Syvintä viisautta | Purematta Paras\n29/10/2020 08/09/2021 / Jenna / Koiranomistajan pohdinnat\nelävää elämää, oivalluksia\n← Kokemuksia robotti-imurista koiraperheessä\nSisältäpäin lämmittävä vaikutus →\nYksi kommentti artikkeliin ”Syvintä viisautta”\nOlipa mielenkiintoinen teksti, piti oikein pysähtyä ja keskittyä siihen mitä lukee. Olen samaa mieltä, että koirasta luopumiseen liitetään liikaa kaikkea negatiivista. Joskus (toisinaan jopa usein) ympäristö ei vain ole koiralle sopiva tai omistajan taidot/jaksaminen eivät riitä puutteiden korjaamiseen, silloin on viisainta etsiä uusi ja vähemmän kivikkoisempi koti. Eri juttu ovat sitten nämä tyypit, jotka myyvät puolivuotiaan pennun pois jotta voivat ottaa uuden tilalle.\n”Vaikka loputon nälkä veisi läpi harmaan kiven, ei ole ketään kohtaan reilua tavoitella jotain sellaista, mihin käytettävissä olevat resurssit eivät yksinkertaisesti riitä” Tämä lause kyllä osui ja upposi! Käyttäisin mielelläni aikaa ja rahaa Savun kanssa harrastamiseen paljon enemmän kuin mihin minulla tämän hetkisessä elämäntilanteessa on varaa. Enää en kuitenkaan jaksa märehtiä asiaa, vaan sillä mennään mitä on ja enemmän tehdään sitten myöhemmin 🙂\nKivaa syksyä teidän porukalle ❤


arki kelloon kääntäminen | Sara Parikka\narki kelloon kääntäminen\nMoikka! Huomenna meillä strattaa totisesti arki, kun alkaa Salkkareiden kuvaukset ja näin ollen ollaan molemmat kiinni töissä. Mikolla alkaa lisäksi koulu ja mulla on kasa erilaisia projekteja, jotka vaatii ajoittain paljon keskittymistä ja aikaa. Silti mulla on super hyvä fiilis tulevasta ja uskon, että selvitään tästä rutistuksesta hyvin. Tuntuu, että meidän alalla ja varmaan aika monella alalla työt menee aalloissa ja välillä kaikki vain pääsee kasaantumaan samoille kuukausille.\nMietin juuri eilen (kun kokosin -to do- listaa), että mitkä kaikki asiat helpottavat arkea ja sitä, että kaikki lähtee rullaamaan hyvin. Tuntuu, että tämä kesälomasta päiväkotiin ja töihin siirtyminen vaatii koko perheeltä hieman aikaa ja kärsivällisyyttä.. 🙂 Kasaan tähän alle tärkeitä pointteja joiden avulla arki lähtee taatusti rullaamaan!\nUni / En tiedä voiko nukkumista korostaa liikaa. Itselle uni on melkeinpä se tärkein asia, kun ajattelen hyvinvointiani ja se on myös asia josta todella harvoin joustan. Nyt kesällä unirytmi on mennyt aika sekaisin ja ollaan valvottu ihan liian myöhään. Aamupala on venynyt usein kello 10 ja rentoilua on voinut jatkaa pitkin päivää. Näin ollen nyt olen yrittänyt päästä uneen viimeistään 23 ja siirtynyt sänkyyn kympin maissa. Tämä toimii aika kivasti ja välillä uni tulee silmään jo heti kympin jälkeen. 🙂 Mulla paras määrä unta on 9h, mutta pärjään 8h. Välillä tekee niin hyvää nukku 10-12h. Aah! Onneksi on puoliso jonka kanssa voidaan vaihdella aamuheräämisiä esim viikonloppuisin tai silloin jos on töistä vapaata.\nRuoka / Aina kesäloman jälkeen tykkään erityisesti suunnitella uusia hyviä arkiruokia ja on ihana palata syömään astetta säännöllisemmin sekä terveellisemmin. Uunivihannekset ja lohi ovat tällä hetkellä erityisesti mielen päällä sekä aamu-smoothiet. Yhteiset ruokahetket ovat mulle todella tärkeitä ja silloin laitetaan aina telkkari kiinni. Kysellään tyttöjen päiväkotipäivistä ja istutaan hetki yhdessä. Huomaan myös että säännöllinen & terveellinen ruokailu saa jaksamaan paremmin.\nAamujen helpottaminen / Kiireisinä ja aikaisina aamuina auttaa, jos vaatteet on katsottu valmiiksi edellisenä iltana. Laitan usein lapsille sekä itselleni omat vaatepinkat, joten aamulla voi vain vetäistä valmiiksi mietityt kokonaisuudet päälle. Lisäksi saatan pakata valmiiksi tavarat mitkä tarvitsen mukaan ja ladata kahvinkeittimen jo illalla valmiiksi. Tämä nopeuttaa ja helpottaa aamuja. Se on nimittäin hirveää etsiä sukkia tms kiireessä ja samalla todeta, että kahvi jää muuten juomatta.\nUrheilu / Tästä kuulee toitotettavan aina joka paikasta, mutta liikunta on kyllä ihan parasta hommaa arjen tiimellyksessä. Kuulin jostain, että olisi hyvä harrastaa jotain sellaista minkä aikana ei ajattele mitään muuta.. Näin pääse nollaamaan ja keskittymään hetkeksi vain itseen. Olen suosinut aina pitkiä kävelylenkkejä, juoksemista, joogaaa ja pilatesta. Nykyään myös crossfit kiinnostaa, sillä haluan kohottaa kuntoa ja saada kroppani voimaan paremmin. Tämän syksyn aikana olen sitoutunut ottamaan liikunnan kerrankin tosissaan ja satsaamaan siihen aikaa…\nMillaiset konstit auttaa teitä arjen aloituksessa ja sen kiireissä? <3Sara\nPahin virhe mitä voi tehdä on ladata se kahvinkeitin illalla valmiiksi. Se kahvi kerkiää siinä hävittämään PALJON makua!!\nItse en kahvia juo, mutta kahvilassa olen ollut töissä. Sen huomaa jo hajusta\naaa okeiii, vitsit 😀 en oo kyllä koskaan huomannut eroa.. hehe, ehkä en oo niin hifistelijä sen suhteen 🙂 mutta varmasti totta tuo <3\nTäällä myös, mitä aikaisempi aamu, sitä enemmän laitan asioita etukäteen valmiiksi. Just vaatteet ja työkassi ehdottomasti. Myös välillä ne kahvit ? Ihanaa on ollut huomata, että muukin perhe on pikku hiljaa alkanut suosia tätä ennakointia aamuissa. Mukavaa syksyä ?\nSiis ihan parasta on ennakoida, sit mulla ei iske aamulla mitään kiire kiukkua 😀 hehe.\nMeilläkin on kahvi aamuksi valmiiksi ladattuna, kanin aamuruoka valmiina ja sekä oman että lapsen laukun/repun pakkaan aina illalla valmiiksi. Lapselle mulla on vaatekaapissa oma hylly ”viikon asuille” eli laitan sunnuntaina ma-pe asukokonaisuudet kaappiin valmiiksi (tää on aika överi) 😀 Lisäksi ennakoin aamun kiirettä käymällä suihkussa aina iltaisin. Näillä ”esivalmisteluilla” saan aamuihin puoli tuntia aikaa istua kahvikupin ääressä sohvalla, ennen kuin aloitan meikkaamaan ym. ja lapsi herää 🙂\nHei vitsit miten SUPER!!! <3 mä haluun kans 🙂 kiitos viestistä!!!!\nMä en tykkää ladata kahvia valmiiksi, juuri niin kuin Noora jo sanokin, niin menettää makunsa ja mä en voi kahvia juoda edes jos on liian seissyttä (oon tarkka kahvista :D) mutta ymmärrän kyllä kun muut niin tekee.\nItse kans laitan lasten tarha reput ja vaatteet valmiiksi ja suunnittelen aamupalan valmiiksi (ja riippuen aamupalasta myös teen sen valmiiksi tai valmistelen), mä kyllä herään aamusin yleensä 30min ennen herätyskelloa että kiiretta mulla ei sinäänsä pitäis tulla 😀\nJoo hei ymmärrän <3 mä jotenkin en maista eroa, kun maitoa on niin iso osa jne, mutta salee nyt ens kerralla maistan ;D\nKiva kuulla, että sielläkin valmistaudutaan <3 hei ihanaa loppukesää ja syksyä koko perheelle 🙂 <3\nJos crossfit tyyppinen treenaus kiinnostaa,niin vinkkaan tutustumaan TFW 🙂\nVähän samantyyppistä, mutta helpompaa 🙂\nHei joo, oonkin kuullut 🙂 Pitääpäs tsekata 🙂\nMoikka! Muistelin että kokeilit Petra Korven detox kuuria talvella, mutta en löytänyt postausta loppufiiliksistä. Veditkö sen loppuun/ kerroitko kokemuksia siitä? Itse aattelin alottaa sen niin kaipasin vähän kokemuksia 🙂\nSara Parikka 15.08.2018\nHeippa 🙂 joo vedin loppuun ja oli kyllä tosi hyvä.. yllättävän raskas varsinkin 3-4 päivän kohdalla, mutta hyvää teki 🙂 voin suositella 🙂\nNea Pääkkönen 14.08.2018\nOn mukavaa päästä arkeen kiini ja teillä on aikamoinen kiire kun molemmat on salkkareissa. Onkos Matilda ja Mimosa tarhassa vai onko niillä hoitaja töitten ajan.\nHeips! Mä niin myös oon haaveillut tosta siivouspalvelusta. Ei vaan aika meinaa riittää kaikkeen.\nSuosittelen lämpimästi crossfittiä jos laji kiinnostaa! Mä oon ihan hurahtanut siihen ja voin vinkkaa paikan jos kiinnostaa? Siinä jos jossain saa kaikki muut ajatukset täysin pois mielestä. Mikä parasta jos aikataulut ei natsaa niin myös lapset kulkee mukana??\nno just näin <3\nHei joo, oon itseasiassa nyt alottanut sen perusleirin, APUA! En voi uskoa tätä :D:D Mutta joo siis voin niin kuvitella kuinka hurahtaa 🙂 Ihana kuulla, että säkin tykkäät <3 Mukavaa loppukesää sinnä ja hurjasti terkkuja prinsessalle <3\nKiitos ja samoin sinne? Ja tsemppiä alkuun?????


Åkeby ei usko Litmasen pääsevän kentälle ennen Ruotsin pääsarjan otteluiden päättymistä. Allsvenskanin viimeinen ottelu pelataan 5. marraskuuta. Suomi ja Armenia kohtaavat Helsingissä kymmenen päivää myöhemmin.\nKolme pistettä Armenialta ovat elintärkeät Suomelle tiellä EM-kisoihin. Mutta onko joukkueen maestro pelikuntoinen?\n- Sitä voi vain toivoa. Tilanne ei näytä kovin valoisalta, Åkeby muotoili.\nLitmanen tapasi Malmön lääkärin viimeksi eilen. Hän lentää torstaina tai perjantaina näyttämään vammaansa myös Suomen maajoukkueen lääkärille.\n- Jari voi edelleen huonosti. Kyse on etureiden lihaksen repeytymästä, eikä hän pysty jännittämään lihasta. Mitä vanhemmaksi pelaaja tulee, sitä pidempään vammoista toipuminen kestää.\nLitmanen, 35, sai vamman Malmön harjoituksissa muutama päivä Suomi-Kazakstan-ottelun jälkeen. Åkeby syyttää osittain Litmasen vammasta peräkkäin pelattuja otteluja Armeniaa ja Kazakstania vastaan.\n- Maajoukkueessa pelaaminen kuuluu kuvioon. Se tuo positiivisia asioita myös seurajoukkueelle. Ne näkyvät kuitenkin kunnossa. Jari on tuntunut olevan puhki maaotteluiden jälkeen.\nLitmanen myönsi itsekin, että hän oli Kazakstan-ottelun jälkeen hyvin väsynyt.\nLitmasen päivät Malmössä saattavat olla luetut. Åkeby myönsi ruotsalaislehden haastattelussa, että menestyvää joukkuetta on mahdotonta rakentaa toistuvasti sairastuvalla olevan pelaajan ympärille vaikka tämä olisi kuinka hyvä.\nLitmasen sopimus Malmön kanssa päättyy kauden loputtua.


jonway warrior 50cc - Moposkootterit - Suomi24 Keskustelut\njonway warrior 50cc\napua, oltaisiin hommaamassa kyseinen moposkooteri pojalle? mitä vakuutuksia kuuluu ottaa ja pitääkö skooteri käydä rekisteröimässä(hinta?)...ja osaako joku sanoa kannattaako kyseinen vehje ostaa(yleiset viat?)?\nliikennevakuutus on pakollinen ja rekisteröinti onnistuu papereita näyttämällä katsastuskonttorilla/vakuutusyhtiössä. Rekisterikilven saa katsastuskonttorilta heti mukaansa. Se maksaa jotain 20 € muistaakseni.\nja säästökarit riihimäellä, joitakin mainitakseni\nNayttaa olen erillaiset renkaat myos eri kuvissa tuolla tehopekalla..\nMillaisethan on sit jos tilaa??\nOstin Jonway moposkootterin huhtikuussa.Hyvä ajaa,ei ole ollut mitään vikoja!Ja jos lukee tyyppikilpeä,niin siinä lukee ITALY!!!Ei mikään Kiina!!!\nkalastaja mies 11\nMä saan täs pari päivän sisällä tälläisen, ja sen mitä on ottanut tietoa niin tuohon peliin voi luottaa, ja tehopekka huoltaa myös itse näitä joten huolena ei voi olla että vara osia ei saa, HYVÄ HALVALLA\nkalastaja mies 11 kirjoitti:\nVaihdoin siihen kuitenkin cpi:n cdi:n niin nyt jaksaa vetää ja kulkee 75kmh.\nrajoittimet vaihtoa tai ohi...\nkans jonway kirjoitti:\noliko se cdi boksi joku viri boksi vai vakio ja sasko tarkat tiedot siitä ku itsellä on jonway\nrajoittimet vaihtoa tai ohi... kirjoitti:\nLaitoin itsekkin tommosen boksin Jonwayhyn ja hyvin rupes liikkumaan.\nJoo,mulla ei kulkenu uutena ees 35km/h,sain takuusee uuen boxin jolla kulki 50 ja räpelsi,kun rajotti...Tilasin kans ton saman boxin,nyt kulkee mulle vahemmalle äijälle tarpeeksi"hävetti,kun pikkutytöt ajeli vakiskodeilla ohi :)"Kiitti vinkistä!\nKaveri osti tuollaisen warrior 50cc skootterin ja se ottaa ihan vakiona mittariin 60.\nOsaisko joku sanoa mistä saisi teharin warrioriin?\nsama kuin keewayssa.70e\nVakiona kulkee 58km/h gps:sään katottuna:) aika hyvin vakiolta, kun vääntää myös hyvin. Jonwayssahan on minarellin kopiokone, eli pitäisi kestää hyvin:))\nEi ole kopio! Jonway Warrior on tehty italiassa laatu osin! Eikä muuten hyydy ylämäkeen tehokkaan 2 - tahti koneen ansiosta! Kun vaihdoin rajoittamattoman cdi boksin niin alkoi mittariin tulemaan peloittavia lukuja! 80 km/h eli mittarin pohjaan!\nkokenut mopoilija 16v\nNiin siinä lukee kiina. Itselläkin Jonway Italy 125 cc ja ajoin sillä vain 400 km kunnes käytännössä annoin sen pois. Ei valitettavasti ikinä toiminut kunnolla mikä oli harmi kun kiinalainen Fude sport oli taas loistava peli. kulki 65 km/h kun yhden ruuvin poistin. No nykyinen kulkeekin sitten jo toista vauhtia moottoritiellä mutta eipä maksanut 700 euroa.\nolen tässä ajatellut 2009 mallin ostoa onko sen kone olevinaan muka vain 2.2 kw tehoa? koska 2008 mallissakin on jo 2.5-2.8\nonko tämä asia tehty 08 vai 09 mallilla?jos 08 tehty onko sinulla tietoa tuon 09 moottorintehosta ,viritysmahdollisuuksista\njuuri väliä mitkä tehot tehtaat ilmoittavat koska Suomeen tuodut lähes kaikki ovat vauhtirajoitettuja sen verran että tehoja ei saa irti. Vielä joitain vuosia sitten ne oli rajoittimet olivat helppo poistaa. Oma ei kulkenut kuin 40 km/h ja ylämäkeä puolet siitä. No kaasari oli sen verran rajoitettu holkilla että aukeasi tuskin puoleenväliin. Sen postettua niin johan iloisesti liikkui 60-65 km/h. Joisain oli pelkää kytkin rajoittimena tai sitten riitti yhden piuhan irroittaminen. Joissain on prikka variaattoriaa ja nykyään jopa vaikeasti CDi boksissa missä joutuu juottamalla tekemään ohituksa piirikorttiin.\nvoi ostaa suoraan uuden poksin tilalle mm. mc-scatterista\nJos pistää ton nii kulkee about 65-75, kuljettajan koosta riippuen ;) Jos haluu ottaa kaiken irti nii kannattaa nostaa kaasarin neulaa pikkasen, mutta ei PALJOA!\nhae hakusanoilla: paska, kiinalainen, vaarallinen, halpa\nNiin, jos oli kesäkuussa ostettu ja kirjoitit ongelmista syyskuussa, niin varmaan osa noista meni takuuseen... Eli todennäköisesti et ole Jonwayta nähnytkään, vaan tulit tänne sitä morkkaamaan.\nAnteeks vaa mut jonway on valmistettu italiassa\nno on kestävä ja se rekisteröiminen on jtn 10e, soita sinne ja kysy\nKaasarissaki jtn vikaa hirveesti vikoja ei muuten mitää.\nOsaisko joku neuvoa Jonway 50CC katos kipinä tulppa kunnossa ajettu vähän,neuvosta oon kiitollinen.\nOisko puolassa vika\nOsaisko joku kertoa missä sijaitsee jonway warriorin sulake? Ei ollu akun päällä. Lähtee käyntiin ja toimii vain pitkät valot ja takavalo mutta ei jarruvalo ja startti joten missä vika. Liitännät käyty läpi


LAMK Sports OLL:n yhteistoimintajäseneksi - ePressi\nLAMK Sports OLL:n yhteistoimintajäseneksi\nOpiskelijoiden Liikuntaliiton hallitus hyväksyi tänään kokouksessaan Lahden ammattikorkeakoulun LAMK Sports -liikuntapalvelut liiton yhteistoimintajäseneksi. OLL toivottaa lahtelaiset ilolla tervetulleiksi joukkoon!\n"OLL:n tavoitteena on saada kaikki korkeakoululiikunnan toimijat yksiin pöytiin. Yhtenä osana tavoitetta on houkutella kaikki liikuntatoimet yhteistoimintajäseniksi vuoteen 2020 mennessä. LAMK Sports on loistava esimerkki ja alku", sanoo OLL:n puheenjohtaja Matias Vainio.\nLahden ammattikorkeakoulussa syksyllä 2014 käyntiin polkaistua LAMK Sportsia on liikuntapäällikkö Jarkko Tuomisen johdolla kehitetty asiantuntevasti ja määrätietoisesti osaksi AMK:n opiskelijoilleen tarjoamia palveluja. Niin Lahdessa helmikuussa järjestetyn liikuntatoimijoiden sektoritapaamisen kuin jatkuvan yhteydenpidon myötä kehitys vakuutti OLL:n niin, että marraskuisessa liittokokouksessa LAMK Sportsille luovutettiin OLL-malja-kiertopalkinto ansiokkaasta työstä.\n"OLL tekee hienoa edunvalvontatyötä korkeakoululiikunnan eteen ja nostaa julkisuuteen keskustelua liikkumattomuuden haitoista. Lahden ammattikorkeakoulu ja LAMK Sports ovat sitoutuneet noudattamaan korkeakoululiikunnan suosituksia ja haluavat tuottaa hyvinvointia opiskelijoille. Yhteistoimintajäsenyyden myötä LAMK Sports haluaa tiivistää yhteistyötä muiden liikuntatoimien ja OLL:n kanssa", toteaa liikuntapäällikkö Tuominen.\nOLL:n varsinaiset jäsenet ovat korkeakoulujen opiskelija- ja ylioppilaskuntia. Yhteistoimintajäseninä on LAMK Sportsin myötä yhteensä viisi liikuntatointa; aiempia jäseniä ovat Helsingin yliopiston ja Aalto-yliopiston yhteinen UniSport, Jyväskylän ja Turun yliopistoliikunnat sekä Oulun korkeakoululiikunta, jonka takana ovat Oulun ammattikorkeakoulu ja Oulun yliopisto. Yhdessä muiden liikuntatointen kanssa ne muodostavat liikuntatoimien verkoston, jossa korkeakoululiikunnan ammattilaiset jakavat asiantuntijuuttaan jatkuvalla yhteydenpidolla ja kahdesti vuodessa järjestettävissä seminaareissa. Seuraava verkostotapaaminen järjestetään toukokuussa Tampereen SELL-kisojen yhteydessä.


OIKIO on Vuoden Toimisto 2022 » OIKIO\nOIKIO on Vuoden Toimisto 2022\nHeikki Yrjölä 11.03.2022\nOIKIO valittiin neljättä kertaa Vuoden Toimisto -tutkimuksen voittajaksi markkinointiteknologiatoimistojen kategoriassa.\nOIKIO Digital Performance Agency Oy valittiin eilen Vuoden Toimisto 2022 –tutkimuksen voittajaksi markkinointiteknologiatoimistojen kategoriassa. Voitto oli OIKIOlle kaiken kaikkiaan neljäs. Tänä vuonna markkinointiteknologiatoimistojen kategorian finaalissa kisasi OIKIOn lisäksi kolme muuta toimistoa.\nVuoden Toimisto -voitto on hieno tunnustus erityisesti siksi, että voittajan valitsevat asiakkaat. Kriteereinä ovat yhteistyön sujuvuus, tuloksellisuus sekä toimiston kyky ymmärtää heidän liiketoimintaansa ja tarpeitaan. Tutkimustulos onkin mahtava tunnustus kaikille oikiolaisille. Neljäs voittomme osoittaa, että ajoittain hyvinkin haastavista ajoista huolimatta olemme onnistuneet paitsi kasvamaan kestävästi, myös pitämään asiakkaamme erittäin tyytyväisinä.\nTyytyväisiä asiakkaita ei olisi ilman tyytyväisiä asiantuntijoita. Oikiolaisten työtyytyväisyys on korkealla: viimeisimmässä tutkimuksessa (Q4/2021) OIKIO sai työpaikkana arvosanan erinomainen (8,8 asteikolla 1-10). Uskomme vahvasti, että OIKIOn sparraileva, jatkuvaa oppimista ja yhteisiä onnistumisia juhliva kulttuuri ruokkii hedelmällisiä asiakassuhteita ja tulee olemaan menestystekijämme myös tulevaisuudessa.\nVuoden Toimisto 2022 -tutkimuksen voitto asettaa rimamme yhä korkeammalle. Meille on tärkeää pitää jatkossakin asiakkaamme tyytyväisinä, muuttuvasta toimialasta ja maailman myllerryksestä huolimatta. Syväosaaminen ja proaktiivinen palvelumalli ovat niitä asioita, joiden takia asiakkaamme useimmiten valitsevat meidät. Menestyksestä huolimatta uskomme, että meillä on vielä paljon kasvun paikkoja omassa toiminnassamme, ja jatkuva kehitys ja uuden oppiminen ovat avaimia korkeaan asiakastyytyväisyyteen jatkossakin.\nSuuret kiitokset meidän asiantuntijoillemme ja kaikille asiakkaillemme!\nLisätietoja: Heikki Yrjölä, CEO +358405689395


Category Archive for "Ostokset" | Thaimaa matkaopas\nBangkok on shoppailijan maanpäällinen paratiisi. Kaupungin valtavat ostoskeskukset ja laajat torit tarjoavat käsittämättömän tuotevalikoiman kaikkea mahdollista, mitä kuvitella saattaa. Katukauppiaalta voi ostaa tekohampaat ja ostoskeskuksesta Ferrarin.Mikä parasta, tavarataivaan hintahaitari todella laaja. Vaikkapa paidan ostamiseen voi käyttää budjetista riippuen yhtä hyvin 50 kuin 10 000 bahtiakin.Bangkokin keskustasta löytyy valtava neljän tavaratalon...\nTuristit voivat saada palautuksena takaisin tuotteiden hintaan sisältyvän arvonlisäveron, joka on Thaimaassa seitsemän prosenttia. Verovapaita ostoksia voi tehdä liikkeissä, jotka ovat liittyneet arvonlisäveron palautusjärjestelmään. Nämä kaupat tunnistaa ovenpielessä olevasta sinivalkoisesta VAT Refund for Tourists -tarrasta.Varsin monet turistien suosimista kaupoista ja esimerkiksi useimmat tavaratalot ovat mukana järjestelmässä. Pienimmissä kaupoissa tuotteet ovat...


Yhteisö | Facts not Opinions\nFacts not Opinions\nCoach Hakala Consulting\nTag Archives: Yhteisö\nNivon kirjoituksessa yhteen parin vuoden pohdintaa kotimaisesta lentopallosta. Pohdinnan pyrkimys on ollut löytää ydinarvoja. Asioita, jotka parhaiten auttaisivat Suomea kehittymään: nostamaan harrastajamääriä, maajoukkueiden tasoa, sekä yhteistä merkityksen kokemusta.\nOlen päätynyt jutun arvoihin kolmesta pääsyystä. Ensiksi näen ne pienimpinä yhteisinä nimittäjinä. Toisin sanoen uskon mahdollisimman monen kykenevän samaistumaan niihin. Toiseksi arvot luovat perustaa hyvinvoinnille ja kehitykselle ihmisenä ja urheilijana, yksilön tavoitteista riippumatta. Kolmanneksi arvot ovat olennaisilta osin suomalaisia. Ne eivät ole kopioita muilta, ja nivoutuvat yhteen identiteettiimme kanssa. Osa niistä on myös jo käytössä Tuomas Sammelvuon johtamassa miesten maajoukkueessa.\nViisi ehdotusta Ydinarvoiksi:\nIhmisen kyky abstraktiin ajatteluun mahdollistaa yhteisten käsitteiden luomisen. Kyky ymmärtää jaettu käsite taas antaa perustan sellaisille asioille kuin kapitalismi, nationalismi, tai arvomaailma. Ihmisellä on tarve uskoa ja kuulua johonkin, joten arvot voivat olla vahva sosiaalinen liima. On tärkeää olla vähättelemättä jaettujen ajatusten voimaa. Arvojen tietoinen luominen on kuitenkin vain vähän käytetty voimavara monissa yhteisöissä. Usein ”arvot” vain peritään jostakin, ja niistä tulee pölyttyneitä huoneentauluja. Arvot ovat tekoja, ja jos ne näkyvät vain puheissa, niillä ei ole voimaa, eikä myöskään käyttöä suunnan muokkaajana. On kenties kunnianhimoista ajatella kotimaista lajikenttää niin yhtenäisenä kuin sen tässä esitän, mutta en näe hyvää syytä ajatella toisinkaan.\nMihin voisimme kaikki samaistua?\nLajissamme toimii tuhansia ihmisiä eri rooleissa. Jos ajatellaan, että lentopallolla on tehtävä, niin tämän mission tulisi pitää sisällään mahdollisimman monta ihmistä. Joskus tavoitteellinen ristiriita nousee kahden suuren ryhmän välille ja puhutaan kilpailijoista ja harrastajista. Tiedämme ihmisestä onneksi seuraavaa: Samat periaatteet, jotka kehittävät huippuja, kehittävät myös lapsia. Ja näin tapahtuu ilman, että me haluaisimme valtavasti ”kehittää” heitä tai olla luomassa koneiston osia. Jokainen ihminen haluaa kokea onnistumisen elämyksiä. Jokainen myös haluaa kokea hallinnan tunnetta ja sen tuomaa iloa. Kuulostaa siis vain loogiselta viedä kestäviä periaatteita eteenpäin, koko lajiyhteisön hyödyksi.\nHyvien asioiden tulisi olla tavoitteemme, mutta todellisuutee kuuluu myös vastoinkäymisiä. Meidän täytyy hyväksyä myös pettymykset, tappiot, suru, ja niin edelleen. Eräs nykyajan paradokseista on, että yhteiskunnassa on aina vain enemmän mukavuutta, mutta epämukavuutta aletaan pelätään liikaakin. Yritämme siloitella lastemme tietä silloinkin, kun se ei ole mahdollista. Peli on onneksi parhaimmillaan silloin, kun annamme sen itse opettaa itseään ja taitoja elämään. Näihin taitoihin kuuluvat myös vastoinkäymisten kohtaaminen. Tämä totuus muutu mihinkään, olitpa sitten ”tosissasi kilpaileva” taikka ”iloinen harrastaja.”\nPidän tätä melko yleistä kahtia jakoa (ja kahteen arvomaailmaan jakoa) osittain turhana. Jokainen lentopallon pelaaja todella pelaa peliä, johon kuuluu sellaisia asioita kuin kilpailu, yhteistyö, säännöt ja lopputulos. Pienillä lapsilla kilpaileminen kumpuaa biologiasta ja on täysin välittämätön siitä, mitä sen hetkinen trendi tai kasvatuspoliittinen ilmapiiri on mieltä. Koko luonto kilpailee. On myös esitetty, että kilpaileminen olisi perusedellytys sosiaalisten eläinten yhteistyölle. Hyvät opettajat ovat hyviä opettajia, ja kyse harrastamisen ja huipulle tähtäämisen välillä on enemmän siitä, kuinka paljon aikaa lapsi tai nuori haluaa lajiinsa investoida. Meidän tehtävämme on esitellä heidät lentopallon pelaamiselle ja olla niin hyviä valmentajia, että nuoret haluavat jäädä lajin pariin. Peli on jo hyvä, ja aikaa myöten mekin jokainen kehitymme.\nEsimerkki toimivasta arvosta:\nKuinka arvot sitten olisi viisasta valita? Varmaankin haluamme niiden edesauttavan ainakin näitä mainitsemiani kattavuutta, hyvinvointia ja kehitystä. Esimerkiksi kilpaileminen voi herättää niin vastakkaisia tulkintoja, ettei sitä ehkä ole viisasta käyttää. Tämä siitä huolimatta, että kilpaileminen on todella läsnä aina kun peliä pelataan. Meidän täytyy muistaa, että ollakseen hyödyllisiä, arvojen tulee olla ihmisiä yhdistäviä tekijöitä, ei erottavia. Näin ollen lentopallon pelaaminen on mielestäni tärkein ja yhdistävin arvo. Se on helpompi määritellä ja sisäistää, sekä vaikeampi väärinymmärtää. Pelaaminen on pienin yhteinen nimittäjä, eikä se poissulje monia muita arvoja, kuten kilpailemista. Siksi joukkue, joka haluaa korostaa kilpailemista, voi edelleen käyttää sitä itselleen erityisenä.\nYlipäätään on niin, että eri ryhmillä saa ja pitää olla erilaisia arvoja ja tavoitteita. On luonnollista, että jonkun E-juniorin vanhemmat haluavat lapsensa arvostavan eri asioita (sisukkuus ja yhdessä tekeminen) kuin maajoukkuetähti Lelu Ojansivu (viikset ja hassut hatut.) Eri ryhmät voivat edelleen kokea voimakasta yhteenkuuluvuuden tunnetta, kunhan arvot eivät ole toistensa kanssa liian suuressa ristiriidassa. Myös Ojansivu arvostaa joukkuetovereitaan eikä anna periksi. Hän todennäköisesti arvostaa kilpailemista vasta-alkajaa enemmän, mutta on silti nuorille hyvä esikuva, muotikäsityksestään huolimatta (tai ehkä juuri sen ansiosta.)\n1. Lentopallon Pelaaminen\nArvostamme omaa lajiamme. Jos haluamme olla lentopallokansaa, pelin tulee olla meille erityinen.\nLentopallon pelaaminen on kivaa. Jokainen arvo heijastaa asennettamme pelaamiseen ja se alkaa tällä: harjoituksiin pitää olla mukava tulla ja siellä pitää saada pelata lentistä. Emme kuluta aikaa oheisharjoitteissa tai muita lajeja pelaten, sillä salitunnit ovat kallisarvoisia ja rajallisia. Kesät vietämme hiekalla pelaten ja kannustamme nuoria siihen. Kannustamme heitä myös harrastamaan muita lajeja omien salituntien ulkopuolella.. Lentopallon pelaamisesta täytyy kuitenkin tulla meille ykkösjuttu omana harjoitusaikana, ja meidän tulee tietää mitä sillä tarkoitetaan. Pelaaminen on tutkitusti kehittävintä ja motivoivinta harjoittelua, mutta määritelmän täytyy olla selkeä.\nTarvitsemme pelinomaisen harjoitustilanteen. Tällaisessa ympäristössä tilanteet tulevat vastaan sattumanvaraisesti eikä ennaltamäärättyinä, meillä on enemmän kuin yksi kosketus käytössä, pallo tulee verkon tai vastaavan yli, ja niin edelleen. Esimerkiksi hyvin yleinen, kahden hengen pallottelu edestakaisin ei ole pelaamista, puhumattakaan mistään, missä itse pallo ei ole läsnä. Kaikki 2v2, 3v3,… ja 6v6 pelit ovat kuitenkin pelinomaisia. Liikuntafysiologian näkökulmasta juuri pelaaminen kehittää spesifejä voima- ja nopeusominaisuuksia. Motoristen taitojen näkökulmasta tämä sama spesifisyys toteutuu myös. Lisäksi lajityypillisissä tilanteissa ihminen oppii parhaiten lukemaan peliä (eli tunnistamaan kaavoja pallon ja pelaajien liikkeistä sekä ennakoimaan niitä.) Me saamme ylivoimaisesti parhaan vastineen investoidulle ajalle, kun vain pelaamme pelejä jatkopalloineen.\nPelaaminen on lisäksi tärkeää, vaikka unohtaisimme edellämainitut. Pelit (tai toiselta nimeltään leikit) ovat lasten ja nuorten sosiaaliselle kehitykselle tärkeitä. Ihmisen DNA ei ole riittävän tarkka kertoakseen meille kaiken sen, mitä aivojen ja kehon täytyy ympäristössä tehdä, mutta biologia tuo selviytymisen avuksi leikit. Jokainen kehittynyt eläin oppii ympäristöstään ja lajitovereistaan lisää rakentamalla malleja leikkien. Leikki osaltaan mahdollistaa sosiaalisen kanssakäymisen ja sen kieltä puhuvat kaikki koirista karhuihin. Myös jokainen pelitapahtuma on määritelmän mukaan leikkiä; fakta jota vain nuorimmat meistä eivät ole unohtaneet.\nArvostamme yhdessä tekemistä. Vaihtoehtoisia nimiä voivat olla esimerkiksi ”yhteisöllisyys”, ”yhtenäisyys” tai ”joukkue”. Kaikki näistä tarkoittavat kuitenkin hieman eri asioita, ja pidän sanasta toveruus sen merkityksen vuoksi. Yhteisön ihmisten ei tarvitse olla parhaita ystäviä keskenään, mutta toveruus ei sitä edellytäkään. Haluamme vain välittää toistemme hyvinvoinnista ja kunnioittaa muita omassa ja vastustajan joukkueissa. Yhteenkuuluvuus on ollut suomalaisille vahvuus joukkuepelien lisäksi myös historiallisesti. Oli termi mikä tahansa, pienen maan vahvuus on se, että osaamme vetää yhtä köyttä. Yhdessä olemme vahvoja, mutta suurista maista poiketen meitä satuttaa valtavasti, jos jokainen yrittää tahollaan keksiä pyörää uudelleen. Toveruus kattaa sisälleen paljon kauniita asioita, eikä vähiten siksi, että sekin menee syvälle ihmisen biologiaan: meidät on ohjelmoitu toimimaan tehokkaasti yhdessä, ulkopuolisia vastaan. (Joka on jälleen hyvä syy kattaa arvojen sisälle mahdollisimman suuri osa meistä.)\nArvostamme luonteenlujuutta. Toisin sanoen haluamme olla suoraselkäisiä ja vastuullisia ihmisiä, ja kasvattaa myös lapsistamme sellaisia. Kokemukseni on, että tämän arvon myyminen ei aina ole helppoa. Syntyy mielikuva spartalaisesta kurista, ja päällimmäinen ajatus voi olla ”kyllä minun lapseni jo osaa käyttäytyä.” Joukkueen pelisääntöjen opettaminen ja rajojen veto on kuitenkin äärimmäisen tärkeää, vaikka meillä elääkin vahva myytti yksilön ”vapaudesta.” (Mielipiteiden vaaka on kenties kellahtanut toiseen ääripäähän tiukkakurisen lähihistorian vuoksi.) Käy usein niin, että ihailemme julkisesti lajin tähtiä ja auktoriteeteille öykkäröintiä, kuitenkin samalla toivoen, ettei lapsistamme kasvaisi sellaisia. Kasvuun tarvitaan tasapainoa kovuuden ja pehmeyden välillä.\nIhminen tarvitsee siis kannustusta, ja sitä meidän tulee vuolaasti antaa, etenkin nuorimmille. Lisäksi ihminen tarvitsee rajoja voidakseen kokea olevansa psykologisesti turvassa. Siksi lapset haastavat vanhempiaan, pelaajat valmentajiaan ja koirat isäntiään. Arvomme luonteenlujuus kehittyy, kun asetamme standardeja sille, mikä on haluttua käytöstä ja mikä ei. Kuten vanha sanonta sanoo, saat sen mitä siedät. Haluamme pelaajien olevan rehellisiä (esim. myöntää oman verkkovirheen tai kosketuksen), suoraselkäisiä (ei syytä tappiosta tai virheestä muita) ja kunnioittavia (noudatetaan kaikki yhteisiä pelisääntöjä.) Emme voi katsoa asioita sormien läpi vain siksi, että ihminen on vapaa yksilö, tai vaikka siksi, että nousee metakka, jos käytökseen puututaan. Auktoriteetin vetämät ja puolustamat rajat ovat olennainen osa turvallista ympäristöä. Aikuisten tulee olla lempeitä ja lujia, jotta voimme olla sekä hyviä, että hyväksi pelaajillemme.\nArvostamme lannistumatonta yrittämistä. Ei tarvitse olla huipulle pyrkivä kilpaurheilija pitääkseen periksiantamattomuudesta. Ensinnäkin ominaisuudesta on hyötyä jokaisella elämänalalla. Toiseksi se opettaa nuorille, että sillä mitä salissa teemme, on merkitystä. Jokainen investoi harjoituksissa aikaa elämästään, emmekä halua haaskata rajallista aikaamme. Periksiantamattomuus, tai sen supisuomalainen versio sisu, sopii kaikkialle, vaikka odotukset vaatimustasosta voivat eri tasoilla olla erilaisia. Yksinkertaisimmillaan se voi koostua vain kahdesta ohjeesta: 1. Mene jokaisen pallon perään ja 2. Yritä loppuun asti hyvällä asenteella, eräpisteistä riippumatta.\nPeriksiantamattomien nuorten kasvattamiseen liittyy olennaisesti se, kuinka me heille puhumme. Vaikka osa lapsista luonnostaan yrittää muita kovemmin, sisukkuus kasvaa, jos kiinnitämme huomiota yrittämisen palkitsemiseen ”sisäsyntyisten lahjojen” sijaan. Haluamme pois ajatusmaailmasta, jossa pidämme ihmisiä lahjakkaina ja kehumme heitä siitä. Meidän tulee palkita sen sijaan asioita, jotka ovat yksilön itsensä käsissä ja ansaittavissa. Kyseessä ei ole mielipide, vaan tutkittu periaate, joka auttaa kasvattamaan periksiantamattomuutta. (Lisäksi lahjakkuutta korostava kulttuuri tekee meistä helposti laiskempia valmentajia- ja sulkee näin ovia myös urheilijoiltamme.)\nArvostamme keskittymistä nykyhetkeen. Muita hetkiä meillä ei ole, ja vaikka jollakin tasolla asian tiedostamme, todellinen läsnäolo on hankalaa. Mieli haluaa elää menneessä ja tulevassa, ja etsii jatkuvasti tekemistä. Läsnäolon taidot ja tarve niiden opettamiselle nousevat yhteiskunnassa koko ajan. Keskittyminen yhteen asiaan kerrallaan on pohjimmiltaan itsekurin kasvattamista. Läsnäolo luo pohjan syville elämänkokemuksille, ihmissuhteille, oppimiselle, sekä pelistä nauttimiselle. Osaltaan se on myös pelin ja pelitovereiden arvostamista.\nHelppoja paikkoja opettaa läsnäoloa ovat kaikki opetustilanteet, ja aina kun valmentaja tai toinen pelaaja puhuu. Jos opetamme nuoret kuuntelemaan, lisää se myös heidän mahdollisuuksiaan tulla itse kuulluiksi. Kolmas hyvä tapa edistää useampaa arvoa kerralla on kännyköiden piilottaminen ruokailun tai muun lyhyenkin tapaamisen ajaksi (arvostamme läsnäoloa ja toveruutta.) Keinoja on paljon, jos vain on tahtoa edistää jotakin yhteistä.\nLähtötilanne Suomessa on hyvä, ja on paljon, mistä voimme olla ylpeitä. Nähtäväksi jää, mihin arvoihin päädymme, ja mitä tuleva tuo. Varmaa kuitenkin on, että emme ole vielä lähelläkään sitä, mikä meille on mahdollista.\n”The empires of the future are the empires of the mind.” – Sir Winston Churchill\nTags: Arvot, Heimo, Lelu Ojansivu, Suomalaisuus, Suomi, Tuomas Sammelvuo, Winston Churchill, Yhteisö, Yhtenäisyys\nKirjoitan joulukuun lopussa 79-vuotiaana poisnukkuneen Carl Mcgownin muistolle.\nTietoa uusille lukijoille. Carl oli entinen USA:n lentopallomaajoukkueen päävalmentaja, motorisen oppimisen professori Brigham Young Universityssa sekä valmennusyritys Gold Medal Squaredin perustaja. Lisäksi hän oli hyvin todennäköisesti lentopallohistorian paras valmentajien valmentaja. Carl pysyi itse pitkälti poissa parrasvaloista, mutta otti osaa olympialaisiin seitsemän kertaa ”valmennuskonsulttina” tai ”teknisenä koordinaattorina.” Hänen vaikutuksensa valmennukseen oli valtava. Peräti kuusi McGownin entistä apuvalmentajaa tai pelaajaa on valmentajana voittanut olympiamitalin (ja neljä näistä on kultaista.)\n“There was probably no better teacher on the planet in the sport of volleyball.” –Karch Kiraly (olympiakultaa pelaajana ’84,’88,96 ja pronssia päävalmentajana ‘16)\n“Carl created and developed ways to study the game that were probably revolutionary. He never stopped looking for the best way to do things. He was a rare, special individual…. I think Carl is one of the most impactful, significant people in our sport, certainly over the last 30 or 40 years. The breadth of his influence and the number of players, coaches, administrators that he touched in a really positive way is hard to overestimate.” -Doug Beal (kultaa päävalmentajana ’84, USA:n lajiliiton pitkäaikainen toimistusjohtaja)\n“No matter how you cut it, there was a right way in his mind to do things. And he didn’t back off. Whenever we varied too far from the science, there was hell to pay. But it was good hell.… Carl’s system for the best way to teach skills raised the whole level of our sport, both in the U.S. and worldwide. Good news travels fast. The way our game is played these days at most levels can be traced to Carl’s influences.” – Marv Dunphy (kultaa päävalmentajana ’88)\n“His ability to scout and analyze the game and look for patterns was really unparalleled… His impact on the sport of volleyball is immense and immeasurable. Volleyball in this country is better, at every level, because of his influence.”- Hugh McCutcheon (kultaa päävalmentajana ’08 ja hopeaa ‘12)\nHistoriassa on aikoja, kun jotakin suurta keksitään tai löydetään ensimmäisen kerran. Tunnemme nimet Galilei, Newton ja Einstein juuri siksi, koska he ovat olleet ensimmäisiä. Myöhemmin muut tiedemiehet ja –naiset lisäävät tiedonmurusia näiden jättiläisten jalanjälkiin, ja tätä tapahtuu kaikilla elämän aloilla. Myös niin pitkään, kun peli nimeltä lentopallo on sääntöineen ollut olemassa, ovat sitä hallinneet lainalaisuudet. Carl McGown oli lentopallohistorian merkittävin tiedemies ja myyttien murtaja yhdessä Jim Colemanin kanssa. Jack Hamann vertasi häntä muistokirjoituksessaan kahteen Yhdysvaltain tunnetuimmista ammattilaisurheilun uudistajista:\n”What Billy “Moneyball” Bean introduced to baseball and Bill Belichick refined for the NFL, McGown developed for volleyball.”\nMcGown ”löysi” ensimmäisenä suuren joukon teknisiä, taktisia ja tilastollisia lakeja, aina etsien tehokkainta tapaa pelata. Hänen jälkeensä on edellä kuvatulla tavalla tullut monta muuta, mutta Carl laittoi isoja asioita liikkeelle suhteellisesta tuntemattomuudestaan huolimatta. Jotta hienot sanat saisivat hieman konkretiaa, puhumme ihmisestä, joka on standardisoinut modernin hihalyöntitekniikan, lukevan torjunta-puolustuksen, monet käytetyistä torjunta-askeleista, ja niin edelleen. Luonnollisesti nekin, jotka eivät tiedä mistä kyseiset konseptit ovat lähtöisin, ovat ottaneet käyttöön samat tehokkaat mallit tason noustessa maailmalla. Lentopallomaajoukkueet niin Kuortaneella kuin Italiassakin harjoittelevat siis ”Carlin asioita.”\nLentopallo on keksitty Yhdysvalloissa jo 1905, mutta vasta 1960-70-luvuilla Dr. Carl McGown, Dr. James Coleman ja Dr. Doug Beal alkoivat luoda pohjaa sille jättiläiselle, mikä USA Volleyball tänä päivänä on. Kyse ei ole amerikkalaisuudesta, vaan ammattimaisuudesta. Nämä motorisesta oppimisesta, kasvatustieteestä ja liikuntafysiologiasta väitelleet miehet halusivat etunenässä tuoda tutkitun tiedon tradition värittämään urheiluun. Jokainen uudistajista kohtasi vastustusta urallaan, mutta etenkin sen alkuvaiheessa. Lentopallo on heille suuressa velassa, mutta elämäntyö on kirjoituksen aiheista kuitenkin se vähemmän tärkeämpi.\nUtahin hautajaisista palattuani sana yhteisö on ollut mielessä paljon. Carl oli pitkän aikaa ”valmentava professori”, ja täysipäiväinen lentopallovalmentaja hänestä tuli vasta yli 50-vuotiaana. Poikansa Chris McGown (huippuvalmentaja itsekin) kertasi isänsä elämää muistopuheessa sanoilla ”It is amazing how much dad accomplished in the last years of his life.” Vaikka ura vaihtui ammattivalmentajaksi vähitellen 1980-luvun aikana, hän näki itsensä aina opettajana. Ja mitä vanhemmaksi hän eli, sitä usempi kuunteli avoimesti, ja sitä suurempi oli vaikutus. Carl oli intohimoinen opettaja. Hän vähitellen ymmärsi kykenevänsä vaikuttamaan ihmisiin enemmän ja syvemmin valmentajana, kuin yliopistolla professorina.\nSana ”elämäntyö” koskettaa vanhan kaavan mukaan yhä harvempaa meistä. Uramme vaihtuvat tiuhaan ja harva pysyy samassa paikassa tai alalla kovinkaan pitkään. Opettamisen ohella lentopallo oli mukana koko Carlin elämän ajan, ja hautajaiset, kaikessa surussaan, olivat myös iloinen tapahtuma. Koolla ollut noin viiden sadan hengen joukko oli tiivis jäävuoren huippu siitä yhteisöstä, joka vuosien mittaan kasvoi mentorin ympärille. Olimme tulleet jättämään jäähyväisiä maailman joka kolkasta. Tapasimme parhaita ystäviemme, joita emme ilman tätä erityistä ihmistä olisi koskaan tavanneet. Talven mittaan olen usein miettinyt mikä on elämässä tärkeintä. Mitä me todella tarvitsemme ollaksemme onnellisia?\nKirjoitin viime vuoden puolella jutun heimoista. Suurin osa koulutetuista aikuisista ymmärtää jollakin tasolla ne olosuhteet, missä ihmisen käytösmallit ja biologiset tarpeet ovat muodostuneet. Verrattain usein mediassakin kirjoitetaan jostakin metsästäjä-keräilijöihin liittyvästä, yleensä joko stressin tai ravinnon näkökulmasta. Vaikka moderni maailma mukavuuksineen on huippujuttu, olemme myös menettäneet jotakin. Uskon yhä vankemmin, että kaikista tärkein menettämämme asia on juuri yhteisöllisyys, ja sen myötä tullut epävarmuus paikastamme maailmassa. On aivan toinen juttu asua lähellä ystäviä tai olla osa joukkuetta, kuin olla yksi miljoonasta muukalaisesta jossakin suurista kivikylistämme. Tai olla etuoikeutettu saadessaan olla ystävä, mutta silti aina poissa läheisten luota.\n” A teacher affects eternity; he can never tell where his influence stops.” –Henry Adams\nCarl muutti elämäni. Hän oli mentorini ja ystäväni siinä missä hän oli mentori ja ystävä sadoille ihmisille. Voi olla, että vain kolmen hypyn päässä mestarista (kun hänen valmentamansa pelaaja alkaa valmentaa, jonka pelaajat alkavat valmentaa, jne) on jo satojen tuhansien ihmisten joukko. Mietimme erään ystävän kanssa, että Carlin merkitys ja perintö ovat paljon suurempia kuin edes me lähellä olleet ymmärsimme. Yllä olevista kommenteista saa käsityksen siitä, minkä kaliiberin valmentaja hän oli. Kaikkien aikojen parhaaksi valittu lentopalloilija Karch Kiraly kutsui Carlia ”planeetan todennäköisesti parhaaksi opettajaksi.” Senhän me toki tiesimme. Enemmän meitä kuitenkin hämmensi tämän aikaa myöten rakentuneen yhteisön suuruus ja lämpö. Ehkäpä Carl ei ollutkaan ensisijaisesti hyvin harvinainen valmentaja, vaan hyvin harvinainen ihminen. Ja ehkäpä olin ollut poissa tuollaisesta yhteisöstä niin kauan, että olin unohtanut tuon lämmön.\nOli kummallista, kuinka hyvältä hautajaisissa tuntui olla. Lähes jokainen oli surun keskellä myös jotenkin lämmin tai iloinen. Ja mikä parasta, kenellekään ei tarvinnut selittää mitään tai käyttää energiaa uusiin ihmisiin tutustumiseen. Useimmin riitti, että vain katsoi toista silmiin. Tuo paljon yhteenkuuluvuutta ja voimaa jakaa tunnetasolla merkittävä tapahtuma toisen kanssa. Ja koska tunsit Carlin (joka puhui aina samoista asioista samalla systemaattisella tavalla), tunsit tavallaan jokaisen ihmisen hautajaisissa. Ainakin tiesit, että olimmepa miten erilaisia tahansa, tämä yksi kokemus meillä on sama. Joulukuussa Carl ehti nähdä kirjoitukseni valmentajan rakkaudesta (joskin varmasti ainaisen narinan säestämänä ”Damn you Finns, I need a translation of the google translation!”) ja tämän saman rakkauden tunsi hautajaisissa. Tiiviissäkään yhteisössä ihmiset eivät aina ole parhaita ystäviä keskenään, mutta välittäminen on silti aitoa.\nPalasin kotiin miettien… Missä muussa ammatissa kuin valmentajana voit kokea jotakin tällaista? Elämäntapana valmennus ei ehkä ole helpoin tai taloudellisesti kannattavin, mutta aikaa myöten kykenet vaikuttamaan monen lapsen tai nuoren aikuisen elämään positiivisella tavalla. Lisäksi saat itse valita ne ihmiset, keiden kanssa kuljet halki elämän, puhumattakaan siitä, että sinusta tulee osa jotakin itseäsi suurempaa. Ja kaikki tämä siinä itsekkäässä maailmassa, jossa ihmiset ovat erakoituneet toisistaan, ja jossa on yhä vaikeampi tuntea kuuluvansa mihinkään. Tajusin, että jotakin tällaista haluan olla mukana rakentamassa. Enkä vain siksi, että lentopallo on sydämen asia. Sellaisessa yhteisössä on hyvä olla, ja sellaisen tunteen ihminen biologisesti myös todella tarvitsee voidakseen hyvin. Ei ole paljon parempaa kuin se, kun katsoo toista silmiin, ja kokee tulevansa heti ymmärretyksi.\nCarlin (tai “Kallen”, joksi entinen maajoukkuepelaaja Maikki Salmi häntä BYU vuosinaan kutsui) elämästä voisi kirjoittaa kirjan verran tekstiä, ja ehkä joku niin vielä tekeekin. Brigham Young University keräsi tammikuussa entisiltä pelaajilta Carl- tarinoita annettavaksi hänen perheelleen, ja niitä tuntui riittävän. Kokoamassa muistokirjaa yliopistolla oli kollega ja ystävä Luka Slabe, ja nauroimme kippurassa tarinoille tästä herrasta äksyilemässä milloin mistäkin. Kaikki Carlin tunteneet olivat yhtä mieltä kahdesta asiasta. Ensinnäkin hän oli äärimmäisen älykäs. Toiseksi hän saattoi olla äärimmäisen tunneälytön. Pohjalla oli aina se lämpö, mutta Carl oli myös usein brutaalin rehellinen aivan väärissä paikoissa. Tämä loi pohjan hersyvälle komedialle. Häissä ei esimerkiksi sanota kovaan ääneen morsiamen äidin olevan kauniimpi kuin morsian, tai ensikohtaamisella toiselle ei yleensä sanota, että ”olet todella huono lentopalloilija.”\nMyöhemmin Carl oppi näyttämään paremmin, että välitti, ja sanoi olleensa valmentajana parhaimmillaan vasta lähes 70-vuotiaana. Entinen pelikaverini Matt Carere päivitteli, että me olimme niin nuoria miehiä Havaijilla, mutta Carl silloinkin jo 67-vuotias. Monet pelaajat tuntevat Carlin vaikutuksen yhä arjessa ja myös Matt kertoi, kuinka paljon apua hänelle oli lääkiksessä entisestä koutsista. He eivät juurikaan olleet yhteyksissä, mutta kuten sanotaan, mentorin opetus voimistuu, kun et enää ole hänen seurassaan. Yhä voi vain hymyillä niinä arjen hetkinä, kun tajuat (joskus vasta vuosia myöhemmin) että ei hemmetti, tätähän Carl muuten silloin tarkoitti. Työpöydälläni on pitkään ollut muistio nimeltä ”Talk to Carl” myös tästä syystä. Tiedon ja viisauden murusia putoili aina; kyse oli enemmän siitä, olitko itse hereillä kuulemaan.\nElämänsä loppuun asti Carl halusi olla parempi isä ja valmentaja, koskaan tyytymättä vähempään, kuin siihen mihin tiesi pystyvänsä. Carl oli lähtöisin vaatimattomista oloista ja siksi ei ole yllätys, kuinka paljon hän arvosti kovaa työtä ja yrittämistä; asioita, joihin haluan tämän kirjoituksen myös päättää. Monen ystävän kanssa olimme yksimielisiä siitä, mikä oli Carlin kaikkein tärkein perintö. On yksi asia tehdä töitä kirkkaimmalla huipulla valmentaen olympiavoittajia. Nämä ihmiset ovat harvassa, ja osa heistä on kaikkea muuta kuin nöyriä. Koppavuuden ympärille ei kasva lämmintä yhteisöä, sillä on aivan toinen juttu antaa mahdollisuus jokaiselle pelaajalle, pituudesta, iästä, kansalaisuudesta ja jopa taidoista huolimatta. Carlille oli aivan sama minkälaiset kortit elämä oli sinulle jakanut. Jos teit kovasti töitä ja ansaitsit paikkasi, hän otti sinut omakseen, eikä ollut mitään parempaa. Tai, kuten mestari itse asian ilmaisi:\n“You guys are all messed up.”\nTags: Carl McGown, Chris McGown, Doug Beal, Elämäntyö, Heimo, Henry Adams, Hugh McCutcheon, James Coleman, Karch Kiraly, Luka Slabe, Maikki Salmi, Marv Dunphy, Matt Carere, Yhteisö\nSyksy on pitkällä ja naistenkin MM-kisat päättyneet. Karch Kiralyn USA juhli pitkän historiansa ensimmäistä naisten maailmanmestaruutta asiaan kuuluvalla tavalla. Kulta tuli monelle pienenä yllätyksenä, sillä laajasta materiaalistaan huolimatta USA ei kuulunut kaikkein terävimpiin ennakkosuosikeihin. Valmentajan mieltä lämmitti erityisesti tapa, jolla historiallinen pytty nostettiin.\nKaksi entistä työkaveria Pepperdinesta on mukana tämän olympiadin staffissa, ja pääsin viime viikolla esittämään kysymyksiä kuluneiden kahden vuoden pätkästä- siis siitä, mitä Lontoon jälkeen on ehtinyt tapahtua. Joukkue oli nuorentunut ja muuttunut aika tavalla, joten tuloksen odotettiin tulevan hieman myöhemmin. Kun kysyin, mikä oli kaikista merkittävintä nousussa maailmanmestariksi, nostivat apuvalmentajat David Hunt ja Marv Dunphy esiin kaksi asiaa: yhtenäisyyden ja välittämisen.\nEi oikein kuulosta veriseltä kilpaurheilulta, vai mitä? Siitä huolimatta hymy levisi kasvoille, sillä tästähän valmentamisessa on kysymys. Ei vain silmittömästä voittojen tavoittelusta, vaan siitä, että yksilöt ovat tärkeitä, ja että töitä tehdään yhdessä, yhteisen päämäärän eteen. Uskallan väittää, että suurin syy paperilla kovien joukkueiden alisuorittamiseen on juuri yhtenäisyyden puute. (Moni huippu kamppailee valmentajan, median ja muiden huomiosta kykenemättä ajattelemaan myös joukkueen etua ennen, kuin omat tarpeet on tyydytetty.)\n”Players don’t care how much you know UNTIL they know how much you care.” –Marv Dunphy\nOlen valmentanut noin 15 vuotta, mutta kuluneet kolme kautta ovat lopullisesti avanneet silmät tälle valmennuksen ”pehmeämmälle” puolelle huipputasollakin. Ihmisten muodollinen kunniakas kohtelu nimittäin valitettavan usein rajoittuu junioreihin. Siellä painotetaan urheilun kautta saatavia positiivisia kokemuksia ja valmentajan vastuuta- ei saa huutaa, tulee olla rakentava ja niin edelleen. Kysyn vaan, missä vaiheessa ihminen muka lakkaa olemasta yksilö, joka tarvitsee huomiota ja välittämistä?\n”Every human being alive today has high self-interest.” –Hugh McCutcheon\nTästä huolimatta aikuisista välittäminen koetaan miljoonabisneksessä hyvin usein tarpeettomaksi hyysäämiseksi. ”It’s just business” -tavalla ajatteleva lakaisee tärkeän asian maton alle, joko liian laiskana ajattelemaan syvemmin, tai liian naivina oikeasti uskomaan, että joukkue voi olla muutakin kuin palastensa summa. Eritoten tämä mietityttää, kun seuraa huippuseurojen toimintaa- toki myös lentopallossa, mutta eritoten jalkapallossa ja jääkiekossa. Jos televisiossakin huudetaan estottamasti päin naamaa, mitä se sitten on arjessa? Lisäksi saa lukea, että jos ei ensimmäisten, niin ainakin toisten vastoinkäymisten jälkeen ollaan jo valmiita vaihtamaan palasia, koska tämähän on vain bisnestä.\nTuntui siis hyvältä nähdä, että Kiralyn huippupelaajia vilisevä USA oli kaikkea muuta kuin kyyninen papeli. Kun kysyin Marvilta menestyksen tärkeintä yksittäistä asiaa, hän painotti päävalmentajan roolia välittävänä johtajana:\n”It is real easy to explain the USA success… The players trained and played real hard due to Karch’s impact on them. It was not because of who he was or what he was as a player, but who he was to them. He was soooo sincere with them and gave them unprecedented quality time in and out of the gym.”\nKolme olympiakultaa pelaajana voittanut Kiraly varmasti herätti kunnioitusta, mutta vielä tärkeämpi oli alleviivaamani kohta: Kyse oli enemmän siitä, minkälainen Karch oli pelaajia kohtaa. Hän saattoi esimerkiksi tulla staffin palavereihin tunnin myöhässä vain siksi, että jollakin pelaajista oli ollut huoli jostakin ja tarvitsi kuuntelijaa. Hän oli aidosti välittävä, sekä järjestelmällisen rehellinen kaikille joukkueen jäsenille, mikä on kaikkea muuta kuin helppo tehtävä ympäristössä, jossa kolmekymmentä kunnianhimoista urheilijaa taistelee kynsin hampain paikoista arvokisajoukkueessa. Nyt ajatelkaa sama tilanne vaikkapa kotoisissa palloilun pääsarjoissa. Jo sen perusteella, mitä monet valmentajat omista pelaajistaan mediassa sanovat on helppo tietää, ettei välittäminen (saati sen näyttäminen) kyllä kuulu toimintamalliin, puhumattakaan huomion antamisesta kentän ulkopuolella.\nToinen apukoutsi, David Hunt, teki paljon töitä kärkiryhmään pyrkivien pelaajien kanssa sillä aikaa, kun sen hetkinen top 12 tai 14 matkusti maailmalla. Matkustavaan kokoonpanoon pyrkivät pelaajat treenasivat ja kilpailivat Kaliforniassa tilanteessa, jossa kuppikuntia ja kyräilyä voisi kuvitella muodostuvan helposti. Tästä huolimatta porukka pysyi yhtenäisenä juuri siitä syystä, että valmentajat antoivat huomiota kaikille maajoukkueohjelmassa mukana oleville. Kilpailu oli kovaa, mutta rehtiä ja oikeudenmukaista. Talking about the tide, that lifts all the boats…\nDavid korosti yhtenäisyyden merkitystä, ja sitä miten iso asia se oli kaikille pelaajille. Maailman mestaruuden juhlinta jatkui illallisella, jossa kokenut Courtney Thompson (joukkueen toinen passari ja Lontoon hopeamitalisti) kertasi miksi tämä saavutus tuntui niin upealta: ”It’s not just that we won a world championship, but the way we did it.” ”The way we did it”- siis tapa millä mestaruus tuli- tarkoittaa tässä ennen kaikkea sitoutumista samoihin pelisääntöihin. Joukkueessa ei ollut ketään -ei yhtä ainoaa pelaajaa- jonka käytös tai sitoutuminen olisi jotenkin nakertanut yhteisiä tavoitteita.\nMinua on pieksämäkeläisestä juniorista asti kummastuttanut ajatus siitä, että pelaajien ”ei edes tarvitse tulla toimeen keskenään, kunhan passitempo vain on kohdillaan.” Varmaan osa tästä tunteet sivuun- ajattelusta on seurausta vahingollisesta suomalaisesta ”iso poika ei pyydä syliin” – perinteestä, mutta kummaa se on silti. Etenkin kun ottaa huomioon, että kysyttäessä lähes jokaisen joukkueurheilijan parhaat muistot peliajalta ovat paikoista, joissa joukkueet todella olivat joukkueita. Mitalit muistetaan uran jälkee huonommin kuin ystävät, ja täysin luonnollisesta syystä:\n”Yhteenkuuluvuuden tunne on ihmisen biologinen perustarve, iästä ja sukupuolesta riippumatta.”\nHaluamme kuulua samaan porukkaan muiden kanssa. Ryhmään, jossa minusta välitetään ja jossa vallitsee luottamus siitä, että joukkuetovereilla ja valmentajilla on toistensa parhaat intressit mielessä silloinkin, kun muut eivät ole läsnä. Joukkuelajit tarjoavat tälle tarpeelle oivan elinympäristön (mikä ei ole ihme, kun pitää mielessä, että muinoin ryhmän ulkopuolella joutuminen oli yksilölle turmiollista.)\n”People want to feel important and cared after. Men too, not just girls or women.”\nJa sitten tämä. Koska kirjoitan naisten maajoukkueesta, on helppoa lakaista pointti maton alle, koska ”nehän on naisia ja tarttee tuota hyysäämistä.” Tykkään harvasta asiasta vähemmän kuin sovinismista, ja sitä paitsi, nämäkin periaatteet pätevät molempiin sukupuoliin. Vaikka miesten ja naisten kommunikaatiossa on tutkittuja eroja, eivät perusasiat muutu. Miesten urheilussa valloille on vaan jäänyt sitkeä ajatus siitä, että miehen pitää aina olla kova. Julkisuuskuvan takana huippu-urheilijatkin ovat pohjimmiltaan kuitenkin ihmisiä, ja heitä voivat valmentaa samat ihmiset, samoilla periaatteilla. (Esimerkiksi Hugh McCutcheon, jonka kakkosvalmentajana Karch Kiraly toimi Lontoon kisoissa, voitti peräkkäisissä olympialaisissa kaksi mitalia -ensin kultaa miehissä ja sitten hopeaa naisissa.)\nMestareiden liigassa ja aikuisten maajoukkueissa olen niin ikään törmännyt samoihin asioihin molempien sukupuolten kanssa: Tähtipelaajaa harmittaa jos oma vastaanotto oli huono, tai ei saanut tarpeeksi passeja. Monta kertaa aika pieni asia jää harmittamaan huippu-urheilijaakin, ja on helpottavaa saada se purettua. Eivät aikuiset mitään ryhmähaleja ja lässytystä tarvitse, vaan ainostaan tiedon siitä, että valmentaja välittää ja on tukena kentän ulkopuolellakin, jos urheilija sitä tarvitsee. Joku tarvitsee apua harvoin, joku usein, and that is the art of coaching. Ilman minkäänlaista jeesiä pärjää kuitenkin vain aniharva, mutta onneksi ei ole tarviskaan. Riitää, että yksilö tietää hänen itseyttään ja rooliaan kunnioitettavan muistakin syistä, kuin siitä tekeekö hän juuri tällä hetkellä kovaa tulosta. Toivonkin, ettei uuden sukupolven valmentajakunta unohda näitä Dr. Thomas Tutkon viisaita sanoja:\n”Individuals never lose the desire to be treated as individuals.”\nTags: David Hunt, Hugh McCutcheon, Karch Kiraly, Kunnioitus, Marv Dunphy, Välittäminen, Yhteisö, Yhtenäisyys\nKesä on paketissa. Taival Euroopan Liigassa päättyi pettymykseen välierissä, ja katseet on nyt ainakin hetkeksi suunnattu lomalle. Pöly ei ole riittävästi ehtinyt laskeutua mihinkään viiltävään analyysiin, mutta kyllähän kausi kauden päälle tuntui pitkältä. Saman asian kanssa painii toki jokainen muukin maajoukkue, ei siinä mitään. Vaikka aikataulut ovat ehkä mitä ovat, tulee valmentajien silti pystyä pitämään paketti kasassa kauden loppuun asti.\nKun ihmiset viettävät paljon aikaa yhdessä, oppii jokainen muiden lisäksi myös itsestään uutta. Voisin kuvitella, että on harvoja työyhteisöjä, joissa toiminta on tiiviimpää kuin palloilulajin maajoukkueella. Syöt, matkustat, treenaat ja asut hyvin lähellä joukkuetta. Ei ole kumma, jos parhaat kaveritkin väsyvät toisiinsa, muista puhumattakaan. Valmentajat yrittävätkin parhaansa mukaan antaa myös täysin vapaata aikaa urheilijoille. Usein tämä kuitenkin tarkoittaa päivää kahta parin viikon jaksossa, riippuen siitä, mikä matkustus- ja pelitahti on. Pelaajat käyvät yleensä lyhyesti kotona, ja taas mennään.\nAikaa sitten luin Jim Loehrin kirjan nimeltä ”The Power of True Engagement.” Nykyaikana ihmisillä on lautanen aika täynnä, mutta jotenkin täytyisi kyetä vetämään henkeäkin. Monen muun opuksen tavoin tässäkin puhutaan unen, ravinnon, liikunnan sekä mielekkäiden työtehtävien tärkeydestä. Suosikkeihini Loehrin kirja kuuluu kuitenkin siksi, että se painottaa henkistä hyvinvointia niin paljon. Esimerkiksi maajoukkueessa kyllä ollaan fyysisesti kunnossa, sekä syödään ja levätään hyvin. Koen kuitenkin, että henkinen hyvinvointi usein unohtuu. Huomio on niin tiukasti fyysisissä asioissa, että moni ei tule edes ajatelleeksi pääkoppaa.\nLoehr painotti jaksamiseen liittyen kahta asiaa. Ensimmäiseksi ihmisellä täytyy olla jokin henkisen puolen tasapainottaja. Joidenkin kohdalla se voi olla uskonto, vaikka uskon asioihin tasapainon ei tietenkään ole pakko liittyä. Moni esimerkiksi hiljentyy, meditoi, tai lukee rauhassa- kohdentaa siis huomionsa vain yhteen asiaan vaikkapa puolen tunnin ajaksi, kahdesti päivässä. Päivän lyhyet, vapaat jaksot pitäisi pystyä hyödyntämään jotenkin muuten, kuin esimerkiksi Facebookissa tai Twitterissä. Vaikka varmasti on esimerkiksi mukavaa pitää yhteyttä ystäviin, suuri osa siitä ajasta jonka vietämme sosiaalisessa mediassa ei tuo meille minkäänlaista rauhaa, vaan päinvastoin. Hypimme paikasta toiseen kuin kiireessä, vaikka kiire ei mihinkään olisikaan. Et yksinkertaisesti kykene palautumaan, jos huomiosi kohde vaihtuu koko ajan. (Pidän itse kirjoittamisesta, sillä se rauhoittaa ja jäsentää omia ajatuksia nopeasti. Pari lyhyttä kirjoitusbreikkiä pitkin päivää olikin tavoitteena koko kesän ajan.)\nToinen tärkeä pointti liittyi merkityksen tunteeseen. Miksi minä teen tätä? On vaikeaa pysyä pitkiä aikoja motivoituneena, jos et tiedä miksi olet jossakin töissä. Seurajoukkueissa kyse on työstä, ja koska palkka pitää ansaita, on pelaajan helppo perustella itselleen miksi aamulla herää aikaisin. Vaikka raha ei olekaan pitkäkestoinen motivaattori, on toimeentulon turvaaminen tärkeää. Aniharva maajoukkue kuitenkaan maksaa pelaajilleen tuntuvia korvauksia, joten merkityksen on tultava jostakin muualta. Kaiken huipuksi moni pelaaja voi seurajoukkuekaudella asua perheensä kanssa, mutta kesällä tuskin näkee rakkaitaan maajoukkueen viettäessä hotellielämää. Ei siis ihme, että kysyms Miksi? on niin monen mielessä. Maajoukkueiden toimintaa jonkin aikaa seuranneena uskon, että tässä merkityksen luomisessa on silti kehityksen paikka monelle.\nPidemmän päälle työn syvemmän merkityksen on joka tapauksessa liityttävä johonkin muuhun kuin rahaan. Loehr puhuu ihmisen tarpeesta kuulua johonkin itseään suurempaan- olipa se organisaatio, uskonto, tai vaikkapa joukkue.\nPaljon puhutaan myös isänmaallisuudesta, joka varmasti sekin vaikuttaa asiaan. Vaikka todellisuudessa hyvissä joukkueissa pelaajat pelaavat toisilleen, eivätkä esimerkiksi faneille, tuo oman lipun alla pelaaminen toimintaan erilaisen säväyksen kuin seurassa. Iso osa pelaajien jaksamisesta liittyy myös siihen, kuinka merkitykselliseksi he kokevat oman yhteisönsä. Jos yhteenkuuluvuuden tunne on porukassa vahva, jaksavat ihmiset väsyneinäkin harjoitella, reissata, ja pelata. Yhteisöllisyys on äärimmäisen tärkeää. Jokainen muistaa omasta menneisyydestään tilanteita, jossa ympärillä olevien ihmisten laatu teki ajasta ikimuistoista. Sama pätee myös päinvastoin… Jos hankalia tyyppejä on mukana paljon, nousee myös kynnys tulla joka aamu pajalle töihin heidän kanssaan.\nValmentajan täytyy siis pystyä luomaan yhteisö, johon ihminen kuuluu mielellään, ja jonka arvoihin ja toimintaan on helppoa sitoutua. Monessa tapauksessa ensimmäinen tehtävä onkin usein lainattu:\n”Leader’s first task is to get the right people on the bus, and the wrong people out of the bus as soon as possible.” -Jim Collins\nMutta vaikka parhaat tyypit olisivatkin mukana alusta loppuun, liittyy iso osa maajoukkuevalmentajan työtä silti ihmissuhteiden hiomiseen. Ihmisiähän sitä valmennetaan, eikä robotteja- pelin Xt ja Ot eivät vaikuta lopputulokseen yhtä paljon kuin henkilökemiat. Tunnenkin hyviä, kokeneita valmentajia, joille itsensä kehittäminen myöhemmin uralla merkitsee lähes pelkästään vuorovaikutuksen kehittämistä. He seuraavat hyvien johtajien puheita aikalisistä luentoihin ja lehdistötilaisuuksiin- aina kiinnostuneina siitä, kuinka ihmisiä tulee kohdella. Hyvä yhteisö kun koostuu aina hyvinvoivista ja jaksavista ihmisistä.\n”I used to think that coaching is knowledge. Later I realized, that only a little bit of it is knowledge, and all the rest is about how you deal with people.” – Marv Dunphy\nTags: Jim Collins, Jim Loehr, Maajoukkue, Marv Dunphy, Merkitys, Palautuminen, Yhteisö\nAjan Investoiminen Anson Dorrance Arvot Carl McGown Carol S. Dweck David Hunt Elämäntyö Fakta Fred Sturm George Santayana Harjoittelu Heimo Honoré de Balzac Hugh McCutcheon Jim Collins Jim Loehr Jim McLaughlin Johann Wolfgang von Goethe John Kessel John Wooden Johtaminen Josh Waitzkin Joukkuehenki Karch Kiraly kehittyminen Kilpaileminen kulttuuri Kunnioitus Kärsivällisyys Käytös Lajikulttuuri laki Lentopallotaito Luottamus Maajoukkue Mark Twain Marv Dunphy Matka menestys Merkitys Mestari Metodi Mia Hamm Michael Gervais Mindset Nuoret Olli Kuoksa Opettaminen Oppiminen Oppimisen lait Palautuminen Pelaaminen Pelinluku Pelinomaisuus periaate Pete Carroll Pitkän Tähtäimen Suunnitelmat Rakkaus Ralph Waldo Emerson Stephen Covey Stuart Brown Suomalaisuus Suomi Tom Coughlin Toveruus Traditio Tuomas Sammelvuo Vaatiminen Vapaa Pelaaminen Vastuullisuus Voittaminen Winston Churchill Yhteisö Yhtenäisyys Ympäristö\nArkisto Select Month July 2017 (1) June 2017 (1) May 2017 (1) April 2017 (1) March 2017 (1) February 2017 (1) January 2017 (1) December 2016 (1) November 2016 (1) October 2016 (1) September 2016 (1) August 2016 (1) July 2016 (1) June 2016 (1) May 2016 (1) April 2016 (1) March 2016 (1) February 2016 (1) January 2016 (1) December 2015 (1) November 2015 (1) October 2015 (1) September 2015 (1) August 2015 (1) July 2015 (1) June 2015 (1) May 2015 (1) April 2015 (1) March 2015 (1) February 2015 (1) January 2015 (1) December 2014 (1) November 2014 (1) October 2014 (1) September 2014 (1) August 2014 (1) July 2014 (1) June 2014 (1) May 2014 (1) April 2014 (1) March 2014 (1) February 2014 (1) January 2014 (1) December 2013 (1) November 2013 (1) October 2013 (1) September 2013 (1) August 2013 (1) July 2013 (1) June 2013 (1) May 2013 (1) April 2013 (1) March 2013 (1) February 2013 (1) January 2013 (1) December 2012 (1) November 2012 (1) October 2012 (1) September 2012 (1) August 2012 (1) June 2012 (1) May 2012 (1) April 2012 (1) March 2012 (1) February 2012 (1) January 2012 (2) December 2011 (1)


1/31/2018 07:16:00 ip.\nItämaisissa perinteissä mindfulness on tunnettu jo iät ajat. Tuhansia vuosia jo. Länsimaissa se tuli tutuksi -70luvulla, kun amerikkalainen Jon Kabat Zinn alkoi ohjata tietoisuustaitoihin perustuvaa stressinhallintaohjelmaa kroonisesti sairaille ja kipupotilaille. Tämän ohjelman innoittamat tutkimukset ovat antaneet hurjan hyvi…\n1/29/2018 06:50:00 ip.\nMulla oli tänään lääkärin tutkimusaika sairaalassa, koska vointi on vaan niin huono. Kivut vieneet sängynpohjalle, enkä pääse liikkumaan kuin kymmeniä metrejä ilman taukoa. Puhumattakaan istumisesta ja seisomisesta. Lääkäri tutki,…\nSaavutus, mitä se oikein on? Saavutamme elämässä niin paljon, että koen saavutuksen olevan osa arkeamme. Saavutamme esikouluiän, saavutamme täysi-ikäisyyden. Saavutamme äitiyden, työpaikan ja ylennyksen... Olen syntynyt saavuttamaan! Saavutus on oikeastaan seikkailu elämän poluillamme.\nMeillä jokaisella on hetkiä tai kausia, ettei yksinkertaisesti jaksa tai huvita mikään positiivisuus-intoilu. Esimerkiksi näin talviaikaan joillakin on niin paha olla, ettei vaan huvita. Onhan ulkona lunta ja pakkasta. Yök. Joku taas vihaa kesäkuumaa ja iniseviä itikoita. Joku koko työpaikan akkalaumaa... Ei sinussa mitään vikaa ole. On ihan oikein tuntea välillä niitäkin tunteita. Mutta kuinka voisimme löytää itsessämme piilevää positiivisuutta ja näyttää niin lum…\n1/27/2018 09:15:00 ip.\nKatsoin Netflixistä muutaman jakson lempi tv-sarjaani, jonka missasin tv:stä. Nimittäin 6. Tuotantokausi Olipa kerran-sarjaa. Vaimoni tekee hurjan hyvää ruokaa, josta saan nauttia. Tänäänkin hemmotteli tuhdilla erikois munakkaalla, jossa mm. Keisarinna-juustoa, broileria yms. Sauna.\nOlen hurjan sinnikäs ja periksiantamaton, eikä minua lyödä maahan helpolla. Ei edes hurjan kovilla kivuilla. Saatikka sanoilla tai teoilla.Empaattisuutta ja kuuntelutaitoani on kiitetty, joten uskon siihenMuuten sanoisin avoimuuteni, mutta se on toisinaan myös huono asia. Ajatellaan itsekkyydeksi, vaikka tarkoitukseni on kertoa ymmärtäväni, koska.. Siksi sanonkin yhtenä hyvänä asiana äitiyd…\n1/26/2018 07:59:00 ip.\nLuukku 22 toi, yllätys yllätys, jälleen kynsilakan. Sävy on kiva, joten käyttänen joskus.\nTässä kaikki kynsilakat mitä olen Dermosilin joulukalenterista saanut:\nJa kynsille lisäksi ne 2 koristepurkkia ja kynsiviila.\nAaton aattona pääsin suihkuun...\nMiellyttävä koko perheen tuote, jolle aina on käyttöä.\nJouluaatolle odotin jotain erityistä. Sellainen luukussa olikin, nimittäin:\nHyalyrodi- kasvoseerumit ovat tämän päivän hype-tuotteita. Vielä en ole tätä testannut, mutta odotan paljon tältä.\nKiitos kun seurasit unboxaus-sarjaa tammikuun ajan. Jäikö mieleesi jokin tuote, mikä oli IN ja mikä kalenterissa OUT?\n1/25/2018 11:42:00 ip.\nEn ollut vielä koulussa, enkä osannut kirjoittaa, kun sain ensimmäisen kirjeenvaihtokaverin. Molemmat tiesimme, että meidän äidit lukevat ja kirjoittavat kirjeet, jotka me sanelimme heille. Minä koristelin kirjeen tarroilla ja piirtäen ja mukaan sujautin kiiltokuvia. Siihen aikaan kirje ja kortti maksoivat muistaakseni 90 penniä. (Ainakin alle 1 Suomen markan se oli. Ajallisesti siis tuo olisi se, mutta tämä nyt ei ni…\n1/24/2018 10:34:00 ip.\nMyös nämä tuotteet löytyivät Dermosilin joulukalenterista.\nLuukku 19 Arkeen\nLuukku 20 Saunailtoihin\nLuukku 21 Kynsi-ihmisten iloksi\n1/23/2018 10:25:00 ip.\nSain Ruohonjuuresta testattavaksi kurkumasuihkeen, koska tosiaan oma köhäni oli jo ollut viikkokausia ilman helpotuksen häivää, eikä astma siitä tykännyt hyvää. Ei siinä montaa päivää mennyt, kun tauti antoi periksi…\n1/22/2018 10:40:00 ip.\nViime Perjantaina aloitin hyvinvoinnin sarjan Magnesium-juomalla. Tänään kerron niistä huikeista tunnelmista, mitä Magnesium geeli on tuonut tullessaan elämääni. Minulla on tuo kuvassa näkyvä Magnesium Gel, jonka löysin Ruohonjuuresta. Ruohonjuuren Magnesiumvalikoima kun on laaja. Onneksi heidän asiakaspalvel…\nKauneusjoulukalenterin unboxaus kaksi luukkua kerralla\n1/22/2018 09:21:00 ip.\nLuukku 17 Huulikiilto. Sävy on oikein kaunis, joten tälle on käyttöä aivan varmasti. Tykkään kyllä. Sen sijaan luukku 18 jää jemmaan odottamaan kohtaloaan. Sävy on kaunis, mutta monesko tämä jo on?\n1/20/2018 11:51:00 ip.\nSävyyn sopien myös Dermosilin joulukalenterissa luukun 16 tuote oli valkeakorkkinen hajuvesi. Tämä yllätys oli huippuihana ja tykkään kovasti. Tuoksu on huumaava kukkaistuoksu.


24Rent Liikkujan viikolla pohditaan arkisia liikkumistottumuksia\nLiikkujan viikolla pohditaan arkisia liikkumistottumuksia\nEuroopanlaajuista Liikkujan viikkoa vietetään vuosittain syyskuussa, tänä vuonna 16.–22.9. Viikolla kannustetaan ihmisiä pohtimaan omia, arkisia liikkumisvalintoja ja niiden vaikutuksia ympäristöön ja yhteiskuntaan.\nMiksi liikkuisit yhteiskäyttöautoilla?\nYhteiskäyttöautoilu säästää luontoa ja pienentää päästöjä, sillä se tutkitusti vähentää turhaa autolla ajoa. 24Rentin autot ovat myös pääasiassa vähäpäästöisiä ja alle 2 vuotta vanhoja kulkuneuvoja, joilla ajaminen on ympäristöystävällisempää kuin suomalaisten keskimääräisiillä menopeleillä.\nYhteiskäyttöautoilulla on myös yhteiskunnallisia vaikutuksia: me 24Rentillä esimerkiksi kehitämme viihtyisämpiä kaupunkeja erilaisten toimijoiden kanssa: autojamme löytyy muun muassa juna-asemien yhteydestä, mikä tukee julkisen liikenteen käyttöä. Toimimme myös ympäri Suomen laajalla kalustolla, emme vain kehä kolmosen sisäpuolella.\nYhteiskäyttöautoilu säästää rahojasi\nMonelle suomalaisella oma auto on välttämätön, ja siksi kovin moni ei ole valmis siitä kokonaan luopumaan. Mutta samaan aikaan tutkimusten perusteella yksityisautoilun kustannukset yllättävät useimmat auton omistajat kerta toisensa jälkeen. Jo esimerkiksi perheen kakkosauton vaihto yhteiskäyttöautoiluun voi säästää sinulle huomattavia summia. Esimerkiksi pelkät vakuutuskulut saattavat olla helposti yli 700 euroa vuodessa ja toisaalta uuden auton arvo alenee tasaisesti, jopa tuhansia euroja vuodessa.\nYhteiskäyttöautoilu kasvattaa suosiotaan maailmalla ja meillä\n24Rentin yhteiskäyttöautoja on nyt vuokrattu yli 186 000 kertaa, mikä kertoo yhteiskäyttöautoilun vakaasta kasvusta Suomessa. Maailmalla yhteiskäyttöautoilun suosio kasvaa 50 prosentin vuosivauhdilla. Yhteiskäyttöautoilulla on aidosti merkitystä!\nLiikkujan viikon viimeisenä päivänä, sunnuntaina 22.9., vietetään Oman auton vapaapäivää. Suosittelemme lämpimästi käyttämään silloin vaikka kimppakyytejä ja perheen kesken laskeskelemaan autoilun kustannuksia: jos nimittäin vuosittainen ajomääränne jää alle 10 000 kilometrin, ja asuinalueellanne on toimiva joukkoliikenne, yhteiskäyttöauto on tutkimusten mukaan helpoin ja kustannustehokkain valinta.\nVaraa yhteiskäyttöauto arjen matkoillesi


YMPÄRISTÖVIRASTO. Suunnittelualueet: yleissuunnittelun Rymättylän. Merimaskun alueella. Varsinais-Suomen ELY-keskus aloittaa rantaalueiden - PDF\nDownload "YMPÄRISTÖVIRASTO. Suunnittelualueet: yleissuunnittelun Rymättylän. Merimaskun alueella. Varsinais-Suomen ELY-keskus aloittaa rantaalueiden"\n1 Elokuu 2015 NUORISO- JA LIIKUNTAPALVELUT Maija Puolakanaho puh Maskun, Naantalin, Nousiaisten ja Raision suunnistusmestaruuskilpailu Raision Tikanmaalla Keskiviikkona klo 16:30 18:30 Turku-Rastien yhteydessä. Opastus Raisiontieltä Paikkalinkki myös Turku-Rastien nettisivulla. Sarjat ja matkat: 6 km H20 H40 4 km H16-H18, H45-H60 ja D16 D35 3 km H14, H65-H70 ja D40 D55 2 km H12, H75-H80 ja D12, D14, D 60 D70 Ilmoittautuminen kilpailupaikalla erikseen kuntamestaruuskilpailuun. Kunnat vastaavat osanottomaksuista kuntalaistensa puolesta. Osallistujat osallistuvat samalla automaattisesti myös Turku-Rastiin. Kartta: Tikanmaa 2011, 1: Emit-leimaus. Tarvittaessa järjestäjältä on saatavissa Emit-kortti lainaksi. Maali sulkeutuu klo 20. Kuntamestaruuskilpailun vastuuhenkilö Tauno Laaksonen ( ), Turun Suunnistajat Ratamestari Orvo Moisio, TuS 1 IKÄIHMISTEN OLYMPIALAISET Olympiamitaleita on jaossa, kun ikäihmisten omat, leikkimieliset olympialaiset järjestetään maanantaina Kuparivuoren urheilukentällä klo alkaen. Luvassa on liikunnallista menoa eri suorituspisteissä yhteisen alkuverryttelyn jälkeen. Olympialajeina on mm. saappaanheitto, maraton, pallon pituuslyönti, tarkkuusammunta ja monia muita mielenkiintoisia lajeja. Osallistumispakkoa kaikkiin lajeihin ei ole, vaan jokainen voi valita ne lajit, jotka miellyttävät eniten. Jokaisessa suorituspaikassa on opastusta, joten tule rohkeasti kokemaan olympialaisten tunnelmaa ja osallistumaan liikunnalliseen tapahtumaan. Olympialaisten avauspuheen pitää kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Mikko Rönnholm. Ilmoittautuminen olympialaisiin mieluusti etukäteen välisenä aikana ja ulkoilu tai soittamalla sivistysvirastoon Kirsi Julinille, puh VARSINAIS-SUOMEN HAASTEPYÖRÄILY VAPUSTA JUHANNUKSEEN Naantalin saaristo-osissa kirjauksia tehtiin yhteensä 1190 (yksi kirjaus 10 km). Kirjauksia tehtiin kuntolaatikoissa oleviin kirjausvihkoihin ja tänä vuonna kirjauksia tehtiin myös runsaasti nettikirjauksina. Omat suoritukset pystyi lähettämään myös sähköpostilla. Tarkat tulokset löytyy\n2 Onnetar suosi seuraavia henkilöitä: Pyöräilykypärä Pirkko Suominen T-paita Pirkko Miettinen T-paita Konsta Saarinen T-paita Sami Lehtovuo T-paita Anja Virtanen T-paita Tuula Heinonen Ulla Saari Veli-Pekka Ollula Amanda Kosonen Simo Häyhö Irmeli Heino Raili Saarinen Åsa Rusi Liisa Iso-Kouvola Eija Tamminen Pasi Siren Juomapullo Heimo Granö Juomapullo Nicklas Berg Juomapullo Esko Sainio Juomapullo Tarja Uotila Voitot voi noutaa palvelupisteestä. IPANARIEHA sunnuntaisin klo Maijamäen liikuntahallin tatamisalissa Ipanariehassa liikutaan temppuradalla, kiipeillään, hypitään jätti-ilmatrampoliinilla jne. Toiminta on tarkoitettu alle 7-vuotiaille lapsille ja heidän täysi-ikäiselle liikuntakaverille. Toiminta on maksutonta. Toiminnan järjestää liikuntapalvelut ja Naantalin voimistelijat ry PÄIVÄLIIKUNTA Päiväliikunnalla pirteäksi ryhmä on tarkoitettu yli 40-vuotiaille naisille ja miehille, joilla on päivällä aikaa osallistua liikuntaryhmän toimintaan. Päiväliikuntaryhmä kokoontuu syyskaudella 13 kertaa torstaisin klo pääasiassa Naantalin keskustan liikuntapaikoille. Harrastettavien liikuntalajien kirjo on laaja: retkiä, puisto- ja salijumppaa, frisbeegolfia yms. Ensimmäisellä kerralla torstaina klo kokoonnutaan Kuparivuoren urheilukentälle 2km UKK kävelytestiin. Ilmoittautuminen ryhmän toimintaan liikunta, osallistumismaksu on 25 /syyskausi ja 25 2 /kevätkausi. Maksu maksetaan palvelupisteeseen. UIMAKULJETUKSET Raision Ulpukkaan välisenä aikana keskiviikkoisin ja torstaisin: klo Rymättylän kk (Salen edestä) klo Merimaskun kirkon parkkipaikka klo Merimaskun koulun pysäkki klo Kultarannan koulu klo Linja-autoasema (josta reittiä Aurinkotie Taimontie Soinistentie Nuhjalantie - Aurinkotie) klo Uintikeskus Ulpukka klo lähtö Ulpukasta Kyytiin pääsee matkan varrella olevilta linjaautopysäkeiltä. Uimakuljetuksia ei ole arkipyhinä tai Ulpukan ollessa suljettuna. Alle 12 v. lapset vain huoltajan seurassa. SYYSLOMATOIMINTA ohjattua toimintaa koululaisille: to klo liikuntahallilla pallopelejä ja leikkejä. pe klo temppupäivä Maijamäen tatamisalissa: jättitrampoliini, kaupunginvalloitusta, temppuilua jne Ota mukaan sisäliikuntavarustus ja omat eväät. Ilmoittautuminen tapahtuu paikan päällä. Osallistuminen on maksutonta. Avoimet pelivuorot Maijamäen liikuntahallissa: to klo avoin sisäjalkkis pe klo avoin sähly Omat salit eri ikäryhmille: Sali 1 alle 12v Sali 2 yli 12v Sali 3 aikuinen-lapsi Paikalla ei ole ohjausta. Avoimet pelivuorot toimivat samalla tavalla kuin jäähallin yleiset luisteluvuorot. Jäähallissa on myös avoimia vuoroja luisteluun ja jääkiekkoon syysloman aikana.\n3 YMPÄRISTÖVIRASTO Suunnittelualueet: Yleissuunnittelu Rymättylän ja Merimaskun alueella Varsinais-Suomen ELY-keskus aloittaa rantaalueiden yleissuunnittelun Rymättylän pohjoisosassa ja Merimaskun alueella. Samalla täydennetään Tasapainoa luontoonhankkeen tekemiä maatalousalueiden suojavyöhykkeiden, kosteikkojen ja luonnon monimuotoisuuskohteiden kartoituksia Rymättylän eteläosien pääsaarissa, joihin on liikenneyhteydet. Tavoitteena rahoituksen tehokas kohdentuminen ja onnistunut vesiensuojelu Tavoitteena on, että maanomistajat voisivat hyödyntää suunnitelmaa haettaessa rahoitusta maaseudun kehittämisohjelmasta. Ranta-alueiden suunnittelussa tarkastellaan ranta-alueiden monikäyttöä ja arvioidaan erityisesti ruovikoihin liittyviä toimenpiteitä. Maatalousalueiden suunnittelu painottuu luonnon monimuotoisuuskohteiden täydentämiseen, joita ovat mm. metsäsaarekkeet, reunavyöhykkeet, vanhat laitumet ja niityt. Suojavyöhyke- ja kosteikkokohteet ovat varsin kattavasti jo kartoitettu Tasapainoa luontoon-hankkeen toimesta, mutta lisäkohteita voidaan arvioida maanomistajien palautteen perusteella. Lisätietoja: Ranta-alueiden monikäytön yleissuunnittelu Katri Salminen p Terhi Ajosenpää p Maatalousalueiden yleissuunnittelu Riitta-Liisa Pettersson p Jumalanpalvelukset sunnuntaisin Merimaskun kirkossa: 2.8. klo 10 Messu 9.8. klo 10 Sanajumalanpalvelus Kesäajan iloiset kirkkokahvit seurakuntakodilla jumalanpalveluksen jälkeen klo 10 Messu klo 10 Sanajumalanpalvelus klo 10 Sanajumalanpalvelus Keskiviikon kahvihetki kokoontuu kesätauon jälkeen ensimmäisen kerran klo 11 vanhustentalolla. Seurustelua kahvin merkeissä, tervetuloa myös muut kuin talon asukkaat. Käsityöpiiri alkaen klo 13 seurakuntakodilla Kaffepaussi alkaen klo 13 seurakuntakodilla Kultaisen iän kerho kokoontuu ensimmäisen kerran torstaina klo 13 seurakuntakodilla. 3 Lasten päiväkerho 3-5 vuotiaille maanantaisin klo ja keskiviikkoisin klo\n4 Ensimmäinen kerhopäivä Ilmoittautumisia kerhoon otetaan vastaan alkaen klo p Perhekerho tiistaisin klo alkaen tiistaina AIKUISTEN LIIKUNTA syksy 2015: Naisten kuntojumppa ja äijäliikunta jatkuvat syyskuussa Tiedot syyskuun tiedotteessa ja nettisivuilla LENTOPALLO sekaryhmä Lentopallo keskiviikko Hellemäen puiston beachillä Yhteystiedot ja lisätietoa toiminnasta Ahdon nettisivuilta MERIMASKUN AHTO Olemme mukana merimaskulaisten yhdistysten ja seurojen harrasteillassa Apajalla ke klo JALKAPALLO syksy 2015: Merimaskun koulun kentällä Barcelona synt alkaen Tiistai klo Torstai klo Leijonat synt alkaen Tiistai klo ManU synt alkaen Maanantai klo Keskiviikko klo PESÄPALLO syksy 2015: Toiminta käynnissä ympäri vuoden. Ahdon nettisivuilla tarkemmat ajat joukkueittain. Naisten joukkue Ahdottaret Teljentien kenttä keskiviikko LASTEN LIIKUNTA syksy 2015: Lasten liikunta jatkuu elo-syyskuussa Tarkemmat tiedot päivittyvät nettisivuille MERIMASKUN KOIRAKERHO Merimaskun koirakerho järjestää useita koulutuksia ja niihin saa osallistua jokainen jäsenmaksun maksanut yli 15-vuotias henkilö. Alle 15-vuotiaat ovat tervetulleita vanhemman kanssa ja jos koulutuksissa kaikki menee hyvin, voi nuori jatkaa treenailua ilman vanhemman seuraa. Muita sääntöjä ja huomion arvoisia asioita: - juoksuisia narttuja ei saa tuoda treenaamaan kentälle. - koirien treenikenttä pyritään pitämään siistinä koiran pissasta ja kakasta. Kerhon järjestämistä koulutuksista voit lukea kerhon nettisivuilta osoitteesta lähettämällä kyselyn osoitteeseen soittamalla tai tekstaamalla Evelle tai Eekkulle Tulevia koulutuksia: Peto- eli perustottelevaisuuskoulutus on kentällä keskiviikko iltaisin klo parillisina viikkoina. Lisätietoja Niinalta tai Eekkulta\n5 Mejä jatkuu omalla aikataulullaan, tiedustelut Eekulta. Tanssi jatkuu omalla aikataulullaan. Tulevia tapahtumia: keskiviikkona vietetään harrasteiltaa Apajalla. MKK osallistuu iltaan koiran tunnistamistehtävällä. Mikäli Sinulle on jäänyt remontin jälkeen nurkkiin lojumaan käyttökelpoisia maaleja, koirakerho vastaanottaa ilo mielin punaista, valkoista ja keltaista maalia sekä maalaustarvikkeita agilityesteiden korjaamista varten. Mukaan toimintaan pääsee ilmoittamalla yhteystietonsa Maarit Meriselle ( ) tai ja maksamalla vuoden 2015 jäsenmaksun 30 kerhon tilille FI Kirjoita viestikenttään oma ja koirasi nimi. Nyt voit myös kannattaa kerhon toimintaa maksamalla kerhon tilille kannatusmaksun 10 Yhdistyksen 70-v juhla Merimaskun Maamiesseurantalolla lauantaina klo Ohjelmassa mm.: Katti Matikainen ja Nakkirakki; Linnanneitoa pelastamassa (noin alkaen) Tiina Paavolan koiratanssiesitys (klo 11.15) Joukkuevoimisteluryhmä Minellen esitykset (klo 11 ja 13) Halikoirat (klo 11-13) Ongintaa Kasvomaalausta Hassunhauskoja hahmoja Puffetista pikkurahalla jauhelihakeittoa, Kahvia/teetä/mehua, pullaa Tilaisuuteen on vapaa pääsy, tervetuloa! Kutsuvieraiden kahvitus alkaa noin klo MANNERHEIMIN LASTENSUOJELULIITTO Aamuperhekahvilat käynnistyvät Merimaskun seurakunnan kerhotilassa alkaen joka toinen perjantai klo Iltaperhekahvilat aloittavat seurakunnan kerhotilassa joka toinen torstai klo Kerhoissa on joka kokoontumiskerralla eri teema. Tervetuloa! Syyskuun teemat: 4.9. Aamuperhekahvila aloittaa. Ongintaverhon askartelua Iltaperhekahvila aloittaa. Tutustumista ja oman lelun ilta Aamuperhekahvila. Muskarihetki (Riina Rautakoski) Iltaperhekahvila. Syksyinen askartelu. HARRASTEILTA ke klo Apajalla Ohjelmassa mm. Arpajaiset Puffetti Ongintaa Rantalentopalloa Kasvomaalausta Koirarotujen tunnistusta Partion purjevene 5\n6 Rastimaraton: tutustu yhdistysten ja seurojen toimintaan. Kerää korttiisi merkintä jokaiselta pisteeltä, osallistut arvontaan. Joukkuevoimisteluryhmä Minelle esiintyy klo EI jäsenetkin ovat tervetulleita mukaan, hinta heiltä on 30. Ilmoitathan tulostasi su 9.8. mennessä ja kerrot samalla haluatko lounaalla liha- vai kalaruuan. Heidille p voi ilmoitella tulostaan. ASTIAVUOKRAUSTA Juhlia tulossa, astioista pulaa? Sirpa Tammelin vastaa tarkempiin tiedusteluihin, Sirpan no: Harrastamassa mukana: Merimaskun Reimarit, Merimaskun Ahto, Naantalin 4H-yhdistys, SPR Merimaskun osasto, Merimaskun Koirakerho, Merimaskuseura, Merimaskun Teatteri ja MLL Merimaskun yhdistys ry Tervetuloa! MERIMASKUN MAA- JA KOTITALOUSNAISET Teemme tänä vuonna kesäretken ENKELIPUISTOON Pöytyälle la Lähdemme kirkolta klo 8.00 ja suuntaamme Auraan aamukahville, siitä jatkamme Riihipuotiin ostoksille. Seuraava etappimme onkin sitten varsinainen Enkelipuisto. Puiston luoja on lupautunut esittelemään meille teoksiaan. Lounaan syömme Aurassa, jonka jälkeen olemme valmiit kotimatkalle. Matkan hinta on 20, sisältäen aamukahvin ja pienen suolaisen, lounaan ja pääsymaksun Enkelipuistoon. 6 MERIMASKUN REIMARIT Uusien partiolaisten ilmoittautuminen mukaan toimintaan keskiviikkona kello pisteellämme Merimaskun harrastemessuilla Apajalla. Uusi sudenpentulauma aloittaa syksyllä toimintansa. Kiinnostuneet voivat olla ennakkoon yhteydessä Anu Luolilaan Kesällä purjehdimme lippukunnan purjeveneellä MeRenneidolla. Uusi purjehduskalenteri loppukesän osalta jaellaan sähköpostitse. Muistakaa ilmoittautua purjehduksille! Syksyn toiminta alkaa jälleen elokuun viimeisellä viikolla. Ryhmien vetäjät lähettävät tarkempaa tietoa aloitusajankohdasta. Tiedot päivitetään myös nettisivuillemme. Tapahtumakalenteri ja lisätietoja lippukunnan nettisivuilla\n7 MERIMASKU-SEURA Perinteinen Saaristokulttuuriviikko Kollolassa Turkistarhausta Merimaskussa -näyttely jatkuu sunnuntaina Kollola avautuu klo 12. "Talo kertoo tarinaansa" -tapahtumia Kollolan historiasta, kertojana Maarit Lineri. Klo 13 ja 15. Kesto noin 40 min keskiviikkona klo 18 mahdollisuus tutustua Kollolan näyttelyyn. Kahvio auki klo 13. Viikon ja kesän päättää perinteisesti Pandora-kuoron konsertti. Kahvio avautuu klo 12. MERIMASKUN TEATTERI Merimaskun Teatteri muistaa elokuussa lapsia ja lapsenmielisiä. Kollolassa on kaksikin eri esitystä koko perheelle. Sirkusshown alussa jo klo 13 on sirkusmaista tunnelmaa: hattarakoju, ongintaa, tarkkuusheittoa ja kahvio auki. 7\n8 MERIMASKUN KIRJASTON AUKIOLOAJAT JA YHTEYSTIEDOT Avoinna: Ma, ti, to klo Ke, pe klo 9-15 Aattopäivinä klo Iskolantie 9, Merimasku Kirjastonhoitaja Päivi Pilkka puh , MERIMASKUN PALVELUPISTEEN AUKIOLOAJAT JA YHTEYTIEDOT Avoinna: Ma, ti, to klo Ke, pe klo 9-15 Aattopäivinä klo Iskolantie 9, Merimasku Palveluneuvoja Satu Rokka puh , NAANTALIN KAUPUNGIN YHTEYSTIEDOT Käsityöläiskatu 2, PL 43, Naantali Puhelinvaihde Kaupungin virallinen sähköpostiosoite: MUISTA LUKEA NASTA Nasta on Naantalin kaupungin tiedotuslehti, joka ilmestyy vuonna 2015 neljä kertaa ja jaetaan kaikkiin kotitalouksiin Nro Aineistopäivä Jakelu vkolla 3/ / Syyskuun tiedotteen aineisto tulee toimittaa palvelupisteeseen viimeistään mielellään sähköpostin liitteenä Word-tiedostona osoitteeseen Kaupunki päättää sisällön julkaisusta ja pidättää oikeuden tehdä toimituksellisia muutoksia, esim. lyhentää tekstiä Ilmoita jakeluhäiriöistä Itellan asiakaspalveluun p (pvm/mpm) tai (nimi, yhteystiedot, päivämäärä) Julkaisija Naantalin kaupunki. Toimittaja Satu Rokka , Päätoimittaja Tiina Rinne-Kylänpää, , Julkinen tiedote kaikkiin talouksiin 8\nLokakuu 2016 KIRJASTO NUORISO- JA LIIKUNTAPALVELUT\nLokakuu 2016 KIRJASTO Merimaskun kirjaston lukupiiri kokoontuu jälleen tiistaina 25.10. klo 19.00. Kaikki lukemisesta ja mukavasta keskustelusta kiinnostuneet ovat tervetulleita. Lukupiirin vetäjänä toimii\nSyyskuu 2017 KIRJASTO NUORISO- JA LIIKUNTAPALVELUT\nSyyskuu 2017 KIRJASTO Merimaskun kirjaston lukupiiri kokoontuu tiistaina 26.9. klo 19.00. Kaikki lukemisesta ja mukavasta keskustelusta kiinnostuneet ovat tervetulleita! Keskustelun kohteena oleva kirja


Vielä ehdit mukaan Hyvä Seura -päiville!\nVuoden 2006 Pohjola-gaalassa pääpalkinnon voitti Olarin Voimistelijat.\nVielä ehdit mukaan kun toimit nopeasti! Hyvä Seura -päivät ja Pohjola-gaala 5.-6.10-2007 Vierumäellä.Haluamme kutsua sinut mukaan Hyvä Seuran kiitoksen ketjuun. Tuo on hyvä seurasi viihtymään, rentoutumaan, juhlimaan ja kohtaamaan seuratoimijoita!\nIlmoittautuminen Vierumäki Reception ja majoittuminen\nMahdollisuus omiin tapaamisiin (valiokunnat, hallituskokoukset jne.)\nPohjolan hauskinta - Swingiä jengissä! Golfpeli\n19.00 Juhlateltta Garden\nPohjola-palkintogaala Juhlaillallinen Viihdy Hyvässä Seurassa Livebändi\n9.00-11.00 Työpajatoimintaa ja teemaluentoja (osallistu kiinnostuksen mukaan) Hyvä Seura kuuluu kaikille, Suomen Liikunta ja Urheilu Lisää harrastamisen mahdollisuuksia lapsille ja nuorille! Nuori Suomi Kunnallisen liikuntatoiminnan ja järjestöjen yhteistyö, Kuntoliikuntaliitto Nuorten urheilijoiden valmentautumisen tukeminen on monen tahon yhteispeliä! Olympiakomitea 11.00-12.00 Lounas, Garden 12.00-14.00 Työpajatoimintaa ja teemaluentoja (osallistu kiinnostuksen mukaan)\nHyvä Seura kuuluu kaikille, Suomen Liikunta ja Urheilu Lisää harrastamisen mahdollisuuksia lapsille ja nuorille! Nuori Suomi Kunnallisen liikuntatoiminnan ja järjestöjen yhteistyö, Kuntoliikuntaliitto Nuorten urheilijoiden valmentautumisen tukeminen on monen tahon yhteispeliä! Olympiakomitea Mukana Hyvässä Seurassa mm. Gaalan juontajana iloinen urheiluääni Ville Klinga, orkesteri Puhtaat Paperit ja huippu-urheilijoita. Tule Sinäkin!\nPohjola-palkinnot Hyville Seuroille\nPohjola-palkinnot jaetaan palkintogaalassa Hyvä Seura -päivillä 5.10.2007. Gaalassa jaetaan 17 maakunnallista ja 5 valtakunnallista Pohjola-palkintoa sekä valtakunnallinen Pohjola-pääpalkinto. Vuonna 2003 ensimmäisen Wihuri-pääpalkinnon sai Aavasaksan Urheilijat. Vuonna 2004 palkinto annettiin Kangasniemen Kalskeelle. Vuoden 2005 Hyväksi Seuraksi valittiin FC Reipas ja viime vuoden palkittu seura oli Olarin Voimistelijat.\nLue lisää tästä. Hintatiedot\n11.9.2007 mennessä ilmoittautuneet 145 euroa/henkilö (sis. ohjelman, materiaalit, majoituksen, ruokailut, gaalaillallisen, monipuoliset liikuntamahdollisuudet sekä hyvää mieltä)\nIlmoittautuminen on sitova, majoitusjärjestelyistä johtuen emme voi huomioida 14.9.2007 jälkeen tulleita peruutuksia. Tapahtuma laskutetaan tilaisuuden jälkeen. Ilmoittaudu mukaan tästä.\nLisätietoja:www.slu.fi/hyvaseurapaivat2007. Tapahtuma ja ohjelma:Anu Halonen, Suomen Liikunta ja Urheilu, etunimi.sukunimi@slu.fi\nMajoitus:Kirsi Kuuneva, Suomen Urheiluopisto, etunimi.sukunimi@vierumaki.fi. Yhteistyössä mukana Pohjola Oyj, Veikkaus Oy ja Vierumäki.\n26.5.2013 klo 01:57:58