Yli erikoistuminen verrattuna pitkäaikaiseen kehitykseen\n2020 10 Min. Lukea 208 Luettu\n"Urheilulla on valta muuttaa maailmaa. Siinä on voimaa inspiroida. Siinä on voima yhdistää ihmisiä tavalla, jota pieni muu tekee. Se puhuu nuorille ymmärretyllä kielellä. Urheilu voi luoda toivoa sinne, missä oli ennen vain epätoivo. " - Nelson Mandela\nMikään ei hallitse nuoruutta niin paljon kuin syvä haluamme kuulua. Se on ylivoimainen ajaminen, joka polttaa omituista ja epäjohdonmukaista käyttäytymistä. Joskus lukion ja lukion välillä, katsomme tyypillisesti perheen ulkopuolelle vertaistukoryhmäämme pyrkiessään selvittämään, keitä me olemme tässä maailmassa. Jotkut johdetaan jengeihin, toiset kuoroon ja monet muut urheiluun. Varmasti, että lapsemme osallistuvat urheiluun pelin rakkauden vuoksi, mutta kun ikää ja urheilu vaatii enemmän uhrauksia, tarve kuulua ja muodostaa identiteetti tekee urheilusta niin ylivoimaisen voiman.\nPidämme siitä vai ei, etsimme hyväksymistä biologisena välttämättömyytenä. Kuten Daniel Coyle selittää kulttuurikoodissa1: ”Alitajuinen mieli etsii pakkomielteisesti kuulumisilmiöitä selviytymistä varten.” Biologiamme odotti nomadista elämäntyyliä, jossa asimme 100 tai vähemmän vyöhykkeillä, jotka kaikki ovat syvästi välttämättömiä ryhmän ja yksilön selviytymiselle. Meidän on kuuluttava, koska jos emme olisi, emme selviäisi viikossa. Minkä tahansa määrän irrationaalisia käyttäytymisiä on järkeä, kun ymmärrämme syvästi juurtuneen, bio-evoluution välttämättömyyden yhdistää ja olla osa ryhmää.\nKun markkinoiden erikoistuminen tuli, yhteiskuntamme on poistunut yhteisistä tarkoituksista, jotka ovat huipenneet syvän henkisen angstin ja ennakoineet poliittista polarisaatiota, jonka väestömme syvästi henkisesti tarvitsee jonkin ryhmäidentiteetin suhteen. Leikissä on kaksi Tony Robbinin kuudesta paradoksaalisesta ihmisen tarpeesta, jotka me kaikki vastaamme:\nVaikka nämä ovat välttämättömiä myös aikuisille, mielestäni nuorten urheilukulttuurimme on vaikeimmalla radalla.\nSuurin osa aikuisista, jotka rakastavat edelleen voimapeliä, aloittivat kilpailun nuorisourheilussa.\nYleisurheilu näytti opettaneen meille kaiken. Urheilusta riippumatta opimme yksilöiden voiman, joka kokoontuu yhteen ja pyrkii yksiköksi kohti yhteistä tarkoitusta. Voisit olla vähemmän lahjakas pelaaja, mutta kypsyyden ja vaivan kautta voi olla korvaamaton joukkuekemikaalille ja nostaa joukkuetovereiden peliä.\nSankarillinen roolipelaajien arkkityyppi vahvistui päivittäin. Opimme luottamaan toisiin ja uhraamaan yleisen edun hyväksi. Kuuluminen vahvistui yhteisen vastoinkäymisen, yhteisen kokemuksen ja kiinni ydinryhmän kanssa pelatessamme useita kouluurheilulajeja. Olimme todellakin (kirjoita lukion maskotti tähän).\nOli perinne. Yhteisö kokoontui ympärillesi. Koimme yhden joukkueen kauneuden yhdellä tavoitteella - voittaa yhdessä. Urheilijat jakoivat tyypillisesti vuoden kausimallit - 1. urheilu, sesongin ulkopuolella, 2. urheilussa, kesäharjoitteluissa jne. Urheilu toisti kauniisti heimojen ihmisten tarpeeseen kuulua ja toimi kontekstina arvojen siirtämiselle ja kulkemisriiteille, joilla on ollut perusta kaikille suurille yhteisöille.\nVarmasti on poikkeuksia tähän yksinkertaiseen kertomukseen. Valmentajat ja pelaajat saattoivat olla egoistisia, ja yhteisöt olisivat voineet helpommin vapauttaa urheilijoiden poikkeavan käytöksen ja heikon akateemisen suorituskyvyn. Silti nuorten urheilun ylivoimaiset oppitunnit ja hyödyt johtuivat henkilökohtaisesta vastuusta, uhrauksista ja ennen kaikkea työskentelystä yhteisen päämäärän omaavan ryhmän puolesta.\nNykyaikaiselle urheilukokemukselle on ominaista hyvin erilaiset suuntaukset. Nuorten urheilusta on tullut suurta yritystä. Klubiurheilujoukkueita, erikoisosaamisen valmentajia ja jopa urheilulajiin kohdistuvaa voimaharjoittelua siirretään joka vuosi aikaisempaan ja aikaisempaan ikään. Tarjonta ja kysyntä.\nNykyään liian desinfioidussa lapsuudessa ei ole ilmaisen pelin montausta, vaan mukava istuin ja iPadin hehku. Näytelmä on varattu aikuisten valvonnalle, ja se saavutetaan parhaiten aikaintensiivisillä klubiurheiluilla. Muuttuva vanhemmuuden paradigma asettaa etusijalle lapsille kaiken parhaan mahdollisen vaikeuksien poistamisen.\nTämä ohittaa aikaisemmat käsitykset siitä, että vanhempien rooli on muovata ja luoda kykeneviä, joustavia, panossuuntautuneita kansalaisia. Nuorisolle tarjotaan kaikki, paitsi vapaa leikki, vastoinkäymiset ja nöyryys. Lapset, joiden ruumiit ovat unohtaneet juoksemisen, kuljetetaan erikoislääkäriltä toiselle, jossa fyysisen lukutaidon puute lisää toistuvaa liiallista käyttöä.\nKlubiurheilun valtava sitoutuminen vaatii\nTeini-ikäinen, klubiurheilu on kattava sitoutuminen aikaan ja talouteen. Valmentajat ovat entistä tehokkaammin luoneet illuusion, että erikoistuminen on välttämätöntä. He luottavat tuloihin, jotka eivät kestä kestä sesongin ulkopuolisia haittoja. Pitkän aikavälin urheilullisen kehityksen mallit on kirottu. Lisää valmennusta, enemmän pelejä, enemmän esittelyitä, enemmän kaikki on ainoa tapa, jolla poikasi tai tytärsi ei jää jälkeen - ainoa tapa antaa lapsellesi ansaitsemansa mahdollisuudet.\nVanhemmat suunnittelevat kesänsä noin 11-vuotiaiden matkapallojen aikataulujen mukaan, jotka laskeutuvat eri osavaltioon joka viikonloppu. Jokainen joukkue väittää olevansa eliitti ja jokainen vanhempi vakuuttaa lapsensa olevan poikkeuksellinen. Peliajan puute voidaan aina ratkaista valmentajien vaihdolla. Tässä maailmassa asiakkaalla on aina oikeus.\nPerheistä tulee kunniamerkki, joka matkustaa pidemmälle ja uhrata enemmän arvokasta elämäänsä nuorten urheiluun. Vanhemmat jahtaavat stipendejä 12-vuotiaille unohtamatta sitä tosiasiaa, että tässä harrastuksessa he käyttävät enemmän kuin korkeakoulukustannukset. Jopa ne, jotka ovat tietoisia siitä, että jotain on vialla, pidättäytyvät uskomuksesta, että tämän täytyy tehdä lapsilleen urheilemiseen nykymaailmassa. Sally tykkää softballista ja tämä on ainoa peli kaupungissa. Lukuun ottamatta tietenkin, se on valittu joukkue kolmen kaupungin yli, joka matkustaa 12 muuhun osavaltioon.\nKun odotukset muuttuvat hulluiksi, monet vanhemmat yksinkertaisesti jättävät lapsensa pois nuorisourheilusta. Aspen-instituutti2 tarkasteli kuutta urheilua:\nJa raportoi, että yhteensä 2,6 miljoonaa vähemmän 6–12-vuotiaita pelaa näitä urheilulajeja vuosina 2008–2013. Laskekaamme tämä asiayhteyteen. PE: tä poistetaan kouluista ja liikalihavuusaste nousee nopeasti, mutta vanhemmat ja perheet ovat poistuneet yleisurheilusta. He eivät lopeta, koska juhlia ja pokaalia ei ole tarpeeksi. He eivät lopeta, koska kilpailutaso on liian korkea, itse asiassa se on laskenut istuvan lapsuuden ja pienemmän urheilijaryhmän seurauksena. He eivät lopeta pelien puuttumisen ja olosuhteiden vuoksi.\nPäinvastoin, ikään sopimaton, vakavuus ja epäterveellinen aika sitoutuminen ajavat perheet pois. He lopettivat, koska 9-vuotiaat harrastelivat kolme yötä viikossa ja pitivät sitten turnauksia joka lauantai ja sunnuntai. He lopettavat, koska tuskin on vaihtoehtoa vain nauttia monien urheilulajien pelaamisesta nuoruudessa. He lopettavat, koska perheillalliset ja laadukas aika ovat todellisia arvoja, joita tulisi suojata.\nNiille, jotka ovat edelleen siinä, yläaste ja lukio tuovat jännittävän uuden kouluurheilumaailman - mahdollisuuden leikkiä ikäisensä kanssa koko koulunsa puolesta. Suosittu tarkoitus on muuttunut; Tähän mennessä useimpien urheilijoiden on kuitenkin asetettava etusijalle henkilökohtainen suorituskyky, ja joukkuekeskeiset lähestymistavat eivät arvosta riittävästi heidän ainutlaatuisia lahjojaan. Turhautuneiden vanhempien ei tarvitse etsiä kauempana kuin pankkitiliään löytääkseen vahvistuksen, jota lukion valmentaja ei pysty arvioimaan kykyihin tai pelisuunnitelmaan. Vahvistuspoikkeama on aina käytettävissä.\nOpiskelijan aikataulu on nyt asetettu ylikierrokseen, koska heidän edustajansa anteeksi anteeksi ... vanhemmille, täyttävät viikonloppuja ja iltoja peleissä, harjoituksissa ja näyttelyissä jopa heidän lapsensa kilpailiessa koulukaudella. Vanhemmat maksavat kohtuuttomasti lapselleen saadakseen kunnioituksen ja huomion ansaita ja jokaisen käytetyn dollarin kanssa ovat vakuuttuneempia siitä, että heidän poikansa tai tyttärensä on oltava erittäin taitava. Loppujen lopuksi he juuri ostavat sitä.\nJoutuessaan jatkuvasti muuttuviin joukkuetovereiden, valmentajien ja neuvojen joukkoon nuoret päättävät, että heidän yksilöllinen menestyksensä on kohta. Jopa ne opiskelijat, jotka ostavat kokonaan joukkueethosiin, huomaavat, että perimänsä joukkuekulttuuri on paljon itsekäs ja vähemmän ryhmälähtöinen kuin seuraus yhä enenevässä määrin edistämiseen perustuvasta nuorten urheilukulttuurista. Harvat ryhmät voivat voittaa valtavan vanhempien vahvistuksen, jonka joukkue on toissijainen heidän vauvansa suhteen.\nJokainen saa pokaalin\nTässä on aivan yleinen kokemus, kuten eräs Kalifornian yleisurheilujohtaja selitti:\n"Se alkoi torstaina, kun koko konferenssin joukkueet vapautettiin. Perjantai-aamu vietettiin vastaamiseen 3 vanhempaan sähköpostiviestiin, jotka kaikki tunsivat tietävän jokaisen äänestysprosessiin osallistuneen valmentajan tarkan motiivin. Myöhemmin sinä aamuna valmentaja käveli. ja näytti minulle vanhemmilta turmeltuneita tekstiviestejä, jotka olivat järkyttyneitä siitä, ettei hänen lapsensa ollut tunnustettu sanomalehdessä. Lauantaina istuin tapahtumassa ja nurkassa vanhempi, joka oli selvästi säästänyt ainakin vuosi turhautumista siitä, että hänen lapsensa urheilua ei tunnusteta verrattuna kampuksen muihin urheilulajeihin.Jos minun pitäisi tehdä yhteenveto hänen 10 minuutin tuuletusistunnon tärkeimmistä puheista, uskon, että termi, joka on räikeästi syrjivä, olisi hyvä alku. Myöhemmin samana iltapäivänä yhden valmentajani oli lähetettävä vanhempi takaisin valkaisijoiden luo, kun hän päätti, että pelaamisen esijännitys oli hyvä aika keskustella lapsensa peliajasta. "\nTämä urheilullinen johtaja toteaa edelleen, että ainakin 80% hänelle esitetyistä huolenaiheista kuuluu kahteen luokkaan:\nEi riitä peliaikaa.\nEi tarpeeksi henkilökohtaista tunnustusta.\nYmmärrän kilpailun yleisurheiluun sitoutuneen tunteen. Yläasteellani, olin ylpeä siitä, että pelasin jalkapallomaajoukkueen täynnä puolia ja keskimmäistä linjaa. Sitten kauden toisessa ottelussa järkyttyi huonompi vastustaja. Ajokeskeinen rikoksemme ei löytänyt reikää läpi.\nSeuraavana maanantaina valmentaja Moeller soitti minulle ja kertoi minulle, että minua siirrettiin tiukkaan päähän, kohtaan rikoksessamme, jossa kosketin harvoin palloa ja lohkoni tulevat ilman höyrypäätä. Minusta tuli kunnioitettu loukkaava linja. Kuten hän selitti: ”Joukkue tarvitsee apua linjalla. Tarvitsemme sinua. ”Se oli se.\nKuten mikä tahansa itsensä omaksunut teini, yritin ensin ymmärtää. Turhautuminen kuitenkin kului nopeasti, kun jatkoin oppimisen uutta asemaani ja puhuakseni pelaavan pallon kanssa ystävien kanssa. Tunteiden häviämisen jälkeen tuli ilmeiseksi, että valmentaja teki oikean päätöksen. Se ei koskenut minua, ja kiitos hyvästä, minulla oli niin syvä käsitys roolistani, että en häirinnyt tiimiä narsistisella sääli-puolueella.\nTodellisuudessa analyysini on yksinkertaistettu. Koko klubisektorin ja valittujen nuorten urheilulajeja on hienoja seuranvalmentajia ja korvaamattomia, positiivisia vaikutteita. Kuten kaikilla aloilla, on myös joitain kauheita lukiovalmentajia, jotka takaavat kritiikkinsä. Huolimatta monenlaisista mahdollisista henkilökohtaisista kokemuksista, huolenaiheeni on nykyaikaisen nuorisourheilun ylivoimainen suunta ja kulttuurinen vaikutus.\nPoistamme urheilijoilta urheilun tärkeimmät oppitunnit ja samalla torjumme urheilujoukkueiden kykyä luoda olennaisia kuulumista. Monet päättelivät, että mahdollisuus kuulumisesta poistettiin, kun tyhmä valmentaja päätti olla asettamatta Billyä yliopistoon. Ja siksi kaikki saavat pokaalin, jokaisella t-pallojoukkueella on nimet puseron takana ja korkeakouluopiskelijat ovat hämmentyneitä siitä, miksi heitä ei ylennetä heti toimitusjohtajaksi.\nOikeus ja viivästynyt tyydyttäminen\nNykypäivän nuorten urheilukulttuurista on tullut kasvualusta oikeudelle, narsismille ja ennen kaikkea vieraantumiselle. Se on jälleen yksi esimerkki kulttuuristamme, joka vie nuorten tarpeet toteutumiseen, menestymiseen ja osallistumiseen suurempiin tarkoituksiin kuin heidän oma edistämisensä. Nuoret tarvitsevat arvoja, rajoja, kykyä viivyttää tyydytystä ja vauhtia tarkoituksen tunteen kehittämiseen.\nHe tarvitsevat aktiivisuutta, rakkautta liikkuvuuteen ja kurinalaisuutta. He tarvitsevat ennen kaikkea syvän kuulumisen tunnetta. Ei pinnallinen kaveri jatkaakseen "Snap Streakia" tai egokeskeinen narsistikokoelma, joka mielellään perustelee jokaisen impulssinsa. Kuuluminen ei sovi sisään. Sillä on valtuudet kehittää autenttinen näkemys itsestään ja saada kyseinen henkilö omaksumaan ryhmään. Se on orgaaninen luominen mahdollista vain, kun ihmiset välittävät arvoista, jotka ovat itsestään tärkeämpiä.\nPitkän aikavälin urheilullinen kehitys\nJoten mitä me teemme? Näistä suuntauksista paenneiden urheilulajien lukumäärä vähenee nopeasti. Monet vanhemmat näkevät varoitusmerkit eivätkä tiedä mitä tehdä. Haluaisin nähdä, että tervettä järkeä edustavat nuorten urheiluliigat nousevat esiin selvästi määriteltyjen, ikäystävällisten arvojen takana, jotka vähentävät kustannuksia poistamalla suunnittelijapaidat, kilpailut ja naurettavat matkat ja kunnioittavat lasten pitkäaikaiseen tarpeeseen perustuvia tarpeita urheilullinen kehitysmalli, kuten Kanadan Sport for Life.\nLukion yleisurheilu vahvistetaan vasta, kun NCAA: aan kohdistetaan tarpeeksi painostusta selvien muutosten tekemiseksi, jotka asettavat etusijalle urheilijoiden ja urheilun kannalta parasta. Muutos riippuu ihmisistä, jotka välittävät tarpeeksi työskennelläkseen paremman tien nuorisomme puolesta.\n1. Daniel Coyle, "Kulttuurikoodi: Erittäin menestyvien ryhmien salaisuudet". Pub. Yhdysvallat, Bantam Books, Random House, Penguin Randowm House, LLC: n jako, New York 2018.\n2. Alice Lee, "7 kaaviota, jotka osoittavat Yhdysvaltain nuorisoliiton tilan ja miksi sillä on merkitystä" Aspen-instituutti, 24. helmikuuta 2015.\nkunto, fyysinen aktiviteetti, lukio-urheilu, nuorten kehitys, mielenterveys, erikoistuminen, istuva iifestyle\nYksityisyyden Suoja Ja Käyttöehdot Yli erikoistuminen verrattuna pitkäaikaiseen kehitykseen


Aluehallintovirasto ei jatka kokoontumisrajoituksia Pirkanmaan sairaanhoitopiirin alueella - Lempäälän-Vesilahden Sanomat\nJaa: Lempäälän-Vesilahden Sanomat Julkaistu 8.9.2021 15:53 Koronavirus, Uutiset, Uutisnostot\nPirkanmaan sairaanhoitopiirissä leviämisvaihe näyttää tasaantuneen edeltävän viikon tasolle. Positiivisten testitulosten osuus on edelleen korkeahko, mutta tartunnanjäljitys toimii hyvin. Sairaalahoidon tarve on hiukan vähentynyt.\nRokotuskattavuuden tulisi edelleen nousta, jotta uusilta epidemian pahenemisvaiheilta ja rajoitustoimenpiteiltä jatkossa vältyttäisiin.\nAluehallintoviraston aiempi päätös alueen kokoontumisrajoituksesta on voimassa 12. syyskuuta saakka.\nLue lisää aiheesta: AVI kokoontumisrajoitus\nKaikki sisätiloissa järjestettävät yleisötilaisuudet ja yleiset kokoukset on kielletty 21. tammikuuta saakka. Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintoviraston (avi) 7.


Jari-Matti Latvala paljastaa: Toyotan WRC-tiimi harkitsee osallistumista Tunturiralliin – Rallit.fi\nJari-Matti Latvala paljastaa: Toyotan WRC-tiimi harkitsee osallistumista Tunturiralliin\nRallin MM-sarjan promoottori ja Kansainvälinen autoliitto FIA ovat kovan paikan edessä. Helmikuun Ruotsin MM-ralli peruttiin jo aiemmin koronapandemian vuoksi ja myös kauden avaava Monte Carlon osakilpailu on vaakalaudalla.\nPäätöstä parin viikon kuluttua ajettavan Monte Carlon rallin kohtalosta odotetaan torstaina. Ranskassa pohditaan vieläkin tiukempia rajoituksia esimerkiksi Hautes-Alpesin alueelle, jossa legendaarinen Monte pääosin kilpaillaan.\nFIA:n rallipomo Yves Matton on kertonut kansainväliselle medialle, että hän on Monte Carlon rallin suhteen luottavainen. Toyotan tuore tallipomo Jari-Matti Latvala on selvästi varovaisempi kisan toteutumismahdollisuuksien suhteen.\n– Henkilökohtainen mielipiteeni on, että ulkonaliikkumiskielto, joka alkaa tällä hetkellä kello 18.00, on kaikista vaikein tekijä. Yleisöä sinne ei saa mennä, mutta miten reagoidaan sulkuporukkaan ja muuhun sellaiseen, Latvala kommentoi Rallit.fille.\n– Työtä varten saa toki liikkua, mutta miten sitä katsotaan tässä tilanteessa? Siinä on aika iso määrä ihmisiä. Se on ihan fifty-fifty tällä hetkellä, että ajetaanko kilpailu vai ei.\nJo perutun Ruotsin MM-rallin tilalle FIA ja WRC-promoottori haluaisivat korvaavan kisan Suomesta. Kansallinen kattojärjestö AKK selvittää parhaillaan, pystytäänkö Rovaniemen ympäristössä järjestämään MM-talviralli helmikuun loppupuolella.\nVaikka Monte Carlossa päästäisiin ajamaan tammikuussa, olisi seuraava kisa ohjelmassa vasta huhtikuun lopussa Kroatiassa. Tämän vuoksi WRC-kalenteriin halutaan kipeästi korvaava talviralli. Mahdollisen Suomen MM-talvirallin kohtalosta saatetaan saada lisätietoa vielä loppuviikon aikana.\nMikä on Latvalan näppituntuma? Saadaanko WRC-talviralli pikavauhtia kokoon Suomessa?\n– Minä todella toivon, että se kisa ajettaisiin. Haluaisin nähdä, että Suomessa ajettaisiin talviralli MM-tasolla. Me voisimme näyttää, kuinka upeat tiet ja olosuhteet meillä täällä on myös talvella. Varsinkin kun viime vuosina Ruotsissa lunta ei ole oikein ollut, Latvala huomauttaa.\n– Aikataulu on kyllä todella tiukka. Varmaan isoin haaste on saada rahoitus kasaan näin nopealla aikataululla. Toivon, että homma onnistuu, mutta on siinä isoja kysymysmerkkejä olemassa.\nRallin SM-sarja käynnistyy perinteikkäällä Tunturirallilla ensi viikolla. Kisajärjestäjä jatkoi WRC-autojen osalta ilmoittautumisaikaa perjantaille saakka siinä toivossa, että helmikuun MM-rallille Suomessa näytetään vihreää valoa. Siinä tapauksessa Arctic Lapland -ralli olisi upea testimahdollisuus WRC-tiimeille. Toki tässä skenaariossa mahdollista MM-rallia ei voi FIA:n sääntöjen vuoksi ajaa täysin samoilla pikataipaleilla kuin Tunturia.\nToyotalla pidetään vielä ovea auki mahdolliselle testirallille Rovaniemellä ensi viikolla.\n– Siellä on jatkettu ilmoittautumisaikaa. Voin sanoa sillä tavalla, että mietimme sitä testikisana, jos siellä ajetaan myöhemmin MM-ralli. Sitä kun ei vielä tiedä, niin ei olla ilmoitettu ketään. Se riippuu vielä aika monesta asiasta, Latvala pyörittelee.\n– Aikaa on jatkettu kuitenkin perjantai-iltaan saakka. Meidän täytyy katsoa loppuun asti eli niin pitkään kuin on mahdollista.\nJari-Matti Latvala, Monte Carlon MM-ralli, Rallin MM-sarja, Toyota Gazoo Racing, Tunturiralli\nPrevM-Sport julkisti WRC-kuljettajansa: Teemu Suniselle osittainen kausi WRC-autolla rallin MM-sarjassa – kartanlukija vaihtuu\nTallipomolta perusteet Teemu Sunisen osittaiselle WRC-sopimukselleNext


Muukon haulikkoradan maaperän puhdistus tuli reilusti arvioitua halvemmaksi – yli jääneitä varoja esitetään käytettäväksi vaadittuihin pohjavesien suojelutoi... - Etelä-Saimaa\nMuukon haulikkoradan maaperän puhdist...\nJulkaistu 3.11.2017 10:13\nMuukon haulikkoradan maaperän puhdistus tuli reilusti arvioitua halvemmaksi – yli jääneitä varoja esitetään käytettäväksi vaadittuihin pohjavesien suojelutoimenpiteisiin\nMuukon haulikkoradan maaperän puhdistusurakka oli odotettua halvempi. Osaa yli jääneistä varoista esitetään käytettäväksi pohjavesien suojelutoimenpiteisiin ja -rakennelmiin.\nMuukon haulikkoradan maaperän puhdistustyöt valmistuivat lokakuun lopussa. Rata on toistaiseksi suljettu.\nMuukon ampumaurheilukeskuksen haulikkoradalla tehdyt maaperän puhdistustyöt ovat osoittautuneet ennakoitua halvemmiksi. Kaupunki varasi maaperän puhdistusurakkaan vuoden 2017 talousarviossa 1,5 miljoonaa euroa, mutta todelliset kulut tulevat olemaan noin 560 000 euroa.


Donna mobilen kirjat: maaliskuuta 2021\nAlex Schulmanin Polta nämä kirjeet paljasti hänen varakkaan sukunsa traumaattisia interiöörejä, joita isoisä, Ruotsissa arvostettu kulttuuripersoona hallitsi heittäen varjonsa seuraaviin sukupolviin, siten kuin henkisellä pahoinvoinnilla on tapana tarttua. Rajan yli Norjaan mentäessä löytyy yhtä tulehtuneita perheitä, mutta - Tolstoita taas kerran siteeraten - Vigdis Hjorthin kuvaama perhe on omalla tavallaan onneton. Se on toinen tarina, vain varakkuus ja ulkopuoliselle maailmalle näytetyt kulissit muistuttavat. Kirjaa luettiin meillä paljon viime vuonna ja Norjassa sukuriidan laineet ovat lyöneet korkealle julkisuudessakin. Toinen romaanikin on julkaistu, kirjailijan pikkusiskon puheenvuoro. Kirja on kirjailijan mukaan fiktiota, jossa on käytetty omaelämäkerrallista ainesta, mutta se on romaani, ei muistelma. Se tekee asiasta lukijalle hieman vaikean. Romaani on niin taitavaa kerrontaa, että väärinkäytökset ottaa lukiessa vakavasti ja samalla siihen uskoo.\nPerintötekijät alkaa isän kuolemasta. Se ei ole minäkertojalle, Bergljotille, teatterilehden päätoimittajalle ja kriitikolle suuri menetys. Ennen kaikkea se on helpotus. Seuraava sukupolvi on tässä vaiheessa jo yli viisikymppisiä ja heidänkin lapsensa jo aikuisia. Perhe on pirstoutunut jo vuosikymmeniä aikaisemmin kahtia, vain kaksi nuorinta tytärtä pitävät vanhempiinsa läheistä yhteyttä, kaksi vanhinta, Bergljot, esikoinen ja hänen veljensä ovat etääntyneet, kertoja katkaissut välit kokonaan.\nKuolema viimeistään pakottaa naisen suvun yhteyteen uudelleen. Perintöriidat on aloitettu jo ennen isän tapaturmaista kuolemaa, jo ennakkoperinnöstä, kahdesta mökistä Hvalerin saaressa. Perintöriidasta lukeminen tuo ensin pahan maun suuhun, se on niin ahdistavaa ja pikkusieluista, ja tuo mieleen omiakin noloja muistikuvia, omaisuuden jaosta syntyviin omimisen ja ahneuden välähdyksiin. Olen nähnyt mökkipaikkakunnalla ennen sopuisan suvun kärventyvän ilmiriidoissa.\nPerintötekijät on toinen tarina. Kertoja kerii auki perheen konfliktia hengästyneesti, lauseita omalaatuisesti toistaen, kuin itseään vakuuttaen. Riidassa ei ole kyse rahasta, vaan pahasta. Esikoistytär Bergljot, minäkertoja syyttää isäänsä pahimmasta. Isän auktoriteetti hallitsee äitiä ja nuorempia tyttäriä. Vanhemmat lapsensa isä on työntänyt kauemmas, jättäen heidät vaille hyväksyntää. He could not stand them because of what he had done to them (nainen referoi performanssitaiteilija Marina Abramovićia). Vain nuoremmat tyttäret saavat isältä lämpöä ja läheisyyttä. Kertoja täydentää tulehduksen oireita hiljalleen ja piirtää samalla terävää kuvaa perheesta, joka hänestä on jäänyt satimeen, valheen ja teeskentelyn seittiin. Sekä äidistä että isästä piirtyy vivahteikas ja moniulotteinen persoonallisuus, avioliitto on jo täynnä karikkoja, joita on opittu kiertämään, vaikka tasapaino on veitsenterällä. Molemmat kantavat syyllisyyttä menneestä. Esikoiselle kasataan kuormaa riittävästi, veli on laiminlyöty. Lujaksi taottu osa perheestä liittoutuu isän taakse.\nÄiti sanoi kerran että ei ollut koskaan katunut sitä että he muuttivat Skaus veiltä Bråteveienille, että hän ei ollut kaivannut Skaus veitä sekuntiakaan. Eikä se ollut mikään ihme. Kukapa rikospaikalla olisi halunnut asua.\nVigdis Hjorth kertoo onnettomasta perheestä raastavalla ja koskettavalla tavalla. Naisen haavoittuneen olemuksen, koko trauman tuntee nahoissaan. Hän on hysteerinen, juo liikaa ja vaikuttaa rikkinäiseltä, varsinkin verrattuna hyvin pärjääviin ja harkitun oloisiin sisaruksiinsa. Romaani on perusteellinen psykologinen analyysi lapsen nujertamisesta, johon lopulta koko perhe veljeä lukuunottamatta osallistuu.\nKäytyään läpi pitkällisen terapian, nainen kertoo kokemuksensa, jota perhe ei tunnusta - hän yrittää vain tehdä itsensä kiinnostavaksi, se on heidän näkemyksensä. Hänellä ei ole aikuisena muuta tapaa selvitä kuin katkaista välit perheeseen. Sitäkään äiti ja tytär, vanhempi sisaruksista, eivät salli, he eivät jätä Bergljotia rauhaan. Naisen mielestä se on todiste huonosta omastatunnosta. Häneltä vaaditaan asian unohtamista ja eteenpäin katsomista. Minkä hän sitten unohtaisi, kun he eivät mitään usko tapahtuneen?\nNainen hakee rauhaa koiransa kanssa metsässä, matkoilla San Sebastianiin ja ailahtelee tunteissaan. Onko hän sittenkin liian julma isää, jo vanhusta kohtaan, pitäisikö pystyä osoittamaan myötätuntoa? Onneksi naisella on ystäviä, Bo, poliittisen historian tutkija, joka valaa naiseen uskoa omiin kokemuksiinsa, omia entisen Jugoslavian kriisialueella koettuja konfliktien ratkaisuja kerraten. Ja opettaa pysymään viileänä itsesyytösten keskellä. Sinä samastut uhreihin, hän sanoi. Mutta, hän sanoi vinosti hymyillen, jokainen uhri on potentiaalinen pyöveli, joten ei pidä olla liian myötätuntoinen. Ja ystävätär Karla, joka lataa hänelle viisaita viestejä, kun isän kuolema repii naisen haavoja auki ja muut perheessä kuormittavat tätä syyllisyydellä. Sinun täytyy ymmärtää että tämä ei ole mikään teeseurue, tämä on sotaa.\nTähän kaikkeen voi uskoa, näin ihminen runtataan hajalle lapsuudesta aikuisuuteen. Kertoja tutkii elokuvien ja filosofisen tiedon pohjalta alistamisen mekanismeja, kasvatuksen ja kehityksen kaaria. Jung ja Freud mm antavat nojaa luottaa omaan vaistoon ja kiellettyihin tuntemuksiin. Teoreettiset pohdinnat on saatu mukaan rennon luontevasti osaksi keskusteluja ystävien kanssa.\nFilosofi Arne Johan Vetlesen on sanonut että totuuskomissioissa, sotien jälkeisissä sovintoprosesseissa, on se heikkous että yleensä ne vaativat yhtä paljon uhreilta kuin pyöveleiltä, että siinä on epäoikeudenmukaisuus.\nPääteema naisen kertomuksessa ei ole hyväksikäyttö sinänsä vaan se, että henkilöt, jotka väittävät rakastavansa häntä, pitävänsä häntä läheisenä, eivät usko hänen kokemustaan todeksi. Osapuolten lähentymisen tiellä on ratkaisematon ristiriita eikä kummankaan tasapaino kestä toisen totuutta. Rankasta aiheesta huolimatta romaani on taitavasti rakennettu ja intensiivinen lukukokemus. Koko perhedynamiikka tulee esille palasina, takaumina. Voi lukea, että sen lainalaisuuksia, riippuvuuksia, alistamista, valtaa on tutkittu perusteellisesti, opiskeltu ja pureksittu ystävien kesken. Kertojalla on oikeus saada tarinansa kuulluksi ja hän kertoo sen suurella taidolla.\nRomaanin on takuuvarmasti suomentanut Katriina Huttunen. Huomasin, että painetuissa kirjoissa on luettu hänen esipuheensa. Jostain syystä sitä ei ole e-kirjassa. E-kirjasto toimi taas pelastuksena, kun pitkästä kirjaston varausjonostani huolimatta olin yllättäen ilman lukemista. Se johtui myös parista lukematta palautetusta.\nArv og miljø, 2016, suomentanut Katriina Huttunen\nKustantamo S&S, Helsinki 2019, e-kirja\nLähettänyt Leena Laurila klo 13.47 5 kommenttia:\nTunnisteet: Hjorth, Norja, Romaani\nUnohdettu kirjailija muistetaan viimeistään kun hän kuolee. Luin Christer Kihlmanin muistokirjoituksen jälkeen Antti Hurskaisen kirjoituksen Ylen sivuilta, jossa hän kertoi Kihlmanin merkityksestä itselleen ja siitä, kuinka kirjailija epäsovinnaisuutensa vuoksi onnistuisi edelleen herättämään hämminkiä. Sieltä bongasin Kihlmanin Tuuliajolla tappion maisemissa, vuodelta 1986. Samalla surffailulla löysin myös hänen muutaman vuoden takaisen haastattelunsa. Siinä hän vaikutti pettyneeltä, yllättyneeltäkin siitä, että hänen kirjansa ovat unohtuneet. Kirjailija unohtuu ajan kuluessa, jos hän ei säännöllisesti kirjoita uutta. Siinä riittää painetta, sen voi uskoa. Kihlmanin viimeinen teos julkaistiin vuonna 2000. Kyllä parissakymmenessä vuodessa ehtii lukijoilta hyvin unohtua. Se ei ole ihme, kun näkee joka vuosi julkaistavien uutuuksien listauksia.\nLuin joskus nuoruudessani Kihlmanin tunnetuimman, Dyre prinsin. Christer Kihlman ja Henrik Tikkanen olivat aikanaan hengenheimolaisia, suomenruotsalaisia provokaattoreita, oman pesän likaajiksi haukuttuja, vasemmistolaisia, molemmat myös alkoholisoituneita. Tikkanen oli kirjojensa, mm HS:n vakituisena piirtäjänä ja vaimonsa Märta Tikkasenkin kirjojen kautta enemmän näkyvillä ja esiintyi muistaakseni useammin myös tvn kulttuuriohjelmissa. Kihlmanin ympäröi vahvemmin kielletyn seksuaalisuuden vivahteita, joka mitä ilmeisimmin johtui sen aikaisen Suomen homo/biseksuaalisuuden torjunnasta.\nAlle satasivuinen loistavasti nimetty Tuuliajolla tappion maisemissa tuo välähdyksittäin mieleen Thomas Mannin Kuoleman Venetsiassa. Se on jotenkin traagisen tunnelmainen monologi vanhenevan kirjailijan ahdistuksesta. Ahdistus nousee sekä kirjailijuudesta että yksityiselämän tunnemyrskyistä. Ilmeisesti se on autofiktiota ennen kuin sanaa vielä oli keksitty. Kirjailijan avioliitossa myrskyää. Vaimolla on nuori, lähes teini-ikäinen rakastettu. Samanaikaisesti kirjailija iskee yhtä nuoria kauniita poikia baareissa ympäri maailmaa. New Yorkissa, Buenos Airesissa, Kanarialla, Kreikassa, Tunisiassa. Kilttien mutta vastenmielisten ihmisten Wienissä.\nMatkoilla ei kirjailija etsi seuraa vain seksin takia, vaan pakottavampi paine tuntuu tulevan elämän hahmottamisesta ja nimenomaan kokemuksen etsimisestä kirjoittamiseen. Ja samalla hän ruoskii itseään omahyväisyydestä, pilkkaa omaa moraalittomuuttaan ja itsepetoksiaan. Ihan samoja asioita, joita hän löysi suomenruotsalaisesta "ankkalammikosta", niitä samoja hän perkaa armottomasti omasta itsestään.\nKirjoitin epätoivosta, surusta ja epäonnistumisista ennen kuin olin itse kokenut niitä. Mutta kaikki minkä minä kirjoitin vainosi minua ja saavutti minut, heittäytyi minun kimppuuni ja osui minuun järkkymättömyydellä joka toisinaan saattoi tuntua kuin kostolta. Kenen kostolta?\nJokaisella on loppujen lopuksi kuitenkin oikeus omaan rakkauteensa, typistää kirjailija oman voimattoman raivonsa vaimon uskottomuudesta, kun ei löydä toisesta omiaan isompia rikoksia. Kirjailija kivittää itsensä yhä syvemmälle moraalittomuutensa suohon eikä sitä tyylikästä tapaa, jolla hän sen tekee voi olla ihailematta.\nMinua te ette nujerra koskaan! Te olette olemassa minua varten. Mitä tahansa te olette ja mitä tahansa te teette ja esitätte ja mitä tahansa teille tapahtuu, sitä minä käytän, ihan kaikkea, käytän hyväkseni kuin savea, kuin kipsiä, kuin pronssia, kuin värejä, ihmismateriaalia, muovaamiseen ja vaivaamiseen ja hahmottamiseen ja ilmentämiseen. Minä olen se joka lopulta voittaa! Te häviätte!\nMuutama kuihtuva tulppaani Christer Kihlmanin muistoksi. Ei unohdeta tätäkään hienoa kirjailijaa.\nPå drift i förlustens landskap, 1986, suomentanut Pentti Saaritsa\nTammi, 1986, 79 s\nLähettänyt Leena Laurila klo 12.09 2 kommenttia:\nTunnisteet: Kihlman, Monologi, Suomi\nElif Shafak: 10 minuuttia, 38 sekuntia tässä oudossa maailmassa\nKolmas lukemani Elif Shafakin romaani vie Istanbuliin, samaan mausteiden ja tuoksujen täyttämään historialliseen mutta elämää sykkivään kaupunkiin, joka on hänen romaaniensa itseoikeutettu maailma, kuin yksi sen hengittävistä päähenkilöistä. 10 minuuttia, 38 sekuntia tässä oudossa maailmassa tulee lähemmäs Kirottua Istanbulia kuin Eevan kolmea tytärtä siinä, että se keskittyy kuvaamaan valtavirrasta poikkeavaa ihmisryhmää. Tässä vieläpä entistä selvemmin ihmisiä, jotka on eri taustoista johtuen sysätty marginaaliin. Suurkaupunki Istanbul on Turkissakin ympäristö, jossa erilaisuus sulautuu koko kaupungin verenkiertoon ja tekee siitä näille ihmisille ainoan mahdollisen elinympäristön, paikan jossa voi elää ja hengittää, vaikka osoitteena olisi bordellikatu.\nTequila Leila ei enää hengitä, hänet on tapettu ja sullottu roskalaatikkoon. Hänen tarinansa on loppu, mutta kertomus alkaa siitä. Kymmenen seuraavan minuutin ajan Leila on kuolemassa, mutta hänen muistinsa kelaa läpi historiaa lapsuudesta lähtien, niin kuin sanotaan hukkuvan elämänsä näkevän. Lapsuus Turkin maaseudulla Vanissa on patriarkaalisen ja vanhoillisen tradition läpitunkema väkivallan verkko, jossa moniavioisen isän, baban sana on jumalan sana, setä tämän suojeluksessa, äiti vailla puheoikeutta. Isä voi päättää äidistäkin, se osa ei välttämättä kuulu lapsen synnyttäneelle. Jokainen tyttö jää vaille muita tulevaisuuden näkymiä kuin niitä, jotka näkee ympärillään, edellisen sukupolven naisilla. Apteekkari jakkupuvussa, sekularismin puolestapuhuja on poikkeus.\nSeuraavien minuuttien aikana tavataan kaikki viisi Leilan parasta ystävää. Kukin heistä on kulkenut pitkän polun ennen Istanbulia. Anatolian maaseudulta tullut transnainen Nalan, lapsuuden kaveri Sabotaasi Sinan, libanonilainen harras kristitty Zaynab122, somalialainen Jameelah Mogadishusta ja orjavaimoksi alistettu Hollywood Humeyra Mardinista läheltä Syyrian rajaa. Heistä tulee Leilan oikea perhe, kun hän on paennut kodistaan ja lapsuuden perhe on hänet lopullisesti hylännyt.\nRomaani kytkee kertomuksensa maailman tapahtumiin Somaliassa, Vietnamissa, 60-luvun vasemmistolaisten mielenosoituksiin, ja näyttää ohimennen saman poliittisen liikkeen itsetuhon kuin meilläkin, puhdasoppisuus näivettää maolaiset, leninistit ja trotskilaiset tappelemaan keskenään. Eikä naisen osa sielläkään ole häävi, tasa-arvo on kuollut kirjain ja Leila joutuu hermoilemaan, kelpaako rakastetulleen tai ainakaan tämän kavereille.\nJohtuneeko sitten romaanin rakenteesta, kuolleesta päähenkilöstä, että kertomus ei oikein nouse siivilleen. Kolmeen osaan jaettu tarina, Mieli, Ruumis ja Sielu lähtee yllättävästi vetämään sittenkin, vasta kun edelleen hyvin energinen eloon jääneiden ystävien poppoo lähtee hakemaan Leilalle oikeutta kunnialliseen hautapaikkaan, pois kummitusten, lepakoiden ja sisiliskojen Yksinäisten hautausmaalta. Sinne haudataan Istanbulissa köyhät ja syrjityt, prostituoidut, narkomaanit, rikolliset, hylätyt vauvat, turvapaikanhakijat, numeroiduilla laudanpätkillä merkittyihin kuoppiin. Ruumis-osiossa todellakin tulee vauhtia ja vaarallisia tilanteita, nasevaa dialogia ja vihdoinkin lihaa luiden päälle (sic!), syvenevää luonnehdintaa noille tyypeille, joiden siihenastinen kuvaus oli typistynyt elämänvaiheiden - toki dramaattisten - kuvaukseen.\nJo edellisissä Shafakin romaaneissa tunnistin siellä täällä töksähtäviä vertauksia ja ilmauksia, joihin kompastui, ja muutama sammakko hypähti vastaan tässäkin. Väentungos virtasi ja norui yöhön kuin muste rikkinäisestä täytekynästä. On jännittävää sukeltaa Istanbulin kujille, kun oppaana on siitä haltioitunut kirjailija. Silloin ymmärtää, että tässä maailmassa ei voi odottaa pelkistettyä ja kirkasta tyyliä, vaan bysantin loistokasta värikylläisyyttä, moskeijoiden kultaisia kupoleja, keskiaikaisia linnoituksia, dramaattisuutta.\nVuosisatojen kuluessa monia oli tullut ja mennyt jättäen jälkeensä laulunsa, rukouksensa ja kirouksensa: bysanttilaiset, ristiretkeläiset, genovalaiset, merirosvot, osmanit, Donin kasakat ja lyhyen aikaa venäläiset.\nKaupungista haltioituminen ei saa Shafakia sulkemaan silmiään sen vääryyksiltä. Korruptio on maan tapa; prostituoitu ei saa oikeutta eläessään eikä kuollessaan. Leilan ystävät yhdistävät epätäydellisyytensä ja siitä kehkeytyy optimistinen elämisen riemun ja rohkeuden näytös.\n10 Minutes, 38 Seconds in this Strange World, 2019, suomentanut Maria Erämaja\nGummerus, 2019, 359 s\nLähettänyt Leena Laurila klo 16.35 4 kommenttia:\nMiksi luen harvemmin kotimaisia romaaneja? Tämä kysymys kumpuaa sisältäni, koska nykyään kaikki kumpuaa jostain. Mikään ei enää ilmaannu tai johdu jostakin, vaan asiat tulevat esiin kummuten. Mikä on oikeastaan aika hauskaa, koska kummuta on runollisen pehmeä ilmaisu, kun taas johtua on kuivakiskoinen ja yksiraiteinen sana. - En tiedä. Ehkä syynä on matkustaminen jo pikkulapsena. Kaikki vieras ja kauempana oleva alkoi näyttää niin paljon jännemmältä.\nNyt luin kotimaisen, Hanna Weseliuksen Sateenkaariportaat. Hänen romaaninsa ei ole kuitenkaan hengeltään mitenkään suomalainen vaan hyvinkin rajojen yli liukuva. Weselius on taiteen tohtori, valokuvataiteen yliopiston opettaja. Kansiliepeessä mainostetaan hänen edellistä romaaniaan Alma! ja kuvataan sitä kollaasimaiseksi. Samaa sanaa voi mainiosti käyttää myös Sateenkaariportaista, vaikka alussa ei niin vahvasti kuin loppua kohden.\nMetro-tyttöjen Egon -tangon sanat vuodelta 1953 säestävät alkulehdellä Egonin matkaa. Egon on humoristinen nimi ja sitä on koko kerrontakin Egonin räpiköinnistä Helsingissä ja muissakin maisemissa. Hän on viisikymppinen yliopiston opettaja - valtiotieteellisessä - jolla on ristinään vuodepotilaaksi heikentynyt äiti Helsingin Vuosaaressa ja entisestä avioliitosta aikuinen poika. Sateenkaariportaissa ei ole punaista lankaa, kuten ei elämässä, Egoninkaan elämässä ole. Ensin ulkopuolinen kertoo Egonin ajatuksista, sitten Egon vaihtuu minä-kertojaksi, seuraavaksi minä-kertoja on vanha äiti. Joskus on (syyskuu) ja seuraavan kerran kun aika mainitaan on (joulukuu).\nEgonin seurassa oli oikein miellyttävää kulkea Helsingin maisemissa. Tuli pieninä väläyksinä mieleen Iltavahtimestarin kierrokset. Malminkartanosta Vuosaaren historiaan, onnistuneeseen pommitusharhautukseen sodan aikana. Mitä enemmän Egoniin sitten tutustui, matkalla Vuosaareen äidin luo, musiikkitalon konsertissa ja aina kotiin tuloa edeltävillä baarikierroksilla, sitä vaikeampi hänestä oli pitää. Sateenkaariportaat ja kansi oli antanut pienen vihjeen, että tässä saattaisi olla puhe seksuaalivähemmistöistä. Ei kovin osoittelevasti, mutta ehkäpä pintaa syvemmällä sittenkin.\nEgon on naisvihamielinen; kaikkialla, baarissa, kirjakaupassa, museossa hän näkee naisissa itseään uhkaavan saalistajan. Koska hän itse käy yhä vastenmielisemmäksi, Sateenkaariportaissa ei kovin viehättäviä ihmisiä nähdä. Keittiöpsykologina alan analysoida, onko tässä kyse ihmisestä, joka ei kelpaa itselleen omana itsenään. Ainakin hän on onneton, kaikelle ärtynyt, ja tarvitsee mitä hyvänsä alkoholia krapulaisesta päivästä seuraavaan. Hänestä on tullut ukko, mutta hän ei ole sen kanssa sinut, hän ei täytä vanhenevankaan miehekkyyden speksejä. Jos hän jotakin rakastaa, niin koiria. Koiran tummat silmät ja mustana kiiltelevä kirsu, niitä Egon katsoo lämmöllä, vaikka ei halua muille näyttää sitäkään rakkautta.\nWeselius käyttää ilmaisuvoimaista ja omaperäistä kieltä, sitä on nautinto lukea. Kaikkein kutkuttavimpia ovat äidin ja pojan tapaamiset Vuosaaren yksiössä. Molemmat tuntevat toisensa perin juurin, dialogit ovat lakonisia ja hauskoja, vaikka tilanteet ovat raadollisia. Vuoteeseensa pikku hiljaa kuoleva vanhus, erinäiset hajut, äidin ja pojan sulassa sovussa nauttimat viinit, hienommat ja huonommat, niiden puutteessa korkkivialliset. Äiti ei halua digilehteä, koska siinä ei ole kuolinilmoituksia\nNo nyt! Tässä, katso! Osoitan tabletin mustankiiltävää pintaa, joka on täynnä ruokatahroja ja erisuuntaisia rasvaisia raitoja, joita pitkin tietoa etsiviä sormia on kiivaasti vedetty. Äiti avaa slmänsä. Jaa, siinä. Mutta tämähän on mielipidesivu. Kyllä on aikoihin eletty, sanon minä, äiti sanoo ja hänen nukkainen nenänpäänsä liikkuu. Kyllä on aikoihin eletty, hän jankuttaa. Onko kuolemakin nykyään mielipide?\nHelsingin Malminkartanon jätevuoren pitkät portaat maalattiin vuonna 2017 sateenkaaren väreillä, mutta tuntemattomat tekijät maalasivat ne yön aikana mustavalkoisiksi. Väreillä on vahva vaikutus ja väreihin palataan romaanin monissa fakta-annoksissa. Egon ja hänen poikansa tekevät viinanhuuruisen matkan Venäjän Karjalaan ja tässä yhteydessä kerrotaan venäjän sanoista siniselle. Niitä on kaksi, jotka eivät mitenkään sekoitu. Italiassa myös, tuli oitis mieleen. Italiassa on blu ja azzurro.\nVenäjän lisäksi Egonin seurassa päästään Budapestiin konferenssimatkalle. Unkarilainen Feteasca valkoviini ja bulgarialainen Misket Karlovo olivat 60-luvun valkoviinejä, joita Egonin äiti lipitti aktiivisimpina vasemmistolais- (taistolais-?) vuosinaan, kun perheen keittiössä laulettiin Agit Prop-lauluja. Sieltä vilahtelee Egonin lapsuusmuistoja, vähän samanlaisia kuin Leonard Cohenin piirissä Hydran saarella. Lapsi saa nukahtaa sen päivän jälkeen jäätelöannoksella ravittuna. Äidillä on hauskaa, lapsella ei niinkään.\nKaikesta aistii, että Weseliuksella on kirjallista ja muuta sivistystä muille jakaa, valtava tietomäärä, mistä ammentaa kirjoittaessaan. Yhteiskunnallisia murtumakohtia käsitellään, kuten vanhustenhoitoa, Egon käy mielenosoituksessa rasismia vastaan, sitten marssitaan Pride-kulkueessa. Ellei sitten ole kyse sambakarnevaalista? Jollain tavalla tuntuu kuin romaani vesittyisi liian monista irrallisista tietoelementeistä. Kuin lukisi sanomalehteä, tai surffailisi netissä, kun aina uusia tekstipätkiä putoaa aika irtonaisesti. Portaiden olemus. Migrant mother - Dorothea Langen valokuva köyhästä äidistä. Jean Dielman, belgialainen elokuva ahdistuneesta rutiineihin kovettuneesta naisesta - sekin oireiden kuvasto käsitellään. Unkarista päästään Romanian historiaan. Kaikesta mukaan otetusta löytyy lisätietoa lopussa sivunumeroineen.\nJa sitten Egon taas pomppaa esille, entistä enemmän kännissä, onhan siinä vaiheessa jo Budapestin viini vaihtunut Viipurin vodkaan. Egonin ulkopuolisuuden tunne tiivistyy lapsuusmuistoon, jossa lapsi pulpetissa tunnustelee omia kuumia poskiaan kuin ne olisivat jonkun toisen, kenen tahansa. Tässä vaiheessa Egon ei ole enää ollenkaan koominen hahmo, surua hänessä on paljon. Ja deekiksellähän tuo Metro-tyttöjen Egonkin on.\nWSOY, 2021, 373 s\nLähettänyt Leena Laurila klo 14.23 7 kommenttia:\nGoli Otok, Adrianmeren Alcatraz, entisen Jugoslavian diktaattorin Josip Broz Titon oma gulag, vankileiri - siinä David Grossmanin Kun Nina sai tietää -romaanin perhetragedian konkreettinen polttopiste. Sieltä lähtevät kolmen sukupolven naisten yhteinen ja yhteisesti puhumaton historia ja seuraavaan sukupolveen siirtyvät traumat, räjähdysalttiina ja sotkuisena piikkilankavyyhtinä.\nHarvan valtion kansalaisten kokemuksista löytynee niin dramaattisia ja laaja-alaisia tapahtumia kuin Israelin nykyisestä väestöstä. Tässäkin tarinassa kibbutsissa kohdataan Vera Novak, 90 v, joka kantaa muistoissaan entisen Jugoslavian kirjavaa taustaa, juutalaisen nuoren naisen ja serbimiehen rakkaustarinaa. Vera on voimapersoona, jonka ympärille keräännytään ja joka suvun vanhimman varmuudella lataa totuuksia elämästä, itsestään ja muista.\nVera, Titon partisaanijoukkoihin kuulunut kommunisti, on vangittu 50-luvulla hänen kieltäydyttyään todistamasta kidutussellissä itsemurhan tehneen miehensä valtion petturiksi. Sen seurauksena hän samalla hylkää 6-vuotiaan tyttärensä Ninan. Kadulle, vahvistaa viranomainen, jos äiti sen valinnan tekee.\nVera vapautuu leiriltä kolmen vuoden jälkeen ja pääsee muuttamaan Israeliin tyttärensä kanssa. Siellä hän aloittaa uuden elämän ja löytää uuden miehen, Tuvjan, joka on ystävä, vaan ei rakastettu. Kukaan ei voi korvata kuollutta Milošia, hänen mittaamattoman ja uskollisen rakkautensa kohdetta. Tuvjan poika Rafi rakastuu vuosia myöhemmin Ninaan. Nainen on kuitenkin rikkinäinen ja levoton ja jättää vuorostaan pienen tyttärensä, Gilin, isälleen ja lähtee kiertämään maailmaa heittäytyen aina uuden miehen syliin, kadoten vuosikausiksi. Tyttäret ovat täynnä myrkkyä äitejään kohtaan, Nina Veraa ja Gili Ninaa.\nHuomatkaa tämä: koko suvulle on aina ollut selvää, että Veran ja Ninan välinen rajavyöhyke on tulehtunut, jopa hengenvarallinen...\nSukukronikka ja sen ytimessä kytevä trauma aukeaa hitaasti. Kertoja jää aluksi arvoitukseksi, mutta jossain vaiheessa käy ilmi että näkökulma on Gilin, nuorimman, joka sekä kuvaa, nauhoittaa että kirjaa vanhempien kokemuksia. Kibbutzissa vallitsee tulehtunut tunnelma sukulaisten kesken. Kaikki - paitsi Vera - tuntuvat olevan epävarmoja toisistaan, toisen tunteista, rakkaudesta. Väläykset ilmeistä, juonteista, katseista, olkien kohautuksista, solmuisista kohtauksista toistuvat. Tulistuvien naisten keskellä tasapainoilee Rafi, elokuvaaja, ottaen vastaan tylyjä iskuja puolelta jos toiseltakin.\nSyntymäpäivillään Vera alkaa kertoa historiaansa juhliin kerääntyneille jälkeläisilleen, ja he päättävät tallentaa muistot elokuvaksi ja tehdä yhdessä matkan Goli Otokin saarelle. Matkasta tulee "totuuskomissio" koko suvulle. Mitä äiti kertoo ja kuinka tytär sen muistaa.\nAnna kun yritän ymmärtää. Ne lähettivät sinut Goli Otokiin vain sen takia, ettet suostunut sanomaan Milošia petturiksi?\nMatka menneisyyteen avaa suvun solmuja ja paljastaa karun hetken vuosikymmeniä sitten: päättäväisen - joku voisi myös sanoa fanaattisen ja naiivin - Veran suuren rakkauden varjossa maailmaa katsoo yksinäinen pikkulapsi, joka myöhemminkään ei löydä omaa tietään eikä arvoaan. Ja kuten niin usein traumaattisissa sukutarinoissa, tässäkin sen seuraukset näkyvät kolmanteen sukupolveen asti. Vahvan Veran ja entisestään haurastuneen Ninan kohtalo koskettaa aivan uudella tavalla, kun kertomus ehtii tylyn saaren maisemiin. Sitä ennen lukijakin ehtii eksyä suvun jotenkin hysteeriseen tunnelmaan. Joka siis saa hyvinkin selityksensä.\nJälkisanoissaan kirjailija kuvailee kertomuksen pohjautuvan oikean henkilön, hyvän ystävän historiaan. Eva ja Tiana soivat minulle jalosti täyden vapauden kertoa tämä tarina - mutta myös kuvitella ja sepittää se sellaiseksi kuin se ei koskaan ollut. Tämä taas on niitä asetelmia, joista paljon tällä hetkellä keskustellaan: kuka saa kertoa kenenkin tarinan.\nItti ha-hayyim mesahek harbe, 2019, suomentanut Minna Tuovinen\nOtava, 2020, 280 s\nLähettänyt Leena Laurila klo 12.19 4 kommenttia:\nTunnisteet: Grossman, Israel, Romaani\nElif Shafak: 10 minuuttia, 38 sekuntia tässä oudos...


Yhdistyksille arkistot - Mielenterveyden keskusliitto\nPaikka auki II -ohjelma työllistää nuoria järjestöihin\nSTM:n Paikka auki II -avustusohjelman 2018-2021 tavoitteena on tarjota mahdollisimman monelle työelämän ulkopuolella olevalle nuorelle (alle 30v.) ja osatyökykyiselle työnhakijalle määräaikainen työsuhde sosiaali- ja terveysalan järjestössä sekä edistää heidän työelämävalmiuksiaan ja työllistymismahdollisuuksiaan jatkossa.\nTyöllistettävän nuoren tulee työsuhteen alkaessa olla alle 30- vuotias ja työelämän ulkopuolella, eikä hän voi olla päätoiminen opiskelija. Nuorella voi olla vain vähän tai ei vielä lainkaan työkokemusta. Ohjelman painotus on vaikeasti työllistyvissä nuorissa. Osatyökykyisyyden lisäksi ei vaadita muita kriteerejä.\nSosiaali- ja terveysalan järjestöt voivat hakea avustusta yhden tai useamman työntekijän palkkaamiseen järjestön yleishyödyllisiin työtehtäviin. Avustusta haetaan kerrallaan vuoden (12 kk) ajaksi/henkilö. Työsuhteeseen on mahdollista yhdistää oppisopimuskoulutus. Tällöin avustusta on mahdollista hakea koko oppisopimuskauden keston ajaksi (ohjeellinen avustussuunnitelma.) Seuraava haku on STEAn avustushaun yhteydessä keväällä 2019.\nNuorten Ystävät ry koordinoi Paikka auki II -koordinaatiohanketta, jonka tehtävä on tarjota tukea avustusohjelmassa mukana oleville sosiaali- ja terveysalan järjestöille ja ohjelman kautta työllistyneille työntekijöille. Lisätietoa Paikka auki II koordinaatiohankkeesta löydät täältä. Koordinaatiohankkeeseen voi olla yhteydessä jo hakuvaiheessa.\nPosted in Yhdistyksille\nPuheenjohtaja haastaa päättäjät vierailemaan yhdistyksissä\nMielenterveyden keskusliiton puheenjohtaja Tarmo Raatikainen on julkaissut Puhiksen vlogin, jossa hän heittää haasteen kaikille päättäjille: vieraile lähimmässä mielenterveysyhdistyksessä ja liity jäseneksi.\nRaatikainen nostaa videolla esiin, kuinka merkittävää työtä mielenterveysyhdistyksissä kautta Suomen tehdään ja kuin sote-uudistus saattaa vaarantaa tärkeän järjestötoiminnan mielenterveystyössä. Toimintaa pitää tukea riittävästi jatkossakin.\nNyt kannattaa jakaa haastetta eteenpäin. Voit jakaa somessa puheenjohtajan vlogia tai netin verkkouutista. Kun jaat haastetta, muista mainita, että liitossa on 160 paikallisyhdistystä, joista 16 yhdistystä toimii valtakunnallisesti.\nLähimmän paikallisen- tai valtakunnallisen yhdistyksen löytää yhdistyshaulla Mielenterveyden keskusliiton verkon etusivulta. Käytä muuta kuin Chrome-selainta, joka ei toimi yhdistyshaussa.\nKatso koko video:\nMielenterveyskuntoutujien salibandyturnaus Tampereella 27.−28.5.2017\nMielenterveyden keskusliiton mestaruusturnaukseen osallistuu tänä vuonna 250 pelaajaa. Urheiluselostaja Tapio Suominen avaa turnauksen, joka on monille jäsenyhdistysten ja mielenterveysalan joukkueille kauden kohokohta.\nMielenterveyden keskusliiton 16. kerran järjestämä salibandyn ja futsalin mestaruusturnaus pelataan tulevana viikonloppuna Tampereen Messu- ja Urheilukeskuksen D-hallissa. Vuosittainen turnaus kokoaa Tampereelle viikonloppuna kaikkinensa noin 300 osallistujaa eri puolilta Suomea.\nTurnauksen avaa lauantaina 27.5. klo 9.45 urheiluselostaja Tapio Suominen, joka myös selostaa päivän ensimmäistä ottelua. Lauantaina paikalla ovat myös Mielenterveyden keskusliiton toiminnanjohtaja Olavi Sydänmaanlakka ja kehitysjohtaja Heini Kapanen.\nTurnaus on pelaajille tärkeä vuosittainen tapahtuma, joka antaa motivaatiota harjoitella läpi talven. Kansainvälisten tutkimusten mukaan liikunta voi vähentää masennusoireita jopa yhtä hyvin kuin masennuslääkkeet tai psykoterapia. Liikunta voi myös estää masennusta, sillä vähän liikkuvilla on enemmän masennusoireita kuin paljon liikkuvilla. Suomalainen lääkäriseura Duodecim päivitti viime vuonna liikunnan ja depression Käypä hoito -suosituksia, joiden mukaan masennusoireet vähenevät sitä enemmän mitä säännöllisempää liikunta on.\nTurnaus on osallistujille myös paikka kohdata muita mielenterveysyhdistysten joukkueita, ja vaikka mestaruuksista taistellaankin, on turnauksessa mukana liikunnan ilo, osallistuminen, onnistumiset ja yhdessäolo.\n− On hieno nähdä, että turnaukseen tulee vuosi vuoden jälkeen samoja pelaajia sekä myös uusia joukkueita mukaan, joten selvästi tällaiselle turnaukselle on jatkossakin tarvetta. Pelaajista suurin osa on nuoria aikuisia miehiä, jotka yleensä ovat vähemmistönä liittomme tapahtumissa, joten on hienoa, että he ovat löytäneet turnauksemme, sanoo Mielenterveyden keskusliiton liikuntasihteeri Kati Rantonen.\nLauantaina pelataan salibandyn mestaruudesta harraste- sekä haastaja/kilpasarjassa ja sunnuntaina on vuorossa futsalin kisat. Mestaruusturnaus järjestetään yhteistyössä Tampereen Ilveksen kanssa.\nLiikuntasihteeri Kati Rantonen, Mielenterveyden keskusliitto, kati.rantonen@mtkl.fi, puh. 046 920 6427, www.mtkl.fi\nPosted in Yhdistyksille, Yleinen\nHenkisen hyvinvoinnin viikkoa vietetään 24.-30.4.2017\nHyvää mieltä musiikista\nVuoden 2017 henkisen hyvinvoinnin viikon teema on Hyvää mieltä musiikista. Maanantaista 24.4. alkaen nostamme joka päivä esiin eri tavoin sitä, miten musiikki voi helpottaa ahdistusta, masennusta ja muita mielialavaikeuksia ja miten musiikin avulla voi ylläpitää hyvää mieltä ja saada energiaa elämään ja positiiviseen mielialaan.\nLue lisää viikon teemasta ja siitä kuinka voit osallistua mukaan kampanjaan!\nYhdistysten palvelupuhelin aloitti 20.2.\nMielenterveyden keskusliitto on perustanut jäsenyhdistyksille uuden palvelupuhelimen, joka päivystää yhdistystoiminnan peruskysymyksissä joka maanantai klo 12-16 numerossa 050 339 4971.\nNeuvonta saatiin käyntiin viime maanantaina, pari viikkoa suunniteltua aiemmin. Ehkä siksi soittoja tuli ensimmäisellä päivystyskerralla vain yksi.\nPuhelimessa päivystää yhdistystoiminnan koordinaattori Helena Koskelo-Suomi. Neuvoja saa yhdistystoiminnan perusasioista:\nmillä tavalla yhdistyslaki ja yhdistyksen säännöt ohjaavat toimintaa\npäätöksenteko ja päätösvalta\nyhdistystoimijan vastuut ja velvollisuudet\nyhdistyksen johtaminen ja talouskysymykset\nkokouskäytännöt ja niihin liittyvät haasteet\nyhdistyksen perustaminen ja purkaminen\nMielenterveyden keskusliiton palvelut yhdistyksille\nKevään neuvontakausi päättyy 31.5. Syksyllä puhelin päivystää 3.9. – 11.12.\n9,3 miljoonaa MTKL:n ja jäsenyhdistysten mielenterveystyöhön\nRaha-automaattiyhdistys esittää tämän vuoden avustusehdotuksessaan, että Mielenterveyden keskusliitto ja sen jäsenyhdistykset saavat rahoitusta yhteensä noin 9,3 miljoonaa euroa. Summasta noin 3,1 miljoonaa kohdistuu Mielenterveyden keskusliiton toimintaan ja 6,2 miljoonaa jakautuu suoraan jäsenyhdistyksille. Lisäksi Mielenterveyden keskusliiton avustuspotista jaetaan 172 000 euroa avustuksia sellaisille jäsenyhdistyksille, jotka eivät saa sitä suoraan RAY:ltä. Mielenterveyden keskusliitolla on 160 jäsenyhdistystä, joista 48 saa ensi vuonna avustusta suoraan RAY:ltä.\nRAY:n avustusehdotuksessa kiinnitettiin tänä vuonna erityishuomiota järjestöjen tekemän mielenterveystyön tukemiseen. Mikäli avustusehdotus hyväksytään sosiaali- ja terveysministeriössä, ensi vuonna RAY:n 317,6 miljoonan avustuspotista joka kymmenes euro ohjataan mielenterveysjärjestöjen ja mielenterveysomaisjärjestöjen toimintaan.\nUusia hankerahoituksia Päijät-Hämeen alueen mielenterveystyöhön sekä Suomen Moniäänisille\nYhteensä yhdeksän Mielenterveyden keskusliiton jäsenyhdistystä saa lisärahoitusta uusiin hankkeisiin. Yksi uusi rahoituksen piiriin kuuluva kohde on lahtelaisen Miete ry:n hanke, jonka ideana on viedä yhdistyksen toimintaa myös Lahden ympäristökuntiin, kuten Heinolaan ja Orimattilaan pop up -tyyppisesti eli ilman omia vakituisia toimitiloja. Yhteistyökumppaneiksi lähtevät Heinolan kaupunki ja Orimattilan seurakunta, jotka tarjoavat tilat ja ovat muutenkin tiiviissä yhteistyössä hankkeessa.\n− Tarjoamme matalan kynnyksen kohtaamispaikan, ryhmätoimintaa ja muuta vertaisuuteen pohjautuvaa toimintaa Heinolassa ja Orimattilassa. Toimintaa koordinoi projektikoordinaattori ja lisäksi mukana on vertaisohjaajia. Koulutamme myös vapaaehtoisia tukihenkilöitä, kertoo Miete ry:n toiminnanjohtaja Riikka Salmi.\nHankkeessa kehitetään myös verkossa tapahtuvaa vertaistoimintaa, esimerkiksi sähköisiä keskusteluryhmiä. Tämä mahdollistaa koko Päijät-Hämeen alueen mielenterveyskuntoutujien osallistumisen vertaistukitoimintaan pitkistä etäisyyksistä huolimatta.\nToinen uusi rahoituskohde on Suomen Moniääniset ry:n hanke, jossa koulutetaan rakentavan vuorovaikutuksen menetelmän hallitsevia MiRVO-ohjaajia.\n− Mukana olevissa yhdistyksissä (Moniääniset, Leikkiväki ja Olkkari) olemme päässeet kokeilemaan rakentavan vuorovaikutuksen menetelmää toiminnassamme. Menetelmä on ihmisläheinen, välittävä ja rohkea lähestymistapa, joka tarjoaa keinoja oppia mm. tunnistamaan omia ja muiden tunteita ja tarpeita, ilmaisemaan itseä rehellisesti ja kuuntelemaan toista. Kaikki tarvitsevat tällaisia taitoja, mutta mielenterveyden haasteita kohdanneille ihmisille näiden taitojen opettelusta on usein erityisen paljon hyötyä, sanoo toiminnanjohtaja Annika Roihujuuri Suomen Moniääniset ry:stä.\nEnsimmäisen vuoden syksystä alkaen ohjaajat alkavat toteuttaa yhdistyksissä mm. vuorovaikutusharjoitteluryhmiä, tukihenkilötoimintaa, perehdytystä, työnohjausta sekä Äänidialogi-menetelmää mielen sisäisten äänien kanssa keskusteluun. Hankkeen tuloksena on joukko työtapoja, joita voidaan hyödyntää myös muissa mielenterveysalan yhdistyksissä.\nRAY:n avustustoiminta siirtyy STEA:an vuodenvaihteessa\nRAY:n viimeinen avustusehdotus menee sosiaali- ja terveysministeriön (STM) käsittelyyn, ja päätöstä vuoden 2017 avustuksista odotetaan tammi-helmikuussa 2017. RAY:n avustustoiminta siirtyy sosiaali- ja terveysministeriön yhteyteen perustettavaan Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskukseen (STEA) vuodenvaihteessa, jolloin myös RAY:n toiminta päättyy ja uuden Veikkaus Oy:n toiminta alkaa.\nJatkossa sosiaali- ja terveysalan järjestöt hakevat avustusta STEA:lta, joka käsittelee avustushakemukset ja tekee vuotuisen avustusehdotuksen STM:lle. STEA myös valvoo ja arvioi avustusten käyttöä.\nSTM:n avustuskeskus STEA\nMielenterveyden keskusliitto: toiminnanjohtaja Olavi Sydänmaanlakka, puh. 050 363 9920, olavi.sydanmaanlakka(at)mtkl.fi\nMiete ry: toiminnanjohtaja Riikka Salmi, puh. 044 575 7610, riikka.miete(at)phnet.fi\nSuomen Moniääniset ry: toiminnanjohtaja Annika Roihujuuri, puh. 040 830 9663, toimisto(at)moniaaniset.fi\nHeini Kapanen on kehitysjohtajan sijainen\nHeini Kapanen aloitti Mielenterveyden keskusliiton kehitysjohtajan sijaisena 1.11.2016. Aiemmin työ- ja koulutusvalmennuspäällikkönä toiminut Kapanen jatkaa tehtävässä, kunnes vakituinen kehitysjohtaja on rekrytoitu avoimella haulla.\nHeini Kapanen siirtyi määräaikaisesti hoitamaan kehitysjohtajan tehtäviä edellisen kehitysjohtajan Teemu Tiensuun siirryttyä Sininauhaliiton toiminnanjohtajaksi. Kapasta puolestaan sijaistaa työ- ja koulutusvalmennuspäällikkönä Markus Raivio.\nKapanen on työskennellyt mm. amk-kentällä opetus-, tutkimus- ja kehittämistehtävissä. Mielenterveyden keskusliitossa hän on aiemmin toiminut kokemusarvioinnista vastaavana tutkimuspäällikkönä ja viime vuodesta alkaen työ- ja koulutusvalmennuspäällikkönä.\nKoulutukseltaan Heini Kapanen on valtiotieteiden lisensiaatti, kasvatustieteiden maisteri ja opettaja.\nKehitysjohtajana Kapanen haluaa olla palvelemassa jäsenyhdistyksiä ja jäseniä sekä kehittämässä mielenterveyspalveluita siten, että mielenterveyskuntoutujan ääni ja kokemustieto tulevat kuulluksi.\n─ Olemme keskusliitossa kuntoutujia, jäseniä ja jäsenyhdistyksiä varten. Mielenterveyskuntoutujien, vertaisten ja kokemusasiantuntijoiden osallisuus on toimintamme ydin, ja jäsenyhdistysten tarpeiden huomioiminen on erittäin tärkeää.\nKiinnostaako lyhytelokuvan käsikirjoituksen luominen? Mielenterveyden keskusliitto järjestää jäsenyhdistystensä jäsenille koulutuksen elokuvakäsikirjoituksen tekoon Karjaalla pe−la 9.-10.12.2016.\nKouluttajana toimii elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja Kari Paljakka, joka on ohjannut mm. elokuvat Veturimiehet heiluttaa (1992) ja Eläville ja kuolleille (2005). Paljakka on myös tuottanut suositun Studio Julmahuvi -televisiosarjan (1998).\nOn eduksi, jos sinulla on alustava idea oman lyhytelokuvan aiheesta ja siitä, miten voisit hyödyntää lyhytelokuvaa omassa yhdistyksessäsi. Omaa kameraa et välttämättä tarvitse, sillä koulutuksessa on käytössä hyvätasoisia kameroita harjoituksia varten.\nJos rahoitus sallii, vuonna 2017 järjestetään jatkokurssin kuvaamisesta ja leikkaamisesta.\nKurssille mahtuu 10 osanottajaa. Haku päättyy 30.11. ja valinnoista ilmoitetaan 2.12.\nKirjoita vapaamuotoinen hakemus, jossa kerrot:\nmiksi haluat tälle kurssille\nkuinka voisit hyödyntää lyhytelokuvan mahdollisuuksia omassa yhdistyksessäsi\nmillaista sisältöideaa pyörittelet mielessäsi.\nMajoitus on järjestetty kurssipaikan viereen hotelli Socikseen yhden hengen huoneisiin. Kurssi alkaa perjantaina 9.12. klo 10. Jos olet pitkämatkalainen eivätkä kulkuyhteydet sovi perjantaiaamulle, yöpyminen on mahdollista myös torstaista perjantaihin. Kerro tästä hakemuksen yhteydessä!\nLähetä hakemuksesi ja yhteystietosi (nimi, yhdistys, sähköposti, puhelinnumero) viimeistään 30.11. joko sähköpostilla tai kirjeessä:\nTyö- ja koulutusvalmentaja Wille Härkönen\nTarkempi ohjelma löytyy Mielenterveyden keskusliiton tapahtumakalenterista.\nLisätiedot: työ- ja koulutusvalmentaja Wille Härkönen, wille.harkonen@mtkl.fi, 050 538 333\nDigipelit osaksi mielenterveyskuntoutusta\nTietokoneilla, konsoleilla ja erilaisilla mobiililaitteilla tapahtuva digitaalinen pelaaminen on suosittua. Pelaamisen haitoista on raportoitu paljon, mutta pelaamisella on myös myönteisiä vaikutuksia. Niitä voidaan hyödyntää mielenterveyskuntoutuksessa. Näin toteaa lehtori ja Pelaten osalliseks -hankkeen projektipäällikkö Katja Raitio Jyväskylän ammattikorkeakoulusta.\nSuomalaisista 10–75-vuotiaista 75 % pelaa satunnaisesti digitaalisia pelejä ja 60 % pelaa vähintään kerran kuukaudessa (Pelaajabarometri 2015). Digipelien hyötyjä masennuksen ja ahdistuksen hoidossa on kartoitettu muutamissa kansainvälisissä tutkimuksissa, ja alustavat tulokset ovat lupaavia. Pelien avulla voidaan mm. kehittää sosiaalisia ja fyysisiä taitoja, antaa tietoa sekä vahvistaa myönteisiä tunteita, jotka tukevat kuntoutumista.\n− Pelit voivat myös tarjota kuntoutusmahdollisuuksia niille, jotka saattaisivat muuten jäädä hoidon ulkopuolelle”, Katja Raitio sanoo.\nMonet mielenterveyskuntoutujat pelaavat digipelejä, mutta ammattilaiset kokevat pelaamisen usein negatiivisena asiana. Uusia, kuntoutumisen eri osa-alueita tukevia terveys- ja hyötypelejä kehitetään jatkuvasti lisää.\n− Tämän vuoksi tarvitaan tietoa sekä kuntoutujilta että ammattilaisilta siitä, millaisia asioita pitää ottaa huomioon pelien kehittämisessä ja käyttämisessä, Raitio toteaa.\nHyöty- ja terveyspelit\nKuntoutukseen sopivia ovat hyötypelit, jotka on suunniteltu pääasiassa muuhun tarkoitukseen kuin viihteeksi. Joukossa on terveyspelejä, joiden avulla edistetään elämäntapamuutoksia ja hyvinvointia.\nTerveyspelit voidaan luokitella esimerkiksi kognitiivisia taitoja kehittäviin, emotionaalisiin ja kuntoutumista tukeviin peleihin. Lisäksi terveyspeleihin kuuluvat liikuntaan liittyvät, pitkäaikaissairauksien hallintaan tarkoitetut pelit sekä terveelliseen ravitsemukseen ja terveysalan osaamiseen liittyvät pelit.\nPelaten osalliseks on Jyväskylän ammattikorkeakoulun toteuttama hanke, jonka tavoitteena on hyötypelien aktiivinen käyttö mielenterveyskuntoutuksessa. Hankkeen kohderyhmänä ovat nuoret ja nuoret aikuiset mielenterveyskuntoutujat, kokemusasiantuntijat sekä sosiaali- ja terveysalan työntekijät, jotka yhdessä pohtivat pelillisyyden hyödyntämistä.\nKatja Raitio, 0400 976 767, katja.raitio@jamk.fi\nMansikkka on vuoden 2017 Hyvän mielen lähettiläs\nMielenterveyden keskusliitto on nimennyt vuoden 2017 Hyvän mielen lähettilääksi Maiju Voutilaisen eli Mansikkka-nimellä tunnetun videobloggaajan. Nimitys on tunnustus Voutilaisen rohkeudesta puhua julkisesti mielenterveysongelmista ja olla esikuvana etenkin nuorille.\nKeväällä 2016 20-vuotias vloggaaja Maiju Voutilainen lähti mukaan Ylen ja mielenterveysjärjestöjen yhteiseen nuorille suunnattuun Sekasin-kampanjaan ja kertoi blogissaan julkisesti kärsineensä itse masennuksesta ja ahdistushäiriöstä. Video sai saman tien yli 80 000 katselukertaa.\n− Oli tosi pelottavaa kertoa ääneen, että minullakin on ongelmia, mutta siitä satanut positiivisuuden määrä osoitti, että se oli sen arvoista. Moni on avautunut minulle ja sanonut, kuinka olen inspiroinut heitäkin hakemaan apua. Ja se on auttanut minua itseänikin, sanoo Voutilainen.\nVoutilaisen videoblogilla on huikeat 130 000 seuraajaa, joista valtaosa on 13-25-vuotiaita. Voutilainen haluaa Hyvän mielen lähettiläänä olla äänenä muille mielenterveysongelmista kärsiville, luoda vapaamman ilmapiirin puhua asiasta ja pienentää kynnystä hakea apua.\n− Ette ole yksin, vaan meitä on paljon! Olen itse jo aika pitkällä toipumisessa, ja on ihanaa pystyä sanomaan, että hei, voin jo paremmin. Toivon, että kaikki pystyvät joskus siihen, Voutilainen sanoo.\nMielenterveyden keskusliitto yhdessä muiden mielenterveysjärjestöjen kanssa kampanjoi parhaillaan sosiaalisessa mediassa Oletko sinut -teemalla mielenterveyteen liittyvän stigman ja häpeän poistamiseksi. Tämä oli myös Sekasin-kampanjan tavoite.\n− Sekasin-kampanja avasi mielenterveyteen liittyvän keskustelun täysin uudelle tasolle, sillä niin Mansikkka kuin muutkin mukana olleet nuoret kommunikoivat ja elävät vahvasti digitaalisessa maailmassa. Tämä mahdollistaa myös meille uusia keinoja vaikuttaa, sanoo Mielenterveyden keskusliiton toiminnanjohtaja Olavi Sydänmaanlakka.\nHyvän mielen lähettiläs julkistettiin Mielenterveysmessuilla 22.11.\nKatso Mansikkkan videoterveyhdys MTKL:n YouTubessa.\nLisätietoja Hyvän mielen lähettiläästä:\nToiminnanjohtaja Olavi Sydänmaanlakka, Mielenterveyden keskusliitto, puh. 050 363 9920, olavi.sydanmaanlakka(at)mtkl.fi\nMaiju Voutilaisen haastattelupyynnöt:\nVastaava tuottaja Sanna Rousi, Töttöröö Network Oy, puh. 050 400 5423,\nHyvän mielen lähettilään tunnustuksia on annettu vuodesta 2004 kiitoksena hyvän mielen levittämisestä ja aktiivisuudesta ottaa esille mielenterveyskysymyksiä. Aiempia Hyvän mielen lähettiläitä ovat mm. kirjailija Tuomas Kyrö, koomikko Ismo Leikola, laulaja-näyttelijä Samuli Edelmann ja koomikko Krisse Salminen.


Point & Find – MobiiliBlogi\nNokia esitteli tänään uuden Point & Find -palvelun, joka on aluksi tarjolla ainoastaan Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Palvelun ideana on tarjota käyttäjille reaaliaikaista tietoa nopeasti ja vaivattomasti. Käyttäjän tarvitsee vain kohdistaa puhelimensa kamera haluttuun objektiin ja puhelin kertoo siitä lisää.\nNyt julkaistu beta-versio on keskittynyt elokuviin, joten osoittamalla kameran esimerkiksi kohti elokuvajulistetta puhelin osaa näyttää muun muassa elokuvan trailerin ja arvosteluita. Kyseessä on siis eräänlainen hakutoiminto, jossa hyödynnetään puhelimen kameraa ja tehdään näin ollen tiedon hakemisesta helpompaa.\nPoint & Find -palvelu tulee laajenemaan tulevaisuudessa elokuvista myös muihin aihealueisiin ja maihin. Kehittämistä helpottaa palvelun avoimuus, jonka ansiosta myös muut pääsevät työskentelemään sen kanssa.\nNokiaNokia, Point & Find


Kaukana Kotona: Vuorileijonaa mä metsästän\nKävimme sunnuntaina seikkailemassa Ramonassa. Ramona sijaitsee n. tunnin ajomatkan päässä kotoa koilliseen. Ramonasta löytyy haikkipolku jos toinenkin - myös se aiemmin valloittamani potato chip rock. Tällä kertaa kohteeksemme valikoitui Cedar Creek Falls.\nCedar Creek Falls -reitille pitää hankkia etukäteen lupa. Kuuden dollarin hintaisen luvan saa hankittua kätevästi netistä. Luvat ja henkkarit tarkistetaan polun alkupisteessä ja myöhemmin vielä vesiputouksen juurella. Reitti ei ole laisinkaan vaarallinen, jos mukana on järkeä ja haikkaajat kulkevat selvinpäin. Valitettavasti sitä kuuluisaa maalaisjärkeä ei löydy ihan kaikilta ja reitillä on sattunut viime vuosien aikana useampiakin kuolemantapauksia.\nLupalappua esitellessämme puistonvartija kertoi meille, että reitillä oli nähty hetki sitten metsästystuulella ollut vuorileijona. Samaan hengenvetoon vartija käski meidän kuitenkin olla huolehtimatta. Tarkempaa selitystä emme vielä tässä vaiheessa saaneet. Myöhemmin meitä vastaan käveli kolme miestä isojen aseiden kanssa. Taisimme saada selityksen... Leijona oli peloteltu takaisin metsään - niin haluan ainakin uskoa. Polulla ei näkynyt myöskään kalkkarokäärmeitä, vaikka kerran kuvittelimmekin kuulevamme jotain epäilyttävää kaltatusta (sihinää) läheisestä pensaasta.\nReitti on yhteen suuntaan n.kolme mailia pitkä ja sen päästä löytyy ihan komea vesiputous. Olimme niin onnekkaita, että vesiputouksessa oli jopa vettä. Ei kuulemma ole mitenkään itsestäänselvää, varsinkaan kesäkuukausina.\nMukava, kaunis ja kaikille sopiva reitti! Jos en olisi tällainen arkajalka ja vilukissa, olisin heilauttanut itseni liaanilla keskelle lampea. Seuraavalla kerralla laitan kyllä uikkarit haikkivaatteiden alle ja rohkaisen mieleni. Ehkä. Mahdollisesti. Luultavasti. Jää nähtäväksi. Olkaa te rohkeampia, jos koskaan eksytte Ramonaan.\nRuokasurffausta 2. huhtikuuta 2014 klo 12.27\nVeera A 2. huhtikuuta 2014 klo 18.34\nEtelä-kalifornian luonto on todellakin yllättänyt kauneudellaan ja monipuolisuudellaan!


VOLVO XC60 D3 Momentum aut ** Webasto / Vakkari / Koukku / P-Tutka / Sähkötoiminen takaluukku ** vaihtoauto | Autotie\nD3 Momentum aut ** Webasto / Vakkari / Koukku / P-Tutka / Sähkötoiminen takaluukku **\nKatso lisää kuvia ja tarkempi ilmoitus:, https://saka.fi/vaihtoautot/197104, ** SAKA:lla on myynnissä yli 3000 auton kattava valikoima! Asiakkaanamme voit ostaa auton kaikista 23:sta liikkeestämme kotiintoimituksella tai noudolla lähimmästä toimipisteestä. Kokeile kuinka helppoa ja vaivatonta auton ostaminen voi olla! **\nAutokuva 360-linkki: https://files.autokuva.com/saka/HAM-0619/inside/\nVetokoukku, ** Tähänkin autoon saat SakaVarma-lisäturvan rahoituksen yhteydessä alkaen vain 9euroa/kk (20000km/12kk). Kysy lisää myyjältä! **, ** Katso myös muut automme kattavasta satojen autojen valikoimasta osoitteesta www.saka.fi **, #ostetaanautoja - https://www.saka.fi/ostetaan-autoja


Hennan käsityöt - Henna käsitööd : heinäkuuta 2015\nBlogi on monesta syystä ollut nyt hiljainen, mutta nyt on esiteltävää :)\nohje: body Ottobre 1/2012 Bert, housut Ottobre 1/2015 Streaky legs (etusauma tuli leikkausvirheestä)\nmateriaalit: Saapasjalkakissa-trikoo Metsolasta, samoin limevihreä resori, sininen resori Löytöpalasta ja lisäksi jotakin marinoitunutta sinistä trikoota\nMenee miehen veljen perheeseen syntyneelle pienelle pojalle :)\nNäitä suunnittelin jo ennen muuttoa, ja toisen teinkin jo kesäkuun puolella, mutta toisen vasta tänään. Materiaalina on isoenoni kutomaa räsymattoa, alunperin tuo on ollut tosi pitkä matto, jonka jo muutama vuosi sitten laitoin kahtia. Nyt ompelin pykäpistoilla, vahvalla mustalla puuvillalangalla (ehkä Novitan virkkauslanka) sivut, laitoin sisälle tyynyt ja suljin virkkaamalla. Sulkeminen siksi virkkaamalla, että jos päälliset haluaa pestä, on sauma nopea purkaa ja päälliset pestä ilman sisätyynyt. Sisätyynyt on päällistä vähän pienemmät, mun mielestä ihan mukavan lötköt tyynyt. Sisätyynyt oon saanut ystävältäni Marilta, ovat jotain eteläpohjalaisia laatutyynyjä :) Tyynyt on alkuviikosta testattu Topiaksen 3,5 v ja Oonan 8,5 v toimesta ja hyvät oli!\nEnsin meinattiin ostaa uutta kalustoa uudelle terassille, mutta päädyttiinkin pitämään vanhat tuolit. Tein vanhoihin istuintyynyihin uudet päälliset jostain marinoituneesta kankaasta. En ehkä oo ihan tyytyväinen siihen, miltä tuo kangas näyttää, mutta ehkä näitä tämän kesän käyttää.\nTässä vielä muutama kuva tänään siivotulta terassilta.\nvärkkäili Henna klo 18.49 5 kommenttia:\nTunnisteet: Bert, Kierrätys, Lahajaksi, Lastenvaatteet, Matot, Nepparitaisto, Ompelu, Sisustus, Streaky Legs


Dantchev:Domain | Jazzkerho -76\nEtusivu Keikat Dantchev:Domain\nKERUBIN SALI Keskiviikko 30.6.2021 - klo 19\n30.06.2021 19:00 - 30.06.2021 21:00\nKenneth Ojutkangas (FI/US) - tuuba, kitara\nJoao Luis (PT) - perkussiot, vibrafon\nDANTCHEV:DOMAIN -yhtyeen musiikissa yhdistyvät vahvat elokuvalliset melodiat, tiukat Bulgarian rytmit sekä jazzin improvisaatio.\nVuonna 2019 Anna Dantchevin sävellyksien ympärille syntynyt taidokas ja karismaattinen yhtye julkaisi debyyttialbumin Say It toukokuussa 2020 (Glomama Music). Albumi nousi julkaisun jälkeen mm. arvostetulle World Music Charts Europe-listalle sekä oli useita viikkoja peräkkäin Roots Music Report-listan top kympissä.\nYhtyeen uniikki instrumentaatio ja musiikkigenrejen tiukkoja määrityksiä kaihtava persoonallinen ja vahva tyyli, on tuonut yhtyeelle yleisöä yli genre- ja maanrajojen. Dantchevin vahvaa ja monipuolista ääntä on joissain arvioissa verrattu Nina Simonen jylhään ääneen ja Mercedes Peonin avantgarde-tyyliin. Englanniksi ja bulgariaksi lauletut ihmisenkokoiset tarinat ovat saaneet yleisöltä kiinnostuneen vastaanoton. Dantchevin tapa yhdistää omassa laulutyylissään bulgarialaista laulutekniikka jazzin herkkyyteen ja universaaliin tarinankerrontaan on ihailtu kansainvälisissäkin arvioissa. Yhtyeen muiden jäsenten oma tyyli ja musiikillinen tausta yhdistyvät saumattomasti Dantchevin tyyliin. Bändin nuoresta iästä huolimatta yhtyeen jäsenet ovat kaikki omalla kentällään kokeneita.\nDantchevin musiikki nostaa omalta osaltaan esiin tämän päivän Suomen musiikkikentän monimuotoisuutta sekä ensimmäistä kertaa maailmanlaajuisesti myös suomalais-bulgarialaista musiikillista kieltä. DANTCHEV:DOMAIN on jo lyhyessä ajassa saanut mainetta eräänlaisena uuden tien kulkijana. Aika on kypsä myös uusille musiikillisille tarinoille.\nLiput 20 / 15 / 5 € Ennakko KK-KUVA, Kirkkokatu 21 (ma-pe 9-17) tai https://jazzkerho-76.fi/liput\nLippujen ennakkomyynti: KK-KUVA, Kirkkokatu 21 (ma-pe 9-17) tai https://jazzkerho-76.fi/liput


Onko tämä karppausta? Tuore tutkimuskatsaus Clevelandista tuo esille keton hyvät puolet kuten paremman painon hallinnan ja paremman verensokerin hall...\nSain juhannuksena kokattua nattoa, josta on ollut puhetta täälläkin. Siinä on runsaasti K2-vitamiinia ja käynee ainakin Motignacin ja South Beachin no...\nMistä voisi löytää jonkun raikkaan hedelmäisen/marjaisan proteiinijauheen, joka maistuisi enemmän tai vähemmän ihan perus mehulta veteen sekoitettuna?...\nKaloritarpeet,ja lihominen,reenaaja saa syödä paljon\nNyt on aivan turha kenenkään tulla sanomaan että liikunnasta ei ole mitään hyötyä. Paljon liikuntaa harrastava ihminen saa syödä päivässä vähintään 30...\nPainonpudotuspäiväkirja vko 4\nPaino korkeimmillaan yli 88kg Paino ennen päiväkirjan aloittamista 84kg Paino viikottain : 81,6kg, 80,3kg, 79,6kg. Eli viimeisin viikkopudotus -0,7kg...\nTuotetta ei ole enää saatavana. Onko korvaavaa? Tuotetta joka täyttää vatsaa ja vie näläntunteen....\nhei,rakastan viinirypäleitä mutta olen lukenut tosi kielteisiä kommentteja niistä tällä palstalla.Ovatko viinirypäleet siis lihottavia,eikö niitä siis...\nOlen syönyt niin paljon vihanneksia ja hedelmiä, meijerituotteita, kuten rahkaa proteiini lähteenä, että näen mielessäni kaurakermaisen pasta-annoksen...\nTuoreen tutkimuksen mukaan rasvaisten maitotuotteiden syöminen voi olla hyväksi sydänterveydelle. Arvostetussa Plos Medicine -lehdessä julkaistut löyd...\nOlen pudottamassa painoa ja käyn viikottain mittaamassa rasvaprosenttia.Se on noussut yllättävän paljon dieetistä huolimatta.Mietin,että vaikuttaako s...\nOnko kukaan täällä maistanut dietorelle karkkeja jotka sisltävät vain vähän kaloreita? Jos olet niin olivatko ne hyviä? Entä uudet dietorelle täytehe...\nEn laihdu kävelemällä,nyt PALJON pyöräilyä.\nOlen nyt laihduttanut reilun viikon kävelemällä,ja en ole laihtunut yhtään.Kävellyt olen reilu 2 tuntia päivässä,ja kalorit olleet n 2000 Ainoastaan v...\nSiis jotain todella outoa. Kaikki kehuu kuinka karppaamalla laihtuu ja ei edes tarvi tehdä mitään.(harrastaa liikuntaa) Mulla taas ei tunnu missään p...\nPaastoon valmistautuminen ja tarkka kalorivajeen seuranta\nPaasto on se mikä laihduttaa nopeimmin.Ennen paaston aloitusta pitää syödä noin viikon normaalisti noin 2800 kaloria päivässä ja vasta sitten 4:jän pä...\nPaastosin 4-viikkoa ja läskit lähti\nELOpaino oli päässyt jo 110kg, mutta nyt olen taas 85kg. Kyllä kannatti!...\nTaustaa: aloitin kesäkuun alussa ketoosiruokavalion. Lähtöpaino oli 98kg. 5 viikossa on pudonnut elämäni helpoimmat 6-7kg. Liikuntaa en harrasta juuri...\nMistä johtuu etten laihdu?\nAlan pikkuhiljaa jo kyllästymään tähän jatkuvaan painon pudotukseen, tai lähinnä sen yrittämiseen.. Olisiko teillä mitään vinkkejä, kun tuntuu että ka...\nHeippa! Täällä tänään starttailen nutrausta. Päivittelen teille tähän tuloksia ja toivon, että muutkin nutraajat tulisivat keskusteluun mukaan :-) Tu...\nLaihduttaminen kasviksilla,syö paljon ja laihdu\nTämän kuurin etu on se että saa syödä paljon pienillä kaloreilla.Jos syö 3 ateriaa päivässä esim klo 13.00.1800. ja 22.00 aterian koko saa olla n 600g...


Norton-tilauksen aktivointi tuotetunnuksella tai uudistamiskoodilla\nNorton-tilauksen uusimistunnuksen aktivointi\nNorton-tuotetunnuksella aktivoidaan uusi tuote sen jälkeen, kun tuote on asennettu tietokoneelle, kun taas uudistamiskoodilla pidennetään olemassa olevan tilauksen voimassaoloaikaa. Uudistamiskoodin käyttö edellyttää, että olet asentanut oikean tuotteen ja aktivoinut sen tuotetunnuksella. Jos annat koodin väärään tuotteeseen, saatat saada virheilmoituksen "Virheellinen tuotetunnus" tai "Virheellinen tilauksen uudistamistunnus".\nAivan ensimmäiseksi sinun on selvitettävä, onko sinulla käytössäsi tuotetunnus vai tilauksen uudistamiskoodi. Tuotetunnus on 25-merkkinen koodi, joka muodostuu kirjaimista ja numeroista. Uudistamiskoodi sen sijaan on 19-merkkinen koodi, joka muodostuu niin ikään kirjaimista ja numeroista.\nTuotetunnus voi näyttää esimerkiksi tällaiselta: A1BCD-EFGHI-234J5-K67KL-890MN. Uudistamiskoodi puolestaan on tämän näköinen: ABC123DE4567FGH89JK.\nValitse tilannettasi kuvaava väite sen perusteella, onko sinulla tilauksen uudistamiskoodi vai tuotetunnus ja oletko jo asentanut tuotteen.\nMinulla on tuotetunnus ja asennettu Norton-tuote\nJos tietokoneellasi on jo Norton-tuote, voit aktivoida sen uudelleen uudella tuotetunnuksella, joka käynnistää uuden tilauksen. Huomaa, että tuotetunnuksen on vastattava tietokoneella olevaa tuotetta.\nTarkista vahvistussähköpostista, mitä tuotetta tuotetunnus tarkalleen vastaa. Jos tuote ja tuotetunnus vastaavat toisiaan, aktivoi tuotteesi uudelleen. Katso kohta Haluan aktivoida Norton-tuotteeni.\nJos tuotetunnuksesi kuuluu toiseen tuotteeseen, saatat saada tuotteen aktivoinnin yhteydessä virheilmoituksen väärästä tuotetunnuksesta. Tällöin sinun on ladattava oikea Norton-tuote, johon tuotetunnus kuuluu. Lue artikkeli Norton-tuotettani ei näy Norton-tililläni.\nMinulla on tuotetunnus, mutta ei asennettua Norton-tuotetta\nTarkista tuotetunnuksen hankkimisen yhteydessä sähköpostitse saamastasi vahvistusviestistä, mihin Norton-tuotteeseen tunnus tarkalleen kuuluu. Lataa sitten tuote Nortonin verkkosivustolta ja aktivoi tuote. Lisätietoja saat artikkelista Norton-tuotettani ei näy Norton-tililläni.\nMinulla on uudistamiskoodi ja asennettu Norton-tuote\nJos tuote on jo asennettu tietokoneelle ja aktivoitu, voit jatkaa tilausjaksoa antamalla uudistamiskoodin.\nTarkista, että olet asentanut Norton-tuotteen, joka varmasti vastaa ostamaasi uudistamiskoodia. Jos sinulla on asennettuna väärä tuote, voit ladata oikeasta Norton-tuotteesta kokeiluversion ja käyttää uudistamiskoodia siihen.\nNorton-tilauksen uusintakoodin syöttäminen\nValitse Tilauksen tila -kohdan vierestä Uudista.\nSyötä ruutuun uusintakoodi ja napsauta sitten nuolipainiketta.\nJos et löydä ruutua, johon koodi syötetään, valitse Käytössäni on syötettävä avain tai koodi.\nMinulla on uudistamiskoodi, mutta ei Norton-tuotetta\nJos olet hankkinut uudistamiskoodin ilman Norton-tuotetta, sinun on ensin tarkistettava, mihin Norton-tuotteeseen koodi kuuluu. Tieto saattaa olla sähköpostitse saamassasi tilaushankinnan vahvistusviestissä. Kun tiedät, mihin tuotteeseen koodi kuuluu, voit ladata soveltuvan jäljempänä mainitun tuotteen ja syöttää uudistamiskoodin kokeiluversioon tilauksen pidentämiseksi.\nNäkyviin tulee ilmoitus "Virheellinen tuotetunnus"\nMuokattu viimeksi: 25/04/2018


rifish - Juoksufoorumi.fi\n1 870 profile views\nrifish vastasi ketjuun alueella Polkujuoksut\nTäälläkin jää Karhunkierros valitettavasti väliin, koska kunto ei riitä. Nyt vasta siinä kunnossa, että pystyy taas alkaa treenaamaan, mutta kun nollista lähtee niin aika lopuu nyt kesken. Joten jos jotakuta kiinnostaa niin 83 km matkalle ois paikka myytävänä (ilmoitus löytyy palstan myynti-osiosta). Hyviä treenejä muille!\nrifish vastasi ketjuun alueella Yleistä keskustelua juoksusta\nUskon, että näin kävisi muuallakin, jos vain juoksutapahtuma-alueella olisi laadukasta ja hyvää sapuskaa tarjolla. Täällä keskustellaan jonkin verran siitä, että olisiko parantunut ruoka osa osallistumismaksua ja kenties nostaisi maksua. Ehkä paras ratkaisu olisi se, että osallistumismaksulla saisi vain huollon kisan aikana ja kisan jälkeen perus veden, urheilujuoman, banaanit jne. Sen heikon ruokaesityksen voisi jättää kokonaan pois ja kenties näin saataisiin osallistumismaksua alemmas. Tilalle voisi koittaa tehdä jotain yritysyhteistyötä ja houkutella tapahtuma-alueelle laadukkaampia ruuan tarjoajia. Ruuasta joutuisi maksamaan erikseen, mutta vaikka joku kymppi oikeasti hyvästä keitosta yms. ei olisi paha ja sen maksaisi mieluusti.\nKyllä, monelle ei uppoa kovan kisan jälkeen muu kuin ehkä keitto, mutta myös sen keiton voisi tehdä laadukkaasti. Laihan tomaattikeiton sijaan esim. kunnon lohikeitto hyvällä ruikkarilla voisi olla hyvä tavaramerkki kisalle ja yksi tapa erottautua muista kisoista. Ja muistetaan, että myös juoksijoiden tukijoukoista voisi löytyä potentiaalisia asiakkaita. Mikäs mukavempaa kuin syödä hyvin samalla, kun seuraa kisaa. Eli ei tässä kurmeeta haeta. Hyvällä, laadukkaalla ja simppelillä kotiruualla tai bs. streetfoodilla pääsisi pitkälle. @Tumppiheitti hyvän esimerkin muualta. Jotain tollasta juoksukisoihinkin. Ei muuta kuin yhteistyökuvioita hiomaan alan yrittäjien kanssa.\nalueella lisäsi rifish alueelle Yleistä keskustelua juoksusta\nMyönnän, rahtusen provosoiva otsikko ja sinänsä kyse on juoksutapahtumien suhteen mitättömästä asiasta, mutta onhan noi Suomessa juoksujen jälkeen tarjottavat ruuat lähes poikkeuksetta kaikkea muuta kuin makunautintoja. Kyllä, tapahtumien järjestäjät menevät tiukalla taloudella ja harva osallistujakaan lähtee hakemaan juoksutapahtumasta kulinaarista nautintoa, mutta ainakin itse tykkäisin palkita itseni kisan jälkeen hyvällä ruualla. Pääosin tarjolla on kuitenkin jotain kuivaa ruikkaria juustosiivulla tai laihaa keittoa. Varmasti poikkeuksiakin on, itselle ei vaan tule yhtään mieleen. Näin ollen hyvän ruuan joutuu oikeastaan aina hankkia tapahtuma-alueen ulkopuolelta. Heitänkin tässä vähän täkyä tapahtumien järjestäjille, jahka joku uskaltaisi panostaa tähänkin osa-alueeseen tapahtumassa ja viedä juoksutapahtuman kokonaisvaltasena kokemuksena uudelle tasolle. Kenties tässä olisi myös mahdollisuus kasvattaa tapahtumasta saatavaa katetta. Mitä muut ootte asiasta mieltä?\nHuh, olipahan paska reissu, mutta tulipahan tehtyä. Joskus tulee päiviä, jolloin ei kulje yhtään. Tänään osui sellainen päivä kohdalle. Jo alun rappusten jälkeen jalat oli hapoilla:) 15 km kohdalla alkoi olla jo ihan finaalissa. 33 km kohdalla loppui edes yritys hölkätä. Maaliin kuitenkin tultiin. Aikaisemmasta tuloksesta jäin lähes 1,5 h. Jos mies ei toiminut niin järjestelyt kyllä toimivat hienosti. Kiitos kaikille tämänkin kisan mahdollistaneille! Nyt palautuminen ja sitten vielä lokakuussa Vaarojen maraton. Sen jälkeen voisi lyödä lenkkarit lopullisesti naulaan tai keksiä jotain muuta juoksentelua. Polut alkavat olla aika nähdyt.\nOma mutuni on, että haaste on lähinnä siinä, miten saada jengi osallistumaan nimenomaan maratoneille. Lyhyempien matkojen tapahtumat, polkujuoksut, "puolihumoristiset seikkailujuoksut" keräävät kyllä jengiä, mutta sieltä siirrytään vähänlaisesti kaupunkimaratoneja juoksemaan. Kyllä, polkujuoksukisat ovat osa koventunutta kilpailua, josta kirjoitin. Tosin niissä osallistujamäärät ovat rajalliset ja en usko niiden pahasti sakottavan kaupunkimaratoneja. Jonkin verran toki ja itsekin olen tästä elävä esimerkki.\nTää lihavoitu kohta on kyllä hupaisimpia selityksiä, joita oon vähään aikaan kuullut. Mikähän on tämä demografinen muutos, joka nyt vähentää maratonjuoksioiden määrää? Väestön ikääntyminen? Kumma, että esim. Vantaan maratonilla osallistujamäärät ovat ihan viime vuotta lukuunottamatta pysyneet viime vuosina hyvällä tasolla. Tottahan toki kilpailu koko ajan kovenee juoksutapahtumienkin välillä, minkä vuoksi välttämättä kaikille ei riitä enää yhtä paljon juoksijoita kuin joitakin vuosia sitten. Silti jos teet asiat hyvin niin varmasti osallistujia riittää edelleen hyvin, jopa kasvavissa määrin. Jonkinlainen juoksubuumi on kuitenkin edelleen olemassa. Etenkin, jos kyse on Suomen väestörikkaimmalla ja parhaimmilla liikenneyhteyksillä varustetusta kaupungista. Eli ehkä ne syy löytyvät jostain muualta, kenties peilistä.\nItse en ainakaan löytänyt mistään ilmoittautuneiden listaa, joten vaikea sanoa. Muistissa ei myöskään ole, että tuleeko noiden lisäkilsojen myötä millaisia maisemia vastaan. Ihan mukava lähteä hölkkäilemaan tätä reittiä läpi. MItään suuria odotuksia ei ole suorituksen suhteen, koska kunto on mitä on. Tähtäin on ensi vuodessa, jolloin toivottavasti kunto on kohentunut. Säätiedot lupaavat oikein mukavaa pilvistä ja reilua 15 astetta, jopa 18 astetta. Sadetta ei näillä näkymin olisi tulossa kuin ehkä illalla. Tämän ennusteen voisi jo lukita.\nSuunto Dual sykevyön toimintahäiriö?\nrifish vastasi ketjuun alueella Sykemittarit\nRatkaisu löytyi sykevyön parittamisesta mittarin kanssa. Luulin, ettei mitään tämmöistä tarvi, mutta joskus ilmeisesti tarttee. Ohjeet löytyivät Suunnon sivuilta ko. sykevyön kohdalta.\nPyhätunturimaraton juostaan tänä vuonna lauantaina 12.8. Tapahtuman keskuksena toimii tuttuun tapaan Hotelli Pyhätunturi piha-alueineen. Tapahtuman matkarepertuaari on kasvanut entisestään ja nyt ohjelmassa on neljä matkaa: Tunturimaraton 43 km Tunturikolmonen 32 km Tunturipuolikas 21,5 km Tunturikymppi 10 km Tapahtuman nettisivut löytyvät täältä: https://pyha.fi/tapahtuma/pyha-tunturimaraton Itse laitoin tänään ilmoittautumisen sisään ja tarkoitus olisi lähteä toista kertaa hölkkäilemään tämä hieno reitti (43 km) läpi. Onko muita foorumilaisia tulossa?\nOnko ajatuksia, että mitä pitäs tehdä, kun uutena ostettu Suunnon Dual Comfort Belt ei toimi Suunto Ambitin kanssa yhdessä? Suunnon sivujen mukaan ekan Ambitin (ei siis 3) kanssa tämän sykevyön pitäisi toimia, mutta ei vain löydä sykevyötä lainkaan. Vanhan ANT-sykevyön kyllä löytää, mutta sen kanssa sykkeet heittelee nykyisin ihan miten sattuu.\nrifish vastasi ketjuun alueella Yleinen keskustelu\nÄlä jauha paskaa, ei tässä ollut kyse mistään aikaisemmista linjauksista ja niiden puuttumisesta. Päätöstä tehdessäään oikeuasiamiehellä on ollut kyllä riittävät tiedot ja lainsäädäntö taustallaan sen määrittelyässä, oliko Sipilä esteellinen vai ei tai olisiko hän voinut menetellä jotenkin toisin. Oikeusasiamiehen mukaan tapaus oli selvä. Juhantalon kohdalla tilanne oli yhtälailla selvä, mutta toiseen suuntaan. Näitä tapauksia on edes turha verrata, mutta tietysti kun sopii omaan agendaan niin antaa mennä vaan. Mitäs me faktoista, kun meillä on pikku agenda.\n2. helmikuuta , 2017\n"Oikeusasiamies: Pääministeri ei ollut esteellinen Terrafame-asiassa" (YLE 1.2.2017). "Kummaa", että nimimerkki @joukor ei ole kaiken tänne linkittämän Sipilä-uutisoinnin jälkeen kuitenkaan kiirehtinyt linkittämään tänne tätä uutista. Kritiikkiä ja epäilyjä kyllä linkitetään, mutta ei sitä toista puolta lantista. No, eipä tämä tietysti millään tavalla yllätä.\nEi jäänyt lukematta, mutta sulta ilmeisesti jäi ymmärtämättä kirjoitukseni. Tässä Sipilä vs. YLE-jutussa pihvi ja ydin on se, että Sipilä ei päässyt mielestään kommentoimaan riittävän ajoissa tätä juttua. Tätä puolta et ole tuonut esille, aivan kuten et Jääskeläisenkään kommentteja. Uutisoit täällä taas kerran vain yhtä näkemystä ja sitä, joka sopii sun ajatteluun. No kukin tavallaan. Eilen (30.11.) yöllä SK julkaisu jutun, josta YLE-Sipilä-kohu starttasi. Tähän Jääskeläinen reagoi samana aamun ja iltapäivällä Sipilä piti lehdistötilaisuuden, kun homma lähti paisumaan. Mielestäni ihan riittävän ajoissa hoidettu tämän jutun avaaminen. Terrafame- ja esteellisyysjuttu on sitten asia erikseen, mutta koska se on nyt oikeusasiamiehen selvityksessä, sitä ei kannata julkisuudessa avata. Eli sori, ei oikein uppoa tämä kritiikki. Tämähän on kaikkien tiedossa, mutta mitä sitten?\n1. joulukuuta , 2016\nNiin, miksiköhän asian käsittely jätettiin tähän? No se selviää mm. täältä: http://www.iltalehti.fi/uutiset/2016113022662907_uu.shtml Jääskeläistä lainaten: "Viikonlopun aikana ei ollut tullut ilmi mitään, joka olisi viitannut siihen, että Katera Steel olisi saanut kaupan muutoin kuin voittamalla normaalin tarjouskilpailun." Tämän vuoksi ei tehty uusia juttuja ja tämän aiheen käsittely jätettiin tähän. Jääskeläisen mielestä täysin normaalia toimituksen johdon työtä. Ei yllätä yhtään, että et ole tuonut tätäkään olennaista näkemystä täällä esille vaan tuot esille vain yhtä "totuutta". Nyt olet asian ytimessä, mutta et itse sitä tosin ymmärrä. Juuri tästähän Sipilä antoi palautetta YLE:lle ja tämä on koko tämän Sipilä vs. YLE-jutun pihvi: Sipilä ei päässyt ottamaan riittävän ajoissa kantaa häntä koskevaan syytökseen. Vapaassa maassa ei tulla kyselemään onko juttu sopiva, mutta siihen tullaan kysymään asianosaisten näkemys ja niin, että hän kerkiää siihen antamaan ajoissa omat näkemykset. Taaskaan ei yllätä, että et ole tähän asian ytimeen ottanut mitenkään kantaan vaan toistelet tässäkin vain yksipuolisesti toisen puolen näkemystä. Ei koskaan puolesta, aina vain vastaan, mutta tähän sinun kohdalla on jo totuttu esimerkiksi Sipilän kohdalla. Lehdistön vapauteen kuuluu myös se, että ihmiset voivat antaa palautetta. Kuten olemme saanneet kuulla, Sipilä ei ole yrittänyt painostaa YLE:ä ja vaikuttaa lehdistönvapauteen vaan puolustanut omaa sananvapauttaan ja mahdollisuutta kommentoida. Ei ole siis syytä olla huolissaan lehdistönvapauden suhteen, aivan kuten Atte Jääskeläinenkin on linjannut. Ilman muuta Sipilällä on ollut puutteita siinä, miten hän on huolehtinut omasta sananvapaudestaan eikä se ole sopinut kaikilta osin pääministerin arvokkuuteen. Asian olisi voinut hoitaa paljon tyylikkäämminkin, mistä ilman muuta miinusta Sipilälle. Sen sijaan väitteet YLE:n vaimentamisesta tai lehdistönvapauteen puuttumisesta ovat näillä tiedoilla hyvin hataralla maaperällä.


Kärppien Jussi Jokisen taklaus JYPin Julius Nättiseen 21.09.2019 - Tilannehuone - Tappara.co\nKärppien Jussi Jokisen taklaus JYPin Julius Nättiseen 21.09.2019\nRaumalainen 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.28 #1\nKasetti hajos, kun Nättinen takakarvas kiekon pois.\nKärpät saa rangaistuksen - Rangaistu pelaaja Jussi Jokinen\ntotaka86 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.26 #2\nNy mitataa iha kunnolla Liigan kurinpitoo. Jos vertaa Varakkaan ja Jokisen taklauksia, nii törkeempi tää on ja kasetti palo iha täysin ku ei potku riittäny. Toivon mukaa 5+ peliä rankkua, eikä mitää Kärppä lasien läpi korkeintaa yks peli…\nJussip95 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.26 #3\nMeni änäri-Jussilla takakarvaus tunteisiin. Idiootti. Vähintään sama kun Varakkaalle, tossa oikein haki sitä päätä!\nTakakarva 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.32 #4\nHuikee takakarvaus ja Jokista nöyryytettiin. Sit palo käpy ja molemmilla nyrkeillä päätä kohti. 5+ peliä kakkua voisi olla sopiva\nO.Nolan (Old school power forward) 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.40 #5\nPakko tosta on tulla pelikieltoa. 3-4 peliä ei olisi vääryys, mutta kun kyseessä on Kärppä pelaaja niin 1-2 on maksimi. Luultavasti ei tule mitään…\nDelJampe 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.46 #6\nMeni pikkusen ihon alle toi takakarva\nJussip95 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.47 #7\nTäysi idiootti. Ei muuta. Arvostus romahti.\npeterra 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.47 #8\nNythän sitä kurinpitoa testataan kunnolla. Toivottavasti myös Kärpät pääsee tutkintaan. Jos tuo ei lähde tutkintaan niin järjestelmä on rikki.\nOijennus 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.52 #9\nMinun näkemys on se, että Nättinen kalasti. Jokisen toiminta on turhautuneen pelaajan reaktio ja kieltoa pitää antaa.\nNättisen reaktio…no reaktio.\n99999 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.51 #10\nNäin kärppäfaninkin näkökulmasta, toivottavasti tuosta tulee 10 ottelun pelikielto. Törkeä ja turha taklaus kädet ylhäällä suoraan päähän. Ja hyppy päälle.\nrinne (Ei lisäarvoa palstalle ) 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 16.54 #11\nJokisen kurinpitohistorialla ja statuksella en jaksa uskoa mihinkään 5+ pelin tuomioon. En pahastuisi, jos olen väärässä.\nMutta jestas kun on idioottimainen veto. Kädet ylhäällä suoraan päätä kohti… 3-4 peliä voisi Liigalta odottaa. En tosin vääränä pitäisi, jos enemmänkin annettaisiin. Ei vaan voi vetää noin suoraan päähän. Nämä on nimenomaan niitä taklauksia, jotka pitää lajista kitkeä. Ei edes yritystä puhtaaseen taklaukseen.\nMielenkiinnolla odotan sitäkin, että sisällyttääkö kurinpito “koston” motiivina päätökseensä. Sen pitäisi olla tuomiota korottava tekijä. Mutta kurinpidon aiempia linjanvetoja muistellessa en yllättyisi siitäkään, jos kurinpito ei suostu “toisen pään sisään menemään”, vaan ohittavat mahdollisen motiivin.\nJussip95 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 17.00 #12\nKatso video: Kärppätähti Jussi Jokinen hermostui läpiajonsa pysäyttämisestä −...\nKärppien tähtihyökkääjä Jussi Jokinen sai pelirangaistuksen lauantain JYP−Kärpät-ottelun kolmannessa erässä.\nSisältöä en katsonut, mutta otsikointi on vähintäänkin outo.\nRantt3 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 17.06 #13\nJokisesta on kasvanut viime keväästä lähtien meikäläisen inhokkipelaaja.\nJärjettömiä filmejä keväällä ja nyt tämä.\nVanhan Legendan arvostus tippunut nollaan.\nRaumalainen 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 17.08 #14\nOlisi kannattanut katsoa. Olisi voinut vielä laittaa otsikoksi:\nKärppien tähtihyökkääjä Jussi Jokisen kasetti hajosi täysin takakarvauksesta - Kostotaklaus JYP:n kultakypärään päätti ottelun\nTaPPi 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 17.12 #15\nPahoin pelkään, ettei saa peliäkään, koska Kärpät pelaa seuraavan pelin meitä vastaan. Liigan kurinpitohan saa tehdä, mitä lystää. Välillä koirat haukkuu, mutta eipä silläkään mitään merkitystä ole, vaan karavaani jatkaa aina kulkuaan.\nLabrys (RautakorpiFunclub) 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 17.50 #16\nEi vissiin vanha änärijanari kestä ku ei potku enää riitä liigassa. Hieno takakarva Nättiseltä ja otti taklausta vastaan, niin kalajokinen pistääkin nyrkkiä päähän. Pakko tosta on kieltoa tulla, vaikka olisi se kiva kun olisi Tapparaa vastaan nöyryytettävänä.\nDelJampe 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 18.15 #17\n@Nuti ja @terppp - olisi mielenkiintoista kuulla teidän mielipiteenne, miten pitkä kakku pitäisi Jussille Sampo Sedän arvontakoneesta tulla?\nNuti 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 18.28 #18\nKohta se nähdään. Nyt on kurinpito saanut paljon materiaalia. Sanotaan vaikka kolme peliä huilia, mutta kysynpä Sampoltakin:\n@discobot heitä 1d10\ndiscobot (discobot) 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 18.28 #19\nNuti 21. Syyskuu[ta] 2019, [klo] 18.29 #20\nEdelleen tuntuu olevan Kärppä-antipatiat. Onneksi Kärppien rosterissa on laajuutta.


[timohei.net] SYSWIN virtuaalikoneessa\nVista + Virtualbox + SYSWIN\nTimo Heikkinen / Opintojaksot / Ohjauslogiikoiden perusteet / SYSWIN virtuaalikoneessa /\nSYSWIN (kuten monet muutkin vanhat ohjelmat) toimii huonosti, jos lainkaan, Windows Vistassa tai Windows 7:ssä. Ongelmaan on ainakin kaksi ratkaisua.\nYksi konsti on asentaa Vistaan tai seiskaan virtuaalikone, esimerkiksi Sunin Virtualbox, ja virtuaalikoneeseen vaikkapa Windows XP. Seuraavilla alasivuilla on muutama kuvakaappaus tästä vaihtoehdosta.\nToinen konsti on käyttää Linuxia ja Wineä. Itse olen huomannut toimivaksi Linux-alustaksi Ubuntun. Ubuntun asentamisen jälkeen pitää vielä asentaa Wine, joka mahdollistaa Windows-sovellusten ajamisen Linuxin päällä.\nKolmas konsti on asentaa virtuaalikone Vistaan (tai seiskaan) ja asentaa virtuaalikoneeseen Ubuntu (tai mikä tahansa muu GNU/Linux-ympäristö). Ubuntuun asennetaan sitten Wine ja Wineen SYSWIN :) Hyvin toimii, eli kokeiltu on. Alasivuilta löytyy kuvakaappaus tästäkin vaihtoehdosta.\n(6) Vista-VBox-Ubuntu-Wine Sivu 1/6 Seuraava >>


Tintti oli neuvokas toimittaja mutta toivoton huithapeli | Sarjakuvat | HS\nTintti oli neuvokas toimittaja mutta toivoton huithapeli\nTintti suhailee Afrikassa.\nPaljon onnea, Georges Prosper Remi! Tai kenties tunnette Tintin seikkailujen luojan paremmin taiteilijanimellään Hergé. Hän täyttäisi tänä sunnuntaina 109 vuotta, jos siis eläisi vielä. Tintti on kuitenkin vielä vahvasti keskuudessamme. Tuo aina yhtä neuvokas toimittaja pääsi viisi vuotta sitten jopa Steven Spielbergin elokuvan tähdeksi. Aika ajoin Tintin maailmankuva kuitenkin tuntuu, pakko myöntää, hieman vanhentuneelta. Ei ihme. Tintti sai alkunsa, kun Hergé työskenteli 1920-luvulla katolisessa Le XXe Siècle -sanomalehdessä. Sitä pyöritti apotti nimeltä Norbert Wallez. Hän pyysi Hergéä luomaan sarjakuvan, jonka sankari olisi nuori katolinen reportteri ja taistelisi ”kaikkea pahaa vastaan hyvän puolesta”. Pahoja juttuja olivat muun muassa kommunismi (Tintti Neuvostojen maassa), hyviä taas ”kolonialismin arvot” (Tintti Afrikassa). Näitä ideologisia kysymyksiä vanhentuneemmalta tuntuu Tintin tapa tehdä töitä. Huolettomasti ympäri maailmaa suhaileva reportteri kun ei koskaan näytä kirjoittavan juttujaan valmiiksi. Median murroksessa moinen huithapeli olisi irtisanottu jo vuosia sitten. Aiheet\nPaljon onnea, Georges Prosper Remi! Tai kenties tunnette Tintin seikkailujen luojan paremmin taiteilijanimellään Hergé. Hän täyttäisi tänä sunnuntaina 109 vuotta, jos siis eläisi vielä. Tintti on kuitenkin vielä vahvasti keskuudessamme. Tuo aina yhtä neuvokas toimittaja pääsi viisi vuotta sitten jopa Steven Spielbergin elokuvan tähdeksi. Aika ajoin Tintin maailmankuva kuitenkin tuntuu, pakko myöntää, hieman vanhentuneelta. Ei ihme. Tintti sai alkunsa, kun Hergé työskenteli 1920-luvulla katolisessa Le XXe Siècle -sanomalehdessä. Sitä pyöritti apotti nimeltä Norbert Wallez. Hän pyysi Hergéä luomaan sarjakuvan, jonka sankari olisi nuori katolinen reportteri ja taistelisi ”kaikkea pahaa vastaan hyvän puolesta”. Pahoja juttuja olivat muun muassa kommunismi (Tintti Neuvostojen maassa), hyviä taas ”kolonialismin arvot” (Tintti Afrikassa). Näitä ideologisia kysymyksiä vanhentuneemmalta tuntuu Tintin tapa tehdä töitä. Huolettomasti ympäri maailmaa suhaileva reportteri kun ei koskaan näytä kirjoittavan juttujaan valmiiksi. Median murroksessa moinen huithapeli olisi irtisanottu jo vuosia sitten. Haluatko lukea koko artikkelin? Hanki rajaton lukuoikeus:


Enzyme Peeling Powder 50g :: ladybirdkauppa\nEnzyme Peeling Powder kuorii iholta hellävaraisesti kuolleet ihosolut ja ylimääräisen talin. Hienojakoinen jauhe muodostaa veden kanssa sekoi-tettaessa vaahdon ja kuorii iho lempeästi mutta perusteellisesti. Tuote sopii myös herkälle, epäpuhtauksille alttiille iholle, koska se ei sisällä mekaanisia kuorivia rakeita.\nEnzyme Peeling Powder sisältää keratolyyttisesti toimivaa entsyymiyh-distettä (lipaasit, proteaasit), joka aktivoituu veden kanssa vaahdottumal-la. Sen ansioista kuolleiden keratinosyyttisolujen välinen sementti liuke-nee pois ja solut irtoavat helpommin.\nTuloksena on tasaisempi ja sileämpi iho ja säännöllisen käytön myötä epäpuhtauksien väheneminen. Hellävaraista mutta tehokasta Enzyme Peeling Powder-naamiota suositellaan erityisesti seborrea sicca-iholle.\n39,10 € 0,00 €