maisemista.\nTämä Irkutskissa vietetty matkamme ainoa hotelliyö keskeytyi auton hälytysääniin. Juoksimme vartioidulle parkkipaikallemme hotellin edessä, jossa auton tavaratilan sivuikkuna oli isketty sisään ja ainoana matkatavarana autoon jätetty rupinen mankka oli viety. Vartija kohotteli käsiään ja valitteli tapausta. Korjasimme ikkunan jätesäkillä ja ilmastointiteipillä ja jatkoimme matkaa Baikalin eteläpuolelta kiertäen kohti Burjatiaa ja Amur-jokea. Baikalin rantatieltä kannattaa mainostaa pieniä savustettuja siikoja, jotka maksavat 50 centtiä kappaleelta. Hinnasta voi luonnollisesti tinkiä.\nBaikalin jälkeen ilmapiiri muuttui itämaiseksi. Burjaattian tasavallassa tien varrella näkyi pyhiä puita, joihin burjaattirekkakuskit sitovat vaatteista revittyjä suikaleita matkaonnen ja turvallisen paluun takeeksi. Noudatimme itsekin paikallisia tapoja ja revimme pyyhkeestä kappaleet puuhun. Kun burjaatit juovat votkaa, tulee lasiin upottaa sormet ja pirstoa nestettä ympäriinsä. Kylissä on shamaaneja ja kiinalais-ukrainalainen isoäiti kertoi metsässä elelevän "lamalainen" yhteisö.\nKuva: Stalinin väestönsiirtojen generoima ukrainalais-kiinalainen isoäiti heinäkuormineen Citan alueella, 50 kilometriä Kiinan rajalta pohjoiseen.\nEmme lähteneet mukaan votkanjuontiin, josta on aloitettuaan vaikea päästä irti. Venäläiset loukkaantuvat, jos vieraanvaraisuutta loukataan jättämällä leikki kesken. Jos jonkinlainen aikataulu on olemassa on votkasta suositeltavaa hymyillen pidättäytyä. Myös burjaattien votkanjuontitavat ovat selkeästi raskaammasta päästä.\nTie jatkui Burjatian tasavallan pääkaupungin Ulan-Uden läpi hiekkatienä itään kohti Citaa, jossa Suomesta hankitun kartan mukaan tien ennustettiin loppuvan. Hiekkatie oli petollinen. Pitkät hyväkuntoiset osuudet tuudittavat kuskin turvallisuuden illuusioon, joka salamannopeasti hajoaa tiessä olevaan murrokseen, kuoppaan tai sortumaan. Itse ajoimme liiallisella vauhdilla tienpinnsta puoliksi kohoavan betonisen ojarummun yli niin, että ilmalennon jälkeen heikohkosti laskeuduttuamme auton hälytysjärjestelmä lävähti päälle ja kuskin puoleinen ovi onnistui jotenkin vääntyä niin, ettei mennyt enää kiinni. Saimme vasaroitua oven kuitenkin jälleen sijoilleen.\nTie jatkui kumpareisessa puuttomassa niittymaisemassa aina Mogozhaan, joka on Japanista tuotujen autojen junastapurkupaikka. Mogozhassa oli rikollinen ilmapiiri. Kaikenlaista autotrokaria ja junapaikan myyjää tuppautui ikkunaan. Käytettyjen japanilaisautojen kauppa ja kuljetus on Mogozhan pääelinkeino. Miliisikin oli siviilipukuinen ja kiinnostunut vain automme vuosimallista ja hinnasta, jonka ilmoitimme hämmästyttävän pieneksi.\nMeitä lähti seuraamaan Ladalla nilkuttava kaveri, joka tuli myös perässämme kauppaan kysymään, minne olemme menossa. Kerroimme, että kohti Habarovskia ja edelleen Sahalinia, mutta että tarvitsemme dieseliä varakanisterit täyteen. Tämä oli virhe. Mies neuvoi tien polttoaineasemalle ja häipyi. Maksettuamme ostettavamme ajoimme neuvotulle asemalle, jossa ladakaveri olikin jo odottelemassa. Pysäytettyämme auton alkoi asemalla lojuvista konteista ilmestyä lasisilmäisiä nuoria miehiä vanhoissa armeijan rytkyissä piirittämään autoa. Irtaannuimme paikalta ja päätimme häipyä kaupungista uhkaavasta polttoainetilanteesta huolimatta.\nKuva: Tie Mogozhasta itään. Karttatiedot alueelta ovat olemattomat, mitään teitä ei ole merkitty karttoihin.\nKesti jonkun aikaa, ennen kuin löysimme itään päin lähtevän uran. Pelkäsimme väijytystä, koska olimme kertoneet etenevämme Habarovskin suuntaan ja ajoimme kovaa pimeässä yössä arvaamattomalla tiellä, tai pikemminkin tietyömaalla. Koukkasimme tieltä seuraamaan metsään johtavaa telaketju-uraa ja ajoimme Defenderin paikkaan, jonne varmasti ei kovinkaan monella autolla tulla perässä. Yöunen keskeytti metsästä kuuluva ölinä, jonka ristimme mursuksi. Kyseessä oli kuitenkin karhu.\nYöllä ajamamme pääura oli nimenomaan Federalnaja - tulevan Amurin moottoritien pohja. Olimme huolestuneita polttoainetilanteesta, koska tankkauksemme ennen tätä tuntematonta taivalta oli eilen karahtanut kiville. Katolla oli enää kaksi täyttä kanisteria ja tankki puolillaan. Tie oli karu - moottoritien pohjaa eri vaiheissa. Välillä maansiirtokoneiden jylläämää hiekkapintaa, jossa 5-10 metriä syviä jyrkähköjä kaivantoja. Toisinaan sepelipäällystettä tai kalliosta rouhittua nyrkinkokoista teräväsärmäistä kiveä, jossa seassa jalkapallon kokoisia sattumia.\nPääasia kuitenkin oli, että jonkinlainen ura oli löydetty ja että uralla työskenteli koneita: dieseliä. Pysäytimme auton maansiirtokoneiden keskelle ja kerroimme mistä olemme tulossa ja minne on haave päästä, mutta että tarvitsemme polttoainetta. Työmaan johtaja kutsui paikalle dieseltankkia kantavan Kamazin, josta vedettiin joka kannu ja tankki täyteen kahdesta tölkistä Lapin Kultaa. Tankkasimme saman kaavan mukaan aina Tyynelle valtamerelle asti joko tietyömailla tai metsätyökoneiden dieseliä. Vaihtovälineinä toimi parhaiten suomalainen olut ja säilykkeet.\nKuva: Amurin valtatien tietyömaalla kyseltiin polttoainetäydennystä. Tietyömaat ja metsätyökoneet olivat ainoa diesel-lähde Mogozhan ja Shimanovskin välillä. Alueella ei kesäisin ole karttoihin merkittyjä teitä.\nAjoimme Federalnajalla mm. räjäytystyömaan halki, joka piti taukoa sen aikaa, että pääsimme siitä yli. Pohjapanssari otti maansiirtokoneille tarkoitetulla uralla vastaan monta kovaa iskua, mutta auto kesti hyvin. Renkaatkin pitivät pintansa viheliäisestä kivikosta huolimatta. Meillä oli varalta mukanamme kaksi pyörää. Etulasiin napsahteli päivän aikana kaksi reikää maansiirtokoneista ja kuormureista sinkoilevista kivistä. Joudumme teippaamaan ilmastointiteipillä takaoven ja vielä vähän elävän kuljettajan puoleisen oven tiiviiksi, jottei sisälle tunkeutuisi niin paljon pölyä. Tietokoneet, kamerat ym. elektroniikka on suojattava kasseilla ja muovipusseilla, kun hienojakoista pölyä tunki vastustamattomasti autoon ja tietenkin hengityksen mukana myös keuhkoihin.\nKattotelineen kiinnitys ei tahdo kestää jatkuvaa rynkytystä, vaan joudumme kiinnittämään sitä runkoon tuon tuosta. Kuskin puolen ovi sen sijaan marinoituu jälleen entisiin uomiinsa ja alkaa taas aukeamaan ja sulkeutumaan normaalisti. Ei niin pahaa, ettei jotain hyvääkin.\nKuva: Defenderiä vinssataan suosta. Kovat olosuhteet vaativat toimivan työkalun.\nFederalnajan pohja loppui ja Kamaz -kuski neuvoi meille uran eteenpäin. Alkoi mutainen taival pajukossa. Keskituntinopeus tippui kymmeneen ja pääsimme ensimmäisiä kertoja kokeilemaan myös vinssiä. Auto juutui tuon tuosta mutaan tai upposi suohon, jos yritimme kiertää uran vierestä. Ensimmäisten vinssausten jälkeen opimme katsomaan reittiämme niin, että edessä on varmasti vinssietäisyydellä tarpeeksi vahva puu, juurakko tai kivi. Alussa off-road taival oli jännittävä, sitten puuduttava ja sitten vain pelkkää työtä. Kamazit olivat survoneet tien velliksi, jossa oli syviä veden peittämiä kuoppia. Isoista vesilammikoista ei voinut kertoa, ovatko ne 5 vai 50 centtiä syviä. Välillä auton olisi voinut vannoa kaatuvan sen toisen kyljen renkaiden liukuessa vesihaudassa maastokuormurin kyntämään ojaan. Kuuma vinssi vedessä sihisten sinnittelimme eteenpäin ja pääsimme laskeutumaan laaksoon, jossa renkaiden alle löytyi jo taas kiviä ja välillä soraakin.\nSeurasimme asumatonta jokilaaksoa itään noin 50 km Kiinan rajan pohjoispuolella kunnes joki kääntyi tien eteen ja ura katkesi. Kamazin jäljet johtivat suoraan vuolaaseen jokeen, jonka reunalla päivitteli rannalle jäänyt Lada Niva -seurue. Näimme joen toisella rannalla jäljet, josta maastokuorma-auto oli kiivennyt jälleen kuivalle maalle ja pystyimme arvioimaan ylitysreitin. Vaatteet pois ja jokeen kahlaamaan. Ylitysreitti löytyi, eikä vettä ollut kuin napaan asti.\nVastarannalta alkoi kuulua moottorin jylinää ja pian törmäälle ilmestyi 6-pyörävetoinen Kraz. Kuljettaja säätää vaihteistoa ja pian armeijan kuormuri työntyy jokeen ja kahlaa pokerilla yli. Kraz -kuski ilmoittaa jäävänsä odottelemaan omaa ylitystämme ja vetäisi meidät pois, jos auto hyytyisi jokeen.\nSiirsimme varusteemme tavaratilasta kattotelineelle, jonne myös Sami halusi jäädä valokuvaamaan. Maastovaihde päälle, tasauspyörästö lukkoon, ykkönen silmään ja jokeen. Auto sukeltaa virtaan. Kaasu on pohjassa, ettei varmasti sammuisi. Renkaissa on pitoa ja pian koko vehje on vedessä. Peto jurruuttaa virrassa vastustamattomasti eteenpäin. Konepellin päällä on vettä ja auto auraa hienoa aaltoa edessään. Ei pysähdy, ei edes nikottele - kylmän rauhallisesti joen yli vastarannalle. Kraz kuski taputtaa käsiään ja viittoo, että vielä 7 jokea ennen Amazaria, seuraavaa kylää.\nReitti Amazariin on hirveä. Jokien ylitykset ovat osuuden parasta antia. Vuolaiden jokien pohjat ovat juuri ainoita, joissa renkaiden alla on tukevaa maata. Muutoin Land Rover uppoaa tuon tuosta liejuun, josta sitä lapioidaan ja vinssataan, työnnetään pyörien alle tukkeja jne. Joskus ei vinssille ole puita, vaan joudumme niputtamaan pajukkoa kuormaushihnoilla tai ottamaan useampia heikkoja kiinnityspisteitä.\nRutiiniksi muodostuu seuraavanlainen kaava: kuski istuu autossa ja kartturi juoksee. Kartturilla on yllään märät kalsarit ja märät lenkkarit. Kun tulee joki, kartturi juoksee jokeen ja sahaa sitä niin kauan, että ylityskohta löytyy. Kuski istuu autossa ja katsoo kartturin touhuja ja painaa mieleensä reitin. Paarmat syövät joessa tarpovaa kartturia, kuski nautiskelee ilmastoidussa autossa. Kun auto jämähtää kiinni, kartturi kiinnittää vinssin, kytkee vinssin virran ja asentaa kaukosäätimen. Kuski ottaa kaukosäätimen ja vinsaa autoa samalla ajaen irti. Kartturi työntää renkaiden alle puiden runkoja ja kiviä. Tämä toistetaan niin kauan, että auto on irti. Seksuaalikäyttäytymisen termistöin tällainen matkailu on perverssiä.\nTie nousee pystyyn\nParin vuorokauden ja kahdeksan joen jälkeen kurainen polku nousee jälleen Federalnajan pohjalle. Mielen täyttää voitonriemu. Auto saadaan tankattua tietyömaalla ja kuivaa tiepohjaa jatkuu parikymmentä kilometriä aina Amazarin radanvarsikylään. Ennen kylää tietyömiehet pysäyttävät meidät ja sanovat, ettei Amazariin ole menemistä. Aiemmin kesällä 3 saksalaista oli yrittänyt samaa reittiä, mutta heidät oli tapettu juuri Amazarissa. Kurkut oli viilletty auki. Niin tai näin, totta on myös, että mikäli mielimme kohti Erofej Pavlovicia, seuraavaa kylää idässäpäin, joudumme ajamaan Amazarin läpi. Federalnajan tietyömaan pätkä loppuu tähän. Äijät suosittelevat kääntymään takaisin ja pakkaamaan auton junaan Mogozhassa.\nPäätämme kuitenkin laskeutua Amazariin ja kaasutamme pölypilvessä läpi kurkunleikkaajien kylän. Rekisterikilvet ja koko auto on onneksi niin mudassa, ettei mitään viitteitä ulkomaailmaan ole näkyvillä. Päästyämme kylästä leiriydymme syvälle metsään, peitämme auton vihdreällä peitteellä ja kaadamme tulouralle vielä varmuuden vuoksi puita ristiin murrosteeksi. Yö kuluu kirveen heittoa harjoitellessa ja katkonaisesti nukkuen.\nAamun valjetessa jatkamme kohti Erofej Pavlovicia. Metsässä kulkee useampia mutaisia maastokuorma-autojen kyntämiä uria kohti itää. Tasapainoilemme eteenpäin, syötämme kartturia paarmoille ja pidämme vinssiä mukavan lämpimänä. Ylitämme vielä kaksi jokea ennen kuin eteemme aukaa aava suo, jonka toista rantaa ei näy. Pari Kamazia näkyy jäljistä päätellen joskus suolle menneen. Siellä täällä kasvaa vaivaiskoivuryppäitä ja jokunen oikea puukin.\nKylmä hiki otsalla ajamme auton suolle ja lähdemme suunnistamaan puulta puulle, mutta auto juuttuu kerta kerran jälkeen yhä pahemmin mutaan. Suolle ei näy loppua ja taivaalle alkaa kasaantua tummia pilviä. Ilmassa on ukkosta ja vähän paniikkiakin. Tajuamme tehneemme rankan virheen - suota ei voi ylittää, ja olemme jumissa jo melko syvällä hyllyvää aavaa. Pakokauhu alkaa ryömiä rintalastan alle. Katson Samia hetken silmiin ja päätös on selvä. Auto ympäri ja vähän äkkiä. Jos sade alkaa ollessamme suolla, saamme viettää täällä joulua. Rämmimme moottori huutaen suota paluusuuntaan. Sami kahlaa munia myöten mudassa ja kiinnittelee vinssiä. Saderintama lähestyy, näemme salamoita. Juuri kun renkaat pureutuvat metsän reunalla kuivaan maahan alkaa sataa. Suo muuttuu hetkessä hytiseväksi velliksi ja jo tulourakin on sateella sellaisessa kunnossa, että selviämme hädin tuskin eteenpäin.\nVuoren rinteellä etelässä näkyy liikettä. Päättelemme, että siellä on taas pätkä Federalnajan pohjaa. Oikeastaan on sama mitä siellä on, kaikki on parempaa kuin tämä. Löydämme joidenkin tuntien jälkeen rinteelle ja siellä tosiaan on Federalnajan pohjaa. Ajamme eteenpäin kymmenisen kilometriä sateessa kunnes eteen tulee murhaavan näköinen joki, joka kuohuu sateen sille syöttämistä vesimassoista. Keskellä jokea seisoo kaksi Kamazia, vettä hytin puoliväliin asti. Lisäksi virtaan on juuttunut talon kokoinen maansiirtokone, joka kaiketi on yrittänyt vetää Kamazeja ylös. Murheelliset kuskit ovat leiriytyneet joen rannalle ja kertovat olleensa tässä vartioimassa omaisuuttaan jo kaksi viikkoa. Tie Erofej Pavloviciin on poikki. "Talvella sitten", kuskit lohduttavat.\nKuva: Kamaz-kuskit Vasili ja Sergei lupasivat järjestää junakyydin Amazarista Erofej Pavloviciin, jonne tulviva joki oli katkaissut ajoreitin. Sopimus vahvistettiin parilla oluttölkillä.\nOlimme matkalla uhonneet, että siitä mistä menee Kamaz, menemme myös me. Joki on kuitenkin liikaa sekä Kamazeille että meille. Kohtalon oikusta emme ole ongelman kanssa yksin. Sahalin Energyn perävaunullinen Kamaz arpoo myöskin ylitysmahdollisuutta ja joutuu toteamaan sen mahdottomaksi. Kuskit Vasili ja Sergei kertovat, ettei ole muuta mahdollisuutta kuin yrittää järjestää oma juna Amazariin, jolla päästäisiin joen yli. Myös Amazarin ja Mogozhan välinen tie olisi poikki sateen takia.\nAjamme yhdessä takaisin kurkunleikkaajien kylään, jossa Vasili alkaa järjestämään junaa. Juna kuulemma saadaan. Odotamme vuorokauden ja ratapihalle työnnetään kaksi lavettia, joille autot ajetaan. Vashalla ja Serjoshalla on mukanaan kerä teräskaapelia, jolla autot sidotaan kiinni avoimeen puulavettiin. Odotamme toisen vuorokauden kunnes neljältä aamulla ratapihalle ilmestyy dieselveturi, johon lavettimme kiinnitetään. Istumme autoon ja pieni junamme lähtee liikkeelle. Pelottava Amazar jää taakse. Olemme pitäneet kaksi vuorokautta väijyä autojen ympärillä. Vashalla ja Serjoshalla oli aseita ja vielä luvatkin niihin, vaikka kukapa niitä lupia kyselemään. Amazarissa ei ole miliisiä.\nKuva: Odottelua Mogozhan asemalla, 40 kilometrin matka keski junalla neljä vuorokautta.\nVenäjän rautatielogistiikasta johtuen dieselveturi vetää meidät takaisin Mogozhaan, jossa kiinnitymme päivän odottelun jälkeen sähköjunaan. Sähköjuna vie meidät eri ratapihojen kautta viimein tulvivien jokien yli ja auto saadaan lastattua pois junasta Skorovdinon kaupungissa. Joen ylitys kesti junalla yhteensä neljä vuorokautta, etenemää tuli 40 kilometriä.\nTyyni valtameri, Sahalin\nSkorovdinosta jatkamme perinteistä mutavelliä Magdagaciin, josta alkaa taas vähän parempi hiekkatie. Shimanovskissa pääsemme kiinni Federalnajaan, joka alkaa tyhjästä - kirjaimellisesti keskeltä peltoa. Tiehen ilmestyy jonkun ajan kuluttua taivaan lahjana myös asfalttipäällyste, joka tuntuu ihmeelliseltä ajaa. Tankkaus onnistuu silti entiseen tyyliin Lappariin ja säilykkeisiin vaihtamalla.\nKuva: Diesel-kanistereita täytetään tietyömaalla. Paras vaihtoarvo oli oluella ja suomalaisilla säilykkeillä.\nMatka taittuu vauhdilla. Saavumme Autonomiseen Juutalaisalueeseen ja vaihdamme sen pääkaupungissa Birobizhanissa rahaa. Tie Habarovskiin takkuilee, kun armeija etsii vankikarkuria. Tuijottelemme tuon tuosta Kalashnikovin piippuun äijien esitellessä raflaavia tarkastusmetodejaan. Habarovskista pelätyn mafian hallitseman sillan jälkeen (ei mitään) käännymme Amur-jokea seuraten pohjoiseen kohti Komsomolsk Na Amuria, jonka eteläpuolelta erkanee viheliäinen hiekkatie itään kohti Tyynen valtameren rantaa ja Vaninon satamakaupunkia. Sikhote Alinin vuoristo on kärsinyt valtaisista metsäpaloista ja ympärillämme on tulen parturoimaa hiiltynyttä maata. Ajamme myös pienen metsäpalon läpi. Vihdoin vuorten välistä alkaa näkyä sinistä kimallusta. Pysäytämme auton liikuttuneina - Tyyni Valtameri.\nMeri näyttää ihanalta. Raikas tuuli pyyhkii kasvoja, eikä hymy hyydy kirveelläkään. Hankimme liput Sahalinille menevään lauttaan ja ajamme auton satamaan. Joudumme odottamaan yön yli ja kalastamme merestä pieniä turskia syötäväksi. Myös Vasha ja Serjozha saapuvat satamaan ja pidämme pienet juhlat nuotion ympärillä laivaa odotellessa. Dieseltrokari käy tankkaamassa auton metsätyökoneen naftalla.\nLaivamatka kestää 18 tuntia. Lautalla on meidän lisäksemme vain rekkakuskeja ja sotilaita. Soitan satelliittipuhelimella kotiin, on tyttäreni 3-vuotis syntymäpäivät. Palaan haikeana Samin ja rekkakuskien luo, jotka kysyvät apeuteni syytä. Kerron, että olen surullinen, kun en voi olla kotona pienen tyttöni syntymäpäivillä ja kaikki alkavat itkemään.\nSahalinin satamassa juutun muutamaksi tunniksi turvallisuuspalvelun kuulusteluun ja yritän vakuuttaa virkamiehiä vilpittömästi, että olemme todellakin ajaneet halki Venäjän vain kuvataksemme mummoja ja keräilleet hieman kirveitä. Klassisen ristikuulustelun jälkeen äijät levittelevät käsiään, antavat passit ja toivottavat hyvää matkaa.\nSahalin on fantastinen. Kauniiden vuorien välissä solisee puhtaita jokia, joissa on lohikalaa kaikissa. Tiet ovat erinomaisia ja elintaso on muuhun näkemäämme Venäjään verrattuna huomattavasti korkeampi. Katukuvassa on paljon sahalinin japanilaisia ja korealaisia ja tietysti venäläisiä, mutta myös amerikkalaisia, jotka tekevät saarella businesta. Yövymme Tyyneen valtamereen laskevan joen suussa ja kalastamme yöllä 23 isoa harjusta. Maha turvoksissa hyvää kalaa ajamme auton vihdoin ja viimein Korsakovista Japanin Hokkaidon saarelle Wakkanain kaupunkiin menevään lauttaan. Laiva on japanilainen ja kallis. Auto pestään tarkasti laivassa, koska Japaniin ei saa kuljettaa venäläistä maata.\nWakkanaissa vastassa on lehdistöä ja kansallinen tv-asema NHK. Auto jää tulliin ja jatkamme vuokratulla Mitsubishillä Hokkaidon Obihiroon, jonne meidän on määrä pystyttään matkan näyttely. Automaattivaihteinen pieni henkilöauto hyvillä japanilaisilla teillä tuntuu Defenderillä mudassa tykittämisen jälkeen pölynimurilta.


Sisustus ja kauneus: syyskuuta 2019\nTurun linna 26.9\nKävimme viime torstaina Turun linnassa tutustumassa sen mitä ihmeellisempiin huoneisiin ja muihin paikkoihin. Matkamme liittyi sisustuksen ja arkkitehtuurin historian kurssiin, jota nyt tällä hetkellä käymme koulussa läpi.\nNo, mistähän aloittaisin. Turun linnahan on tunnetusti iso, todella iso. Joten, vierailumme aikana emme mitenkään kerenneet katsastamaan kaikkia huoneita ja paikkoja läpi, sillä aika oli rajallinen. Kierrokselle saimme myös oppaan mukaan. Kierroksella pistäydyimme esilinnan puolella pelkästään, sillä emme ehtineet itse päälinnan puolelle. (Turun linnassa on siis kaksi eri puolta: esilinna ja itse päälinna, joka on kylläkin autiompi kuin esilinna)\nhieman maistiaisia Turun linnasta 😊\nEsilinnan puolella tutustuimme erilaisiin huoneisiin ja tiloihin, jotka oli sisustettu erilaisten aikakausien mukaan, kuten barokin, klassismin ja sen sellaisten mukaan. No mistä sen sitten huomasi, mille aikakaudelle huone sijoittuu? No esimerkiksi siitä millainen tapetti siellä on. (useammassa huoneessa oli vielä jäljellä alkuperäistä tapettia, joka oli ihme ja kumma, hyvin säilynyt 😮) Myös kalusteista voi paljon päätellä, sekä myös kauniista takoista, joita linnassa olikin vaikka ja kuinka paljon.\nlisää ihasteltavaa linnassa\nKävimme myös linnan vankilassa, jossa ovat istuneet keskiajan vaarallisimmat ja julmimmat rikolliset. Hrrrrrr, sanon minä 😥.\nOmasta mielestäni reissu oli hyvin mielenkiintoinen ja myös hieman uuvuttava, sillä rappusia oli aika paljon. Jos niitä monen monia rappusia ei oteta huomioon, voin todellakin suositella Turun linnassa käymistä\nlisää maistiaisia 😊\nLähettänyt Mira Vienola klo 19.14 Ei kommentteja:\nVärioppia osa 3\nVäriopin kurssilla oli myös yksi toinenkin tehtävä: parin valitsemaan huoneeseen piti suunnitella sisustus ja värimaailma. Parikseni minä sain vieressäni istuvan Emmin. Tehtävä ei ollut vaikea, sillä hän kertoi selvästi, millaisen sisustuksen ja värimaailman hän huoneeseen haluaa. Tyylisuunnaksi kehkeytyi moderni ja värimaailmaksi harmaa ja valkoinen (myös muut vaaleat sävyt olivat sallittuja). Joten muitta mutkitta, ryhdyin suunnitelemaan huonetta.\nKoko suunnittelun aloitin tietysti värimaailmasta. Hieman harmaata ja valkoiseta, mustaa ja hieman blig bliggiäkin.\nSaimme tietysti ohjeet, joiden perusteella suunnitelma tehdään. Ohjeiden keskeisempänä osana oli tietysti pohjapiirustus, jonka itsekin parilleni tulostin netistä.\npohjapiirustus, johon ryhdyin suunnitelemaan sisustusta\nMyös pieni värisuunnitelma piti palautettavassa materiaalissa olla. Onneksi ohjeissa oli seljät säännöt, millä tavalla värisuunnitelma pitää tehdä. Muuten olisin ollut ihan ulapalla, että mitä hitsiä tässä oikein pitää tehdä 😆\nVärisuunnitelma tehtiin niin sanotusti seinä kerrallaan. Värit seiniin voitiin hakea esim. Tikkurilan sivulta. (Tällä sivulla oli satoja, ettei jopa tuhansia värejä, oli hieman vaikea valita, minkä värin ja sävyn ottaa 😏)\ntässä hieman värimaailmaa ja samalla myös himeman pientä parin haastattelua\nVärien valinta huoneeseen oli ihan kivaa, mutta eniten odotin itse sisustuksen suunnittelua. (Eli siis millaisia huonekaluja huoneeseen laittaa) "Pitkän" pohdinnan jälkeen aloin etsimään netistä erilaisia sänkyjä, lipastoja sekä lamppuja.\ntässä hieman suunnitelemaani sisustusta huoneeseen\nLähdin toteuttamaan huoneeseen sisustusta parini toiveiden mukaan (Eli millaista väriä hän haluaa huoneeseen) Joten päädyin siihen, että huonekaluihin tulee pääosin harmaata ja valkoista. Myös hieman väripilkkujakin huoneeseen piti saada (muun muassa musta lampunvarjostin)\nMielestäni tehtävä oli kokonaisuutena hauska. Se oli hieman erilainen kuin muut tehtävät, onneksi 😊 Suunnittelemani sävyt miellyttivät ainakin omaa silmääni, mutta saa nähdä, miellyttivätkö ne parini silmää. Toivotaan parasta 👍\nLähettänyt Mira Vienola klo 11.38 Ei kommentteja:\nVärioppia osa 2\nVäriopin opintoihin kuului myös yksi tehtävä: itse piirtämä huone piti sisustaa kolmella eri tavalla, rauhallisesti, rauhattomasti ja syvyysmäisesti. Tästä tehvästä olenkin voinut jo vähän kertoa, mutta kerron siitä nyt hieman tarkemmin.\nYlhäällä rauhattomasti sisustettu huone, alhaalla rauhallisesti ja syvyysmäisesti sisustetut huoneet\nIdeahan tässä tehtävässä oli se, että yksi ja sama huone saadaan näyttämään erilaiselta eri värien ja erilaisen sisustuksen avulla. Yllä näkyvä kuva on piirretty käsin, mutta sama juttu tehtiin myös koneella (paperille piirretty huone skannattiin tietokoneelle, jossa sitä muokattiin photoshop-ohjelman avulla.) Rauhallisessa sisustuksessa pyrittiin siihen, että värit ovat vaaleita niin huonekaluissa kuin seinilläkin (sekä lattiassa ja katossa tietenkin) Rauhattomassa sisustuksessa puolestaan pyrittiin voimakkaisiin väreihin sekä siihen, että huone näyttää mahdollisimman levottomalta (niin kuin ylimmästä kuvasta varmaan näkyykin) Syvyysmäisessä sisustuksessa pyrittiin siihen, että eri huonekalut saataisiin näyttämään isommilta tai pienemmiltä värien avulla, siihen nähden minkä kokoisia ne oikeiasti ovat.\nTässä kuvassa on tietokoneella tehdyt versiot aivan samoista piirustuksista mitä ylemmässä kuvassa.\nMielestäni tällaisen tehtävän tekeminen on ollut hauskaa, sillä on saanut leikkiä väreillä, välillä vähän hillitymmin ja välillä vähän räikeämmin. 😍\nLähettänyt Mira Vienola klo 10.39 Ei kommentteja:\nEilen keskiviikkona 11.9 kävimme Habitare- messuilla, Helsingissä. Paikkana oli Helsingin Messukeskus, aivan Hartwall-areenan vieressä. Aamulla klo 8 lähdimme koulun pihalta kahden bussilastillisen kera kohti määränpäätä. Messuilla oli monen monta näytteilleeasettajaa (mm. VM Carpet, Miele, Gigantti sekä monia muita) ja näyttelyä. Näyttelyitä ja näytteilleasettajaa oli niin monta, että meinasi ihan pää mennä sekaisin, kun pyöri ja hyöri siellä, huh, huh 😝\nTässä muutamia paloja ottamistani kuvista\nMielestäni messut olivat mielenkiintoiset ja miellyttävät. Näytteilleasettajia olisi kyllä saanut olla hieman vähemmän 😋 Itseäni messuilla kiinnostivat erilaiset muodot, pintamateriaalit sekä värit. Kaikkea näistä kyllä löytyi, yllin kyllin. Myös valoille oli messuilla oma osastonsa, joka myös miellytti minua, koska pidän muutenkin kaikista blig blig- tyyppisistä jutuista.\nLisää ihania värejä ja juuri sitä blig blig- tyyliä lamppujen muodossa. 💖\nItse en ole koskaan käynyt tuon kaltaisilla messuilla, kuin Habitare. Ennakkon olin ajatellut, että siellä on vain "muutama" näyttely ja pari hassua näytteilleasettajaa. Eivät ne nyt niin suuret messut voi olla. Mutta pah ja pyh, messut olivat aivan valtavat. 😨 Mutta minua se ei haitannut, sillä oli ihan kiva kierrellä katselemassa kaikenlaisia uusia, ja hieman vanhempia sisustus- juttuja. 😍\nJa täytyyhän kaikilla messuilla jotain exraakin olla. Messuilla oli meinaan "kaikenmaailman" puhujia, joko itse suunnittelijoita tai jonkin suunnittelufirman työntekijöitä puhumassa omasta työstään. Mutta minua eivät mitkään puhujat kiinnostaneet. Minua kiinnosti enneminkin musiikki, jota oli tarjolla hallissa 6 VM Carpetin osastolla. Tässä kyseisessä paikassa oli esiintymässä Antti Ketonen, Neljänsuorastakin tuttu "karvanaama". Messuilla hän oli esittämäss oman Miko-kitaristinsa kanssa omia, toukokuussa ilmestyneessä levyllä olevia hittejä.\nAntti ja Miko esiintymässä VM Carpetin osastolla 💖\nLähettänyt Mira Vienola klo 12.57 Ei kommentteja:\nTällä viikolla (sekä myös viime viikolla) ollaan perehdytty väriopin saloihin. On opittu millaisia värejä on väriympyrässä: päävärit, vastavärit, lähivärit yms. kaikki värit, joita väriympyrässä on. Väriympyrän tutkimisen lisäksi on tehty pieniä tehtäviä, jotka, yllätys, yllätys, liittyvät väreihin. On muun muassa kerätty erilaisiin teemoihin sopivia värejä paperille sekä tehty niin käsin kuin koneella erilaisia sisustuksia itse piirtämiin huoneisiin.\nYlhäällä erilaisia värikokeiluja erilaisiin teemoihin, alhaalla ja keskellä erilaisia sisustuksia ns. samasta huoneesta\nMielestäni värien kanssa "leikkiminen" on ollut huvittavaa, koska pidän muutenkin kaikenlaisita väreistä ja niiden kanssa leikkimisestä (no kuka nyt ei väreistä tykkäisi 😜) Mielestäni muutenkin koulunkäynti on ollut mukavaa, näin kuukauden jälkeen. Ei muuten ole kaduttanut, että tulin tähän kouluun, ja vieraaseen kaupunkiin. 😊\nLähettänyt Mira Vienola klo 10.56 Ei kommentteja:\nKävin ryhminä kanssa Fiskarssissa (Salosta Tammisaareen päin) maanantaina 26.8. Ja kyllä, tiedän, että tämä tarina tulee nyt hieman jälkijunassa, sillä onhan matkasta pitempi aika kuin viikko, mutta kerron sen silti. Elikkäs, Fiskars on pienen pieni ruukkikylä reilun tunnin ajomatkan päässä Salosta. Siellä ensimmäinen ruukki rakennettiin 1649, ja asukkaita siellä on nykyään noin 600. Ja tietysti, Fiskars on monen suomalaisen kesäpaikka. Fiskarssissa järjestetään myös erilaisia tapahtumia, kuten häitä yms. Kovin isohan paikka ei ole, mutta palvelut ovat sitäkin isommat: on niin pieniä kuin isojakin putiikkeja, kyläpanimoita sekä erilaisia nähtävyyksiä.\npienen pieniä nähtävyyksiä Fiskarssin kylästä\nMielestäni paikka oli ihastuttava pienine yksityiskohtineen (ja tietysti sorsineen päivineen, vaak, vaak) Kävisin mielelläni uudestaan. 😄\nLähettänyt Mira Vienola klo 18.31 Ei kommentteja:


MY FIRST MAXIDRESS | JANINA KOSKENNISKA\nHome / outfit / shopping / MY FIRST MAXIDRESS\n12 kommenttia on "MY FIRST MAXIDRESS"\nSaana 13 heinäkuuta, 2013 23:41\nHaha voi ei, no onneksi ei mitään sen vakavempaa käyny! :D ja tosi ihana kyl tuo mekko!\nJanina Koskenniska 13 heinäkuuta, 2013 23:42\nHaha jeps, sen verran hyvää tuuria oli kuitenkin matkassa mukana! Ja kiitos :)\nKrista 14 heinäkuuta, 2013 00:42\ntoi mekko on kyl tosi ihana! :)\nJanina Koskenniska 14 heinäkuuta, 2013 00:46\nJep kiitos! :)\nriinaeerika 14 heinäkuuta, 2013 11:26\nJanina Koskenniska 14 heinäkuuta, 2013 23:32\nLinda 16 heinäkuuta, 2013 13:42\nEivitsi toi on ihana, harmi etten oo ite bongannut tota mistään ginasta pläääh :(\nJanina Koskenniska 16 heinäkuuta, 2013 19:18\nNiin on, kiitos! :) ja voi harmi..toikin oli ainut kappale :(\nSusanna89 16 heinäkuuta, 2013 23:44\nJanina Koskenniska 16 heinäkuuta, 2013 23:45\naiski 19 heinäkuuta, 2013 13:01\nIhana mekko ja oot tosi kaunis!


koulu Archives - Jukka Mölsä\nHyvän koulun resepti\npätevät ja vakinaiset opettajat\nkiusaamisesta vapaa ilmapiiri\nterve koulurakennus, puhdas sisäilma\nhyvä ja ravitseva kotimainen kouluruoka\nsopivasti uusia innovaatioita, parhaita perinteitä unohtamatta\nLaitetaan terveeseen ja hyväkuntoiseen koulurakennukseen oppilaita riittävän pieniin ryhmiin. Lisätään joukkoon päteviä opettajia, joille annetaan riittävästi resursseja kehittää itseään ammatillisesti. Sekoitetaan mukaan hyvää yhteishenkeä ja ravitsevaa maksutonta kouluruokaa. Poistetaan huolella keitoksesta sekä oppilaiden että opettajien kiusaaminen. Maustetaan soppa sopivasti uusilla innovaatioilla, mutta säilytetään opetuksen parhaat perinteet.


Intrum - Yrittajat.fi\nIntrum\tYritystieto- ja perintäpalvelut\nINTRUM on kehittänyt palvelunsa ratkaisemaan yritysten yleisimpiä kassankiertoon liittyviä haasteita. Olemme kuukausittain yhteydessä yli 180 000 suomalaiseen yritykseen ja kuluttajaan auttaen heitä laskujen maksuasioissa.\nTarjoamme Helsingin Yrittäjien jäsenille luotonhallinnan ja perinnän palvelut jäsenhintaan:\nKäväise osoitteessa www.intrum.fi/yrittaja, löydät sieltä tietoa erilaisista palveluratkaisuistamme. Tai kysy lisää p. 09 2291 1600, asiakaspalvelu@intrum.com\nTutustu Intrumin palveluratkaisuihin yrittäjille >


6 vinkkiä miten taklata hermot treffeillä - HappyPancake Blogi\n6 vinkkiä miten taklata hermot treffeillä\non May 17, 2018 at 2:45 pm\nMoni meistä on tuntenut sen: kun hermot ottavat yliotteen ja suu tuntuu kuivalta, hikoilee eikä tiedä mitä pitäisi sanoa tai tehdä. Hermostuneisuus on hankala tunne, mutta on olemassa tapoja joilla saada hermot kuriin.\nVaatteet joissa tunnet olosi rennoksi ja hyvännäköiseksi saa olosi rennommaksi. Suunnittele ennen treffejä miten pukeudut, niin ettei sinun tarvitse valita viime sekunnissa. Ole tarkka hygienian kanssa. Kun stressaamme, voimme saada huonon hengityksen koska suu on kuiva ja voimme hikoilla. Pakkaa siis purkkaa käsilaukkuusi treffeille.\n2. TARVITSET AIKAA ENNEN TREFFEJÄ\nYksinkertainen, mutta tärkeä neuvo. Varaa aikaa ennen treffejä ja harjoittele peilin edessä ja tsemppaa itseäsi.\n3. TREENAA ENNEN TREFFEJÄ\nUrheilusta saa endorfiinejä joka tekee meistä iloisia ja rentoutuneita. Jos treenaat ennen treffejä, et siis jännitä yhtä paljon treffeillä ja olosi on rento. Kävely tai nopea uintitreeni toimii yhtä hyvin kuin rankka salitreeni.\n4. OLE REHELLINEN! (ÄLÄKÄ UNOHDA HENGITTÄÄ)\nOn 100% luonnollista olla hermostunut ennen treffejä. Kaikki ovat, siis myös deittisi. Sano suoraan että olet hermostunut ja muutut heti rennommaksi. Jos tunnet että saat pian paniikkikohtauksen, ajattele että se on vain fyysinen reaktio, eikä mitään vaarallista. Keskity deittiisi ja hengitä syvään.\n5. AJATTELE KEHOASI\nKehonkieli sanoo paljon henkilöstä, joten mieti mitä signaaleja lähetät. Jos olet hermostunut saat helposti huonon ryhdin ja katsot lattiaan. Yritä ryhdistäytyä ja katsoa deittiäsi silmiin, äläkä unohda hymyillä. Kukaan ei tiedä mitä oikeasti tunnet jos kehonkielesi näyttää muuta – ja voit jopa huijata itseäsi…!\nAinoa tapa päästä eroon hermoista ja ujoudesta on harjoittelu. Altista itsesi “pelottaville” tilanteille arjessa niin usein kuin voit. Juttele bussikuskin kanssa, moikkaa naapuria, pyydä mukavaa kollegaa lounastreffeille. Vain koska olet ujo, se ei tarkoita sitä, että olet ujo loppuelämäsi. Monet muusikot ja näyttelijät ovat kertoneet että heillä on ollut hirveä ramppikuume heidän uriensa alussa.\nValitse paikka jossa on paljon ihmisiä ja riittävän korkea äänitaso, niin että sulaatte joukkoon. Paikassa jossa on paljon ihmisiä, voi keksiä monta puheenaihetta.\nOlkaa aktiivisiä kahvilatreffien sijaan. Menkää kävelylle niin että teidän ei vain tarvitse istua ja tuijottaa toisianne koko illan. Aktiiveilla treffeillä ei myöskään tule niin monta noloa hiljaisuutta.\nTreffien ei tarvitse kestää monta tuntia – jos olet hermostunut nopeat lounastreffit tai kahvitreffit voivat olla hyvä alku.\nEhdota paikkaa, jossa tunnet olosi varmaksi ja turvalliseksi. Lempikahvilasi tai muu kantapaikkasi esimerkiksi. Älä yritä olla joku joka et oikeastaan ole ehdottamalla trendikästä ravintolla jossa et ole koskaan ollut.\n10 lainausta rakkaudesta\n5 vinkkiä ensimmäisille treffeille


Matkapodcast ja kevään suurin haaste - Archie gone Lebanon - Matkablogi\nKirjoittanut Inka 8.2.2017\nLaura / Irtiottoja Maailmalle 8.2.2017 at 21.53\nJee! Mä just aamulla bussissa istuessa mietinkin millon teiltä tulis lisää kuunneltavaa! :)\nSuunnaton 16.5.2017 at 21.18\nVihdoin ja viimein kuuntelin tämänkin – meni hyvässä putkessa uusimman jälkeen. Teidän podcastit on ihan huippua, kun kaipaa jotain kuunneltavaa ajanvietteeksi.\nJa hitsi minkä matlakuumeen saitte aikaiseksi! Aloin jo olla ihan tyytyväinen tämänvuotisten suunnitelmien kanssa, mut kyllä sinne Balkanille olis taas päästävä <3\nNiin ja mä kyllä tykkäsin siitä aktiivilomapodcastista, vaikka sitä vähän kritisoittekin ;)\nInka 17.5.2017 at 20.56\nJee, kiitti kommentista! :) Tosi kiva kuulla. Ja Balkan on niin ihana, terkut täältä Kroatiasta!!


Hydroline: Hydrauliikka-osaaja tähtää alansa suunnannäyttäjäksi | EUTI\nHydroline: Hydrauliikka-osaaja tähtää alansa suunnannäyttäjäksi\nSiilinjärveläinen Hydroline Oy on satsannut koko historiansa ajan määrätietoisesti uusiin innovaatioihin ja tuotekehitykseen. Nyt suuntana ovat vientimarkkinat ja entistä kokonaisvaltaisemmat asiakasratkaisut, joihin yhtiötä siivittää myös EU:n Horisontti-rahoitus.\nYksittäisestä komponenttitoimittajasta kokonaisvaltaiseksi ja kansainvälisesti tunnetuksi ratkaisutoimittajaksi, jonka asiantuntemukseen ja näkemykseen myös asiakkaat luottavat.\nSiinä polku, jolle moni suomalaisyritys mielii, mutta vain harva pääsee. Siilinjärveläinen Hydroline huomasi viime vuosikymmenen lopulla, etteivät kotimaan markkinat tarjoa pidemmässä juoksussa enää riittävästi kasvupotentiaalia. Alansa kotimainen kärkiyhtiö alkoi kartoittaa vientimarkkinoita.\n"Hydrauliikka-ala toimii edelleen varsin pitkälle komponenttitoimitusten periaatteella, joten asiakaslähtöiselle ratkaisutoimittajalle oli olemassa selkeää tilausta. Samalla se oli mahdollisuus erottautua kilpailijoista", kertoo toimitusjohtaja Mikko Laakkonen.\nElinkaariajattelu vie eteenpäin\nHydrolinen asiakkaita ovat Sandvikin, Roclan, John Deeren, Cargotecin, Agco Valtran sekä Normetin kaltaiset isot kone- ja laitevalmistajat. Tuotannossa on yli 1500 erilaista sylinterimallia.\nKolmannen polven perheyhtiö työllistää kotimaassa noin 200 työntekijää. Puolaan vuonna 2014 perustetulla tehtaalla työntekijöitä on parikymmentä. Yhtiöllä on myyntikonttori myös Kiinassa.\nLiikevaihto oli viime vuonna 30 miljoonaa euroa ja tälle vuodelle ennakoidaan noin 10 prosentin kasvua. Liikevaihdosta noin 95 prosenttia on suoraa tai välillistä vientiä.\n"Teollinen internet, tekninen konsultointi ja asiakaslähtöinen palvelumalli tarjoavat meille paljon kasvupolkuja", Laakkonen tähdentää.\nTäydellisimmillään Hydroline voi lähivuosina vastata vaikkapa ison tuotantolaitoksen koko tuotantolinjan hydrauliikan toimivuudesta. Sitä voidaan valvoa reaaliaikaisesti komponentteihin sijoitetun älyteknologian ja räätälintyönä tehdyn softan avulla.\n"Jos saamme hälytyksen uhkaavasta toimintahäiriöstä tai komponentin vaihtotarpeesta, hoidamme asian kuntoon ajoissa ja ilman kallista tuotantoseisokkia", Laakkonen visioi.\nEU:n Horisontti 2020 -ohjelmasta lisäpotkua\nHydroline on ollut mukana monissa Tekesin ohjelmissa. Pari vuotta sitten se lähti mukaan johtamisen ja työhyvinvoinnin Liideri-ohjelmaan.\nTänä vuonna yhtiö kokeili tekesläisten kannustamana ja opastamana siipiensä kantoa Horisontti-ohjelmassa. Lopputuloksena oli hyväksytty rahoitushakemus, joka toi noin 1,1 miljoonaa euroa tuotekehitykseen ja kansainvälistymiseen.\nPerusteluissa kiiteltiin Hydrolinen tuovan alalle uutta teknologiaa, uusia käytäntöjä ja toimintatapoja. EU-rahoituspäätös onkin Laakkosen mukaan nostanut yhtiön sisällä uutta innostusta. Palaute on ollut positiivista myös asiakkaiden ja yhteistyökumppaneiden puolella.\n"Horisontti-hakemus on pk-yritykselle työteliäs urakka, joka pakottaa miettimään liiketoimintaa ja sen kehittämistä todella perusteellisesti. Samalla saa kuitenkin äärimmäisen arvokasta palautetta, ideoita ja opastusta, joka ulkopuoliselta konsultilta hankittuna olisi todella kallista. Käytännössä hakemus tuottaa yritykselle aina plussaa, olipa rahoituspäätös mikä tahansa", Laakkonen kannustaa.\npuh. 040 505 1625\nmikko.laakkonen (at) hydroline.fi\nTeksti: Recommended Finland Oy


Ketomaa avasi kakkosena Latvian EM-rallissa – Jari Ketomaa\nKetomaa avasi kakkosena Latvian EM-rallissa\nPerjantaina käynnistynyt kolmepäiväinen Latvian EM-ralli alkoi positiivisesti Jari Ketomaan ja kartanlukija Kaj Lindströmin osalta.\nMikkeliläiskaksikko oli nopein aamupäivän aika-ajoerikoiskokeella, jonka jälkeen he valitsivat ensimmäisen ajopaikan illan pimeydessä ajetuille avauspäivän erikoiskokeille.\nLähes kokonaan lumettomilla mutta jäisillä sorateillä ensimmäinen ajopaikka ei kenties ollut se kaikkein paras ajopaikka, mutta Ketomaa ylsi Ford Fiestalla kaikilla kolmella pätkällä aivan pohja-ajan tuntumaan\nViime vuoden SWRC-sarjan maailmanmestari, Peugeotin tehdaskuljettaja Craig Breen oli avauspäivänä 6,4 sekuntia Ketomaata nopeampi.\nIrlantilaisen rallin kärkimiehen kannoilla pysyi hyvin myös ranskalainen Francois Delecour, joka starttaa toiseen rallipäivään 12,1 sekunnin päässä kärjestä.\n– Pimeällä ajamisessa oli omat haasteensa, mutta näillä nopeilla teillä on erittäin nautinnollista ajaa. Kohtalaisen tyytyväinen olen avauspäivään, jolloin haimme tuntuman kohdalleen autoon ja omaan työskentelyymme. Tämä on ensimmäinen rallimme yhdessä Lindströmin kanssa, Ketomaa selvitti.\n– Auto tuntui hieman aliohjaavan näissä olosuhteissa. Lisäksi ohjaustehostimen toiminnan kanssa oli ongelmia, joten se vaihdetaan nyt huollossa. Olen luottavainen meidän vauhtiimme ja DMackin renkaiden iskukykyyn lauantain lenkillä, Ketomaa päätti.\nVideokuvaa helikopterista: http://www.fiaerc.com/videogallery/detail/id_event/2/id/38/t/ERC-LATVIA-Amazing-Ketomaa-helicopter-action-in-SS6\nKetomaa wins qualification in Latvia\nSecond for Ketomaa in Latvia day 1


Kaikkea ei voi muuttaa yhtenä iltana, mutta yksi ilta voi muuttaa kaiken – Tua Casa\nTua Backman 01/03/2016\nSisälläni asuu myös suru. Välillä tuntuu, että olen yksin keskellä kaiken. Tosin vaikka omassa elämässä olisi ulospäin kaikki hyvin, niin varsinkin läheisen murhe syö omaa onnellisuutta. Auttamalla toista, tekee myös omasta elämästä paremman, koska ylipäätään auttamalla muita, saa myös voimaa omiin suruihin. Kaikkia ei voi auttaa, mutta aina voi auttaa edes yhtä. Joskus voi myös joutua aloittamaan omasta itsestään. Niinkuin Johnny Depp sanoi: ”Ihmiset eivät itke, koska ovat heikkoja, vaan koska ovat olleet vahvoja liian pitkään.'”\n– Koti on sillä missä sydän on.\nEdellinen2 päivää Peuramaalla; pihdaten ja törsäten\nSeuraavaSisään näkee vain sisältä ja piinaava odotus\nTua Backman 15/07/2016\nTua Casan ihanan eteisen Napoleon kompleksi\nTua Backman 30/10/2016\nPrinsessakeinutuoli & antiikkinen keinuhevonen etsivät uutta kotia!\nTua Backman 12/03/2017\nTäydellisen joulukattauksen metsästys: kultaa ja kimallusta\nTua Backman 23/10/2015


Uusi rahoitusmahdollisuus suomalais-n - Suomen Akatemia\nUusi rahoitusmahdollisuus suomalais-norjalaiseen tutkimusyhteistyöhön\nSuomen Akatemia on allekirjoittanut kahdenvälisen International Co-Investigator Scheme -rahoitusyhteistyösopimuksen Norjan tiedeneuvoston (The Research Council of Norway - RCN) kanssa.\nRahoitusyhteistyössä on kyse tutkijalähtöisen kansainvälisen yhteistyön tukemisesta. Yhteistyömallissa Akatemia ja RCN sitoutuvat vastavuoroisesti rahoittamaan oman maansa tutkijoiden ulkomaisten yhteistyökumppaneiden työtä. Kahdenvälisestä International Co-Investigator Scheme -tutkimusyhteistyöstä on synnyttävä merkittävää lisäarvoa tutkimushankkeelle.\n”Mikäli yhteistyörahoitushakemus osoitetaan Akatemialle ja hanketta päätettäisiin rahoittaa, raha myönnetään suomalaiselle tutkimusorganisaatiolle. Suomalainen tutkimusorganisaatio huolehtii sitten rahaliikenteen norjalaisen tutkimusryhmän kanssa”, Akatemian tutkimuksesta vastaava ylijohtaja Riitta Maijala avaa yhteistyön käytänteitä.\nUusi rahoitusyhteistyösopimus täydentää Akatemian olemassa olevaa eurooppalaisen tutkimusrahoituksen kokonaisuutta.\n”Sopimuksen solmimisen taustalla vaikuttaa halumme vahvistaa yhteistyötä myös EU:n ulkopuolisten vahvojen tiedemaiden kanssa. On hyvä varautua uudenlaisiin tutkimusrahoituksen tapoihin ja muuttuviin kumppanuuksiin. Rahoitusyhteistyön sujuvuudesta saatavia kokemuksia voidaan myös hyödyntää jatkossa Euroopan ulkopuolisten maiden kanssa tehtävässä yhteistyössä”, Maijala summaa.\nRahoitusyhteistyön pilottihaku toteutetaan syyskuun 2020 haun yhteydessä tekniikan tutkimuksen aloille suunnattuna akatemiahankehakuna\nAkatemian pilottihaku toteutetaan syyskuun 2020 haun yhteydessä tekniikan tutkimuksen aloille suunnattuna akatemiahankehakuna. Luonnontieteiden ja tekniikan tutkimuksen toimikunta on varannut hakuun rahoitusta yhteensä enintään kaksi miljoonaa euroa.\nYhteistyössä rahoitusta hakevat yhteistyökumppanit laativat hakemuksen, joka sisältää yhteisen tutkimussuunnitelman. Tutkimussuunnitelma arvioidaan muiden syyshaun 2020 hakemusten joukossa. Päätökset rahoitettavista hankkeista tekee Akatemian luonnontieteiden ja tekniikan tutkimuksen toimikunta.\nNorjan tiedeneuvoston tarkoituksena on järjestää vastavuoroisesti yhteistyöhön liittyen kolme hakua, joista yksi on tutkimushankehaku ja kaksi Collaborative and Knowledge building -projektihakua. Norjan rahoittajan hakuihin ei liity tutkimusalarajausta. Ensimmäinen norjalainen haku päättyy syyskuussa 2020 (kts. Lisätietoja).\nNorjan tiedeneuvostolla on vastaava voimassa oleva rahoitusyhteistyösopimus esimerkiksi Sveitsin Swiss National Science Foundationin (SNSF) ja Alankomaiden Netherlands Organisation for Scientific Researchin (NWO) kanssa. Suomen Akatemialle International Co-Investigator Scheme -rahoitusyhteistyösopimus on ensimmäinen laatuaan.\nJohtava tiedeasiantuntija Jaana Roos,Suomen Akatemia, etunimi.sukunimi(at)aka.fi, p. 029 533 5151\nJohtaja Susan Linko,Suomen Akatemia, etunimi.sukunimi(at)aka.fi, p. 029 533 5066\nTiedeasiantuntija Jenni Heino, Suomen Akatemia, etunimi.sukunimi(at)aka.fi, p. 029 533 5030\nHakuilmoitus: Suunnattu akatemiahanke 2020: International Co-Investigator Scheme –Suomi–Norja -tutkimusyhteistyö tekniikan aloilla\nRCN:n Collaborative and Knowledge Building Projects\nRCN:n Researcher Projects


Tapetit.fi Tapetti Valentina VA19980, 0.53x10.05 m, valkoinen/harmaa/keltainen/hopea, non-woven | Netrauta.fi\nTapetti Valentina VA19980, 0.53x10.05 m, valkoinen/harmaa/keltainen/hopea, non-woven\nSäästät: 7,03 €\nKlassinen valkoinen/harmaa/keltainen/hopea Valentina non-woven tapetti soveltuu hienosti esimerkiksi olohuoneeseen. Valentina-mallisto on sekoitus rouheita pintoja ja isoja kukkakuoseja. Tapettien värit ovat valmistajan nimeämiä. Värit saattavat e...\nTuotteen Tapetti Valentina VA19980, 0.53x10.05 m, valkoinen/harmaa/keltainen/hopea, non-woven kuvaus\nKlassinen valkoinen/harmaa/keltainen/hopea Valentina non-woven tapetti soveltuu hienosti esimerkiksi olohuoneeseen.\nVäri: Valkoinen, Harmaa, Keltainen, Hopea


Taksi Wienin kansainvälinen lentokenttä | Wienin lentokentän hytti Taksi lentokentälle\nOta tie luotettavan taksimme avulla Wienin kansainväliselle lentokentälle\nLuotettavan taksipalvelun löytäminen on aina hankala tehtävä, kun aiot laskeutua uuteen kaupunkiin. Jos Wienin kansainvälinen lentokenttä on tällä kertaa lähtöpaikkasi, sinulla ei ole mitään syytä huoleen. Taksi lentokentälle tuo sinulle parhaat mahdollisuudet lisätä mukavuutta matkallesi. Voit nyt varata helposti taksi Wienin kansainväliseltä lentokentältä mihin tahansa kaupungin keskustaan. Olemme tulleet luotettavaksi taksipalvelujen tarjoajaksi. Sinun ei pitäisi koskaan tuntea epämukavuutta aloittaessasi matkan kanssamme. Varmistamme, että saavut tielle tyylikkäästi ja lisäävät mukavuutta matkallesi.\nEdistämme liikkuvuuden helppoutta, kun haluat varata matkan vaivatta. Meillä jokainen voi etsiä parhaita ratsastuspalveluita kodin mukavuudesta. Pyrimme tekemään kaupunkikierroksista helpompia, ja siksi olemme ylpeitä voidessamme tarjota sinulle luotettavia taksipalveluja. Mieluummin räätälöimme taksipalvelumme tarpeidesi ja mieltymystesi mukaan. Kun olet laskeutunut upeaan Wienin kaupunkiin, keksimme vaivaton siirtosopimus, joka tekee matkastasi täysin vaivatonta. Emme vain lisää mukavuutta matkallesi, vaan myös varmistamme, että kiertelet haluamassasi paikassa kohtuuhintaan.\nTartu välittömiin alennuksiin taksilla Wienin kansainväliselle lentokentälle\nTaksilla lentokentälle uskomme, että edullinen taksipalvelu on asia, jota useimmat matkustajat etsivät. Olemme aina ylpeitä siitä, että olemme asiakkaidemme ensimmäinen valinta, kun he haluavat vaihtoehtoja matkansa mukauttamiseksi. Itse asiassa pidämme hinnat alhaisina, kun varaat a taksilla Wienin kansainväliselle lentokentälle. Koko tiimimme on käytettävissä ympäri vuorokauden varmistaaksesi, että voit varata matkan milloin ja missä haluat. Emme koskaan aseta rajoituksia taksipalvelumme käyttämiselle, ja siksi ihmiset ovat iloisia saadessaan kuljettajaratkaisumme. Innovatiivisten lähestymistapojen avulla voimme vakuuttaa sinulle, että saat mahdollisuuden säästää rahaa tulevissa ajoissasi.\nTarjoamme yksinoikeuksia taksipalveluista, joita voit verrata ja varata vaivattomasti. Voit asettaa nouto- ja palautuspaikkasi mieltymystesi mukaan. Odotamme aina tarjoavan sinulle mahdollisuuden vaeltaa missä tahansa kengän budjetilla. Itse asiassa suunnittelemme hintatarjoukset budjettisi mukaan ja varmistamme, että jokaisella on varaa vuokrata taksilla Wienin kansainväliselle lentokentälle meidän kanssamme. Jos haluat säästää rahaa taksipalveluista, selaa verkkosivustoamme ja tartu välittömiin alennuksiin matkustamisen helpottamiseksi.\nLaatusuuntautuneet palvelut, jotka on tarkoitettu asiakkaillemme\nToisin kuin muut, Taksi lentokentälle keskittyy pitämään asiakkaat tyytyväisinä. Itse asiassa olemme ylpeitä onnellisten asiakkaiden ketjun rakentamisesta. Tästä syystä yhä useammat ihmiset etsivät tarjoamaamme laatupainotteista palvelua. Asiakkaamme ovat meille arvokkaita, ja katsomme ympärillämme kaikkia asioita, jotka saattavat tulla sinulle, kun haluat vuokrata taksin. Uskomme aina asiakaslähtöisten palvelujen tarjoamiseen. Siksi koko tiimimme tarjoaa yksinoikeuspalveluja, jotka voit varata myös pienellä matkabudjetilla. Teemme myös parhaamme varmistaaksemme, että asiakkaamme saavat mahdollisuuden täyttää kaikki kuljetustarpeet kohtuulliseen hintaan.\nSaavumme tarkka sijainti, jonka olet määrittänyt noudettavaksi, ja varmistamme, että sinut pudotetaan kätevästi. Kuka tahansa voi varata a Taksi Wienin kansainväliselle lentokentälle meiltä ja mukavuus heidän matkalleen. Tarjoamme kuljettajapalveluja, jotta saisit nauttimaan joustavuudesta ja kohtuuhintaisuudesta. Suosituimpien nähtävyyksien kiertäminen ei ole enää hankala tehtävä nyt. Löydät myös monia vaihtoehtoja matkasi mukauttamiseksi tarpeidesi ja mieltymystesi mukaan. Varmasti tarjoamme sinulle mahdollisuuden olla ylpeitä laadukkaista taksipalveluistamme ja tavata parhaat kuljetusratkaisut välittömästi.\nVaraa lippu ylpeyden taksi Wienin kansainväliselle lentokentälle\nWien toivottaa matkailijat tervetulleiksi ympäri maailmaa. Uuden kaupungin tutkiminen voi olla jännittävä tehtävä. Matkan kaiken hyödyntäminen ei kuitenkaan ole koskaan mahdollista ilman luotettavia kuljetusratkaisuja. Nyt kaikki matkasi huolet on ratkaistu ja voit helposti varata taksin lentokentälle kilpailukykyisin hinnoin. Voit varata matkan kanssamme ja olla ylpeä vaeltamisesta missä tahansa taksi Wienin kansainväliseltä lentokentältä. Varmistamme, että kaikki matkustajat pitävät taksipalvelumme edullisina. Itse asiassa voit valita reitin ja autotyypin ilman epämukavuutta ja saada mahdollisuuden parantaa matkakokemustasi Wienissä.\nMatkan varaaminen kanssamme ei ole enää monimutkainen tehtävä. Voit helposti varata a taksilla Wienin kansainväliselle lentokentälle verkossa. Riippumatta matkapäiväsi ovat, löydät varmasti parempia taksipalveluita nauttimaan matkastasi täydellisesti. Sallimme matkustajien varata matkan verkossa. Vaikka aiot suunnitella viime hetken pakenemista Wieniin, voit helposti etsiä palvelujemme etuja. Matkan varaaminen verkossa tarjoaa myös mukavuutta elämääsi. Kun päätät varata matkan, online-sovellustilamme tulee varmasti olemaan hyöty sinulle. Olitpa missä tahansa, voit varata taksin tutustua Wieniin verkkosivustollamme.\nKolme vaihetta ja voit varata taksin Wienin kansainväliselle lentokentälle\nTaksi lentokentälle valaisee mukavan ja helpon tavan varata matkan verkossa. Tarjoamme parhaat palvelut kohtuuhintaisiin lentokenttäkuljetuksiin. Kuka tahansa voi varata a taksi Wienin kansainväliselle lentokentälle mukavasti. Meillä matkan varaaminen ei ole nyt monimutkainen tehtävä. Erinomaisen ajokokemuksen tarjoaminen on päätavoitteemme. Uskomme online-varausprosessin olevan järkevää, kun valitset luotettavan taksipalveluntarjoajan. Ei ole mitään ylimääräistä maksua, ja voit varata taksin verkossa kohtuulliseen hintaan. Positiivisen ajokokemuksesi vuoksi olemme yksinkertaistaneet matkan varaamisen. Sinun tarvitsee vain ottaa kolme tässä mainittua helppoa vaihetta:\nValitse reitti ja auton tyyppi\nSinun on päätettävä reitti ja valittava paras ajoneuvotyyppi tarpeidesi mukaan. Reitin ja auton tyypin noutaminen on ensimmäinen askel aloittaa a-varaus taksilla Wienin kansainväliselle lentokentälle.\nTäytä varauslomake ja vertaa tarjouksia\nKun olet päättänyt haluamasi reitin ja autotyypin, olet valmis seuraavaan vaiheeseen. Täytä nyt sivustollamme oleva varauslomake ja vertaa tarjouksia, jotka sopivat tavoitteisiisi ja matkustusasetuksiisi.\nValitse vaihtoehdot ja varaa matka\nKun olet vertaillut tarjouksia, valitse vaihtoehto, joka sopii budjettiisi ja matkatarpeisiisi. Valitse paras tarpeisiisi sopiva vaihtoehto ja varaa a taksi Wienin kansainväliseltä lentokentältä mukavasti.\nHalusitpa sitten yksityisauton tai yhteisiä matkoja, näiden kolmen helpon vaiheen suorittaminen riittää varaamaan matkan kätevällä tavalla. Voit myös valita vaihtoehtoja yksisuuntaisesta lipusta tai meno-paluusta. Valitse nyt Taksi lentokentälle, varaa matkanne joustavasti ja helpommin.\nVaraa taksit Wienin kansainväliseltä lentokentältä ja tutustu ympäristöön\nJos haluat tutustua historiaan ja keisarillisiin nähtävyyksiin, saatat olla kiinnostunut taksilla tutustumaan Wieniin. Otetaan a taksi Wienin kansainväliseltä lentokentältä mihin tahansa kaupunkiin on varmasti paras tapa tehdä matkastasi nautinnollinen. Taksi lentokentälle tarjoaa sinulle parhaan mahdollisuuden suunnitella unohtumaton reitti budjetilla. Tarjoamme sinulle ylpeänä mahdollisuuden tutustua ympäristöön taksilla Wienin kansainväliseltä lentokentältä. Valmistaudu ja pakkaa laukkusi ajaaksesi upeisiin nähtävyyksiin kanssamme\nPyhän Tapanin tuomiokirkko on varmasti oikea tapa aloittaa matkasi tutkiaksesi Wienin arkkitehtuurin suurta edustusta. Täydellisen seikkailunhaluisen kiertueen vuoksi tämä paikka on vierailun arvoinen.\nJos olet syntynyt musiikin ystävä, kannattaa varata esitys Valtionoopperasta ennen sisäänkirjautumista hotelliin. Ota nyt taksi Wienin kansainväliseltä lentokentältä ja suuntaa valtionoopperaan, josta löydät konserttivaihtoehtoja.\nRathaus Wien / kaupungintalo\nTämä uusgoottilainen rakennus on upea, kun haluat tutustua Wienin parhaisiin paikkoihin. Voit helposti varata matkan kohtuuhintaan ja tutustua tähän paikkaan ennen kuin pääset haluamaasi määränpäähän Wienissä.\nBelvederen puutarha ja Belvederen palatsi\nJos olet luonnon ystävä ja haluat tutkia kaupungin parasta puutarhaa ennen a taksilla Wienin kansainväliselle lentokentälle, Belvederen puutarha ja Belvederen palatsi ovat todellakin hyvä valinta. Turistit eivät koskaan unohda tutkia tätä paikkaa ennen kuin lähtevät Wienistä. Varaa nyt rento sukkulamatka ja kävele vehreän luonnon keskellä saadaksesi kaiken irti matkastasi Wienissä.\nEi ole väliä mitä valintojasi on, saat varmasti mahdollisuuden tutustua Wieniin kohtuuhintaan. Korjaa nyt matkapäiväsi ja tutustu tähän kauniiseen kaupunkiin taksilla lentokentälle kohtuuhintaan.\nMatkusta tietäsi vaihtoehdoilla, jotka tekevät ratsastamisesta helppoa\nTaksi Wienin kansainväliselle lentokentälle voidaan helposti varata, kun sinulla on vaihtoehtoja kaikkien matkatarpeidesi täyttämiseen. Taksi lentokentälle on johtava foorumi, josta saat erinomaisia kuljettajapalveluja kohtuuhintaan. Asiakkaiden tyydyttäminen on aina tärkein huolenaiheemme. Itse asiassa tarjoamme laillisia vaihtoehtoja, joiden kautta voit varata matkan mieltymystesi mukaan. Rentouttavalle ja nautinnolliselle matkalle saat varmasti mahdollisuuden mukauttaa matkaa kanssamme. Mukavilla autoilla ja ylellisillä kalustovaihtoehdoilla pyrimme tekemään ajokokemuksestasi nautinnollisen.\nHaluatpa varata yksisuuntaisen matkan tai edestakaisen matkan, tuomme sinulle varmasti vaihtoehtoja, jotka sopivat parhaiten tarpeisiisi ja budjettiisi. Kanssamme saat mahdollisuuden ajaa missä tahansa kaupungissa. 24/7 kuljettajapalvelumme ovat saatavilla kohtuuhintaan kaikille. Meille jokainen asiakas on tärkeä, ja siksi helpotamme huolellisesti heidän tarpeitaan ilman lisäkustannuksia. Kanssamme asiakkaat saavat mahdollisuuden hyödyntää lomaa parhaalla mahdollisella tavalla. Kuka tahansa voi varata taksin Wienin kansainvälinen lentokenttä tehdä hänen matkaelämästään lajiteltu. Varaa nyt matkanne kohtuuhintaan ja tee matkanne helpoksi.\nHanki taksi ovelta, jotta voit lisätä mukavuutta matkalle Wienin kansainväliselle lentokentälle\nKaikille matkustajille on tärkeää löytää vaihtoehtoja, jotka voivat lisätä mukavuutta ajoihin. Taksi kohteeseen lentokenttä on saatavana 24/7, jotta matkasi olisi helpompaa ja mukavampaa. Tarjoamme joustavia vaihtoehtoja, joiden avulla taksin ottaminen Wienin kansainväliseltä lentokentältä tulee helpommaksi ja mukavammaksi. Voit soittaa kuljettajillemme milloin tahansa ja saada ohjaamon kotiovellesi. Läheisiin nähtävyyksiin pääseminen on helpompaa, kun varaat kyydin kanssamme. Emme koskaan anna sinun maksaa ylimääräistä ja ylläpitää palvelujemme avoimuutta. Suuntasi suosikkikohteeseesi on helpompaa ja mukavampaa, kun valitset meidät varaamaan matkan.\nTaksin varaaminen Wienin kansainväliselle lentokentälle taksilla lentokentälle on mukavin vaihtoehto matkustaa erittäin helposti. Tarjoamme sinulle työkalun, jonka avulla voit hallita noutopaikkaasi. Itse asiassa voit hoitaa matkan ajoituksen mukavuutesi mukaan.\nHuolehdimme myös siitä, ettei ole mitään syytä huoleen, kun varaat matkan kanssamme. Edullisista autoista ylellisiin ajoneuvoihin meillä on kaikki, mikä tekee matkastasi nautinnollisen. Erilaisten vaihtoehtojen avulla yritämme parhaamme ylläpitää mukavuutta ja mukavuutta matkallasi. Sen lisäksi, että varaat auton kanssamme, et myöskään kohta mitään esteitä, kun haluat lisätä mukavuutta ajoosi. Lisäksi taksilla ajettaessa ei koskaan kohdata mitään haittaa. Istu nyt rennosti ja varaa matka heti.\nFAQ – Taksi Wienin kansainvälinen lentoasema\nVoinko muuttaa taksivaraukseni Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nVoinko peruuttaa varaukseni kuljetusta varten Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nKuinka voin muuttaa tai peruuttaa varaukseni Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nVoinko vaihtaa ajoneuvotyyppiä, jonka olen varannut taksia varten Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nNiiden ihmisten määrä, joiden kanssa matkustan Wienin kansainväliselle lentokentälle, on muuttunut. Mitä minun pitäisi tehdä?\nMitä teen, jos annoin väärät tiedot varattaessani taksin Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nMinulla on vaikeuksia muuttaa varaustani Wienin kansainväliselle lentokentälle verkossa. Mitä minun pitäisi tehdä?\nMiksi Wienin kansainväliselle lentokentälle tekemäni noutoaika on muuttunut lennon saapumisajaksi?\nMitkä ovat Wienin kansainväliselle lentokentälle suuntautuvien taksien peruutusehdot?\nMitä tapahtuu, kun teen varauksen Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nKuinka pidät henkilötietoni turvassa, kun varaan taksin Wienin kansainväliselle lentokentälle/lentokentältä?\nMinulle maksetaan hyvitys taksista Wienin kansainväliselle lentokentälle, vanhentuneelle kortille tai tilille, joka on suljettu. Mitä minun pitäisi tehdä?\nMiten saan kuitin tai laskun taksivarauksestani Wienin kansainvälisen lentokentän lentokentälle?\nKuinka maksan varaukseni Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nVeloitatko transaktiomaksuja taksista Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nMinulla on vaikeuksia maksaa verkkosivustollasi Düsseldorfin kansainväliselle lentokentälle tekemästäni varauksesta. Mitä minun pitäisi tehdä?\nVoinko valita valuutan Wienin kansainväliselle lentokentälle tekemälleni varaukselle?\nMitä sisältyy Wienin kansainväliselle lentokentälle tekemäni taksivaraukseni hintaan?\nMatkustan Wienin kansainväliseltä lentokentältä. Kuinka löydän kuljettajani?\nWienin kansainvälisen lentokentän kohtaamispaikka taksinkuljettajan kanssa on Burger King -nimisen pikaruokaravintolan tuloaulassa. Siellä on suuri kyltti, joka osoittaa, että olet kokouksessa\nMitä minun pitäisi tehdä, jos olen myöhässä Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nVoinko syödä ja juoda matkalla Wienin kansainväliselle lentokentälle ja sieltä takaisin?\nVarausvahvistusviestini Wienin kansainväliselle lentokentälle ei ole oikealla kielellä. Voitko muuttaa tämän?\nMistä löydän kuljettajan yhteystiedot Wienin kansainväliselle lentokentälle ja sieltä lähtevälle varaukselle?\nMiten löydän kuljettajan Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nMihin minun tulee ottaa yhteyttä, jos olen jättänyt henkilökohtaisia tavaroita ajoneuvoon Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nOlen varannut paluumatkan Wienin kansainväliselle lentokentälle, pitääkö minun vahvistaa varaukseni edellisenä päivänä?\nMitä tapahtuu, jos lentoni Wienin kansainväliselle lentokentälle/lentokentältä peruutetaan?\nMitä tapahtuu, jos lentoni Wienin kansainväliselle lentokentälle/lentokentältä on aikainen tai myöhässä?\nMitä teen, kun lentoni Wienin kansainväliselle lentokentälle on laskeutunut?\nPitääkö minun tulostaa vahvistussähköpostini taksiani Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nEn saanut vahvistussähköpostia taksille Wienin kansainväliselle lentokentälle, mitä minun pitäisi tehdä?\nMitä minun pitäisi tehdä, jos en löydä kuljettajaani Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nMistä kuljettaja tietää, että olen oikea matkustaja taksilleni Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nMiten löydän kuljettajani ja kuinka saan heihin yhteyttä Wienin kansainvälisellä lentokentällä?\nMilloin saan Wienin kansainväliselle lentokentälle lähtevän taksin kuljettajan yhteystiedot?\nMatkustan pyörätuolilla Wienin kansainväliselle lentokentälle. Mitä tukea tarjoat?\nPystyykö Wienin kansainväliselle lentokentälle lähtevä kuljettaja puhumaan kieltäni?\nKuinka vanha jonkun täytyy olla matkustaakseen yksin kanssasi Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nMatkustan ryhmässä, mutta laskeudumme eri lennoilla Wienin kansainväliselle lentokentälle. Kuinka voin varata tämän?\nLentoni lähtee yhtenä päivänä lähtölentokentältä ja laskeutuu seuraavana päivänä Wienin kansainväliselle lentokentälle. Minä päivänä minun pitäisi käskeä sinua hakemaan minut?\nSoveltuvatko ajoneuvosi Wienin kansainväliselle lentokentälle pyörätuolin käyttäjille ja vammaisille?\nKuinka kauan matkani kestää Wienin kansainväliseltä lentokentältä/lentoasemalle?\nTämä voidaan helposti tarkistaa etukäteen Google Mapsilla. Wienin kansainväliselle lentokentälle suuntautuvalle matkalle suosittelemme aina harkitsemaan lisäaikaa esimerkiksi odottamattoman liikenteen sattuessa. Näin varmistat, että olet edelleen ajoissa kiinni lennollasi.\nKuinka paljon matkatavaroita valitsemaani ajoneuvoon mahtuu matkalle Wienin kansainväliselle lentokentälle/lentokentältä?\nMikä ajoneuvo minun kannattaa varata Wienin kansainväliselle lentokentälle/lentokentältä?\nOlen matkustamassa Wienin kansainväliselle lentokentälle. Mitä tietoja tarvitset minulta?\nMinut on noudettava ja jätettävä useista paikoista matkani aikana Wienin kansainväliselle lentokentälle/lentoasemalta. Miten tämä kannattaa varata?\nMiksi minulla on oltava toimiva matkapuhelin, kun noutan Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nVoinko varata lastenistuimen taksiin Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nVoinko ottaa eläimiä matkalleni Wienin kansainväliselle lentokentälle/lentoasemalta?\nVoinko pyytää tietyn ajoneuvon taksilleni Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nVoinko tehdä erityispyyntöjä taksilleni Wienin kansainväliseltä lentokentältä?\nMikä vähimmäisilmoitus vaaditaan uudesta varauksesta Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nVoinko varata taksin Wienin kansainväliselle lentokentälle kolmannen osapuolen puolesta?\nVoinko varata paluumatkan Wienin kansainväliselle lentokentälle?\nKuinka voin tehdä varauksen Wienin kansainväliselle lentokentälle ja mitä tietoja tarvitsen?\nVoinko tehdä varauksen Wienin kansainväliselle lentokentälle/lentokentältä puhelimitse?


Vihakirjoitus | Sampo Terho\nKevyttä sääntelyä Pankkiunioni tulee – pidä kiinni lompakostasi\nBy Sampo Terho On 30/12/2013 · 5 Comments\nSuomalaisuuden Liitto joutui tänä syksynä minun puheenjohtajakauteni kovimman hyökkäyksen kohteeksi. Liittoa syytettiin tiheään tahtiin eri lehdissä mm. ahdasmieliseksi, vihaa lietsovaksi, yksisilmäiseksi, ja vähemmistövihaa nostattavaksi. Syytökset olivat niin rajuja, että haluan nyt kirjoittaa jotain vihasta.\nVanha klisee siitä, että vihan vallassa oleva ihminen muuttuu juuri siksi mitä vihaa, on nähdäkseni paljolti totta. Usein sattuu, että vihastunut ihminen pyrkii mielestään avarakatseisuuden nimissä vaientamaan keskustelukumppaninsa. Hyvin helposti voi myös huomaamattaan vaatia moniarvoisuutta samalla kun itse kieltäytyy tutustumasta erilaisuuteen.\nAsian varjopuoli on, että toisen tyhmyys on sinun kuvitelmaasi, oma tyhmyytesi on totta.\nKaikkein vaarallisinta on, kun kiihkeän samanmielinen yhteisö päättää uskotella toisilleen, että heidän tyhmyytensä on älyä, halveksuntansa suvaitsevaisuutta ja kiihkomielisyytensä avarakatseisuutta.\nSilloin ollaan kollektiivisen tyhmenemisen tiellä, jolla sanan- ja ajatuksenvapaus tallotaan jalkoihin. Samalla hiljaisesti myönnetään, että keskustelua ei voitu voittaa älyllisesti (mikä yleensä on merkki siitä, että oltiin väärässä). Järki korvataan fanaattisuudella.\nMiksi tällainen vastenmielinen vihaideologia kuitenkin niin usein menestyy? Koska ihmisillä on ihmeellisen nautinnollinen tarve huutaa – ja jopa vihata – yhdessä. Yhteinen vihollinen yhdistää, ja jonkun toisen alaspäin osoittelu tuo tympeää itsetyytyväisyyttä ja ylemmyydentunnetta. Mikä parasta, vihansa kohteeseen voi myös projisoida kaiken sen, mitä itsessään inhoaa. Näin tyhmentynyt mieli vapauttaa itsensä pahuudesta.\nParhaiten tämä kaikki onnistuu kieltäytymällä tutustumasta toiseuteen ja ruokkimalla omia harhakäsityksiään sitä kohtaan. Kun vastustaja on mielikuvissa epäinhimillinen, epäinhimillisyys sitä kohtaan on sekin hyväksyttävää – ja jälleen kerran vihaaja on tullut juuri siksi mitä vihasi.\nSuomalaisuuden Liitto ei edusta eikä hyväksy tällaista maailmankuvaa. Uudenvuoden lupauksena yritän tulevanakin vuonna ohjata kielikeskustelua järjelliselle pohjalle, mm. kun kansalaisaloite ruotsin kielen vapaaehtoisuudesta viedään eduskuntaan.


KOTI: Palaveri Arkkitehdin kanssa - sisustusmateriaalien läpikäyminen. Mielenkiintoinen oppitunti.\nLähettänyt Karolina // KOTI-blogi klo 6.51\nN/TillinRaksa 4. maaliskuuta 2015 klo 7.38\nKauniilta näyttävät materiaalivalinnat. Teidän keittiöstä tulee kyllä hieno :) Musta tuo upeasti kontrastia muuten isoon ja vaaleaan tilaan ja tammitaso sopii siihen todella hyvin. En haluaisi sekoittaa pakkaa, mutta jos haluat hinnaltaan hieman edullisemman ja kotimaisen kalkkimaaliehdokkaan noiden kahden rinnalle, niin itse käytin Country French kalkkimaalia ( http://countryfrench.net/fi/ ). Hinta on n.puolet siitä mitä kalkkilitir eli 27€/pussi joka riittää 6-8m2 kahteen kertaan. Sävyjä on 27, joten vaihtoehtoja löytyy hieman enemmän mitä esim. Kalklitirstä. Itse olen todella tyytyväinen kalkkimaalin lopputulokseen :)\nKarolina // KOTI-blogi 9. maaliskuuta 2015 klo 16.25\nHei, Kiitti ihan tosi paljon tästä kommentista, minäpä tutustun tuohon vaihtoehtoon, yksi kriteeri on että se pinta pitäisi olla sellainen että sitä voisi pyyhkiä. Tuota Pure&Original maalia voi mutta Kalklitiriä taas ei voi...\nScilla 4. maaliskuuta 2015 klo 9.52\nHyviä valintoja! :) Mun mielestä toi musta keittiö on mielenkiintoisempi. Ei kai sitä arkkitehtia ihan aina tarvi kuunnella? ;)\nKarolina // KOTI-blogi 9. maaliskuuta 2015 klo 16.27\nKiitos, totta Scilla, se on oma koti, joten sinne valitaan sitä mikä tuntuu oikealta ja omannäköiseltä. Ellei meillä olisi niin onnistunut suunnittelu-projekti takana ja niin monessa kohtaa havaittu että ammattilaisen mielipidettä kannattee kuunnella en ehkä näinkään paljon epäilisi omia valintoja ;)\nEli luotto kohillaan arkkitehdin ohjeiden suhteen... :)\nAnonyymi 4. maaliskuuta 2015 klo 13.13\nMusta keittiö ehdottomasti! Tuo Timberwise parketti on aivan huippu, ei näy lika yhtään (oli se sitten hyvä tai huono asia;) . ) meillä ollut se kahdessa talossa ja voin suositella!\nTuossa kalklitir maalissa on juuri tuo huono puoli, minkä mainitsit! Meillä väliaikaisesti välitilassa pleksi. Välitilaan on kuulemma olemassa vastaava maali kuin tuo kalklitir, myyjä mainitsi silloin lifestylessä kun ostin maalin. Itse en jaksanut odottaa maalin tilaamista;)\nT. Maria. K\nKarolina // KOTI-blogi 9. maaliskuuta 2015 klo 16.29\nTuo Pure& Original pitää tilata ja kestää about viikon...\nKiva kuulla että Timbervise toimii myös oikeassa elämässä, se on minusta upein parketti ja kaiken lisäksi vielä Suomalainen...\nLyde 4. maaliskuuta 2015 klo 19.01\nHyvältä näyttää! Minua jäi itseäni harmittamaan tuo viilutettu ovi, olisin niin kovasti tahtonut ne meidän keittiön mustalle osalle, mutta. Taas kerran jouduttiin tinkimään. Meillä on mennyt vähän niinkuin punaisena lankana kautta linjan toi "etsitääs joku saman tyylinen mutta halvempi..." .\nKarolina // KOTI-blogi 9. maaliskuuta 2015 klo 16.33\nRakentamisen ja sisustamisvalintojen toinen puoli on juuri tämä. Kaikki on mahdollista ja saa valita mikä omaa silmää miellyttää --- mutta budjetti tulee aina vastaan. Mulla raastaa nyt hermoja kun meidän sisustusvalinnat on "kesken" kun kaikki ei voi mennä yli budjetin, jos jossain menee yli, niin joku muu asia pitäisi sitten olla halvempaa.\nKeittiön kalusteissa en tinkinyt. Siinä oli syynä se että sanoin etten enää toista kertaa aio rakentaa taloa siksi etten ole tyytyväinen sen keittiöön. Khh ja muut on sitten valittu ihan perus-halvinta hintaluokkaa.\nVaatii kekseliäisyyttä ja taitoa löytää toinen vastaava ja halvempi, mutta se kannattaa kyllä. Ja sinulta onnistuu varmasti löytää taidokkaasti myös hyviä muita vaihtoehtoja, vinkkaat sitten meille muillekin!


Jennifer Lopez myöntää, että tankotanssi on paljon vaikeampaa kuin miltä se näyttää - Uutiset Ja Viihde\nJennifer Lopez myöntää, että tankotanssi on paljon vaikeampaa kuin miltä se näyttää\nKuten olemme jo nähneet, Jennifer Lopez n treeniharjoittelu hänen fyysisen kuntonsa ylläpitämiseksi on yllättävän intensiivistä, mutta kun näyttelijä joutui harjoittelemaan Hustlers , hänen rutiininsa meni uudelle tasolle.\nUuden tuoksunsa, Jennifer Lopezin Promise, New Yorkin pop-up-julkaisussa näyttelijä keskusteli siitä, kuinka harjoittelu auttoi häntä valmistautumaan fyysisesti uuvuttavaan rooliin. Koska elokuvan kuvausaikataulua lykättiin, se antoi hänelle tarpeeksi aikaa saada itselleni todella paljon fyysistä voimaa ja rakentaa hieman voimaa painoilla, J. Lo sanoi PopSugar .\nJ.Lo kertoi valmistautuneensa kaksi ja puoli kuukautta ennen kuvaamista Johanna Sapakien kanssa, jolla on yli kahden vuosikymmenen kokemus tankotanssista ja joka oli elokuvan tankotanssikoreografi. Ramonan tanssijakso kuvattiin päivässä, ja J.Lo esitti neljä minuuttia kestävän rutiinin noin kuusi tai seitsemän kertaa. Etenkin hänen kestävyytensä ja urheilullisuutensa selviytyäkseen siitä päivästä oli huippuluokkaa, Sapakie kertoi. Hollywood Reporter .\nTämä johtuu siitä, että hän treenaa kolmesta neljään kertaa viikossa tunnin ajan ja luopuu rutiininomaisesti sokerista eikä juo alkoholia. en tapa itseäni. Harjoittelin nuorempana enemmän. Olen oppinut tekemään sen nyt älykkäämmin, hän sanoi pop-up-tapahtumassa NYC:ssä.\nThe Rakkaus ei maksa mitään laulaja piti tankotanssia harjoitustensa vaikeimpana osana, johon hän sitoutui kesken It’s My Party -musiikkikiertueensa. Hän oli asentanut pylväät koteihinsa New Yorkissa, Miamissa ja Los Angelesissa, jotta hän voisi nyt naulata rutiinin. Nyt se on omistautumista.\nOn hienoa, jos olet 5–10-vuotias ja yrität oppia akrobatiaa. Kun olet minun ikäiseni, kehosi on kuin 'Mitä sinä teet?' hän jatkoi sanomalla. Se oli kauheaa. Mielessäsi ajattelet 'Oi, haluan oppia tankotanssin, se kuulostaa seksikkäältä!' Oi vau, tästä tulee hauskaa”, ja sitten se teräsputki luita vasten ja yrittää pitää kiinni sisäreidestäsi – se ei ole hauskaa.\nMutta hän myönsi myös, että kun saat muutaman liikkeen alaspäin, tunnet itse asiassa todella mahtavalta.\nHän jakoi Youtube-kanavallaan kuvamateriaalia, jossa hän harjoitteli Ramonan tunnusomaisilla korkokengillä, urheiluliiveillä ja booty-shortseilla. Hänen jalkansa olivat mustelmia, mutta se ei estänyt häntä jatkamasta harjoittelua suurta paljastusta varten. Kova työ kannatti lopulta, kun J.Lo sai kiitosta niin kriitikoilta kuin faneiltakin Ramonan esittämisestä ja yhdestä viime vuosien ikimuistoisimmista avauskohtauksista.\nSe on kuin akrobaattista; se [työstää] eri lihasryhmiä , hän kertoi Jimmy Kimmelille. Asiat [sauvatanssijat] tekevät jaloillaan ja kaikella, ja menevät ylösalaisin… se on vaikeaa, hän sanoi ja lisäsi, että kunnioitan suuresti ihmisiä, jotka tekevät sauvaa.\nKatso J.Lo master the tangon YouTube-kanavallaan täältä:\nHustlers on ansainnut yli 80 miljoonaa dollaria ja se laskee lipputuloissa, ja J.Lo:n odotetaan saavan useita palkintoehdokkuutta, ellei voittoja, mutta 50-vuotiaana ja sillä kropalla ja voimalla , on selvää, että hän on jo voittanut.