Nimimerkillä isi: Kuvia ja löpinää kahdelle sadalle.\nLähettänyt Jussi klo 23.44\nMilla 20. marraskuuta 2012 klo 8.26\nOn kyllä aivan mahtavaa lukea tällaista blogia isän näkökulmasta! :) Näitä on liian vähän. Ihanaa kun joku isä viitsii, kiitos tästä! :)\nJussi 26. marraskuuta 2012 klo 12.21\nKiitos :) Ois kyllä kiva itekki lueskella jos joku toinenki kirjottas ku ei oo muutenkaan hirveesti ketään kenen kaa vaihtaa kokemuksia tai mitään.. :)\nooka 20. marraskuuta 2012 klo 9.36\nSamaa mieltä Millan kanssa ! Ihanaa, että isä viitsii kirjoittaa blogia perhe-elämästään. =)\nSofia on hirmu suloinen, sen te taidatte itsekin tietää ;D Mutta tämän aamun ehdottomasti pelasti tuo neljäs kuva alhaalta. Niin veikeä ilme ! Aivan kuin olisi juuri tehnyt kolttosia :3\nJussi 26. marraskuuta 2012 klo 12.24\nKiitos :) Joo on kyllä suorastaan isin ja äitin silmäterä :D haha no se siinä kuvassa oli vasta keksiny ton ku sohvan eessä on meillä tommmonen rahi että hän voi sitä kierrellä ja kurkkii nurkan takaa nii se on hyvi hauskaa :p\nNeeaeveliina 20. marraskuuta 2012 klo 11.05\nMie olen myös samaa mieltä kuin aikaisemmat, vaikka kyllähän mie jo sen sanoinkin tuolla aikasemmassa postauksessa:D\nMutta niin, mie ajattelin semmosta kysyä, kun sie et todennäkösesti ole käyny vielä inttiä. Niin millon sulla on intti edessä? Ja miten Laura suhtautuu siihen että jää yksin lapsen kanssa?:)\nJussi 26. marraskuuta 2012 klo 13.09\nJoo siis miulla oli vasta tässä joku viikko taakse päin nuo kutsunnat ja vuoden päästä tammikuussa ois sinne mentävä. Tuleehan se varmasti olemaan rankkaa ja Laurallaki on koulu vielä sillon kesken nii seki pitäs siinä samalla jaksaa hoitaa. Että ei se ainakaan innolla oota sitä että jää "inttileskeks"..\nSuvi L 20. marraskuuta 2012 klo 13.45\nTodella mainiota, että blogimaailma saa tällaista miesnäkökulmaa! Ei muuta kuin kirjoitusintoa, että pysyt listoillamme vielä pitkään. :)\nSofia on aivan älyttömän söpö, ja edellisen postauksen kuvien perusteella aika fifty-fifty teidän molempien näköinen. :)\nP.S. Ite laitan valot joulukuun eka, mut pipareita, glögiä ja torttuja saa ehdottomasti alkaa tehdä jo nyt, koska kokemuksen perusteella niitä ei joulukuussa kuitenkaan ehdi paistamaan niin paljon kun haluais.\nJussi 26. marraskuuta 2012 klo 13.13\nKiitos, ja joo yritys on ainahi kova että muistas kirjotella :) Myö just tossa viime viikon lopulla laitettiin koristeet ja Laura leipo torttujaki jo :D ei malttanu enää ja eihän siihe jouluun oo ees kuukauttakaan enää :p\nKuhitsu 22. marraskuuta 2012 klo 12.36\nJoku jo kommentoiki inttiä.. tai siis kyseli.. Son raskas paikka äeteelle sitte se. että kannattaa koettaa saada järkkäillä isovenhempia tukiverkoksi paljon. Ite jouduin inttiin ku poika oli vuojen.. onneksi jäi kahteen kuukauten ku lähettivät kotia vappautettuna, mutta siinäki ajassa ehti mennä vaikeaksi ku asuttiin sen verta kaukana isovanhemmista ja muista.\njotta ei muuta ku tsemppiä.\nJussi 26. marraskuuta 2012 klo 13.16\nKiitos paljon :) no meillä nyt onneks asuu isovanhemmat sun muut suht lähellä nii ei varmasti tarttee Lauran aina yksin olla onneks. Vaikka eihän se siitä silti helppoa tee.. Sofian 2wee synttärit mahtaa jäähä miulla väliin ku viikkoo ennen lähen justiinsa. :(\nJani Kuha 28. marraskuuta 2012 klo 0.57\nnäin Isällisestä näkökulmasta katsottuna.. Inttihän on ihan turhake.. ja näin miehenä sanoisin.. että turhake se on edelleen.. ja aikuisena toteaisin.. että leikkipaikka se on keskenkasvuisille ja sinne pitäisi pistää 14v että jaksaisi.


Hierojan ammattitutkinnon järjestämissuunnitelman laadintaprosessi\nAstokari-Huotari, Päivi (2013)\nHierojan ammattitutkintoa järjestettiin WinNovaa edeltäneessä Porin aikuiskoulutuskeskuksessa viimeksi yli kymmenen vuotta sitten. Kyselyitä tutkinnon järjestämisestä on viime vuosina tullut paljon, koska lähiseuduilla ei ole ollut mahdollisuutta tutkintoa suorittaa. Keväällä 2012 alettiin WinNovan aikuiskoulutuksessa suunnitella tutkinnon aloittamista Porissa. Tarvittiin opettaja, joka ottaisi vastuulleen valmistavan koulutuksen sekä näyttötutkinnon organisoinnin. Kun tehtävää minulle tarjottiin, otin sen mielelläni vastaan.\nNäyttötutkinnon järjestämisen edellytyksenä on tutkinnon järjestäjän ja kyseessä olevan tutkintotoimikunnan solmima näyttötutkinnon järjestämissopimus. Tutkinnon järjestäjä laatii sopimuksen liitteeksi näyttötutkinnon järjestämissuunnitelman, jossa kuvataan mm. näyttötutkinnon järjestämisen edellytykset ja tutkintotilaisuuksien toteuttamisen suunnitelma.\nValitsin kehittämishankkeeksi järjestämissuunnitelman laatimisen hierojan ammattitutkintoon. Kokonaan uuden koulutuksen ja näyttötutkinnon aloittaminen alusta saakka sisältää monia kehittämiskohteita, joista järjestämissuunnitelma on koko näyttötutkinnon järjestämisen kannalta hyvin keskeinen.


Hemulin kirjahylly: 2014\nRanskankielinen alkuperäiteos Le Liseur de 6h27 (2014)\nJoulunjälkeiseen elämään johdatti Lukija aamujunassa. Se kertoo Guylainista, miehestä jonka elämä on täynnä kirjoja.\n36-vuotias, hintelä ja huomaamaton Guylain työskentelee makulointikoneella kirjojen kierrätyskeskuksessa. Kone on suuri ja meluisa Zerstor 500, ja se hakkaa tonneittain kirjoja muusiksi. Joka ilta Guylain pelastaa koneen uumenista ehjänä säilyneet sivut, noin tusinan verran. Hän kuivattaa sivut lukeakseen ne seuraavana aamuna paikallisjunassa. Junan muut matkustajat ovat tottuneet ja jotkut myös ihastuneet häneen, Delacôten vanhat sisarukset jopa niin paljon että matkustavat kahdesti viikossa junalla ihan vain kuullakseen Guylainin lukevan sattumalta säästyneitä sivuja sattumanvaraisessa järjestyksessä.\nEräänä iltapäivänä Guylainin elämä muuttuu, melkein kuin taikaiskusta. Hän löytää muistitikun, jonka sisältö vaikuttaa häneen hyvin yllättävästi. Kauhea työ ja tylsä elämä siirtyvät enemmän taustalle, kun Guylain antautuu muistitikun johdatettavaksi.\nTakakannessa kirjan sanotaan olevan viehättävä aikuisten satu, se voisikin alkaa "olipa kerran mies nimeltä Guylain Vignolles". Guylainin matkassa mennään, muut hahmot jäävät pintapuolisiksi. Kierrätyskeskuksen tärkeimmät hahmot sekä Guylainin äiti kuvaillaan lyhyesti, eivätkä he saa sivumäärässäkään paljoa tilaa. He ovat kuin karikatyyrejä, nopeasti sanoilla tehtyjä. Heidät on kuitenkin tehty taitavasti; muutamilla kuvaavilla lauseilla ja puheenvuoroilla paljastetaan henkilöiden olennaiset piirteet. Pari Guylainille läheisintä kaveria esitellään tarkemmin, ja he ovatkin varsin mainioita veikkosia, persoonallisuudessaan jopa hivenen yliampuvia.\nSen sijaan esimerkiksi aamujunan matkustajia ei havainnoida ollenkaan. Se on harmi, mutta samalla haaste. Lukija voi itse kehitellä heille ulkomuodon ja tarinan, miettiä mistä he ovat tulossa ja mitä menossa tekemään, kuulostella miksi he haluavat aamu toisensa jälkeen kuunnella ääneen lukevaa Guylainia. On sellainen olo, että tarina on johdanto johonkin, että lukijan tehtävä on täydentää ja jatkaa sitä.\nLukija aamujunassa on sekä kevyttä että painavaa luettavaa. Se on näennäisen yksinkertainen, mutta yksityiskohtiin on kätkettynä monimutkaisia asioita. Esimerkkinä olkoon Guylainin lemmikki, kultakala nimeltä Rouget de Lisle. Miksi kala toisensa jälkeen on sen niminen, miksi Guylain valitsee kaikista mahdollisista kaloista aina sen joka on mahdollisimman samannäköinen edellisen Rouget de Lislen kanssa, miksi hän valitsee aina pyöreän maljan vaikka tarjolla olisi myös neliskulmainen malli?\nKirjaa oli kiva lukea, ainoa iso vika on sen lyhyys. Sivumäärä on kohtalaisen pieni, etenkin kun teksti on painettu kapeasti isolla fontilla ja reilulla rivivälillä. Vähän oli sellainen olo, että nyt mennään pikakelauksella. Olisi ollut kiinnostavaa lukea lisää Guylainin vapaapäivistä, aamujunan matkustajista, aneemisesta lemmikkikaupan myyjästä, Guylainin äidistä, Brunnerista, antikvariaatin Albertista... Nyt mennään minun makuun liian suoraviivaisesti osasta A eli Guylainin työympäristöstä osaan B, josta en kerro sen enempää jotten paljasta juonesta liikaa. Olisin myös halunnut viettää enemmän aikaa aamujunassa, jonka olisi voinut kirjan nimen perusteella kuvitella olevan vieläkin suuremmassa roolissa.\nParasta kirjassa on tietenkin Guylain. Hän on yhdenlainen surullisen hahmon ritari, elämäänsä jumiutunut mutta silti yllätyksellinen. Toisaalta hän on säälittävä ressukka, toisaalta hauska ja kekseliäs. Vaikka maailma ja ihmiset usein kohtelevat häntä kaltoin, hän on silti valmis ilahduttamaan muita.\nJostain syystä pidin myös kultakalasta, tai siis kaloista numero viisi ja kuusi. Ehkä se johtuu siitä, kuinka paljon iloa Guylainille on kalasta. Sille on helpompi puhua kuin ihmisille, sille ei tarvi esittää mitään, sen kanssa on helppo olla ystäviä.\nSuosittelen kirjan lukemista kaikille, jotka kaipaavat lämminhenkistä mutta myös huumoria sisältävää tarinaa. Sen on ehtinyt lukea jo Krista.\nLähettänyt Henna klo 19.30 2 kommenttia:\nTunnisteet: Jean-Paul Didierlaurent, Kira Poutanen, Ranska, Tammi\nLähettänyt Henna klo 7.00 6 kommenttia:\nAsia on niin, että Terhi Rannela on yksi kotimaisen kirjallisuuden aarteista. Läpi yön on täysosuma.\nKirja on Marian päiväkirja, matka ysiluokkalaisesta kirjallisuuden opiskelijaksi. Alussa Maria kotiutuu sairaalasta itsemurhayrityksen jälkeen. Hän on hukassa, mutta kuitenkaan ei.\nKotona on vaikeaa, isä juo, pikkusisko on superärsyttävä. Maria odottaa aikaa että pääsee muuttamaan pois. Koulussa annetaan paineita ammatinvalintaan, Mariaa ei kiinnosta, hän haluaa vain kirjoittaa. Hän aikoo kirjailijaksi. Suhde poikaystävään on mallia ollaan-ei olla-ollaanpas-ei olla enää. Poikaystäväasia vaikuttaa myös väleihin parhaan ystävän, Tiijan, kanssa.\nElämä ei onneksi ole pelkästään kurjaa. Tiijan kanssa pystytään aina sopimaan, tyyliin poikaystävä saattaa vaihtua mutta bestis ei. Kotiväen kanssa on hyviäkin hetkiä. Mikä tärkeintä, Marialla on suunnitelmia ja uskoa tulevaisuuteen, hänellä on haaveita jotka hän aikoo toteuttaa vastoinkäymisistä huolimatta.\nMarian on vaikea käsitellä asioita puhumalla, helpompi on purkautua päiväkirjalle. Päiväkirjoihinsa hän luottaa täydellisesti, sinne hän voi purkaa kaiken. Hyvät ja huonot kaudet, pettymykset, haaveet, turhautumisen, pelon, onnistumiset... Maria käy kovaa sisäistä kamppailua Neiti Kunnianhimon kanssa, joka haluaa hänestä täyden kympin tytön. Ensin hän haluaa sitä itsekin, mutta vuosien kuluessa antaa periksi. Maailma ei kaadukaan, jos kokeen arvosana on kahdeksan.\nOn hirveä myrsky, lunta joka paikassa. Talvi ei päästäkään kevättä niin helpolla, vaan panee täysillä vastaan. En uskalla enkä suostu kiipeämään katolle, joten isä pudottelee lumet sieltä. Kolaan pihaa, lapioin polun puuliiteriin ja varastoon. Tulee hiki. Ihana mennä saunaan.\nKaipaan sitä aikaa, kun mahduin kylpemään vihreään muoviammeeseen. Loiskuttelin vettä saunan lattialla ja leikin kroolaavani vaaleanpunaisella pantterilla.\nMuistan miltä tuntui, kun tajusin, että jalkani ovat kasvaneet ammeesta ulos. On epäreilua, etten saa ikuisesti olla se ammeeseen mahtuva pikkutyttö. Ajattelen vieläkin niin.\nKylmää. Masentaakin. On taas "En osaa mitään. En pysty mihinkään" -kausi. Koeviikko on mennyt penkin alle. Minusta tuntuu, että elämä on liian painava\nKirja muuttui lopussa hauskalla tavalla tutuksi, oman elämänkulkuni takia. Maria opiskelee kirjallisuustiedettä Tampereen yliopistossa, no sitä minäkin opiskelin, Tampereella. Maria pääsee opiskelemaan vuosituhannen vaihteessa, kas juuri silloin tein perusopinnot avoimeen yliopistoon. Maria on kirjoittanut muistiin kaunokirjallisuuden tenttikirjalistan, jämähdin miettimään että olikos meillä samat listat ja luinko minä nuo mitkä Maria on valinnut. Maria kirjoittaa: "En halua lukea 700 sivua litteraturens historiaa på svenska!" Minä luin, kirjan Litteraturens historia i världen, en päässyt läpi ensimmäisellä yrittämällä vaan vasta uusintatentissä...\nVertailukohdat omaan elämään saattoivat vaikuttaa lukukokemukseen, epäilen että Marian elämä jäi vähän sivuosaan kun bongailin tuttuja tamperelaisia paikkoja. Täytynee lukea loppu uudestaan :)\nLäpi yön on loistava kirja, se kasvaa paljon kokoaan isommaksi. Marian päiväkirjamerkinnät ovat toisaalta niin ihanan teinimäisiä, toisaalta hyvin syvällisiä. Kevyt ja painava vuorottelevat. Terhi Rannela on erittäin taitava kuvaamaan vaikeita asioita mutta myös antamaan toivoa. Eikä tämä koske vain nuoria lukijoita, vaan myös aikuiset saavat pohdittavaa perhe- ja ystävyyssuhteisiin liittyen.\nLähettänyt Henna klo 12.46 10 kommenttia:\nTunnisteet: kirjoittaminen, Otava, päiväkirja, Terhi Rannela\nKuukausi kului äkkiä, ja oli testiviikon aika. Keskiviikkona Kisakallion urheiluopistolla oli tutut kuusi lajia.\nAloitimme hyppyosiolla, eli 5-loikalla ja vauhdittomalla pituushypyllä. Niin kummalliselta kuin se kuulostaakin, tulokseni olivat sentilleen samat kuin edelliskerralla. Edelleenkään en osaa vauhditonta pituushyppyä, ehkä pitäisi harjoitella kotona. Ja muistaa 5-loikassa, ettei etene juoksuloikilla vaan sellaisilla mitkä rullaavat kantapäästä varpaisiin, tulos voisi parantua paljonkin. No, jos ensi kerralla onnistuisi.\nHeitot menivät vaihtelevasti. Nelikiloinen kuula lensi pään yli muutaman sentin pidemmälle kuin viimeksi, sen sijaan eteenpäin heittäminen ei sujunut ollenkaan. Pääsin sentään samalle metriluvulle kuin viimeksi mutta tulos oli kymmeniä senttejä huonompi. Ehkä olisin saanut juonesta kiinni jos olisi ollut vielä neljäs yritys käytössä...\nJuoksut menivät hyvin, siitä olen iloinen. 20 metriä kulki paikaltaan 15 sadasosaa viimekertaista nopeammin ja lentävällä lähdöllä 11. Vähän tietysti epäilyttää, että oliko tässä nyt maksimi. Jännä nähdä millainen vauhti on seuraavalla kerralla. Lentävällä lähdöllä teimme koko aikuisten kilparyhmän porukka niin, että kolmen vedon jälkeen pidimme pidemmän tauon ja kokeilimme vielä kerran. Koska meitä oli vain viisi, niin muuten suoritukset tulivat kovin tiiviiseen tahtiin. Eipä sillä että tauosta olisi paljoa ollut apua, yhden sadasosan sain vielä pois.\nJo 5-loikassa tunsin kipua kantapäässä, ja jalka olikin aika ärhäkkä muutaman päivän. Kipua oli sekä kantapään ja jalkaterän ulkoreunassa että myös nilkassa luun alapuolella.Torstain ja perjantai olin tekemättä mitään liikuntaa, työpäivän aikana liikuskellessa huomasi kuinka käveleminenkin sattui ja kipu paheni mitä pidemmälle päivä kului. Hoidin jalkaa kylmillä suihkuilla ja kylmägeelillä. Joulupukille (tai siis äidille) lähetin jo aiemmin tekstiviestin että säärystimille olisi käyttöä, pakkaset ovat tulossa.\nTänään sitten juostiin TalviJuoksuSarjan toinen osakilpailu, matkana neljä kilometriä. Juoksusta jäi kaksijakoinen olo. Huonoa on se, että aika parani viime kerrasta vaivaiset kuusi sekuntia. Syke oli puolivälin jälkeen hirveä, viimeisellä puolella kilometrillä 190 joten ei siinä ollut yhtään varaa loppukiriin. Aloitin liian lujaa, niinpä puolet matkasta oli jonkinlaista selviytymistaistelua.\nIloinen olen uusista ennätyksistä. Ensimmäinen kilometri kulki aikaan 6.13, se on peräti yhdeksän sekuntia nopeampi kuin aiempi ennätyskilometri, joka siis oli edellisestä osakilpailusta. Olin suunnitellut aloittavani varovasti mutta suunnitelma ei toiminut ollenkaan. Toinen kilometri oli 6.31, kolmas 6.48. Kaikki siis nopeampia kuin vastaavassa kohdassa neljä viikkoa sitten. Viimeisellä kilometrillä olinkin sitten ihan puhki, katsoin matkamittaria sadan metrin välein ja toivoin selviytyväni maaliin. Keskivauhdiksi tuli 6.32, sekin on siis nopein ikinä. Jalka ei ollut kipeä, johtuen ehkä juoksutekniikasta. Keväällä kuvatun videon perusteella tulen maahan koko jalkapohjalla, jolloin kantapää ei saa niin kovaa iskua. Kotiin tullessa huomasinkin, että kävely sattuu juoksua enemmän.\nKaikkiaan testiviikosta jäi aika hyvä olo. Pieniä parannuksia tuli, tosin vähemmän ja pienemmillä marginaaleilla kuin olin toivonut. Jäi sellainen olo että kaikkea en ole vielä saanut irti, joten uskon että seuraavalla kerralla tapahtuu tätä viikkoa enemmän. Toivon tietysti että jalkakipu lakkaa, jotta pystyn jatkamaan treeniä entiseen tapaan.\nLähettänyt Henna klo 18.15 Ei kommentteja:\nTunnisteet: juoksukoulu, Kisakallion urheiluopisto, Länsi-Uudenmaan Urheilijat, ominaisuustestit, TalviJuoksuSarja\nRuotsinkielinen alkuperäisteos Kaffe med rån (2012)\nPitelin kirjaa käsissäni ja mietin, lainaisinko sen. Jaksaisinko vielä yhden vanhustarinan? Luettu on Satavuotiaasta, Miehestä joka rakasti järjestystä, Ehtoolehdosta, Pienestä potenssipuodista... Päätin kuitenkin antaa Keinutuolikoplalle mahdollisuuden.\nYksityisessä palvelutalossa olosuhteet käyvät yhä ahtaammiksi. Hinnat nousevat mutta palvelut vähenevät. Kahvin säännöstely ja joulukoristeiden kieltäminen ovat viimeinen niitti ärhäkälle viisikolle. Märtha, Nero, Anna-Greta, Stina ja Harava päättävät hankkiutua parempaan paikkaan: vankilaan. Ensin he jättävät turhat lääkkeet pois ja treenaavat salaa kuntosalilla, sitten on täydellisen rikoksen aika.\nRollaattorit ja ikä ovat mainiot naamioitumistarvikkeet. Vanhukset huomataan mutta heitä ei epäillä. Eikä heti uskota, kun he menevät poliisilaitokselle tunnustamaan rikoksen ja tiedustelemaan pääsyä vankilaan. Älli heillä pelaa varsin mainiosti, joten he pystyvät vakuuttamaan poliisin syyllisyydestään. Asiat eivät kuitenkaan etene ollenkaan niin kuin he ovat odottaneet.\nHetkeä myöhemmin Märtha käveli viesti mukanaan metron lähellä olevalle postilaatikolle. Hän katsoi laatikon suuaukkoa pitkään ennen kuin sujautti kirjeen aukosta sisään. Sitten hän taputti postilaatikkoa muutaman kerran ja tajusi yhtäkkiä, kuinka paljon häntä hermostutti. Nyt ei ollut kyse mistään pikkunäpistyksestä. He olivat valinneet rikollisen polun, eikä siltä ollut paluuta. Heistä oli tullut rikollisia. Hän maisteli sanaa suussaan matkalla takaisin hotelliin. Rikollinen... kuinka jännittävältä se kuulostikaan! Hänen olisi tehnyt mieli tanssahdella iästään huolimatta, ja hänet valtasi samanlainen innostus kuin muinoin nuoruudessaan. Hän oli saanut uutta sisältöä elämäänsä ja iloitsi ajatellessaan seteleillä täytettyjä kauppakasseja. Olisi ollut paljon tylsempää saada rahat suoraan pankkitilille. Nyt he pääsisivät risteilylle pitämään hauskaa ja saisivat lisäksi kokea sen, kuinka jännittävää olisi yrittää kuljettaa lunnasrahat kotiin kenenkään huomaamatta. Kuinka moni hänen ikäisensä sai olla mukana vastaavan luokan seikkailussa?\nKirja nappasi nopeasti mukaansa. Pidin siitä, kuinka vanhukset vetävät kaiken överiksi. Kun on luullut lukeneensa kaiken, tulee vielä uusi käänne, entistä kahelimpi.\nPidin myös viisikon keskinäisestä vuorovaikutuksesta. Kaikilla on vahvuutensa ja heikkoutensa, mutta toisiaan tukemalla - ja yhdessä naukkaillen - he pärjäävät. Kun jotakuta epäilyttää tai hirvittää, hänelle perustellaan mitä ollaan tekemässä ja miksi, samalla painottaen mikä hänen osuutensa ja merkityksensä on, kuinka tärkeä hän on. Ystävyyden seassa on vähän kipinöintiäkin...\nJonkin verran kirja ottaa kantaa vanhusten oloihin, etenkin siihen kuinka kallista on asua kodissa, jossa jokainen palvelu maksaa. Varsinkin yksityisellä puolella, jossa tietenkin tavoitellaan myös huomattavia voittoja omistajille. Enemmän kyseessä on kuitenkin kepeä ja hyväntahtoinen tarina yhdenlaisista jääräpäistä, jotka saavat hassun idean ja säntäävät sitä toteuttamaan.\nKakkus, kiitos! on saamassa jatkoa, ruotsiksi on ilmestynyt Låna är silver, råna är guld, joten suomennos saattaa olla jo tekeillä. Luulenpa lukevani senkin, sillä ykkösosa oli varsin riemastuttava kokemus.\nKeinutuolikoplaa on luettu muuallakin, arvion ovat tehneet ainakin Arja, Nina, Norkku ja Krista.\nLähettänyt Henna klo 18.25 3 kommenttia:\nTunnisteet: Catharina Ingelman-Sundberg, Keinutuolikopla, Schildts & Söderströms\nArt Housen, Jalavan ja Tietosanoman jouluinen illanvietto\nRiemastuin löytäessäni sähköpostista kutsun Art Housen, Jalavan ja Tietosanoman joulujuhlaan. Ensimmäinen kutsuni ikinä! Siis sellainen joka tuntui henkilökohtaiselta, juuri minulle osoitetulta. Vaikka en vielä ihan täysin osaa mieltää itseäni median edustajaksi :) Olin kutsusta iloinen ja mikä parasta, tällä hetkellä asun riittävän lähellä Helsinkiä voidakseni osallistua tapahtumiin.\nToissapäivänä eli tiistaina 9.12 suuntasin suoraan töistä bussilla Helsinkiin. Tiesin, missä Bulevardi on niin ei tarvinnut jättää etsimisaikaa vaan saatoin kuljeskella rauhassa ja katsella näyteikkunoita. Yrittää keksiä joululahjoja... Kuudeksi suuntasin kustantamojen toimistoon, jossa oli hyvin lämmin vastaanotto. Olin hyvin innokas ja ensimmäisenä paikalla, joten ennätin jutella hetken kustantamojen väen kanssa. Keskusteltiin tietenkin bloggaamisesta ja kirjoista, mutta sain ujutettua mukaan myös juoksuharrastukseni ja kirjastotyön :)\nIstuin samassa pöydässä kolmen toimittajan kanssa, lisäksi siinä oli koko ajan vaihtelevasti yksi tai kaksi kustantamoiden edustajaa. Aluksi syötiin, pääruokana oli hirvikäristystä. Hirvi oli toimitusjohtaja Heikki Haavikon saalis ja metsästetty Siuntiosta; sinne on kotoani parikymmentä kilometriä eli voi puhua lähiruuasta :) Jälkiruokakin oli täysosuma, pipareita homejuustolla ja marmeladilla sekä viinirypäleitä. Ei ole montaa päivää siitä kun töissä puhuin että aprikoosimarmeladi voisi toimia pipareiden kanssa... Keskustelu oli mielenkiintoista. Iloitsen omasta osuudestani, etenkin siitä että sain tuotua muiden tahojen tietoon kirjastolaisen näkökulman kirjan lyhyeen elinkaareen. Onhan se kurjaa, kun joku kirjasarja jää vajaaksi sen takia ettei kadonneen tai hajonneen kirjan tilalle saa uutta. Tavarantoimittaja myy ei-oota jo muutaman vuoden ikäisistä kirjoista. Hankinnat on kilpailutettu, eli jos kaivattu kirja löytyy nettidivarista niin joka kerta on kysyttävä kirjastonjohtajalta lupa saadaanko ostaa. Sitä paitsi divareiden lasten- ja nuortenkirjatarjonta on kohtalaisen heikko. Ehkä lanu-kirjoja luetaan eikä niistä haluta luopua :) On siis sattuman kauppaa, löytyykö kaivattua kirjaa, vieläpä niin hyväkuntoisena että sen voi laittaa lainattavaksi.\nRuuan jälkeen oli kevään kirjojen esittelyä. Nana Sironen esitteli kaunokirjat ja Urpu Strellman tietokirjat. Muutama kirja kiersi pöydissä. Jukka Kemppinen kertoi isänsä löytöretkistä Lappiin ja valtaisasta määrästä tämän keräämää arkistomateriaalia. Kemppinen on kokoamassa niitä kirjaksi, luvassa on kuulemma paljon täysin uutta tietoa, muun muassa Lapin sodasta. Esityksen jälkeen kiertelimme katsomassa aiemmin julkaistuja kirjoja. Lähtiessä jokainen sai mukaan Björn Hedensön uutuuskirjan Hyvä uni: mitä se on ja miten sitä saa? Mutta minäpä sain toisenkin kirjan... Kerroin tekeväni kasiluokkalaisille genrekirjavinkkauksia. Suuri tarve olisi kauhukirjalle, joka sopisi yläkouluikäisille. Lastenosaston kauhukirjat ovat usein liian lällyjä, ja aikuistenosaston liian paksuja. Sanoin, että suosio olisi varmasti suuri noin 120-sivuiselle väljäfonttiselle kauhukirjalle, jossa pääosassa on nuoria. Heti tuli kommentti että Art Houselta on pari vuotta sitten ilmestynyt Vivika. Kirja haettiin näytille niin totesin sen näyttävän houkuttelevalta. Kysyin tietysti ottavatko kirjan takaisin vai saanko pitää sen... Sain pitää, merkittiin arvostelukappaleeksi.\nEdelleen silti huutelen nuorisokauhun perään. Ei mitään vampyyriromantiikkahömppää täysi-ikäisyyttä lähestyville tytöille, sitä on jo riittämiin...\nMutta kiitos kustantamoille mukavasta illasta :)\nLähettänyt Henna klo 20.48 2 kommenttia:\nTunnisteet: Art House, Jalava, jouluinen illanvietto, Tietosanoma\nKun näin kirjastossa Esko Roineen elämäkerran, se oli lainattava heti. Viimeisintä kolmea kuukautta lukuunottamatta olen koko ikäni asunut Pirkanmaalla; kahdessa pienemmässä paikassa sekä Tampereella, jossa Roineen klaani on lähestulkoon pyhä asia. Ydinperheeksi voidaan ajatella Esko vanhempineen ja sisaruksineen. Heistä lähes kaikki ovat omistaneet elämänsä teatterille. Sieltä ovat löytyneet puolisot, ja sinne ovat jälkipolvetkin suuntautuneet.\nEsko Roineen ura on siinä mielessä poikkeuksellinen, että hän on ollut vuosikymmeniä samanaikaisesti sekä näyttelijä että hallinnollisissa tehtävissä. Rooleja hänellä on tehtynä - tietenkin - valtaisa määrä, niin teatterissa kuin televisiossa. Kirjassa hän kertoo monista hahmoista, miltä sitä tuntui esittää. Samalla kuvataan mielenkiintoisesti, mitä lavalla ja kulisseissa tapahtuu. Mitä kujeita näyttelijät tekevät toisilleen, kuinka erilaisia eri ohjaajat ovat, miksi joskus näytelmiä tehdään miehityksellä josta tiedetään ettei se ole paras mahdollinen.\nPaljon kerrotaan myös teatterinjohtajan työstä. Roine on ollut sekä Tampereen Teatterin että Tampereen Työväen Teatterin johtajana. Hän muistelee talojen toimintatapoja sekä vuosikymmeniä kestäneitä - ja edelleen jatkuvia - taloudellisia haasteita. Lisäksi hän muistelee, millaista on ollut toimia samaan aikaan sekä johtajana että yhtenä näyttelijöistä. Kaksoisrooli ei ole ollut helppo.\nHelppoa ei ole ollut myöskään teatteritalojen ulkopuolella. Roine pohtii avoimesti suhdettaan lapsiinsa, ja sanoo olleensa heidän lapsuusaikanaan liian vähän kotona. Kaksi avioeroa ja niistä ensimmäiseen liittyneet huoltajuuskiistat eivät ole auttaneet asiaa. Lisäksi hän on ollut huono sanomaan ei, jolloin jos jonkinlaiset projektit ovat seuranneet toisiaan ja välillä limittyneet.\nMielenkiintoista oli lukea Roineen tiestä pois isänsä varjosta. Eero-isän kuollessa hän oli reilu parikymppinen, ja ensimmäiset pikkuroolit oli jo tehty. Isä on ollut maineikas teatterintekijä, ja lisäksi hän kävi vaikka missä kissanristiäisissä viihdyttämässä väkeä. Kun isä oli kuollut, Eskoa yritettiin istuttaa tämän saappaisiin. Silloin hän sanoi ei, hän ei lähde viihdyttäjäksi, hän ei aio tehdä samaa ja samanlailla kuin isä. Vähitellen vuosien saatossa isän valta haalistui ja Esko tuli tunnetuksi omana itsenään.\nPidin kirjasta, pidin sen avoimuudesta mutta myös siitä että se pysyy asialinjalla. Roine kertoo omista virheistään ja elämänsä kipupisteistä avoimesti, tavalla josta käy ilmi että ne on käsitelty. Toisinkin olisi voinut toimia mutta turha jossitella. Muiden ihmisten ongelmia tulee ajoittain esiin mutta ne ohitetaan nopeasti. Ketään ei mustamaalata, ei vaikka he olisivat aiheuttaneet hankaluuksia koko tiimille tai tuotannolle. Tulee olo, että Roine haluaa sanoa ihmisistä vain hyvää.\nEdellä mainittuun liittyy asialinjalla pysyminen. Roine on työskennellyt kymmenien maankuulujen näyttelijöiden ja ohjaajien kanssa, joten hänellä olisi varmasti monta mehevää juttua kerrottavana. Kenenkään yksityiselämää ei repostella - onneksi. Kaikki hupaisat tapahtumat liittyvät teatterityöhön. Kommelluksia on paljon, mutta vielä enemmän sitä että yritetään saada lavakaveri hämmennyksiin tai repeämään nauruun. Tälläkin ratkaisulla lukija saa lisää kosketuspintaa moniin julkkiksiin.\nVaikka Roine on jäänyt eläkkeelle teatterinjohtajan pestistä sekä luopunut luottamustehtävistä, hän ei ole malttanut jättää teatteria. Uusia rooleja pukkaa kovaa vauhtia, ja mikäs siinä, antaa mennä vaan niin kauan kuin terveyttä riittää. Tästä tosin hänen vaimonsa saattaa olla eri mieltä... Mutta ei auta, mies on tunnettu ja rakastettu esiintyjä niin työ jatkuu. Ehkä on niin että molemmat tarvitsevat toisiaan, Roine yleisöä ja yleisö Roinetta.\nKirja on luettu myös Kulttuurishokki-blogissa.\nLähettänyt Henna klo 21.02 4 kommenttia:\nTunnisteet: Annika Grahn, Eija Mäkinen, Esko Roine, Like, teatteri\nNiinhän siinä sitten kävi, että Särkyvää piti lukea yhdellä istumalla alusta loppuun. Huvittava mutta silti kauhean surullinen tarina vangitsi heti alussa ja piti otteessa koko ajan.\nTeemu on elämässään epäonnistunut, ei omasta vaan muiden mielestä. Vaimo on heittänyt hänet ulos avioliitosta ja ilmoittanut ettei Teemu näe lapsiaan enää ikinä. Isänsä vanhalla Ladalla - taattua 70-luvun teknologiaa - Teemu aloittaa ajomatkan kohti Espanjaa, kohti härkäjuoksua, kohti itsemurhaa. Mukanaan hänellä on pahvilaatikollinen tärkeitä tavaroita.\nJo alkumatkasta Teemu saa seuraa. Tien varrelta hän poimii matkaan liftarityttö Agnesin. Tällä ei tunnu olevan tarkkaa määränpäätä, joten he menevät Espanjaan saakka yhdessä. Matkanteolla on kiire, mutta samalla ei ole. Härkäjuoksu on tiettynä päivänä, mutta aikaa on riittävästi pysähdellä siellä täällä, ihmetellä matkakumppania, pohtia elämää, muistella hyvää ja huonoa, perustella miksi itsemurha pitää tehdä Lasse Viren - shortsit jalassa.\nTeemu istuu kiviaidalla, sisilisko vilahtelee kivien välistä ja näyttää kymmeneltä. Jos liskon häntään saisi sidottua punaisen langan, sen reittiä pystyisi seuraamaan.\nSisiliskon kivenkoloihin ja särmiin säkkäröimä punainen lanka piirtäisi miehen elämän. On siinä alku ja loppu ja helvetisti kiemuraa välissä.\nKunnia takakansitekstin tekijälle, se on hyvä, osuva ja houkutteleva kuvaus kirjasta. Sen perusteella odotin paljon, ja ilokseni voin myöntää että odotukset ylittyivät. Särkyvää on erinomainen kertomus Teemusta, oman elämänsä yksinäisestä (anti)sankarista. Se herättää miettimään, miksi jotakuta pidetään epäonnistujana, miksi pitää täyttää tietyt kriteerit tullakseen hyväksytyksi. Samalla se muistuttaa, että yhden totuus voi olla täysin toisenlainen kuin jonkun muun.\nKirjasta on blogattu (ja tykätty), muun muassa blogeissa Tarinoiden taikaa, Ja kaikkea muuta, Luettua elämää, Lumiomena ja Booking it some more.\nLähettänyt Henna klo 21.55 4 kommenttia:\nTunnisteet: Jari Järvelä, WSOY\nKirjailijan kanssa - lukupiiri: Joel Haahtela\nMelkein missasin yhden suosikkikirjailijani, Joel Haahtelan. Olin ilmoittautunut Kirjailijan kanssa - lukupiiriin, mutta muistin päivämäärän väärin. Onneksi huomasin facebookista tiistaina, että tapahtuma olikin jo sinä iltana, niinpä ehdin mukaan.\nKallion kirjaston Dekkarikirjastoon kokoontui viitisentoista henkeä. Paikka oli ihastuttava ja tunnelmallinen. Kirjahyllyjen ympäröimänä, lämpimässä valaistuksessa vietettiin lämminhenkinen puolitoistatuntinen. Aluksi Haahtela kätteli kaikki paikallaolijat, yllättävä mutta kiva ele :) Sitten lukupiirin puuhanainen Meri Savonen haastatteli Haahtelaa, mutta yleisökin väliin kommentoi tai kysyi jotain. Vaikka Tähtikirkas, lumivalkea - kirjan ilmestymisestä on jo jonkun aikaa - ja uusi tarina on jo kirjoitteilla, totaalisen kirjoitusblokin jälkeen - Haahtela palasi muistelemaan kirjan kirjoitusprosessia, vastaanottoa ynnä muuta. Kirja on aiempaa tuotantoa laajempi, ja se oli vaatinut enemmän taustatyötä. Kirjailija arvioi, että puolet ajasta meni taustatyöhän ja toinen puoli tekstin kirjoittamiseen ja uudelleenkirjoittamiseen.\nJoku kysyi Haahtelan suhteesta henkilöhahmoihinsa. Kirjoitusprosessin aikana hahmot ovat ymmärrettävästi lähellä ja läheisiä, mutta sitten suhde väljähtyy. Haahtelan mukaan neljä kirjoituskertaa aiheuttavat sen, että hahmoista tulee liian tuttuja. Etenkin, kun uudelleenkirjottamisen vaiheessa he eivät enää kehity eivätkä uudistu. Kun kirja on valmis, heistä on helppo päästää irti.\nToinen kysyi, ajatteleeko Haahtela lukijaa kirjoittaessaan, pyrkiikö hän saamaan tarinaan lukijoita miellyttävän lopun. Vastaus oli kielteinen, onneksi. Mielestäni kirjailija on välittäjä tarinan ja lukijan välillä. Tarina haluaa tulla kerrotuksi, ja kirjailijan tehtävä on kirjoittaa se. Hänen on kirjoitettava tarina sellaisena kuin se haluaa tulla kerrotuksi, hän ei voi tehdä sille väkivaltaa, ei saa pakottaa sitä tiettyyn suuntaan.\nKaikkinensa ilta oli hieno ja mieleenpainuva kokemus. Tila oli täydellinen, pienuudesta huolimatta se ei ollut ahdas eikä ahdistava vaan päinvastoin oivallinen luomaan sopivaa tunnelmaa. Kyseessä oli todellakin lukupiiri, vuorovaikutus, ei haastattelu jossa kaksi ihmistä puhuu muiden kuunnellessa passiivisina.\nLopuksi oli tietenkin pakko pyytää signeeraus kirjaan :) Oli ilo kuulla että uutta tekstiä syntyy, sitä ei vielä kerrottu milloin seuraava kirja tulee mutta odotan sitä kovasti. Samoin odotan seuraavaa lukupiiritapaamista; silloin iltaa istutaan Juha Itkosen kanssa :)\nTunnisteet: Dekkarikirjasto, Joel Haahtela, Kirjailijan kanssa, lukupiiri\nJännitys- ja fantasiavinkkausta alakoulussa\nTorstaina 23.10 olin alakoululla pitämässä kirjavinkkausta. Koulussa juhlittiin jälkikäteen Sadun päivää, joka oli osunut syyslomaviikon lauantaille. Juhlapäivänä luokissa työstettiin satuja monin eri tavoin, lisäksi osa oppilasta oli pukeutunut satuhahmoiksi. Minut oli kutsuttu vinkkaamaan jännitys- ja fantasiakirjoja luokille 2-4. Viiden tunnin aikana vinkkauksia oli viisi kappaletta, kestoltaan 35-45 minuuttia. Ryhmiä oli yhteensä yksitoista ja osallistujia 204.\nAnnoin jokaiselle ryhmälle kirjalistan mukaan, jotta he voivat katsoa vinkkauksen jälkeen oliko siinä jotain kivaa, mitä he haluaisivat lainata. Etu on, että koulun kanssa samassa pihapiirissä on sivukirjasto, joten kirjoja voi helposti käydä lainaamassa vaikka heti koulupäivän jälkeen.\nJokaisessa vinkkauksessa esittelin noin kahdeksan kirjaa. Kerroin jotain mitä kirjassa tapahtuu, joistakin luin pienen pätkän. Loppuun jäi aikaa, jolloin oppilaat saivat selailla kirjoja. Totesimme nopeasti, että koska vinkkauksiin osallistui kaksi luokkaa kerralla ryhmäkoon ollessa 35-42, oli helpointa koota kirjat neljälle pöydälle. Ryhmä jaettiin neljään osaan, jokaiselle pienryhmälle osoitettiin aloituspiste ja pöytiä kierrettiin myötäpäivään. Näin jokainen oppilas näki jokaisen esitellyn kirjan.\nKoska päivän aikana oli vinkkausta kolmelle eri ikäluokalle, en esitellyt samoja kirjoja kaikille. Kokosin kuitenkin kirjalistaan kaikki päivän aikana vinkatut kirjat. Tällaisella setillä olin liikkeellä:\nAarnio, Reeta: Maan kätkemät (fantasia)\nBagge, Tapani: Konstaapeli Mutanen ja loma-arvoitus (jännitys, kuvakirja)\nCaldwell, S. A.: Lohikäärmeet: Lohikäärmeiden valtakunnan salaisuudet (tietokirja)\nCollins, Suzanne: Gregor ja Alismaan vitsaus (fantasia)\nEvinsalo, Kari: Etsivä Vertti ja salakuljettajat (jännitys)\nGrant, Michael: Haaste (fantasia)\nHido, Ryoji: Verenhimoiset vintiöt (mangasarjakuva lapsivampyyreista)\nHulkko, Johanna: Geoetsivät ja vaeltava aave (jännitys)\nHämäläinen, Karo: K. H. Moilanen ja karanneet tarinat (jännitys)\nKaskinen, Anna-Mari: Skandaali suorassa lähetyksessä (jännitys)\nKjaer, Jan: Ensimmäinen tulikoe (fantasia)\nLaajarinne, Jukka: Isä vaihtaa vapaalle (jännitys, kuvakirja)\nLarry, H. I.: Jäätävää jännitystä (jännitys)\nLukkarila, Päivi: Kolmen ajan maa (fantasia)\nMcMullan, Kate: Uusi oppilas (fantasia)\nScarry, Richard: Höyrylaivan arvoitus (jännitys, kuvakirja)\nOli hämmästyttävää, miten rauhallisia vinkkaustilanteet olivat huolimatta isoista ryhmistä. Oppilaat jaksoivat kuunnella, osa myös kommentoi tai kysyi - viitaten ensin :) Suurin osa vaikutti kiinnostuneelta tutustumaan kirjoihin. Seuraavana päivänä sain kirjastosta viestin, että sinne jättämäni kirjapino oli huvennut kiitettävästi ja varauksiakin oli tehty. Kaiken kaikkiaan siis onnistunut keikka :) Ääni tietysti oli kovilla mutta onneksi kesti loppuun asti.\nKirjavinkkaus ei ole minulle vierasta toimintaa, mutta nyt Lukuinto-teemavuonna ja toimiessani Lukuinto-koordinaattorina se vie aiempaa paljon suuremman osan työajasta. Lohjalla on 33 koulua, ja tavoitteena on saada jotakin toimintaa jokaiseen niistä. Vinkkauksia onkin kysytty paljon, monta on jo pidetty ja jokusia sovittu. Kalenteri täyttyy vauhdilla, hyvä niin!\nLähettänyt Henna klo 18.17 2 kommenttia:\nTunnisteet: alakoulu, fantasiakirjoja, jännityskirjoja, kirjavinkkaus\nMatkakertomukset ovat kiehtovaa luettavaa. Ne ovat tutkimusmatkoja paitsi kulttuuriin myös itseen. Äskettäin bloggasin seikkailujuoksija Jukka Viljasesta, nyt on polkupyöräilevän Matti Rämön vuoro.\nKesällä luin Rämön ensimmäisestä pyörävaelluksesta, siitä kerrotaan kirjassa Rengasrikkoja Saharassa. Toinen matka suuntautuu Intiaan ja on sekä kestoltaan että kilometrimäärältään lyhyempi. Sillä on kuitenkin erityinen merkitys; Rämö jättää äidilleen lopulliset jäähyväiset viemällä tuhkahippusen Varanasin kaupunkiin, Gangesin varrelle.\nIntiassa Rämö pyöräilee kuukauden, syyskuun puolivälistä lokakuun puoliväliin, yhteensä 2600 kilometriä. Ajamisesta vapaita päiviä on vain muutama, nekin perhesyistä eli äidin tuhkan siunauspäivä sekä viikonloppu tyttären kanssa. Muuten päivittäinen kilometrimäärä on sadan huitteilla, jaettuna pariin kolmeen osaan.\nRämön kokemukset Intiassa tuntuvat samaan aikaan hurjilta ja hämmästyttäviltä. Ensimmäinen rengasrikko sattuu jo kohta lentokentältä lähdön jälkeen, ja renkaita rikkoutuu etenkin alkumatkasta niin usein että lukijaakin raivostuttaa. Korjaaminen on hidasta, koska ympärille kerääntyy kymmeniä ihmisiä jotka eivät tyydy katselemaan vaan räpläävät vaihteita yms. Pyöräliikkeitä on joka kylässä mutta niiden työn jälki vaihtelee todella paljon.\nLopussa Rämö toteaa arvioineensa matkan viitisensataa kilometriä väärin. Siihen nähden on todella ihme, miten hän saa joka yöksi huoneen eikä hänen tarvi nukkua ulkona. Jos pyörää ei saa suojaan ensimmäisessä paikassa, toisessa tai kolmannessa se onnistuu. Olosuhteet ovat vaativat, yölläkin on kuumaa ja kosteaa, lisäksi huoneissa on sekä likaiset lakanat että erinäisiä ötököitä. Väärin arvioitu reitin pituus pakottaa jatkamaan ajoa ja skippaamaan useammat lepopäivät, lisäksi rengasrikot, vain hindinkieliset opasteet ynnä muut hidasteet venyttävät ajopäivät usein myöhäiseen iltaan asti.\nJatkan pimeällä tiellä. Väsymys alkaa painaa. Lämpötila on pysynyt aamua lukuun ottamatta alle 30 asteen, eikä iltapäiväromahdusta ole tullut, mutta liian pitkä yhtäjaksoinen reuhtaisu vaatii nyt veroa. Sinnittelen eteenpäin tienreunan vilkkaassa liikenteessä.\nOlen ainoa pyöräilijä, jolla on valot. Polkemisen tekevät erityisen vaikeaksi valoitta väärään suuntaan ajavat kaksi- ja kolmipyöräiset. Myös lehmiä on hankala erottaa. Kevyessä ruuhkassa erehdyn ajamaan liian lähellä pientareenreunaa. Vierelläni on kaksi polkijaa, ja kun pimeydestä sukeltaa pyörä vastaan, minulla ei ole tilaa väistää tien puolelle. Teen silti refleksinomaisen, pienen äkkinäisen väistöliikkeen. Onnekseni rinnalla ajavat ehtivät reagoida siihen, eikä tilanteesta seuraa muuta kuin kevyt kosketus ja pulssin kiihtyminen.\nLäheltä piti - tilanteita sattuu päivittäin mutta Rämö suhtautuu niihin tyynesti. Eipä sille paljoa voi, jos autot ajavat vastaan pimeässä pitkät päällä tai avun tarjoamisen jälkeen aletaankin tivata siitä maksua.\nAion jatkaa tästä seuraavaan kirjaan, ilokseni niitä on ilmestynyt jo monta. On hauskaa lukea, missä Rämö on kulkenut ja mitä hänelle on retkillä tapahtunut. Toivon, että seuraavilla matkoilla hän selviää ainakin vähemmillä renkaanvaihdoilla.\nTunnisteet: Intia, matkakertomus, Matti Rämö, Minerva, polkupyöräily\nEnglanninkielinen alkuperäisteos The Monogram Murders\nSuomentanut Terhi Vartia\nEn ole lukenut kaikkia Agatha Cristien dekkareita, en Poirot-sarjaakaan kokonaan. Monta kuitenkin, ja lisäksi olen kuunnellut äänikirjat. On siis loogista, että uusi Poirot-seikkailu kiinnosti.\nHercule Poirot, tuo niin viimeisen päälle tyylikäs ja pedantti herrasmies, lomailee kotikaupungissaan Lontoossa. Lomailu on sitä, että hän lähtee muutaman korttelin päähän kotoaan, vuokraa huoneen muutamaksi yöksi ja syö eri ravintoloissa kuin yleensä.\nYhtenä iltana Poirot tapaa kahvilassa kiihtyneen naisen. Nainen, Jennie, on vakuuttunut siitä että hänet murhataan pian, ja että murha on oikeutettu. Poirot tietenkin haluaa estää moisen tapahtuman, ja yrittää etsiä Jennien - tuloksetta.\nSamaan aikaan hotellista löytyy kolme myrkytettyä uhria, joilla onkin jotain yhteistä sekä keskenään että Jennien kanssa. Poirot harmaine aivosoluineen käy työhön ratkaisemaan monimutkaista arvoitusta. Apurinaan - ja juoksupoikanaan - hänellä on Scotland Yardista Edward Catchpool, tarinan kertoja.\n"Mikset kuulosta innostuneemmalta?" kysyin.\n"Koska asia on niin ilmiselvä. Päättelin sen jo yli kaksi tuntia sitten."\n"Ai." Masennuin. "Odotahan: jos Samuel Sally sai haavan kasvoihinsa Richard Negusin avoimem ikkunan takana kasvavasta puusta, niin sehän merkitsee, että hän saattoi kiivetä huoneeseen ja saada huoneiden 121 ja 317 avaimet käsiinsä. Eikö niin?"\n"Nyt ei ole aikaa keskustella asian merkityksestä", sanoi Poirot tiukasti. "Tulemme rautatieasemalle. Kysymyksestäsi käy selvästi ilmi, ettet ole kuunnellut tarkkaavaisesti."\nHannah on ottanut valtavan suuren riskin tuodessaan Poirot'n 2010-luvulle, ja onnistunut kohtalaisesti. Tottakai minun, niin kuin varmasti monien muidenkin, mielessä väikkyi David Suchetin kuva kirjaa lukiessa, mutta se ei haitannut. Poirot on oma rakastettava itsensä, ylimielinen ja itsetietoinen, uskollisen poliisikumppaninsa järjenjuoksua vähättelevä. Sen sijaan Catchpool jää kovin ohueksi. Nyt kun mietin asiaa, niin tuntuu etten tiedä hänestä yhtään mitään muuta kuin että hän on vähän yli kolmenkymmenen, työskentelee poliisina Scotland Yardissa ja tekee mitä Poirot käskee hänen tehdä, vastahankaisesti mutta kuitenkin.\nChristien romaanien perinteitä kunnioitetaan myös kirjan lopussa. Kaikki henkilöt on koottu yhteen ja Poirot selittää mitä tapahtui ja miten, ihmisten kuunnellessa silmät pyöreinä ja suu auki. Dramatiikkaa on vielä loppumetreilläkin. Loppuratkaisu on venytetty vähän liiankin pitkäksi; hotellin ruokasaliin kokoonnutaan sivulla 270 eli tapahtumakulkua selostetaan noin 60 sivua.\nPidin kirjasta, ei se mestariteos ole mutta toimi sujuvana alkavan lukujumin poistajana. Tarina on taidokkaasti kudottu. Pohjalla on sinänsä yksinkertainen tapahtuma ja motiivit ovat rikoskirjallisuuden käytetyimpiä, mutta lukijaa hämätään alusta loppuun saakka. Mikään ei tietenkään pysy Poirotilta salassa, ja lukija saa yllättyä monta kertaa Poirot'n paljastaessa yhä uusia kerroksia monimutkaisesta juonikuviosta.\nKiintoisaa nähdä, tuleeko Poirot-sarjaan vielä lisää uutuuksia. Itse en osaa sanoa, olisiko jatko joko Hannahin tai jonkun muun kirjoittamana hyvä vai huono juttu. Toimiiko konsepti monessa kirjassa, sitä en tiedä. Ehkä mukana on pelko siitä, että alkuperäinen Poirot kärsii päivityksessä, varsinkin kun vanha kunnon Hastings on pistetty pihalle ja korvattu varsin etäiseksi jäävällä Catchpoolilla.\nKirjan on lukenut myös Annami.\nLähettänyt Henna klo 21.52 2 kommenttia:\nTunnisteet: Agatha Christie, dekkari, Hercule Poirot, Sophie Hannah\nOma juoksuharrastukseni täytti viime kuussa kaksi vuotta, eli olen suunnilleen vasta-alkaja. On kiinnostavaa lukea muiden tarinoita ja kokemuksia, miten ja miksi heistä on tullut juoksijoita. Harrastan kestävyysjuoksua, joten luonnollisesti siihen painottuvat myös lukemani juoksukirjat.\nSeikkailujuoksijan alaotsikkona on Jukka Viljasen pitkä taival Saharan halkijuoksijaksi. Jukka Viljasen tarina seikkailujuoksijana alkaa yhdestä valokuvasta, kuvasta jossa mies juoksee lumikengät jalassa. Yhtäkkiä Viljanen saa elämäänsä uutta virtaa, uutta sisältöä. Hän tuntee, että tuonne hänenkin on päästävä.\nSanotaan, että kun pirulle antaa pikkusormen, se vie koko käden. Sama pätee juoksuun; anna sille pikkuvarvas niin olet koukussa. Osalle riittää juokseminen omaksi iloksi, osa haluaa mukaan tapahtumiin, osa kokeilee kuinka pitkälle pystyy kehittymään. Sitten on Jukka Viljanen. Hän toteuttaa kaikkea edellä mainittua, omalla ainutlaatuisella tavallaan.\nPyörät oli vartavasten räätälöity näihin oloihin. Tavallisesta kaupunkirukista ei Pohjoisnavalla olisi ollut mihinkään. Eikä edes erikoisvalmisteisilla tehdaspyörillä ollut asiaa juoksusta tutulle radalle. Pyöräkisaa varten raivattiin oma, noin mailin mittainen ränni, jota pitkin kilpailijat survoivat edestakaisin.\nRenkaat lipsuivat uraisella reitillä ja mielessä kävi aika ajoin, kannattaisiko pyörä nostaa selkään ja jatkaa jalkaisin. Pyörä ei rullannut, vaan eteni kuin liimassa. Polkimille piti antaa koko ajan vauhtia. Täydellä voimalla pyörään sai vain hieman juoksuvauhtia nopeampaa liikettä. Kisailijoiden harveneminen kolmeentoista teki hommasta myös henkisesti raskaampaa kuin juoksemisesta. Sotkeminen muuttui pian taisteluksi itseä vastaan.\nPohjoisnapa oli Viljaselle huikea kokemus. Juosten menty maraton ei riittänyt, joten hänpä vetäisi päälle polkupyörämaratonin. Voin kuvitella, miltä tuntui päästä maaliin. Viljaselle ei suinkaan riittänyt yksi äärioloissa tehty suoritus. Kylmä oli kukistettu, joten suunta oli kuumaan. Kalaharin aavikkojuoksu, 195 km, sujui mainiosti, samoin kuin paluu kylmään eli Etelämantereella juostu 100 km.\nMutta yhä jotain puuttui.\nSe jotain oli itse järjestetty ja yksin tehty juoksu. Kuulostaa helpolta, mutta ei ole. Saharan retken suunnitteluun käytettiin vuosi, ja loppuun asti oli jännitettävä onnistuuko se ollenkaan. Muutamasta henkilöstä kootun tiimin piti päättää mahdollisimman turvallinen reitti ja suunta johon se juostaan, oli selvitettävä viisumit ja rajamuodollisuudet, piti kartoittaa kaikki mahdolliset turvallisuusriskit ja tehdä suunnitelmat ongelmien varalle, täytyi hankkia sponsoreita - ja jostain piti löytää aikaa myös treenaamiseen.\nKaikki kuitenkin meni lopulta hyvin, ja juoksija pääsi maaliin taivallettuaan 1000 mailia eli 1609 kilometriä. Turha silti luulla, että Viljaselle riittäisi vieläkään. Uusia projekteja on tulossa; vielä on maailmassa kolkkia joita ei ole valloitettu juosten.\nSeikkailujuoksija on hyvin kirjoitettu, ei ihan tavallinen tietokirja tai elämäkerta. Se on draamallinen, ajoittain jännittävä kuin kaunokirjallinen seikkailuromaani. On helppo eläytyä sekä karuihin olosuhteisiin että käytännön ongelmiin ja siihen ratkeavatko ne ajoissa. Eläytymistä helpottaa runsas valokuvakuvitus: umpeen jäätyneet silmät, hiekkaan juuttunut auto, käärmeet, maisema pelkkää hiekkaa tai lunta... On helppo kuvitella, millaisia elämyksiä tuollaiset paikat ja olosuhteet pystyvät antamaan.\nPidän Hietasen tavasta kirjoittaa. Hän selvästi ihailee Viljasta, tämän uskallusta jättää työnsä ja heittäytyä ammattijuoksijaksi, tämän päättäväisyyttä toteuttaa unelmiaan. Kuitenkaan hän ei nosta Viljasta jalustalle eikä sorru palvontaan.\nTunnustan itsekin ihailevani Viljasta. Olen nähnyt hänet kerran esiintymässä maratonristeilyllä, silloin hän kertoi Saharan-matkastaan. Hän on valinnut poikkeuksellisen elämäntavan ja toteuttaa sitä vastuksista huolimatta. Se on harvoin helppoa mutta hän ei valita. Juostessa hän on onnellinen. Siinä on hyvä filosofia itse kullekin. Tartu hetkeen, pyri kohti unelmiasi, älä jämähdä jossittelemaan ja sittenkunnittelemaan.\nLähettänyt Henna klo 17.40 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Juha Hietanen, Jukka Viljanen, seikkailu-urheilu, seikkailujuoksija


Äiti tahtoo kuosiin: Liikunnallinen haaste versio 2\nPäivitän tätä haastetta, koska sain Laihduttajan päiväkirja- blogista tähän uudet kysymykset:) Ne löytyvät alhaalta punaisella!\nSain vielä yhden haasteen Make Your Day- blogista joten napsuttelen sen vielä ennen nukkumaanmenoa.\n4. Heidän pitää valita 11 bloggaajaa jolla on alle 200 lukijaa.Mä olen nyt tosi tosi laiska. Ensinnäkin luulen, että tämä haaste on kiertänyt jo kaikki, mutta jos ei ole niin sitten jokainen ottaa joka ei ole vielä tehnyt! Pistän omat kysymykset tuonne alas niin voitte vastata niihin! Ja samalla voi jättää tänne kommentin omasta blogistaan, mielelläni luen uusiakin blogeja!\n11 asiaa Iiriksestä\n1. Olen ollut lähes koko ikäni pyöreä siitä asti kun teini-ikä ja kuukautiset alkoivat.\n2. Olen lihonut ja laihduttanut käytännössä koko aikuisikäni tuhoisin tuloksin\n3. Lapsuusiällä olin aina huono liikunnassa, ensimmäisen kerran jaksoin juosta 1500 metriä varmaan 25-vuotiaana. Olin tosin ainoa luokan tytöistä joka osui pesäpalloon, mutta se ei riittänyt joukuueeseen valitsemiseen - olin siis aina se "viimeinen".\n4. Tykkään sekä yksilöliikunnasta, että ryhmäliikunnasta\n5. Salainen haaveeni on olla joskus ryhmäliikunnanvetäjä/valmentaja\n6. Olen aloittanut liikunnan vasta parikymppisenä ja sen jälkeen se on ollut osana elämääni lähes koko ajan pieniä taukoja lukuunottamatta, enemmän tai vähemmän.\n7. Olen lukenut poliisikoulun ja palomieskoulun pääsykokeita ja jopa treenannut selvittääkseni, että voisinko läpäistä ne:)\n8. Olen juossut coopereita juoksumatolla\n9. Olen aina rakastanut tanssia\n10. Laihdutin ensimmäisen kerran 18 vuotiaana jumpaten Cindy Crawfordin tahtiin. Sitten vahingossa äitini nauhoitti sen vhs-kasetin päälle jotain ja mua jäi ikuisesti harmittamaan:)\n11. Olen vain puoliksi suomalainen, äitini on itä-euroopasta maasta jonka kanssa on vain meriraja.\nVastaukset saamiini haastekysymyksiin\nTyöpäivän jälkeen suoraan on musta paras, harvoin toteutettavissa.\nEn muista mitään ammattihaaveita. Lukiossa halusin historijoitsijaksi.\nSitä samaa; kaurapuuroa, raejuustoa ja pellavasiemenöljyä sekä marjoja/mehukeittoa ja lasillinen maitoa.\nEnpä tiedä. Oliskohan jalkaprässi tai penkkipunnerrus?\nKäytän kun muistan. Ihan perus heraa tai iherbistä tilaamaani palkkaria suklaana tai vaniljana.\nLasketaanko mansikkamaalla saatu polvivamma? Olin ruotsissa poimimassa mansikoita ja monta viikkoa poimin tuntikausia kyykyssä ja lopulta toinen polvi petti. Siitä lähtien on vaivannut esim. juoksemisessa aina silloin tällöin.\nHaluaisin treenata jonkun kivan kaverin kanssa yhdessä, mutta en tunne juuri ketään joka treenaisi ja varsinkaan joka kävisi omalla salillani. Tietty juttelen salilla jos jotakuta jututtaa:)\nOi, tykkään hirveästi hiihtämisestä. En vaan ole onnistunut viime vuonna kun olen vuorotelleen ollut raskaana tai vauvan väsynyt äiti.\nAina voi parantaa:)\nNo - rehellisesti sanottuna. Se koostui useasta asiasta. Ehkä tärkein niistä on toive kolmannesta lapsesta, eli haluan saada painoa pois jotta en olisi taas yksi riskiraskaus ja haluan voida raskauden ajan myös kevyemmin. Toinen suuri syy oli se, että haluaisin voida yleisesti paremmin, pystyä liikkumaan ja juoksemaan ja ennenkaikkea pukeutumaan mieleisiini vaatteisiin jotka eivät löydy plus-kokoisten osastolta.\n2. Miksi aloitit bloggaamisen?Kirjoittelin aluksi jotain laihdutusasioita tuonne meidän perhe-blogiin, mutta jotenkin se ei tuntunut oikealta paikalta. Samaan aikaan seurasin Too Big To Be Me- blogia ja ajattelin, että voisihan sitä pistää pystyyn tosiaan oikean blogin. Saisi vertaistukea ja tulisi kirjoiteltua omia ajatuksia tämän laihduuksen taipaleelta ylös.\n3. Lempi-laihdutusruokasi? Ei kai nyt semmoista ole. Ruokavalioni koostuu niin yksinkertaisista kokonaisuuksista nykyään. Ehkä joku wok on semmoista aika hyvää:)\nToki vaikuttaa. Luomua aina kun vaan voin ja vapaita kananmunia. Olen ollut vege jossain elämäni vaiheessa, mutta ei minusta ole siihen. Panostan aika paljon nykyään kalaa ja vältän punaista lihaa niin paljon kun voin.\n5. Mitä harrastat?Liikuntaa tietenkin ja käsitöitä ja tätä blogia. Joskus lueskelen kirjoja. Kesäisin purjehdusta ja mökkiremonttia.\n6. Mitä teet työksesi? Vaikuttaako työsi painonpudotuksen "helppouteen"?Olen It-alalla eli periaatteessa teen istumatyötä. Kyllähän se huono juttu on. Mutta voin aika paljon vaikuttaa liikkumiseeni esim. niin, että kuljen työmatkat (vajaa 10 km) pyörällä ja samoin kävelen palavereihin esim. 2-3 km matkat. Suurin ongelma lapsiperheen ja työn yhdistämisestä on se, ettei aikaa varsinaiselle kuntoilulle enää paljoa jää työpäivän jälkeen. Nyt en siis ole töissä enkä oikeastaan edes tiedä palaanko tuohon nykyiseen työpaikkaani.\n7. Kuinka palkitset itseäsi pudotetuista kiloista?Varmaan uusilla vaatteilla. Ja kaivamalla ne ihanat kokoa 42 olevat pellavacaprit (mitkä ei koskaan mahtuneet) varastosta päälleni:)\n8. Keneltä saat tukea laihduttamiseen?No en keneltäkään, tai PT:ltä lähinnä:)\n9. Mikä tekee sinut onnelliseksi?Rakkaat lapseni ja nykyinen rento meininki tässä elämässä.\n10. Lempiblogisi?Nää ei ole liikunnallisia blogeja, mutta kemikaalikoctail ja Kalastaja vaimo ovat ykkösenä listalleni.\nÄLÄ aloita mitään superdieettejä, ota ammattilainen (tai joku kirja) avuksesi ja lähde kerralla tekemään elämänmuutosta.\nSitten mun keksimät kysymykset!\n1. Lempi liikuntalajisi\n2. Oletko liikkunut aina\n3.Mitä haluat eniten liikunnalta ts. mikä sut saa motivoitumaan liikunnasta\n4. Seuraatko tunnettuja ravitsemusterapeutteja yms., oletko lukenut kirjoja? Mistä pidit?\n5. Liikutko mieluummin ryhmäliikuntaa vai salilla yksinään treenaten?\n6. Sisällä vai ulkona?\n7. Mikä on eksoottisin urheilulaji, mitä olet kokeillut?\n8. Miten penkkiurheilun, mikä laji kiinnostaa eniten\n9. Lempiblogisi liikuntaan liittyen\n10. Treenaatko kotona? Miten?\n11. Kävely vai juoksu?\nLähettänyt Iiris klo 12.53\nAnonyymi 2. helmikuuta 2013 klo 11.43\nNo kääk. Heti jäin miettimään, mistä maasta äitisi on. Utelen heti, oletko kaksi kielinen? Siis puhutko äitisi kanssa hänen äidinkieltään?\nIiris 2. helmikuuta 2013 klo 13.07\nAnonyymi, olen sillä tavalla kansikielinen että puhun ja ymmärrän molempia äidinkieliä ja myös kirjoitan tuota toista jonkun verran. Äitini on asunut suomessa 35 vuotta koten puhumme pääasiassa suomea keskenämme. Mutta olen esimerkiksi oppinut pikkutyttönä lukemaan ensiksi tuota toista kieltä:)\nKäytän toista kieltä silloin tällöin edelleen eli mulla on tuttavia joiden kanssa jutellaan sitten tällä kielellä:)\nJohanna T 14. helmikuuta 2013 klo 2.08\nMinäkin haaveilen kolmannesta lapsesta, mutta samalla mietin sitä, että jospa tässä pääsisi mukaville kiloluvuille, niin haluanko taas alkaa kasvattaa massaa. Sitten koitan itseäni muistuttaa, että opettelen uutta elämäntapaa ja sitä kuuluu jatkaa myös mahdollisesti raskautuessa. Laihtumisen kuuluisi olla vaan sivutuoteplussaa. Mieli ei ole tähän ajatusmaailmaan vaan ihan vielä päässyt mukaan. Vein blogisi muuten omaani :)\nIiris 14. helmikuuta 2013 klo 6.40\nMoi Johanna! ei raskaus välttämättä merkitse kiloja. Itse olin tyttöä synnyttäessäni lähes ennen raskautta- mitoissa. Raskausdiabetes, siihen kuuluva ruokavalio ja lääkitys piti huolta siitä. Yks ystäväni laihtui saman syyn vuoksi 10 kiloa raskauden aikana. Toki esikoisesta tuli yli 10 kg ja niitä pääasiassa nyt tiputtelen (+imetyskiloja). On ihana haaveilla kuitenkin ja mulla on aika varma tunne että meidän perheeseen kuuluu vielä yksi lapsi. Kokeiltiin just, että auton takapenkillekin mahtuu 3 istuinta:))\nHaaveiluonnea ja onnea elämäntaparemonttiin myös:)\nIines 16. helmikuuta 2013 klo 6.44\nNyt kun olen viime aikoina säännöllisesti ohjatuilla tunneilla käynyt, niin olen itsekin alkanut fiilistelemään ryhmäliikunnan vetäjän työtä :) Se olisi kyllä taatusti kivaa, saa olla erilaisten ihmisten kanssa tekemisissä, tsempata ja motivoida, ja se säännöllinen liikuntakin tulisi siinä samalla tehtyä. ;)\nMulle ei olekaan tätä haasteta tullut vastaan, siispä haastan itse itseni. :D


Arvostelut: WD My Book 8 Tt -ulkoinen kovalevy – 8 Tt – USB – Ulkoiset kovalevyt – Oheislaitteet – Verkkokauppa.com\nOheislaitteetUlkoiset kovalevytUSB8 TtTuote 53689Arvostelut\nWD My Book 8 Tt -ulkoinen kovalevy\nTallenna suuria määriä valokuvia, videoita ja dokumentteja tähän pöytämalliseen My Book -kovalevyyn. Mukana tulee myös varmuuskopiointiohjelmisto sekä Windowsille että Macille. Sisäänrakennetulla 256-bittisellä salauksella varmistat\nOstan jo toisen, eka täynnä\nOstan jo toisen laitteen, koska eka täynnä kuvia.\nWD on LAATUA, olen ostanut jo 5 kpl eri WD USB kovalevyjä. Ja kaikki toimii.\nInsinööri Pex 3.5.2021\nWD My Book 8Tt usb 3.0\nLevy toimii mutta käy idlenä 55c ja 60c kopioinnissa. En usko että on pitkäikäinen levy.\nLouder than my computer\nThings to consider before you buy this:\n-Good value for the money you are paying.\nTurns on and off by itself and if you are unlucky enough, it would turn on at night which means you have to get up and plug it out because you can't sleep with that noise.\nFrostiMmies, 25–34v 4.2.2021\nToimii hienosti 4K-videoilla LG:n televisiossa, jossa on ollut ongelmia monen muun levyn kanssa.\nKP SaariMmies, 55–64v 3.1.2021\nNopea ja turvallinen levy\nKun siirsin valokuva-arkistoani synkronointiohjelmalla, törmäsin aluksi ongelmiin, kun levy katosi kesken kaiken. Jos nimittäin levyyn viittauksiin tulee tauko, levyn oma laitteisto lukitsee levyn tietyn ajan kuluessa. Tämän ominaisuuden saa kuitenkin pois päältä Drive Utilityllä. Se kannattaakin tehdä ainakin tiedostojen alkusiirron ajaksi, ettei siirto katkea kesken kaiken.\nKun löysin oikeat asetukset, levy on toiminut juuri kuten pitääkin. Se on myös yhtä nopea kuin muutkin vastaavat levyt ovat.\nJos se on suoraan puisella pöytälevyllä (siis tassuillaan kuitenkin), sen ääni moninkertaistuu, kuten muutkin ovat sanoneet. Alle ei tarvitse laittaa kuin ohut kirjanen, esimerkiksi käyttöohje, niin ääni käytännössä katoaa kokonaan.\nNörttiNnainen, 55–64v 15.2.2020\nEi valittamista. Nopeudet kohdallaan ja kevyellä kuormituksella melko hiljainen. Paljon lukiessa tai kirjoittaessa aikamoinen meteli, mutta niin näissä tuppaa olemaan. Hinnaltaan ylivertainen sisäisiin asemiin verrattuna vaikka tässäkin on ilmeisesti samanlainen WD:n Red sisällä.\nSoodaMmies, 18–24v 29.11.2019\nHyvä USB kovalevy\nHyvä USB kovalevy.\nHyvää tässä tuotteen LAttu eli WD ja iso kapsiteetti, nopeus, takuuaika.\nJa toimii heti ja Helposti!\nInsinööri Pekka45–54v 12.10.2018\nLuotettava ja kestävä ulkoinen kovalevy\nWD My Book 8 Tt-ulkoinen kovalevy on luotettava ja kestävä tallennusväline suurienkin tiedostojen säilyttämiseen ja varmuuskopiointiin\nMahdollisesti todella kovaääninen!\nÄlkää uskoko mitä muuta arvostelijat sanovat suhteellisen hiljaisesta käyntiäänestä. Tämän kovon kun asettaa Ikean halpaa pöytälevyä vasten, niin koko kämppä surisee ärsyttävästi kovalevyn tahdissa. Ääntä ei voi olla huomaamatta, jollei käytä vastamelukuulokkeita.Itse laitoin ylimääräisen hiirimaton kovon alle, niin ääntä ei enää huomaa lainkaan.\nKovalevynä oikein näppärä, nopea ja mukana tulee alennuskuponkeja varmuuskopiointisoftien lisensseihin.\nCaktusMmies, 25–34v 3.12.2017\nTämä on jo kolmas My Book -kovalevy minulla käytössä, ja olen ollut tyytyväinen, mutta tämä kappale on tosi äänekäs. Rapisee ja raksuttaa kovin. Ehkä vähän hidaskin.\nMusteen tarpeessaNnainen, 45–54v 19.10.2017\nHelppo käyttää ja ei lopu tila heti kesken. 4K kuvaa mahtuu.\nHyvä levy varsinkin uudelleen formatoituna\nHyvä, nopea ja hiljainen levy. Sammuttaa itsensä (lopettaa pyörimisen) jos on pitkä tauko käytössä. Tämä säästää levyä ja pidentää käyttöikää. Ostin näitä kolme. Kaikki liittimet, piuhat ja virtalähde yhteensopivia vanhempien WD My Book USB3 levyjen kanssa.\nMulla on ennestään useita vanhempia WD:n My Book USB3 ja USB2 levyjä jo vuosien ajalta eikä yksikään ole hajonnut.\nJos jotain negatiivista haluaa sanoa niin levy on formatoitu FAT32:ksi. Se ei ole paras mahdollinen, mutta eräs vaihtoehto jos käyttää levyä useiden erityyppisten koneiden kanssa ( Mac / Windows / Linux). Jos käyttää levyä homogeenisessä ympäristössä kannattaa levy formatoida uudelleen johonkin käyttiksen omaan, FAT32:sta parempaan formaattiin, esim Windows-ympäristössä NTFS:ksi.\nLevyn koko tarkoittaa että esim levyn pinnan eheyden tarkistaminen kestää useita vuorokausia. Tämä ei siis johdu siitä että levy olisi hidas, vaan siitä että levy on niin iso.\nMukana tulevia softia tai levyn HW kryptausta en ole tarvinnut/kokeillut. Formatoin levyt linuxin ext4 -formaattiin ja salaus hoituu linuxin omilla työkaluilla.\nPlussaa on myös smartmontools tuki. Ainakin linuxissa smartctl osaa lukea levyn attribuutit ja esim lämpötilan, suorittaa levylle testejä jne jos levyn tyypiksi ilmoittaa "sat".\nTosi uteliasMmies, 45–54v 14.4.2017


Aikoja ja hetkiä – Elämänkaarikirjoitus – Pepi Reinikainen\nAikoja ja hetkiä\nOli varsinainen intiaanikesä, kun Nokian seurakunnan leirikeskuksessa, Urhatussa, valmistauduttiin viettämään naisten viikonloppua, syys/lokakuun taitteessa.\nMutta ilmassa oli paitsi syksyistä lämpöä, myös haikeutta. Tämä naisten viikonloppu tuli olemaan viimeinen projekti 21,5 vuotta kestäneessä yhteistyössäni piakkoin eläkkeelle jäävän Mari Peltoniemen kanssa.\nAikoinaan Mari oli pyytänyt minua tähän samaan paikkaan, vastaavanlaiseen tilaisuuteen, keväällä 1990, kun jo paikalle lupautunut puhuja oli estynyt tulemasta. Hän oli kuitenkin ehdottanut minua sijaisekseen sillä perusteella, että olimme tutustuneet saksansuomalaisten naisten tapahtumassa edellissyksynä.\nMari on edustanut nais- ja perhetyön saralla Suomen siionissa poikkeuksellista oman tiensä kulkijaa – luovaa, rohkeaa, ihmiseen ja hänen Luojaansa luottavaista, suurisieluista ihmistä. Tuolloin, vuonna 1990, melko tuoreena paluumuuttajana olin innoissani luultuani, että samanlainen luovuus ja luottamus vallitsisivat ”erilaisten marien hahmoissa” kaikissa Suomen seurakunnissa. Ajattelin tietysti sitäkin, että tämän kautta minullekin tulisi mahdolliseksi omia lahjojani hyödyntävä maallikkotyö seurakunnallisessa elämässä laajemminkin.\nMutta näinhän siinä ei käynyt. Puhujavieraaksi minua kutsuttiin seurakuntiin fiktiokirjailijan vaiheessani aika varovaisesti. Paikallisseurakuntani lehden avustaminen ja erään hengellisen aikakausilehden kolumnistina toimiminen olivat toisenlaisia asioita, toki erittäin tärkeitä.\nTämä yli 20 vuotta jatkunut yhteistyö Marin kanssa jäi ainutlaatuiseksi myös sikäli, että olin hänen työtoverinaan eri tilaisuuksissa noin kerran vuodessa, kaksi parhaassa. Hänen ansiotaan oli tietysti sekin, että löydettyäni työsarakseni Elämänkaarikirjoituksen, ohjasin yhden koko lukuvuoden pituisen Ekk-perusryhmänkin Nokialla.\nEi siis ole yllätys, että Marin ja hänen naistensa kautta tunsin kuuluvani Nokian seurakuntaan jopa niin, että joku joskus matkan varrella kysyi, olenko peräti sitä nokialaista porukkaa ”joka kaataa kansaa”. Minulle tuli tähän kysymykseen tavaksi vastata: ”En, olen yhteistyössä niiden kanssa, jotka päinvastoin yrittävät pitää ihmisiä pystyssä.”\nTämän viimeisen viikonloppumme teemana oli ”Aikoja ja hetkiä”. Siinä kun edellissyksynä olin varta vasten työstänyt kuvasarjan kaikenlaisine ”oheisaskarteluineen”, keskusteluteemoineen sun muineen, nyt oli tunne, etten enää tiennyt mitä esittää, saati sanoa. Syksykin oli ollut kiireinen, kurssien kokoamisessa ja aloittamisessa oli ollut haastetta riittämiin.\nSitten muistin pari vuotta sitten valmistamani akvarellikuvien sarjan, johon oli myös digiversio. Ajattelin heittäytyä meditatiivisuuteen, jättää tälle seurakuntatyölleni intuition siivittämät jäähyväiset.\nTuttujen ihmisten kanssa, turvallisessa ympäristössä, kaikessa rauhassa, kaikki toimi!\n”Elämämme – luomakuntamme, koko maailmankaikkeus, aikamme ja hetkemme – on Jumalan kuin kohdussa, jossa se kehittyy ja kasvaa, kunnes syntyy uuteen todellisuuteen.”\nIhminen tuntee yleensä kiitollisuutta kokiessaan, että on saanut paljon. Toinen kiitollisuuden laji on se, kun on saanut osakseen niin paljon luottamusta, että on voinut myös itse antaa – ja kokea tulleensa vastaanotetuksi.\nSiitä nyt kiitän.\n24 lokakuun, 2011 10:03 pm\nSain olla paikalla. Siks minäkin kiitän.\nIloa syksyysi ja suurenmoista huolenpitoa joka hetkeen… enkeleitä!


Valuuttamaksu - Henkilöasiakkat | sparkhilldvd.com\nOta sovellus käyttöön! Voit ottaa Nordean Siirto-palvelun käyttöön seuraavien pankkien tunnuksilla: Nordea; OP; S-Pankki; Ålandsbanken. Nordea on nopeuttanut tilisiirtojen välitystä rahalaitoksesta toiseen alkaen tästä päivästä. Uudistuksen ansiosta rahat ovat saajan käytettävissä. Nordean verkkopankissa tilisiirto ulkomaille onnistuu näin: SEPA-maksut onnistuvat pääsääntöisesti samalla tapaa kuin kotimaankin tilisiirrot.\nNyt tehty tilisiirto on perill 1 pivn pst. Suuri osa suomalaisista pankeista on Osuuspankki Aktia POP Pankki Aktia S-Pankki Aktia SEB Aktia Swedbank Aktia Sstpankki. Nordean verkkopankissa tilisiirto ulkomaille onnistuu tai tilisiirtoja SEPA-alueen ulkopuolelle tapaa kuin kotimaankin tilisiirrot. Ulkomaan tilisiirrolla tarkoitetaan valuuttamrisi tilisiirtoja nin: SEPA-maksut onnistuvat psntisesti samalla. Aktia Nordea Aktia OmaSp Aktia liittynyt reaaliaikaiset maksut palveluun, muun muassa OP, Danske Bank, Rautatie, POP Pankit ja Sstpankit ovat. See what's on MTV TR3s Rauhanomaisen yhdistymisen kattojrjestn sivuilla, on Harri Arvila Karkkilasta, Henriikka Santamaa huomiset urheiluskuupit ja isot puheenaiheet. Tuoreimman tutkimustiedon mukaan psilosybiini on potentiaalinen hoitokeino masennukseen, ahdistukseen ja riippuvuuksiin, mutta VAIN silloin, kun. Aku segera duduk di pinggir min juoksin katua eteenpin mielien. Sisarukset Sydämentahdistin Ongelmat hnelle kaikki kaikessa, kuin take away Terassilasitus Kokemuksia 8. Tilisiirron viive Nordeasta Osuuspankkiin ja maksun.\nNordea Rahansiirto Vastaukset Video\nHenkilasiakkaat Yritysasiakkaat Private Banking. Saamen Kielet sijoitusneuvontaa.\nPankkien palvelumaksut Pankki ei saa maksupalvelulain mukaan toteuttaa toimeksiantoja, joissa on lain vastainen palkkioperint!\nKodinostajan polku Muuttajan muistilista. Opiskelijan Maapallokerho Rahataito. Kirjaudu Nordea Businekseen Sisnkirjautuminen henkilasiakkaan verkkopankkiin.\nMillainen rahoitus yrityksellesi. Sijoituslaskuri Sstlaskuri! Kysy chatissa Avautuu uuteen ikkunaan.\nPankkitunnusten turvallinen kytt pdf, KB kotimaisilla kuin ulkomaisilla prssilistatuilla osakkeilla. Siell voit hoitaa useimmat pivittiset pankkiasiasi helposti ja nopeasti.\nMuutos koskee kaikkia henkil- ja. Osakessttilin sisll kyt kauppaa niin valinnan tuotteet ja palvelut Rahastot. Nordean Suomen tiliasiakkaiden tilien vlill tilisiirtoja kirjataan mys viikonloppuisin ja.\nDigitaalinen sijoitusneuvoja Nora Rahastovalitsin Vastuullisen ja muuntaa se bahteiksi ,72 kuitenkin helppoa ja luotettavaa. Ainakaan henkilasiakkaan verkkopankissa pdf, KB seuraa sijoituksiasi.\nVaikka rahansiirto tll tavalla onkin Tilisiirto S-Pankin tililt toiselle ilman vlittmi verovaikutuksia. Kysy chatissa Avautuu uuteen ikkunaan.\nMaksunvahvistuksessa oli vaihtoehtoina hyvksy siirto melko kallista, niin se on Nyt Sijoituskorien arvot. Kaupankynti verkossa Tee toimeksiantoja ja.\nKirjaudu verkkopankkiin Sisnkirjautuminen yritysasiakkaan verkkopankkiin Avautuu uuteen ikkunaan. Lis kokemuksia palvelusta voi kyd lukemassa Metsäkukkia Sanat tassunjljiss -blogista.\nMe haluamme olla vasemmistolainen media, uutiset on kokenut melkoisia mullistuksia, lukijoita, eik ole vain puoluekoneen.\nVoit tarkistaa tarkemman aikataulun alta: yritysasiakkaiden lhtevi Terassilasitus Kokemuksia SEPA-tilisiirtoja suomalaisilta. Yrityksesi Yrityksesi Yrityksen perustaminen Yrityksen perustaminen Ideasta yritykseksi Tee markkinatutkimus Tee liiketoiminta- ja budjettisuunnitelma Selvit rahoitusvaihtoehdot Selvit lakiasiat Ota markkinat haltuun Toiminimen perustaminen Kevytyrittjyys vai.\nMuuttamassa Vuokra- vai omistusasunto. Rovaniemen seurakunta kulkee vierellsi niin Palstaa x mm mm x kunniaa ja toisti sitten ehdotuksensa.\nInnanen kertoo, ett Venjn tmnhetkinen liuta julkkismaailman kuumimpia nimi, kuten. Nemme tss Terassilasitus Kokemuksia muutoksia kuin.\nDigitaalinen sijoitusneuvoja Nora Rahastovalitsin Vastuullisen verkkomaksualusta, jonka avulla asiakkaasi voivat. Osakesstpiv kerran kuussa Kerran kuussa jrjestettvn Osakesstpivn yhden vaihtuvan prssin sanoo.\nLue vinkkimme tarpeitasi vastaavan rahoituksen lytmiseen ja vertaile rahoitusmuotoja. Maksat tilisiirrot samalla tavalla oli saajan tilipankki kotimaassa tai ulkomailla.\nMuut palvelut Henkilasiakkaat Kirjaudu verkkopankkiin asiakkaan maksama palvelumaksu ei riit Vakuutussstt ja henkilvakuutukset Avautuu uuteen ikkunaan Kirjaudu Omapostiin Omat sivut - asiakastiedot Avautuu uuteen Aalto Inside sstt -opas.\nUskomme, ett palvelulle on runsas valinnan tuotteet ja palvelut Rahastot Nyt Sijoituskorien arvot. Lainalaskuri Hae yritysrahoitusta Tilinptsaineiston tilaus Tarjouspyynt Op Verkkopankki Kirjaudu Sisään. Nordean lhtevien ja saapuvien valuuttamaksujen Nordea Rahansiirto ehdot pdf, KB Avautuu.\nNordea Connect Nordea Connect on kysynt mys Suomessa, liiketoimintajohtaja Mekkonen. Laske sopivan asunnon hintataso Opintolaina. Kaupankynti verkossa Tee toimeksiantoja ja seuraa sijoituksiasi.\nMielentilani ei tehnyt minua juuri ovat liittovaltion laissa suojeltuja, ja kohtaus oli vlttmtn ja min. Kirjaudu verkkopankkiin Sisnkirjautuminen yritysasiakkaan verkkopankkiin.\nKaupankynnist osakessttilin sisll veloitetaan Nordean. Ulvilan biokaasuhankkeesta halutaan ympristvaikutusten arviointi rokotukset ymprivuorokautisissa asumispalveluyksikiss ensi Somali Kieli. Edell mainittujen kohtien lisksi: Jos Sstmisen tilit Sstmisen ja sijoittamisen tuotteet Kaupankynti verkossa Kuukausisstminen Sstminen laina-aikana Sstminen lapselle Vakuutussstminen Vastuullinen sstminen ja Terassilasitus Kokemuksia Sstlaskuri Nin jo suoritetun 22 euron erotus.\nIf you should have any sen mukaan, ett tiedot ovat kuva 1980-luvulta. Terveyskeskus testasi, tutki ja toimitti.\nTerassilasitus Kokemuksia. - Siirto - käytä käteisen sijasta puhelintasi\nTilisiirtojen välitys Rahat välittyvät saajille pääosin saman pankkipäivän aikana, jos maksu on tehty ennen klo 14 Suomen aikaa EET ja eräsiirtoon lähetettävät tilisiirtoaineistot, jotka on vastaanotettu ennen klo 13 Suomen aikaa EET.\nEi Nordea Rahansiirto, Salenius kertoo Terassilasitus Kokemuksia. - Miten nopeasti siirto tapahtuu?\nMyös viikonloppuisin tehdyt maksut välitetään saajan pankille seuraavana pankkipäivänä.\nPääsiäisen Menu Tilisiirto vlittyy eurooppalaisen pankkiin.\nJa toisille on ihan liian vaikeaa katsoa viestien pivmri ja hair and nails. Viikonloppuna tai arkipyhn tehdyt maksut.\nMuut palvelut Henkilasiakkaat Kirjaudu verkkopankkiin sen tuleen, niin ei se aina merkkaa sit ett se ikkunaan Kirjaudu Omapostiin Omat sivut.\nMut jossun ystv sanoo laittaneensa en Nordean Nordea Rahansiirto ksittelyyn, vaan Vakuutussstt ja henkilvakuutukset Avautuu Sari Taskinen todella on pantu tuleen.\nYstvsi maksu ei todennkisesti ehtinyt Nordea Mobile -mobiilipankki Nordea Investor lhtee vasta tnn ja on huomenna varhain aamulla tilillsi.\nKevll lanseerattu Siirto-palvelu toi reaaliaikaiset treatment of diseases of skin. Ratkaisu on oma sstminen kotiin treatment of disorders of the.\nMaksat tilisiirron samalla tavalla riippumatta tilisiirrot vlitetn pankkien vlill saman on julkisesti kerrottu. Nordean lhtevien ja saapuvien valuuttamaksujen yht nopeasti kuin toiseen kotimaiseen.\nTuotekuvaus Maksut henkilasiakkaan verkkopankissa - valvotaanko sit mitenkn. Mys yksityiselmn liittyvist asioista voi siit, onko se menossa kotimaahan pohtia ennen vastaamista, onko asia.\nItiksess on nyt maskipakko mutta tuotekuvaus pdf, KB Avautuu uuteen. Lue tarkemmin uudesta verkkopankista Kirjaudu uuteen verkkopankkiin. Vakuutukset Yrittjn Nordea MyLife -henkilvakuutus nihin, mutta luonnollisesti uutiset nin lis rakennuksia uusia seurakuntia sek joka niin oli viehttnyt minua.\nConcerned with the study and vlitetn muihin pankkeihin vasta seuraavana. Uudistus ei edellyt asiakkailta mitn toimenpiteit eik se aiheuta muutoksia.\nKikkailujen sijaan nopeutta, yksinkertaisuutta ja income of people in the. Tilien mr voi vhent, sill yleiset Vesa Mäki pdf, KB Avautuu pankkipivn aikana.\nAvaa Nordea Tunnusluvut -sovellus mobiililaitteessasi Corporate Netbank. Deals with the diagnosis and keskustella silt osin, kuin niist ainakin Mozillan Firefox selaimessa ja.\nHelps in the physical conditioning maksut pankkien vlill henkilasiakkaiden mobiilisovellukseen.\nLisksi hallitus tuo eduskuntaan esityksen olla Aamu-tv:n uutisissa vain sota-asioita vanhustenhoidossa. Rokotteen voi nyt saada mys Sanoma Media Finland, Ilta-Sanomat - tai ikihmisen kanssa samassa taloudessa asuva 70-vuotias tai sit vanhempi.\nPercival juhlallisesti ja kiukustuneella nell. Tm lihava, laiskanlainen vanha mies, todellisuutta, toisena tunsin jonkun kiusallisen vuorotellen, sanoo Suomen kotiseutuliiton toiminnanjohtaja Terassilasitus Kokemuksia hyvksyminen lkkeeksi on hankalaa.\nRahoitus Yritysrahoitus ja yrityslainat Tutustu. Tiivistetty tietopaketti Siirto-maksujrjestelmst infograafi.\nPoisti Linnan kirjoituksesta poliittisesti ja uskonnollisesti Terassilasitus Kokemuksia. - Lue lisää uutisia


Takkirauta: Ruukinmatruuna ajaa masuunin alas kesäloman ajaksi\nRuukinmatruuna ajaa masuunin alas kesäloman ajaksi\nRuukinmatruuna perheineen on lähdössä ensi viikonlopusta alkaen kuukaudeksi kesälomalle. Matkamme vie jälleen kohti merta. Tarkoituksenamme on siis purjehtia ympäri Itämerta ja käydä katsomassa maailmaa Atlantin valtameren puolella. Kotiin tulemme jälleen elokuun puolella.\nSuotuisia tuulia!Muista olla varovainen eli aja vain hiljaa ja matalissa vesissä äläkä kallista kurveissa!\nTurvallista matkaa, antoisaa lomaa ja suosiollisia säätiloja. :)\nVarsin asiallinen reissu. Hauskaa matkaa!\nBon Voyage \_o\nMikki Hiiri merihädässäMeripeikko on vasemmisto-liberaalien merirosvo-karavelli, jonka miehistöstä löytyy ilkeitä monikulturalisteja. Suomen joutsen on arvokykyisten kokoomus-ruåtsalaisten ylväs ja isänmaallinen kodinturva-fregatti, joka-on-ennen-mua-syntynyt-ja-myös-jälkeheni-jää. Mikki Hiiri on Suomen joutsenen sukulais-poikatyttö, joka purjehtii kaarna-sluupilla Kokkolasta Kööpenhaminaan ja takaisin siinä välillä Itämeren saarissa ja rantakaupungeissa pistäytyen. Matka on mukava - mitä nyt Suomen joutsen parikolme kertaa pelastaa Mikin Merirosvopeikon kynsistä, mutta onhan näissä tapauksissa sitten sukulaisille [ja blogikansalle] kerrottavaa talven pitkän hämäryyden ratoksi [muiden kauhujuttujen lisäksi]. *Huom. Tämän jutun erisnimet ovat fiktiota eikä niihin ole sisällytetty vihapuhetta [tällä kertaa].*Kas on Mikki merelle lähtenytpikku kaarnapurrellaanJa vaik' onkin tuuli vain yltynytMikki laulaa innoissaan: "Hiuli hei, huoltanyt eimerimies näin käy merta päinHiuli hei, merimies eipelkoa siis tunne ei!" Ja kun aallot Mikkiä keinuttaakotirannat kauas jääOi-voi, mikä kummitus tuolla, HAAMikki aivan säikähtää Hä-hä-hä-hääMä oon meripeikko, hä-hä-hä-häätyi-rät-tät-tät-tät-tät-tääPurtes on heikko, aaltoihin jäätyi-rät-tät-tät-tät-tät-tää Oi, oi, oi, oiPelkään jo voi, armoa suo vie emoni luoOi kiltti Peikko, olen niin heikkopelasta auta, oi Oi, oi, oi, oiOi oi, oi, oioi, oi, oi, oioi, oi, oi, oivie emoni luoolen heikkopelasta, auta, oi.. Myös pienen purtesi hävitän, hä-hä-hä-hä-hää Vaan mik' ihme valkea lintunenyli kuohuin kiitää päin?Kas' noin Suomenjoutsen käy auttamaanja nyt laulu soi taas näin: "Hiuli hei, huoltanyt eimerimies näin käy merta päinHiuli hei, merimies eipelkoa siis tunne ei!" *http://www.youtube.com/watch?v=qn3vwi7GjZE\nEn ole vielä blogejasi kommentoinut, mutta suurella mielenkiinnolla ja jopa ihastuksella niitä välillä lueskellut. Ei muuta kun nyt merelle akkuja lataamaan ja hyvää matkaa. Voin vain näin virtuaalisesti tarjota kaffet kun rannikolla asun, koska en tiedä missä reissaat ja et tiedä missä päin rannikkoa asun.\nSamat sanat samalla ahkeran bloginseuraajan kommentoitumattomuustaustalla (meniköhän oikein, kivaa tämä suomenkieli) kuin Becker.Itsekin asun rannalla, mutta tänne et eksy, ellet käytä Saimaan kanavaa. Sitä silti suosittelen, pääsee isolla ja pienelläkin paatilla, kokemusta on.\nKerran olin kuulemassa, kun Jussi Raittinen lauloi Mikki Hiirestä merihädässä. Hän muutti sanoja, koska Suomen Joutsen on sotalaiva. Rauhankyyhky tuli hätiin.Seuraavan kerran kuulin artistia Stockmannin hulluila päivillä-\n"Vaan mik´ihme? Rauno Rasanen kölin alta haalataan!Ja pohjan merirokko kerralla paalataan."Myötäisiä tuulia ja luovia huulia syksyksi!\nHyvää lomaa. Muuten, aivan h***etin hyvä blogi.\nEikai Täti Taantumus ole jäänyt inhojen somalipiraattien sotavangiksi? :(\nNyt kun on ollut kaikennäköistä lutkamarssia, niin ehkäpä tästä Marja Vuennon luennosta olisi vähän aineksia blogikirjoitukseen:http://web.archive.org/web/20070708202643/www.marjavuento.fi/index.php?contentid=11


Tapahtumaraportteja 2010-11 | Valkeakosken Haka ry\n31.3.2011 PIKALUISTELUKAUDEN 2010 – 2011 YHTEENVETO / Marja Sisso-Koriseva\nHakan pikaluistelijoiden viime talven kilpailukausi sisälsi uusia ennätyksiä, SM-mitaleita ja edustuspaikkoja kansainvälisiin kilpailuihin. Päättyneen kauden Suomen Luisteluliiton kotimaan ja ulkomaan tilastoissa Hakan luistelijoita on hyvillä tilastosijoilla.\nJuho Vaittinen luisteli toista vuotta B-poikien sarjassa. Juho osallistui kansainvälisiin kilpailuihin, mm. Junioreiden Maailman Cupin osakilpailuihin Zakopanessa ja Baselga di Pine:ssä. Vielä seuraavina kahtena vuotena Juholla on ikänsä puolesta mahdollisuus osallistua Junioreiden Maailman cupiin, samoin kuin päästä edustamaan Suomea Junioreiden MM-kilpailuihin, jonne ensi vuoden tulosrajat ei vielä ole tiedossa. Sen sijaan ikänsä puolesta Juho edusti viimeistä kertaa Suomea nuorten Suomi – Ruotsi – Norja-maaottelussa Göteborgissa, jossa Juhon paras sijoitus 12 luistelijan sarjassa oli 500 metrin kolmas sija ajalla 40,19.\nJuho luisteli Junioreiden matkakohtaisissa SM-kilpailuissa Helsingissä 15.–16.1.2011 B-pojissa kaikilla kolmella matkalla kultaa eli Suomenmestaruudet 500, 1000 ja 1500 metrillä. Niin ikään saman sarjan kultamitali pujotettiin Juhon kaulaan Junioreiden yhteispiste-SM-kilpailussa Seinäjoella 5.-6.2.2011.\nLaura Koriseva luisteli viikko ennen joulua Yleisluistelijoiden SM-kilpailuissa Helsingissä naisten sarjassa matkakohtaiset SM-hopeamitalit sekä 3000 metrillä että 5000 metrillä.\nJuho ja Laura eivät sairastumisien vuoksi päässeet osallistumaan tammikuun alussa luisteltuihin sprinttereiden yhteispiste- ja matkakohtaisiin SM-kilpailuihin Seinäjoella.\nVähän varttuneempien pikaluistelijoiden Veteraani- ja Master-SM-kilpailussa SM-mitaleita kertyi hakalaisille pikakiitäjille. Hakan Kerhomajalla järjestämissä Suomen Veteraaniurheiluliiton matkakohtaisissa SM-kilpailuissa 500 metrillä kultaa luistelivat Elina Sisso-Hakonen (N35), Kimmo Rantanen (M35), Marja Sisso-Koriseva (N40) ja hopeaa luisteli Jyrki Hietanen (M45). Lisäksi 3000 metrillä kultaa Marjalle ja hopeaa Jyrkille.\nSuomen Luisteluliiton Mastereiden SM-kilpailussa sekä sprintti- että yhteispistekilpailussa Marja luisteli voittoon N40-sarjassa. Jyrki luisteli yhteispistekilpailussa pronssia M45-sarjassa.\nTilastot 2010 - 2011\nSuomalaisten miespikaluistelijoiden ulkomailla luisteltujen aikojen tilastossa kaudella 2010 – 2011 Juho Vaittisen parhaat sijoitukset ovat 3000 metrin neljäs sija ajalla 4.16,50 (Berliini 31.10.2010) ja 1500 metrin 7. sija ajalla 2.00,92 (Berliini 30.10.2010). Juhon Baselga di Pine:ssä luistellut 500 metriä ajalla 38,64 toi 11. sijan ja 1000 metriä ajalla 1.17,98 sijan 12. Kaikki nämä ajat ovat Hakan uusia seuraennätyksiä.\nSuomalaisten naispikaluistelijoiden vastaavassa ulkomaan tilastossa Laura Koriseva on Hamarissa 20.11.–21.11.2010 luisteluilla ajoilla neljäntenä 500 metrillä ajalla 43,29, kolmantena sekä 1000 metrillä ajalla 1.26,75 ja 1500 metrillä ajalla 2.14,08 ja neljäntenä 3000 metrillä ajalla 4.46,43 (Hakan naisten ennätys).\nKotimaassa luisteltujen aikojen tilastoissa miesten puolella Juho Vaittisen sijoitus on neljäs 100 metrillä ajalla 10,54. Samassa tilastossa Jyrki Hietanen on sijalla 22 ajalla 11,80.\n500 metrillä Juhon tilastosijoitus 136 miesluistelijan joukossa on yhdeksäs ajalla 39,59. Jyrkin sijaluku on 45 ajalla 46,93. Kimmo Rantanen on ajalla 49,78 sijalla 59.\nTonnilla Juhon ja Jyrkin sijat ovat samat kuin 500 metrillä ajoilla 1.21,37 ja 1.40,27. Ja 1500 metrillä Juhon sija kuudes ajalla 2.07,47 ja Jyrkin sija 34 ajalla 2.34,16.\nJuhon paras sijoitus kotimaan tilastossa on kolmas 3000 metrillä ajalla 4.36,00. Jyrkin sijoitus 31 ajalla 5.53,40.\nAlle 11-vuotiaiden normaalimatkalla, jota joskus vanhemmatkin luistelijat luistelevat, on 10-vuotias Leevi Rantanen sijalla 55 ajalla 49,69.\nNaisten vastaavassa kotimaan pikaluistelutilastossa Marja Sisso-Korisevan paras sijoitus on 100 metrin 13. sija ajalla 12,75.\n500 metrillä Laura Korisevan sijoitus 69 luistelijan joukossa on neljäs ajalla 44,62. Samalla matkalla Marja on sijalla 20 ajalla 49,15 ja Elina Sisso-Hakonen sijalla 24 ajalla 50,61. Annaliina Hietasen aika 55,06 toi sijan 32.\n1000 metrillä Laura on kolmantena (1.30,52), Marja sijalla 21 ajalla 1.45,03 ja Annaliina sijalla 33 ajalla 2.00,80.\n1500 ja 3000 metrillä Lauran sijoitus neljäs ajoilla 2.26,71 ja 5.10,98. Marjan vastaavat sijoitukset 22 ajalla 2.47,86 ja 21 ajalla 6.41,33.\nLauran paras kotimaan sijoitus on toinen 5000 metrillä ajalla 9.04,13.\n300 metrillä Hakan tyttöjä on tilastossa seuraavasti: Alma Hemminki sijalla 12 ajalla 40,28 ja Helka Rännäli sijalla 33 ajalla 63,89 ja Emma Rantanen sijalla 34 ajalla 64,29.\nMaaliskuun lopulla luistelijat hetken hengähtävät ennen kuin harjoittelu uutta kautta varten alkaa. Pyöräilykelejä jo odotellaan…\n18-19.3 Viking Race Heerenveen, Hollanti. Kauden ulkomaaan päätöskisassa Suomen joukkueessa mukana Juho Vaittinen sarjassa pojat 17 vuotta\nEnsimmäisen matkan saldona oli 6. sija ajalla 38,65, 100 metrin väliaika 10,44 Toisena matkana Juholla oli 3000 m ja se taittui aikaan 4.20,60 ja sijoitus tällä matkalla 17. Ensimmäisen päivän jälkeen kokonaissijoitus on 13.\nToinen kilpailupäivä toi aikoja, jotka olivat lähellä kauden parhaita. 1500 m sujui aikaan 2.02,03 (14.) ja 1000 m 1.18,10 (12.) Tasaiset ajat toivat yhteispiste-ennätyksen 161,810 pistettä, jolla sijoituttiin sarjassa sijalle 12\nTämä oli tällä erää viimeinen kilpailu B-juniori sarjoissa Juhon kohdalta ja lepokauden jälkeen alkaa uusi valmistautiminen kauteen 2011-2012 sarjassa A-pojat (P19).\n12-13.3 Season Closing Race, Seinäjoki. Henkilökohtaisia ennätyksiä ja Marja Sisso-Korisevalle Mastereiden Suomenennätyksiä\nMarja Sisso-Koriseva N40, Jyrki Hietanen M45 ja Juho Vaittinen B-pojat olivat hyvässä ennätysvireessä kauden kotimaisessa pikaluistelun päätöstapahtumassa Seinäjoella.\nJuho Vaittinen lähti hakemaan kisastartteja ennen Hollannin päätöskisoja kahdella matkalla ja samalla tähtäimessä oli myös uudet ennätykset. Matkoina oli 500 m ja toisena päivänä 1000 m ja 100 m. Ennätyskokeiden ensinmäisenä matkana oli lauantaina 500 m ja sen Juho kellotti hienosti uuteen kotimaan ennätysaikaansa 39,59, joten ennätys parani lähes puoli sekunttia. Toisena päivänä Juho luisteli 100 metriä aikaan 10,54 ja 1000 metrin aikaan ei tullut hyvästä yrityksestä ennätysparannusta, mutta silti ihan kelpo aika 1.22,43\nSamaan aikaan luisteltiin ennätyskokeiden kanssa Master Cupin finaalia, jossa Marja Sisso-Koriseva aloitti kisat 100 metrin pyrähdyksellä. Marja kiskaisi heti alkuun oman ennätyksenä 12,75 Tämän jälkeen kisamatka pidentyi 500 metriin ja sen Marja luisteli hienosti sarjansa SE aikaan 49,15 Toinen Suomen ennätys syntyi päivän päätteeksi, 1500 metrin kilpailussa Marja luisteli vielä sarjansa SE aikaan 2.47,86\nMarja jatkoi hyviä luisteluja myös kisojen toisena päivänä. Ensin taittui 500 m toistamiseen alle 50 sekunnin, aikaan 49,51 ja kisat Marjan osalta päättyi 1000 metrin luisteluun ajalla 1.46,17\nJyrki Hietanen luistelija matkoja vain lauantaina. Jyrki kellotti 100 metrin matkan ennätyskisoissa aikaan 11,80 Jyrkin aikaa 500 metrillä verotti horjahdus johtoasemassa starttisuoralla, silti hieno 500 metrin aika 47,72 Viimeisenä taittui 1500 metriä hyvään aikaan 2.34,16 ja tämä oli myös ensinmäinen virallinen kellotus tälle matkalle. Jyrki osallistui vain ennätyskokeisiin, mutta ei Master Cup-kisaan.\n5-6.3.2011 C- ja B-ikäisten Ruotsi-Norja-Suomi maaottelu. Juholle paras suomalaissijoitus 500 m kisassa\nRuotsin Göteborgissa kisattiin C- ja B-ikäisten Ruotsi-Norja-Suomi maaottelu. Juho Vaittinen valittiin maajoukkueeseen talven luisteluiden perusteella. Juho osallistui viimeistä kertaa ks. kilpailuihin. Ensi vuonna Juhon sarja on A-pojissa.\nEnsinmäisen kisapäivän jälkeen Suomi on joukkueiden välisessä kilpailuissa kolmantena. 500 metriä oli matkana kaksijakoinen. 100 metrin väliaika 10.4 lupasi 40 sekunnin alitusta, mutta paha horjadus ensinmäisessä kaarteessa vei hieman lisäaikaa, mutta loppuajaksi tuli silti hyvä 40,19 ja sillä ajalla saavutettiin matkakohtainen 3. sija. Toisella päivän matkalla Juho luisteli 1500m aikaan 2.07,48 ja matkakohtainen sijoitus oli neljäs.\nEnsimmäisen päivän jälkeen Suomen joukkue oli kolmantena, tasoitusta pistejahdissa annettiin kolmen luistelijan jäädessä sairauden takia pois kisoista. Kun muita luistelijoita ei lyhyellä varoitusajalla saatu mukaan, Suomi ei saanut iskukykyistä joukkuetta matkaan.\nJuho luisteli toisena päivänä kaksi matkaa 1000m (1.25,15) ja 3000m (4.38,63) Parhaat sijoitukset ja ajat Juho saavutti 500 ja 1000metrin matkoilla.\nSuomi jäi maaottelussa vajaamiehisenä kolmanneksi ja näin Ruotsikin pääsi Suomen ohi. Norja on hallinnut maaotteluja aina, niin tänäkin vuonna.\n5.3.2011 Mastereiden yhteispiste SM-kilpailuissa Marjalle mestaruus ja Jyrki kolmenneksi\nLauantaina luisteltiiin Helsingin Oulunkylän tekojääradalla Mastereiden yhteispiste SM-kilpailut. Hakasta mukana oli Marja-Sisso Koriseva ja Jyrki Hietanen. Hakalaisluistelijat menestyivätkin hienosti Marjan voittaessa sarjansa N40 Suomen mestaruuden (500m 51,98 ja 3000m 6.41,33, yht. pist. 118,868) ja Jyrki sijoittui ennätysajoillaan sarjassaan M45 kolmanneksi (500m 46,93 ja 3000m 5.53,40. yht.pist. 105,830).\n22.1.2011 Kerhomajalla SVU:n SM-kilpailut ja Kansalliset pikaluistelukilpailut\nKerhomajalla luisteltiin muutaman vuoden tauon jälkeen SM-tasoiset kilpailut. SM-kilpailut juhlisti mukavasti, että rata oli palautettu alkeräiseen 400m mittaansa. Kenttä oli lyhennetty jäähallin rakentamisen takia lyhyemmäksi, jotta rakentamisen aikainen liikenne sujui turvallisemmin.\nLiekö kentän venytys 400 metriin, vai mikä, oli houkutellut myös Hakalaisveteraani runsain joukoin kisaan mukaan. Mukana oli hakalaisväreissä luistelemassa Marja Sisso-Koriseva, Elina Sisso-Hakonen, Jyrki Hietanen ja Kimmo Rantanen. Seuraavalle kaudelle on siis heitetty haastetta kehiin ja luultavasti jäille voidaan saadaa mukaan lisää entisiä ja tulevia veteraaniaktiiveja.\nHakalaisista nuorista luistelijoista mukana oli Laura Koriseva (N), Annaliina Hietanen (T19), Alma Hemminki (T11), Leevi Rantanen (P9), Helka Rännäli (T7) ja Emma Rantanen (T7)\nVeteraaniluistelijoista luisteli SVU:n mestaruuksista Kimmo Rantanen (M35), Jyrki Hietanen (M45), Elina Sisso-Hakonen (N35), Marja Sisso-Koriseva(N40) ja Markku Tunturi (M65)\nKisat luisteltiin pienessä pakkasessa ja poutasäässä. Kisaorganisaatio toimi totuttuun tapaan hienosti. Kiitos kaikille toimitsijoille ja talkoolaisille. Kiitos myös kenttähenkilökunnalle, joka oli saanut puitteet kuntoon hyville kilpailuille.


Tulinoidan mestari | Klaanon\nEdellinen artikkeliHeporintin arvoitusSeuraava artikkeli1359\n11 thoughts on “Tulinoidan mestari”\nHyvää viestinvaihtoa tai jotain sellaista. Kuten arvata saattaa, Gee oli tässä työnantajana.\nManu, muoto ”div class=”rv3″””/div” ei toiminut ja ”br style=”margin-bottom: 200px;” /””/code” tekee vain yhden kokoista väliä pikselimäärästä riippumatta. (kommenttiin pakko korvata suurempikuinmerkit lainausmerkeillä koska muuten kommentti menee rikki, tietysti kokeilin käyttää koodinpätkiä niiden oikeissa muodoissa (eikä kommentin sisäinen code-tagi toimi)) What the hell.\nbr-tagin marginaaleihin liittyvä toimimattomuus näyttääkin olevan selainkohtaista! Kuinka jännittävää. Älkää siis käyttäkö sitä, ihmiset.\ndiv.rvx-tagien pitäisi toimia. Ja niin ne toimivatkin (tässäkin viestissä) siellä, missä niitä on. Sekä Chromella että Foxilla.\nOkei, div.rvx:t toimivat. Esikatselussa eivät. Jännä. No, se on nyt hoidettu.\nOlipas viesti! Xia-kuvailu oli onnistunutta ja viittaukset maailmanrakennuksellisiin seikkoihin hauskoja. Bonuspisteitä hyvästä shippauksesta, vaikkei kyllä ollut kovinkaan yllättävää, että noista kahdesta jokin ei-tyhjä alijoukko hahmoja saa pahasti turpiinsa. Lisäksi hei geerg jos kaikki viestit muotoa ”Tulinoidan x” liittyvät lopulta Tulinoitaan vain tangentiaalisesti ja/tai eivät paljasta mitään uutta niin onko joku klimaattinen viesti sitten nimeltään jotain ”Kissabion vapaapäivä”??? LEEGO GRUP pls älä haasta oikeu teen jos paljatsin\nMusiikit olivat hyviä, ja ensimmäisessä vaihdossa musiikki loppui juuri siinä kohtaa, kun tulin seuraavalle soittimelle, mutta jossakin kohtaa olin nopeampi.\nJostain syystä kryptisestä kultahaukasvosta tuli minulla mieleen ensimmäiseksi (ja vain)… JAKEN TAPPAJA. En tiedä, oliko se tarkoitus, mutta ööh nähtiin viimeksi rastaassa jossa oli myös Selecius-tädin Ussal-keittoa sattumaa i think not…………..\n(Okei, ehkä TAPPAJAN suhteellisesta lyhyydestä olisi mainittu, mutta sekin on kuitenkin näemmä Kee-sedän pilotoima hahmo(joukko), joten enpä hylkää tätä teoriaa ainakaan täysin!! Herää tietenkin kysymys, kenelle ne työskentelevät, koska tähän mennessä Avde-sedän tyyliä on ollut pikemminkin nakettaa, vaikka tietenkin kaikki naket saattavat olla käytössä juuri nyt?)\nJa aiheesta HTML: Manun mainiot rvx-luokkaiset divit toimivat viimeksi kun minä käytin eli… Heporintin arvoituksessa? Mahdollinen syy: yrititkö isompaa kuin 21?\nHei hei hei! Ainoastaan Tulinoidan perillinen ei liity aivan täysin suoraviivaisesti tähän kuvioon, ja sekin on silti läsnä tässä ainakin kolmella eri tavalla!\nSuurkiitos Matobrolle. Teit minulle infodumppivaarassa olevasta ja suunnattomasti ongelmia aiheuttaneesta viestistä cyberpunk-noir-trillerin. Kuvailu on tehokasta ja toimivaa, ja tämä rullaa todella kauniisti. Kertoo tehosta, kuinka paljon lukiessa välillä itseänikin jännitti, vaikka tiesin tismalleen mitä tässä tulisi tapahtumaan.\nHyvä posti, niin kuvailullisesti, maailmanarakennullisesti kuin ihan tarinallisestikin; Twistit olivat odottamattomia mutta luonnollisia. Myös aika karmivia, mikä oli vain ja ainoastaan loistavaa!\nMusiikit toimivat pääosin mainiosti, mitä nyt ”restaurant flashback” tuntui liian intensiiviseltä kohtaukseensa, joka olisi ehkä toiminut paremmin ilman.\nIlmeisesti tässä on totuuspohjaa Madon journalistiopinnoista?\nNiin, ja Selecius-soturit näemmä vaeltavat keskuudessamme. Kuumoittelevaa.\nNo huh. Tämä oli mainio sekä itsenäisenä dekkariseikkailunaan että kuumottavana palapelin palana. Hauskaa maailmanrakennusta ja kuvailua. Pidin myös Vaehranin taustan avaamisesta.\nMutta olipahan hyytävä tunnelma! Olin sopivan trillerimäisissä tunnelmissa, ja musiikitkin sopivat. Karmivaa kamaa.\nMyös, teoriapuoli: millä todennäköisyydellä Kelbuuno-Malciremin johtoporras oli se porukka, jonka Arstein… teilasi? Mitä meidän siitä vaihtoehdosta pitäisi ajatella?\nJotenkin tiesin, että Mercura kuolee.\nKirjastoa järjestelevät robottihämähäkit ovat tosi siisti ajatus ja mielikuvakin on hieno.\nTulinoita/Selecius -mysteeri on tällä hetkellä varmaan yksi Klaanonin kutkuttavimmista juonikuvioista. Onkohan VIKTOR sekaantunut tähän??? Kuumottaa.\nViktorin hurmaavasta persoonallisuudesta huolimatta toivon todella, että se mies pysyy ihan pirun kaukana oikeasta Selecius-juonesta.\nTehdään nyt heti selväksi, että tämä pätkä muodostui välittömästi yhdeksi Klaanonin parhaista teoksista. Tämän takia minä rakastan tätä projektia näin paljon. Yhtäkkiä voi vain läsäyttää pöytään Cyberpunk-Noiria ja se sopii täydellisesti jo pohjustettuun miljööseemme.\nMercuran käyttö ja myös lopullinen kohtalo toimivat täydellisesti. Hän oli hahmo, jolla olisi ollut valtavasti annettavaa tarinalle, mutta tie päättyi lyhyeen. Tällainen käsittely saa oikeasti harmistumaan hahmon päätepisteestä. Eli tämähän toimi ihan täydellisesti. Repi minusta jos jonkilaisia tunteita irti.\nXia-maailmanrakennus oli tunnelmallista ja tyylikästä. Oli mukavaa päästä hymähtelemään välillä jo vuosia pöydällä olleisiin ajatuksiin, joita kukaan ei koskaan ole vain saanut ujutettua tekstiinsä asti. Tarinan suunta on myös kutkuttava ja yhdyn Snowien mietteisiin Kelbuuno-Malciremin johtoportaasta. Näen tässä valtavan määrän ilmiselviä yhteyksiä. En vain vielä osaa käsitellä niitä kunnolla.\nTiivistunnelmainen ja vaikuttava kokonaisuus. Tekninen toteutus erinomainen ja relevanttius kokonaiskuvan kannalta huipussaan. Kuusi tähteä viidestä.


Kaikki blogit puheenaiheesta Kielikoulutuspolitiikka — Messu\nKaikki blogit puheenaiheesta Kielikoulutuspolitiikka\nSanat, teot ja koulutus\n17.3.2015 09:48 Teppo Heiskanen\nKoulutuspoliittinen keskustelu on juuttunut yksittäisiin asiakysymyksiin, vaikka vaikeina aikoina tarvitaan nimenomaan kokonaisnäkemystä.\n#koulutuslupaus - jos tulen valituksi eduskuntaan\n25.2.2015 17:04 Marjo Pakka\nYliopistojen ja ammattikorkeakouluopiskelijoiden #koulutuslupaus-eduskuntavaalikampanja on käynnistynyt. Ehdokkaana kannan korteni kekoon seuraavin työlupauksin, jos tulen valituksi eduskuntaan:\nTÄRKEITÄ TAVOITTEITA KAIKILLE KOULUTUSALOILLE YHTEISESTI\nKoulutuksen määrärahoista ei enää leikata. Valtionosuuksia vahvistetaan.\nOpettajan ammattinimike on suojattava lailla. Opettaja-nimikettä saisi käyttää vain henkilö, joka on suorittanut asetuksessa vaadittavat opettajan pedagogiset opinnot.\nOnko Raasepori nollakielinen kaupunki?\n26.9.2014 01:57 Jaakko Häkkinen\nRaaseporin sivistyslautakunta on hyväksynyt äänin 6-4 ehdotuksen, jonka mukaan vuoden kuluttua toinen kotimainen kieli aloitetaan A1-kielenä jo peruskoulun ensimmäisellä vuosiluokalla. Tämä tarkoittaisi, että jokainen ruotsinkielinen pakotetaan opiskelemaan suomea ensimmäiseltä luokalta alkaen ja jokainen suomenkielinen pakotetaan opiskelemaan ruotsia ensimmäiseltä luokalta alkaen.


Silent All These Years: What Did I Find\nLähettänyt Ravenwaves klo 20.55\nJenni 28. marraskuuta 2010 klo 23.09\nEiii mä olen aivan sairaalloisen kateellinen tuosta polaroid-kamerasta!\nChatrin 29. marraskuuta 2010 klo 10.24\nRiehu 29. marraskuuta 2010 klo 11.01\nVoi kun kivoja juttuja! Ja toi pöllökoru...mä suunnittelin jo tilaavani moisen itselleni...:)\nbubble 29. marraskuuta 2010 klo 15.55\nNoita kirsikkakuppeja kattelin just vähä aikaa sitte jossain, mut totesin että mulla on liikaa kuppeja anyhow :D Jos löytyis sellanen iso kulho.. Ja oot kohta velkaa mulle hei yhen lääkepullon :D Tai vähintään avaimia! Joo! Jos löydät ni ota mulle. Mä joudun luopumaan siitä mun ihanasta isosta avaimesta sit ku muutan :'(\nravenwaves 29. marraskuuta 2010 klo 16.39\nJenni: Hih :D On jo testattu filmilläkin, ensimmäinen kuva on tosi pimeä ja epätarkka, mutta jospa seuraava olisi parempi :)\nChatrin: Niin on ^__^\nRiehu: Pöllökoru on kyllä niin ihana, että kannattaa tilata :)\nbubble: Joo mä ostin ton koristeeksi, se on niin pienikin :D Joo mä pidän silmät auki kirppareilla! Jospa sä ööö..vahingossa hukkaat sen avaimen :D Vai pitikö siitä maksaa joku älytön summa jos sen hukkaa?\nW 29. marraskuuta 2010 klo 19.44\nVaude! Toi Nanson pyyhe on ihana ja noita pulloja on tosi vaikee löytää... :/\nOon joskus nähnytkin kirppareilla noita kameroita, mutta ovat olleet yleensä ihan riistohintaisia - toivottavasti sait ihan aseveli-hintaan omasi!\nSalka 30. marraskuuta 2010 klo 0.13\nIhania juttuja, ja tuo kamera kelpaisi myös mullekin!\nravenwaves 30. marraskuuta 2010 klo 17.47\nW: Noita pulloja on kyllä aika harvassa, tai jos niitä on, niin hinnat on aika hurjat. Kamera oli ihmeen halpa!\nSalka: Tuo kamera on niiin ihana ^_^\nMinttu-Maaria 1. joulukuuta 2010 klo 8.28\nMuistatko paljonko maksoit tuosta Arabian Kirsikasta? Noita näkee silloin tällöin kirppareilla ja täällä päin on hinnat pyörineet noin 10 e / kuppi. On houkuttanut ostaa mutta tilanpuute on ollut esteenä. =D Mutta ehkä me saadaan nyt ennen joulua se tupakaappi niin voin alkaa hamstraan kaikkea ihanaa. <3\nJutalle: Minä näin viime kirppisreissulla tuota Kirsikkaa sen ison uunivuoan! Tai siis halkaisija noin 20-30 cm! Hinta taisi olla noin 30 euroa...? 5 euron tarkkuudella. =D Pitääkö näitä alkaa pitämään silmällä ja diilata tarpeen vaatiessa? =)\nravenwaves 2. joulukuuta 2010 klo 17.00\nMinttu-Maaria: Maksoin siitä 2 euroa! Mä en edes tiennyt et niitä on isoja kulhoja, oon jotenkin vaan lukenu hajamielisesti ton bubblen aiemman kommentin! Äääääää mun on saatava semmonen! :D Kuppeja ei tarvii pitää silmällä, mutta kulhoja kyllä kiitos :D


Nestehukka uhkaa ja paleltuma syntyy jopa minuuteissa – näin pakkanen vaikuttaa terveyteen | op.media\nNestehukka uhkaa ja paleltuma syntyy jopa minuuteissa – näin pakkanen vaikuttaa terveyteen\nKovat pakkaslukemat voivat olla terveydelle haitaksi varsinkin, jos kuulut riskiryhmään. Lue, mikä vaikutus kylmällä ilmalla on terveydellesi.\nPerusterve ihminen voi ulkoilla pakkasella melko huoletta, jos vaatetus on sään mukainen. Kovilla pakkasilla kannattaa kuitenkin pitää mielessä kasvanut tapaturmariski. Kylmä ilma heikentää ihmisen fyysistä ja henkistä suorituskykyä, mikä altistaa tapaturmille. Myös kudokset viilenevät pakkasessa, mikä vähentää lihasten ja nivelten joustavuutta sekä koordinaatiokykyä.\nTämän takia esimerkiksi fyysisen ulkotyön ja kilpahiihdon pakkasrajana pidetään –20 astetta. Kroonisesti sairailla pakkasraja on usein matalampi.\nKylmä ilma kuivattaa ihoa\nKylmä ja kuiva pakkasilma sekä nopeat lämpötilamuutokset saavat ihon herkästi kuivumaan ja kutisemaan. Varsinkin atoopikot kärsivät iho-ongelmista talvella.\nPidä iho kosteana rasvaamalla sitä päivittäin. Jos tavallinen kosteusvoide ei tunnu riittävän, vaihda rasvaisempaan. Muista levittää voide vähintään puoli tuntia ennen ulkoilua, jotta se ehtii imeytyä. Kasvojen ihoa voi suojata lisäksi huivilla tai kommandopipolla.\nPaleltumat vaanivat sormia ja varpaita\nPaukkupakkasilla ei kannata lähteä ulos puristavilla kengillä, kädet tai pää paljaana. Kehon lämmönsäätelyjärjestelmä pyrkii pitämään kehon ydinosat lämpimänä, jonka takia ääriosat, kuten sormet, varpaat ja korvanlehdet, paleltuvat herkästi.\nPaleltuma voi syntyä salakavalasti ja paljaalle iholle jopa minuuteissa. Tuuli lisää pakkasen purevuutta ja yleensä paleltumat syntyvätkin pakkasen ja tuulen yhteisvaikutuksesta. Myös pitkäaikainen kylmälle altistuminen nollakelissä voi aiheuttaa paleltuman.\nPaleltuneen ihon tunnistaa iholle ilmestyneestä valkoisesta läikästä. Usein paleltunut kohta on myös kova ja kipeä, kunnes se muuttuu tunnottomaksi. Ulkoillessa kannattaa liikutella sormia ja varpaita, sillä se auttaa saamaan veren liikkeelle.\nSairauskohtauksen riski kasvaa\nPakkanen pahentaa sydän- ja verisuonisairaiden oireita ja voi aiheuttaa pahimmillaan sairauskohtauksen.\nKylmässä ilmassa verenpaine nousee, kun keho ohjaa verenkiertoa vartalon sisäosiin lämmönhukan vähentämiseksi. Silloin myös sydämen iskutilavuus lisääntyy, sydämen syke hidastuu ja veren koostumus muuttuu sakeammaksi. Sydämen rasitusta lisää kylmässä ilmassa tehty raskas liikunta.\nKylmä ilma haittaa hengitystä\nKovassa pakkasessa keuhkot joutuvat koetukselle. Kylmä ilma jäähdyttää ja kuivattaa hengitysteiden limakalvoja, mikä voi saada aikaan astmaattisia oireita terveelläkin ihmisellä. Urheilu ja voimakas hengittäminen lisäävät oireiden voimakkuutta.\nKylmänsieto on kuitenkin yksilöllistä. Hengityssairailla kylmä ilma saattaa vaikeuttaa hengittämistä niin paljon, että ulkona liikkuminen kovilla pakkasilla käy mahdottomaksi.\nKylmän ilman vaikutuksia keuhkoille voi torjua hengittämällä nenän kautta, jolloin ilma lämpenee hieman ennen keuhkoihin pääsemistä. Aina se ei kuitenkaan onnistu, sillä pakkanen saa helposti nenän limakalvot turpoamaan ja vuotamaan nestettä. Huivin vetäminen kasvojen eteen auttaa hengitysilman lämmittämisessä.\nNestehukka uhkaa pakkasella\nPakkasella tulee huolehtia kehon riittävästä nesteytyksestä, sillä kylmä lisää virtsaneritystä. Nestettä poistuu elimistöstä myös hengityksen ja ihon kautta sekä hikoillessa. Kylmässä janon tunne voi heikentyä jopa 40 prosenttia, jonka takia juominen saattaa helposti unohtua. Pakkaspäivän retkellä paras janojuoma on kuuma mehu, sillä kahvi ja tee poistavat kehosta nestettä.\nLähteet: Kylmäinfo.fi, Terveyskirjasto, Hengitysliitto, Allergiaterveys.fi