Големите Игри – при Големите Пари - България 21 век\nСветът е полудял! По-точно – световната икономика, която не може да се съвземе от разнопосочни катаклизми – ту от кризи, ту от разточителство! Но най-полудяли са икономиките на няколко “азиатски тигри” в новото преразпределение на световните богатства – Китай, Сингапур, Хонг Конг, Южна Корея, още и гигантската южноамериканска страна Бразилия и пр. Те са толкова силни вече, че посягат дори на най-големите спортни игри – олимпиади, световни първенства и други специални състезания. И си ги взимат…\nКоето показва, че спорт и пари стават неразделни юнаци. Като че по спорта можем все по-ясно да усещаме накъде върви световното “имане”. Оказва се, че където има много пари – има и голям спорт и голми спортни фиести! По световния спортен календар ще го познаете…\nОще са пред очите ни най-пищните Летни Олимпийски Игри “Пекин 2008” /8 – 24 август 2008 г./, където се състезаваха 11 526 спортисти от 204 страни в 302 спортни дисциплини. Най- много златни медали спечелиха китайците – 51, общо 100 медала, но състезателите от САЩ имат 110 – златни /36/, сребърни и бронзови отличия. България е на 42 място с 1 златен медал – Румяна Нейкова, гребане – едноместен скиф, 1 сребърен – Станка Златева /борба св.стил 72 кг/ и 3 бронзови – Явор Янакиев /кл. борба 72 кг/, Радослав Великов /св.борба 55 кг/ и Кирил Терзиев /св. борба 74 кг/\nЧакат ни Летните Олимпийски игри “Рио де Жанейро 2016” /5 – 21 август/, за които Бразилия е приготвила бюджет от 14 милиарда долара\n20-то Световно първенство по футбол от 12 юни до 13 юли – отново в Бразилия, което се готвят да гледат поне 2 милиарда хора, най-голямата световна аудитория за спортно, културно или каквото и да е друго добро събитие сред хората.\nПървите Летни Младежки Олимпийски Игри, които имаха изключителното домакинство на Сингапур – 14 – 26 аавгуст 2010 г. И които ни дадоха малко надежда на нас, феновете на българския спорт, защото имахме успехи сред участниците, които бяха на възраст от 14 до 18 години: при щангите Боянка Костова – златен олимпийски медал в кат. до 53 кг., и Георги Шиков – също злато /кат. 85 кг/, Георги Цонов – бронз на троен скок, класиралите се на 4 място Галина Николова – висок скок, Джанан Ахмед – борба, св. стил, Йоана Дамянова – джудо, Денислав Суслеков – бокс, и класираните на 5 място Карин Околие – 200 м. гладко бягане и Анастасия Кисе – художествена гимнастика.\nСветовното първенство по плувни нспортове в Шанхай 16 – 31 юли 2011 г., преминало при “зашеметяващ интерес” според световните информационни агенции, където за пръв път Китай се нареди на първо място, каквото класиране очакма за себе си и в световната икономика след 2025 година… Там ни представи добре, по-точно отлично, само легендарният плувец, Петър Стойчев – златен медалист на 25 км в открити води. В това световно първенство участваха спортисти от 212 страни – повече от броя на държавите в ООН!\nСветовното първенство по лека атлетика в Дегу – Южна Корея, 27 август – 4 септември, току-що завършило, където триумфираха американските спортисти с 12 златни и общо 25 олимпийски медала, следвани от Русия – 9 златни и общо 19 медала. Добре ни представиха нашите страхотни бегачки – Ивет Лалова, 7-ма на 100 м. гл. бягане – единствената бяла жена във финала, както и Ваня Стамболиева – 6-та на 400 м с препятствия, също като бяла лястовица измежду обгорелите от южното слънце свои съпернички във финала.\nСветовното първенство по лека атлетика, което отново се очаква да е в Азия, в Пекин през 2015 година, защото китайците като че най- оценяват ключевото значение на спорта за сърцето и душата на съвременните хора… също и за пълната кесия със жълтици в джоба…\n26-та Световна Лятна Универсиада в Шънджън, на 25 минути с кола от Сингапур, която финишира миналия месец / 12 – 23 август 2011/ при небивалото участие на 8078 студенти-спортисти от 152 страни, Универсияда очаквано спечелена от Китай със 75 златни /от 306 възможни/ медала в 24 спорта. На тази Универсиада взе участие и нашият млад сънародник от Чикаго Тодор Паунов – Тоши, който се състезаваше от американския отбор по джудо, спорт в който спомогна за класирането на девето място, добро представяне, имайки предвид азиатското цунами в тази “азиятска територия”…\nНо защо става всичко това буквално “като по книга”? Как така тия страни, които така настървено стават домакини на най-големите спортни събития по света, израстнаха за 1 – 2 десетилетия от гладното си минало до днешното си богатство? Като че преди всичко с две неща: разум и трудолюбие! Колко по-продуктивно е мисленето, организацията и отговорността на граждани и ръководители при тях, на работодатели и работници, на управници и управлявани! По различно от същите категории хора из други страни, където тамошното население се тресе от взаимно недоверие и корупция…\nЕто ви и един пример, примерът на Сингапур, земя по-малка и от “човешка длан” но по-голяма с мозък и морал от много други държавици и народи…\nТук не ругаят, усмихват се.\nСингапурските родители смятат, че уроците не са достатъчни, за да превърнат децата им в съвършени зрели хора. Трябва повече да се възпитават децата, преди да са придобили лоши навици.\n– Това ще им е от полза през целия живот, казва преподавателка в академията “Имидж” за добри съвременни маниери.\n“Моля” е първата дума, която е научила дъщеря й на една година…\nВъпреки шеметния икономически растеж, превърнал града-държава в една от най-богатите страни в света само за едно поколение, властите на Сингапур смятат, че жителите трябва да проявяват още по-голяма вежливост и напълно да забравят грубите обноски, наследени от миналото.\nПодета е правителствена кампания, насърчаваща жителите да засвидетелстват едни към други повече приятелски жестове във всекидневния живот.\nУроците по етикет обикновено се преподават през училищната ваканция – през юни и декември и струват от 30 до 48 сингапурски долара – 16-26 евро. Родителите тук имат възможности да ги плащат. С годишен доход от 35 924 американски долара (25 787 евро), Сингапур се нарежда на едно от челните места в света..\nКурсовете по добри обноски обхващат децата още от 3-годишна възраст. В първо ниво се учат поздравите, във второ – как да се отговаря учтиво по телефона и “начините за овладяване на стреса”. Целта на третото ниво е да вкоренят ценности като честност и отговорност!\nСлед тези уроци децата се стараят да покажат у дома добро държание на масата, добро отношение към братята и сестрите си или към домашните любимци.\nВсички признават ролята на учителите и училището. Цивилизовано поведение? На това децата могат да бъдат научени най-добре от трето лице. Не винаги родителите знаят как да го направят.\nДържавата се намесва във всичко. За добро.\nБюрата за запознанства отдавна не са нещо необичайно. Но намесата на държавата и превръщането на романтиката, женитбата и децата в гражданско задължение, което за нас звучи наистина прекалено, за Сингапур е държавна политика.\nТам, където правителството така и така се бърка във всичко, сега се предприемат опити за разпореждане и в най-интимната човешка сфера. С правителствено решение в Сингапур са открити шест агенции за запознанства, чиято цел е да намерят партньор на самотните юристи, банкери или предприемачи, които от сметките из разни банки и кантори нямат време сами да търсят…\nВсъщност проблемът на държавата не е в мнобройните самотни хора, а в малкия брой бебета. Раждаемостта в Сингапур е една от най-ниските в света – малката държава е застрашена от изчезване на човешките ресурси.\nСингапур е плюс това буквално буре с барут от наличието на много и различни етноси. Не всички раждат с еднакъв ентусиазъм. Правителството решава да стегне юздите и започва да инвестира активно в икономиката и образованието, особено в изостващите в културно отношение етноси. За идеал се обявява малкото семейство, пропагандира се стерилизацията, абортите се разрешават до 6-ия месец. И страницата се обръща само за няколко десетилетия – Сингапур става най-богатата индустриална държава в региона. Но тутакси се проявява и обратната страна на успеха – днешните млади сингапурци са твърде концентрирани в кариерата си и оставят женитбата и раждането на деца на заден план. А и работата по 60 часа на седмица въобще не е необичайно явление за жителите на Сингапур.\nВ крайна сметка правителството осъзнава, че поданиците са станали жертва на перфекционизма си и създава специално ведомство, чиято единствена задача е да търси партньори на самотниците – с пиар-акции, панаири от типа на “Романтичен Сингапур”, разполага и със специална интернет-платформа.\nТам се дават съвети от виртуални консултанти, има възможности за чат и за получаване на информация от официално сертифицираните агенции за запознанства. Тази дейност се спонсорира годишно с милиони. Освен това в гимназиите е въведен нов предмет – “Love Relations for Life”, в рамките на който дипломирани психотерапевти повишават компетентността на младите хора по отношение на любовните връзки и партньорството.\nНяма престъпност. Има закони\nСингапурската икономика е пример за свободна пазарна икономика, която се развива с изключително бързи темпове. Доходът на глава от населението в страната е много висок, благодарение на некорумпираното общество, образованата и мотивирана работна ръка и утвърдената правна и финансова политика. Сингапурската икономика е силно зависима от експорта. Основните стоки, изнасяни от страната са високо-технологични продукти като полупроводници и потребителска електроника. Туризъм, петрол и транспорт на стоки по вода – това са основните източници на доходи за държавата. Там се намират най-големите резервоари за петрол в света.\nСингапур е космополитно общество, където хората живеят хармонично. Има китайци, индуси, малайци, малко европейци. Четирите официални езика в Сингапур са мандарин, малайски, тамилски и английски език. Английският е най-често използваният език и език, който обединява различните етнически групи. На децата са преподава на английски език в училище, но също така учат родния си език, за да не губят контакт с техните традиции. В Сингапур английският обикновено е смесен с други езици, особено малайски и Hokkien. Хората, които говорят “Singlish” не са запознати с точния произход на този език. Това е смесица от малайски и английски. Хората са мили, любезни и усмихнати, масово искат да помогнат, ведри са, дружелюбни и отворени.\nВ това космополитно общество религиозната толерантност е много важна и я има. Има даоисти, шинтуисти, хиндуисти, будисти, мюсюлмани, християни и съответните храмове – католически катедрали, православни храмове, джамии, синагоги. Заедно с будизъм, ислям и хиндуизъм, днес християнството се счита за една от четирите основни религии. Средната месечна заплата е около 1600 американски долара. Стандартът е много висок и самите сингапурци казват, че това е скъпо място за живеене. Скъпо и невероятно красиво.\nЗемята в Сингапур е солена, по тази причина се внасят както дървета, така и почва за тях. Територията е малко – непрекъснато насипват и отвоюват части от морето. Земята не се продава – дава се под наем за 99 години. Строителството на всяка сграда трябва да завърши за 900 дни, иначе ти отнемат правото на строеж.\nНикой не протестира. Никой не се опитва да постигне нещо с измама. Защото законите са точни, ясни и сурови. За всички. Няма престъпност. Има закони.\nNext story Водно Кръщение в Езерото Мичиган\nPrevious story НИЕ СМЕ РОБИ


КЪРВАВИЧЕ КОРЕН , Polygonum bistorta L. | Bilki.bg\nПри вътрешни и външни кръвотечения особено от стомаха и червата, при обилна менструация и кървава диария.\nКат. №: b321conf\nДействие на кървавиче, корен\nКръвоспиращо, затягащо и противовъзпалително.\nПриложение на кървавиче, корен\nПри вътрешни и външни кръвотечения особено от стомаха и червата, при обилна менструация и кървава диария, възпаление на стомаха и червата, дизинтерия, възпаление на устната кухина и сливиците, гнойни, бавно заздравяващи рани и бяло течение у жените.\nНачин на употреба на кървавиче, корен\n1 с.л. лъжица билка с 250 мл вряща вода се запарва за 20 мин. Изпива се за 1 ден от възрастен, и за 2 дни от дете. Може да се използва и външно.\nПрепаратите от кървавиче са нетоксични, но при продължителна употреба е възможно да се появи запек, поради което не се препоръчват за дълго използване. Освен това има предупреждения, че билката има силен кръвосъсирващ ефект, поради тази причина бременни и болни от тромбофлебит е нежелателно да ги приемат.\nКървавичето — Polygonum bistorta L. — от сем. Лападови — Polygonaceae — е многогодишно тревисто растение. Коренището е дебело, дървенисто, змиевидно изтегнато. Стъблото е високо до 1 м, цилиндрично, изправено, с не много листа. Приосновните листа са едри, продълговато ланцетни, обикновено тъмнозелени отгоре, синкавозелени отдолу, с крилати дръжки. Долните стъблени листа са с къси дръжки и с приблизително същата форма, но по-дребни, а понякога със сърцевидни основи. По-горните са още по-дребни и приседнали. Цветовете са розови, дребни, приятно ароматични, събрани на върха на стъблото в гъсто съцветие, което е 2—3 пъти по-дълго, отколкото широко. Тичинките са 8. Плодът е тристенен.\nКоренищата се изкопават през есента, след узряването на семената, когато надземните части на растението започнат да завяхват. Извадените коренища се очистват от надземните части, корените, пръстта и др., бързо се а по-дебелите се разцепват надлъж.\nСушенето става на открито или в проветриви помещения. Добре е да се досушава в сушилня при температура до 40°. Да не се суши върху рамки с телени дъна, защото от съприкосновение с желязото билката лесно може да почернее.\nИзсушените коренища на кървавичето са твърди, със змиевидно извита форма, слабо сплеснати, в горната си част пръстеновидно надебелени, със следи от отрязаните корени в долната част, отвън тъмночервеникави, отвътре розови или розовокафяви. Ломът е гладък, невлакнест. Миризмата е нехарактерна, а вкусът — силно стипчив.\nФармакопеята допуска влага не повече от 13%, пепел — не повече от 10%; почернели коренища — не повече от 10%; коренища, недобре очистени от корени, — не повече от 5%.\nВ сухи проветриви помещения. Да се проверява от време на време да не би да мухляса.\nВашето мнение за: КЪРВАВИЧЕ КОРЕН , Polygonum bistorta L.


Аякс спечели Купата на Холандия след дузпи - bTV Новините\nАякс спечели Купата на Холандия след дузпи\nАякс спечели за 17-и път Купата на Холандия, след като победи след изпълнение на дузпи отборът на АЗ Алкмаар\nПубликувано в 00:43 ч. 07.05.2007 г.\nАякс спечели за 17-и път Купата на Холандия, след като победи след изпълнение на дузпи отборът на АЗ Алкмаар. В редовното време и продълженията двата тима не можаха да излъчат победител завършвайки 1:1.\nАЗ взе преднина още в началото на срещата след попадение на Дембеле още в 4-ата минута. Райън Донк отбеляза и второ попадение в 18-ата минута за тима водения от Луис ван Гаал тим, но то бе отменено заради фаул.\nЕдва през второто полувреме играчите на Аякс показаха хъс за победа. Така в 51-ата минута Клаас Ян Хунтелаар изравни резултата с глава. До края и двата тима имаха добри възможности да стигнат до победата, но до нови попадения не се стигна. В самия край на редовните 90 минути Аякс остана и с човек по-малко, след като Габри бе изгонен за удар на противников играч без топка. Това даде пре димство на АЗ в продълженията, но то също не бе реализирано.\nВ крайна сметка дузпите трябваше да определят носителя на трофея. Там и двата отбора показаха добра успеваемост като всеки от първите седем изпълнители бе точен. При осмият удар за АЗ обаче нервите на Райън Донк не издържаха и ударът му бе спасен от Стекеленбург. След това зад топката застана Едгар Давидс от Аякс, който бе точен и донесе трофея на своя тим.\nКупа на Холандия, финал:\nАЗ Алкмаар - Аякс 1:1 (7:8 след дузпи)\n1:0 Дембеле (4)\n1:1 Хунтелаар (51)


ШАМПИНОНИ И ОВЧАЛА - Чай\nТова е една от най-добрите гъби.\nОбикновено в справочниците се срещат само три вида шампиони, но в Донбас има пет вида.\nМожете да изпържите фурните без варене, върху растително масло и още по-добре на масло. Дори и старите гъби могат да се ядат, когато вече имат черни чинии. Разбира се, тогава те не изглеждат много привлекателни, но вкусът им не се променя.\nМладите шампиони могат да се приготвят, като се осоляват на вкус. След това извадете водата и сложете гъбите в чиния, добавете масло. Гъбите могат да бъдат сушени.\nПолевият шампион никога не се появява на полето. Расте от началото на юни до ноември на територията на Донбас в редки гори, в покрайнините на горичките, където са били паркирани изкуствено наторени земя или говеда.\nМесовите шапки с диаметър достигат 20 см, бели, тъпи, гладки. Първоначално плочите са бели, след това бледо розови, розови, а старата гъба става черна. Филмът, покриващ плочата, е дебел и дълго съхранен, след което се счупва и се превръща в широк пръстен. Ногата е цилиндрична, монолитна, по-късно куха. Във височина достига 15, а в диаметър 3 виж\nГрадински шампион може да се намери на могили, в греди и навсякъде, където има трева. Може дори да се появи в близост до жилищни сгради, в градски паркове и в близост до зеленчукови градини. Тя расте на територията на Донбас от началото на август до края на ноември.\nШампионът расте клекнал, почти докосва краищата на капачката на земята. Шапката е бяла, гладка, матирана, с диаметър 15 см. Платата са незабавно бледо розови, а след това розови, тъмно розови и в края черни. Главата на млада гъба е кръгла, след това полукръгла, а в зряла гъба е почти плоска. Има пръстен на крака. Крака 5–6 на височина и 2 см в диаметър Бяла плът, по-близо до плочите - розовата. Методът на готвене е нормален.\nБял отровен шампион. Ето какво пише за него Катарина Бикерич-Стол - авторката на „джобната книга на най-важните гъби“, публикувана през 1965 г. в Берлин: „Средната бяла шапка има удебелена основа. Шапката е кръгла, като камбана, после плоска. Първоначално плочите са бели, а след това розови, старата гъба е кафява, тъмнокафява. Мирис карболичен, вкус неприятен. Отровни, причинява спиране на храносмилането. Расте в паркове, по краищата на пътищата от юни до октомври. "\nДобре. Остава само да добавите, че този печур не се различава нито по форма, нито по размер от зеленчуковата градина. Ако случайно е попаднал във вашата кошница, тогава можете да го разпознаете по миризма. И след като изрежете гъбата във въздуха, ще видите, че плътта й става жълта.\nБели отровни шампиони се срещат главно по пътища, в паркове, на тревни площи, по булеварди, но не често. В полето, в гората почти никога не се случва.\nСив отровен шампион. Справочникът на Катарина Бикернч Стол разказва за него следното: „Средна до малка, с малки сиви люспи на повърхността на капачката, с лек карболичен мирис. Отровни, растящи в широколистни гори. "\nТози шампион се среща в широколистни гори из целия Донбас от юни до ноември. Диаметърът на капачката е 8-12 см, полукръгъл, а след това плосък. Сив, пухкав. Плочите са сиво-розови, дебели, тесни. Филмът, покриващ плочите, е тъпо-бял, почти сив, дълго запазен в опъната форма, след това виси на крака под формата на широк пръстен, подобно на мухомор. Нога 15 на височина и 1,5 см в диаметър.В старата гъба е куха, със същия цвят като шапката.\nГъбата е много крехка. Жителите на Донбас погрешно го вземат за гъба.\nПипер и шампиони, дали е същото или не?\nКаква е разликата от печурка pecheritsy?\nPecheritsy - това са същите шампиньони.\nОт 10-ти век монасите от Киево-Печерската лавра отглеждали гъби в близките и далечни пещери и катакомби. Там растеха красиво, това беше улеснено от влажен въздух в подземията, изкопани в пясъчник на дълбочина от 5 до 15 метра.\nВ безликите Киев тогава нямаше къде да се търсят гъби, които бяха широко използвани в монашеската кухня за готвене на супа и бяха задължителен компонент.\nЕто защо, името на древно - славянски шампион - pecheritsy.\nОбикновен шампион обича плодородна почва, расте в близост до оборски тор. Предпочитан за него е планинският терен. Не е рядкост в горите или в степта. Степните сортове са по-рядко срещани. Хората са се научили да отглеждат големи и вкусни шампионски гъби на дачните парцели. Има цели ферми, в които печоверците се отглеждат хидропонно.\nГорски шампион (Agaricus silvaticus), гъба от семейство шампиньони, наричана също така: решетка, шапка. Структурата на плодното тяло наистина прилича на заоблена капачка, монтирана на дълъг крак.\nИзглежда по-подробно, както следва:\nкапачката в началото на формата на камбанката впоследствие се разширява, става плоско-изпъкнала, достигаща около 15 см в диаметър, запазва централния бург, радиално е покрита с малки кафяво-кафяви люспи, кутикулата най-често е оцветена в розово-жълто оцветяване ;\nфино месеста бяла плът, която бързо се зачервява при почивка, има приятен вкус на гъби;\nплочите често се намират, свободни, първо бели или светлосиви, след което стават шоколадово-кафяви;\nелипсовидни спори, светлокафяви;\nцилиндричен крак с дължина 5–10 cm, дебел 0,5–1,5 cm, с леко подуване в основата, с възраст става първоначално кухи, белезникаво, по-късно светлокафяв, с бял висящ пръстен, изчезващ в процес на растеж. На стъблото може да има влакнести люспи.\nАко говорим за наличието на пръстени, а след това произвеждат два пръстена и един пръстен печурка;\nАко говорим за местообитанието, тогава те произвеждат градински, горски и ливадни шампиньони (гербофили). Последната група включва бели гъби, кръстосано бял печур, отглеждане на букови дървета или смърч.\nВсеки вид шампион има малки външни разлики и специален вкус. Има и разлики в структурата и цвета на пулпа.\nВсички гореспоменати сортове са годни за консумация. Но естествено срещащи се негодни за консумация и отровни печурки, които подборът на гъби трябва да може да различава от годните за консумация. Има също дублирани гъби или фалшиви шампиони, които са сходни по описание с обикновените печурки. Ако се вгледате внимателно, лесно ще намерите разликите.\nОбщи видове шампиони\nШампион обикновен (лат. Agaricus campestris)\nВ хората се нарича още и реално (214) или печерица. Този вид шампион не излъчва сок, има приятна миризма. Тя може да се яде под всякаква форма: пържена, варена, кисела. Не губи вкуса си при сушене или осоляване. Шампионът по правило расте по правило в големи групи на добре оплодена земя, на ливади, богати на хумус, в близост до животновъдни ферми, в зеленчукови градини в близост до жилища. Черен печур, започва да дава плодове през пролетта и приключва в късна есен.\nПолеви печурки (лат. Agaricus arvensis)\nВ отделна група, този вид шампион е бил откроен от професора ботаник Якоб Шефер през 1762 година. „Конска гъба” - британците го наричат поради местообитанието си на места, където почвата е богата на конски тор. Затова може да се види близо до конюшните, пасищата, тревните площи. Намира се и в горски поляни.\nПолевият шампион има отличен вкус. Можете да събирате от края на май до ноември. Полевият шампион е подходящ за храна във всички форми.\nПолевият шампион е малко по-различен от "братята си". Капачката може да бъде до 15 см в диаметър. На допир, тя, копринена, с остатъците от завесата. Първоначално тя има формата на камбана с извити ръбове. С течение на времето стават прости, до старост - повяхват.\nМесото е бяло, гъсто, на места с нарязани жълти, има приятен мирис и сладникав вкус. Кракът е гъст в ранна възраст, но с времето става куха. Влакнести, боядисани в повечето случаи в цвят, който има капачка. От капачката лесно се отделя. Двуслойният пръстен е добре видим. Височина обикновено е 5-12 см. Този вид шампион, трябва да се съберат много внимателно.\nПолевият шампион има голяма прилика с бледа гъба (популярна като бяла мухоморка), която е много отровна. Имаше случаи на отравяне със смъртни случаи с гъби.\nТяхната разлика в плочите на долната страна на капачката. В шампиньони цветът на плочите е розов, в бледата гъба - бяла. В допълнение, на стъблото на бялата гъба, в зряла възраст, има два пръстена, горни и долни.\nГорска гъба (лат. Agaricus silvaticus)\nВ хората се нарича вълчи гъби. Също известен като баба и шапка. Той е по-малко популярен сред гъбите, защото е зачервен. Тя може да се яде във всички форми, дори и сурови. Получи името си заради "пребиваването си". Притежава приятна миризма и отличен вкус. Предимно в смърчови гори, иглолистни гори. По-рядко срещани в смесените гори. Предпочита да расте близо до мравуняци и в някои случаи в самия им връх.\nКракът е плосък или извит. В младите гъбички цяло, в крайна сметка става кухи. Удебеляването в долната част на крака се превръща в тънка, по-близо до капачката. Височина 5-10 см. Цветът на краката е мръсно сив. В горната част има тънък пръстен. В процеса на узряване пръстенът изчезва.\nКапачката на младия горски шампион е с яйцевидна форма, цветът варира от светло сиво до кафяво кафяво в зряла възраст. На тази възраст капачката се простира. Размер на шапката 5-10 см, често до 15. Шапката е покрита с големи кафяви люспи. Плътта, за разлика от повечето печурки, е доста тънка, лека. Когато сечението стане червено.\nАвгустов шампион (лат. Agaricus augustus)\nОт всички видове шампион - е най-голямата гъба. Получи името си от времето на появата и узряването. Можете да го намерите от средата на август до края на септември, средата на октомври. Любимите му местообитания са иглолистни и широколистни гори. Не рядко могат да бъдат намерени в близост до мравуняка или директно върху тях. Отглеждане в групи. Но това не е обикновена гъба. Това се случва не толкова често.\nЛесно разпознаваема гъба. Шапката е светло жълта с кафяви люспи. За разлика от другаря си в семейството на горски шампион, който той прилича, шампионът на Август има база на шапката не златиста, а кафяво-кафява.\nШапката е доста голяма, до 15 см в диаметър. Може да достигне до 20 см. Тъмно оранжев или тъмнокафяв цвят. Добре. Младите гъби имат затворена, полусферична капачка. С възрастта, шапката става простираща се. Ръбовете на капачката са оградени с голям, висящ воал. Отличителна черта на тази гъба са кафявите люспи, покриващи капачката.\nЗаписите излизат, безплатно. С възрастта променя цвета си от бледо розово в младостта си, до кафеникаво-черно в напреднала възраст.\nКраката са дълги, силни. Вътре е кухо. Покрит с люспести жълто-кафяви люспи. На дръжката, голям, висящ, сгънат пръстен е добре забележим, под който също са скали. Цветът е бяло-жълт.\nМесото на гъби Аугустин е приятно, бадемово, месесто. При срязването цветът се променя от жълт на кафяв. Както всички гъби от този вид е богат на фосфор и калий, витамини А, В, С, РР, вредно въздействие върху тифозните патогени.\nАвгустов шампиньон принадлежат към третата категория гъби по тяхната хранителна стойност. Много вкусно. Обикновено се консумира прясно, но е подходящо за ецване и сушене. Но те не трябва да бъдат злоупотребявани поради способността да натрупват в организма такова вредно вещество като кадмий.\nГрадински шампион (лат. Agaricus bisporus)\nОбщите наименования на този вид са културен шампион, двоен шампион, култивиран шампион.\nТози вид шампион е доста рядък в природата. Расте в големи групи в крайпътни канавки, на компостни купчини, градини и полета. Въпреки това, градински шампион се отглежда в промишлени условия в повече от 70 страни. Това е най-разпространената култивирана гъба.\nСходството му с обикновения шампион даде на учените предположението, че този вид е вид обикновен шампион. Но в процеса на детайлно проучване през 1906 г. учените откриват значителни различия на тези видове, което им позволява да правят изводи, да сравняват различията, които в крайна сметка водят до факта, че дворфовият шампион е превърнат като независим вид.\nГрадинската гъба достига диаметър 4-8 см, закръглена, ръбовете са извити. В края на ръбовете на остатъците от памук, дрипаво покритие. Повърхността на капачката в средата е гладка до блясък, гладка и гладка по ръбовете. Шампионът има три разновидности: бял, кремав и кафяв, от които бели и кафяви се срещат в природата, а крема е само културен. Месото на капачката е сочно и плътно. Когато се реже, става розово или червено.\nПлочи от младо розово печурка. С течение на времето цветът се променя на тъмно кафяво. Кракът носи добре дефиниран пръстен. Във височина достига 4-10 см. Има цилиндрична форма. Случва се, изпълнен и почти празен. Предимно бели, понякога с кафяви петна. Пръстен бял. Има характерен мирис на гъби и кисел вкус.\nЗаради вкуса си е придобил голяма популярност. Затова се отглежда в много големи количества в много страни по света, както и в отделни стопанства.\nШампион с ясно изразени възли (лат. Agaricus abruptibulbus)\nДруги имена на тази гъба са: крайбрежните бадеми, бадемови печурки, бял печур, културен шампион, шампион, ясно изразени възли.\nИзвитите местообитания на шампиони са иглолистни, смърчови гори. Той обича да се настанява на леглата от смърч. Появява се доста рано през юни. И се появява в малки групи или отделни индивиди. По-близо до есента, кривата гъба “обединява” в многобройни семейства, наброяващи 10-15, а понякога и до 30 бр.\nКапачката с диаметър достига 8-12 см (понякога има гъби до 20 см). В ранна възраст, има заоблена, яйцевидна, затворена форма, с извити ръбове. Чисто бяло. С течение на времето, капачката се отваря и става проснат, променяйки цвета си на светло розово, понякога с виолетов оттенък. Има копринена повърхност. Плътта не е месеста, тънка. Когато се натисне леко жълто.\nКривите шампионни плочи са чести, свободни, неприкрепени към стеблото. В ранна бяла възраст. С течение на времето цветът се променя на червено-кафяв, а в зряла възраст те стават черно-кафяви.\nКраката са доста големи. По дължина достига 8-12см. Цилиндрична форма. В основата кракът се разширява и се стеснява по-близо до капачката. В основата има характерен завой. След огъването кракът е кух. В горната част на крака има широк, вълнообразен, висящ пръстен. Пръстенът е еднопластов, тънък. От вътрешната страна малко люспеста, отвън гладка. Пулпата на крака е влакнеста, гъста и месеста. На бяло, с течение на времето леко пожълтява.\nПо своята хранителна стойност, кривата гъба попада в трета категория. Вкусна, ядлива гъба. При готвенето можете да използвате в първата и втората ястия. Той също така има отличен вкус при мариноване и осоляване. Можете да събирате от юни до октомври.\nДвучерен шампиньон (латински бикарник Agaricus)\nВ хората тя се нарича още гъбена настилка, годни за консумация, градски. Това е най-непретенциозната гъба на семейството му. Не може да се бърка с други гъби заради формата си, защото кракът му е обвит два пъти, откъдето идва и името на тази гъба).\nТози вид шампион принадлежи към втората категория по своята хранителна стойност. Хранителни гъби. Расте в широколистни гори, богати на хумусни почви. В допълнение към горски печурка dvukoltsevoy, може да се намери навсякъде в градската зона, от страната на пътища, цветни лехи, купчина боклук, в паркове, градини и градини. Като се имат предвид непретенциозните условия на отглеждане, двукрилият шампион придоби популярност на отглеждането в промишлени условия и в лични парцели и вили.\n"Обича" топъл климат. Според вкуса му гъбата е вкусна. Можете да използвате кипене, запържете или изсушете.\nКапачката на гъбата е 12-15 см в диаметър. В ранна възраст тя е сферична, сплескана, ръбовете са сгънати навътре. С възрастта той се просмуква с депресиран център. Плътни и плътни. Smooth. Има различни цветови нюанси от белезникава до кафеникава и дори кафява.\nМного тънки, чести и тесни плочи. Свободни или слабо отглеждани. В младостта си те са мръсно розови. С течение на времето те стават тъмнокафяви или кафяво кафяви. Спорите тъмно кафяви. Месото бавно става розово.\nКракът е месест, гъст. Височината на крака е 3-7 см. Дебелината е 1,5-4 см. Кракът е цилиндричен, гладък, понякога леко стеснен в основата. В големи случаи цветът е същият като този на капачката.\nДвуконтурният шампиньон започва да дава плодове в края на май и завършва през ноември, с първата слана. Както всички гъби, двукрилият печурка има тенденция да натрупва вредни вещества сами по себе си, следователно, когато я събира в градовете и в близост до пътищата, внимавайте при обработката и използването им за храна.\nТъмно червен печурка (латински Agaricus haemorroidarius)\nТози вид шампион расте, като правило, в широколистни гори. Рядко срещани. Расте в малки групи. Може да се намери под паднали клони и дървета. Сезонът на зреене е средата на лятото, есента (от юни до октомври).\nГъбата е сравнително голяма. Капачката достига до 10-12 см в диаметър. В ранна възраст, с форма на камбана, с тъп връх. С течение на времето тя се отваря и става проснат. Цветът на капачката е кафяво-кафяв.\nВ зряла възраст пилингът се напуква и се превръща във влакнести люспи. Месото има мек вкус, бял цвят. Преломът бързо става червен. Има слаб кисел мирис.\nТарелките са чести, свободни, светло розови в млади гъби и кафяво-черни в напреднала възраст. Характерна особеност - когато докоснете червения цвят.\nГъба за крака мръсно бяла, куха Достига 8-10 см височина. В основата на забележимо удебеляване. Носи върху себе си широк, свободно висящ пръстен, кафяв цвят. Под пръстеновидното лющене. Точно като шапка и чинии, кракът от тъмно червен шампион бързо става червен, когато се натисне или прегъне.\nТъмночервеният печурка е ядлива гъба. Той има мек вкус.\nТърговски не култивирани. Храната се използва в почти всяка форма. Тя може да бъде кисела, задушена, пържена, изсушена.\nГолям гръбначен стълб от печур (лат. Agaricus macrosporus)\nТова е доста често срещана гъба. Местообитанията на този вид печурки са доста разнообразни. Може да се намери в почти всички европейски страни. Расте и в Англия, Азия и Закавказийските републики. Смърчовият шампион растат предимно на ливадни почви, богати на органични вещества. Голяма гъба.\nШапката е изпъкнала, бяла. В ранна възраст, влакнести, в крайна сметка напукване на широки плочи или люспи. Краищата на шапката стават кадифени, когато гъбата узрее. Достига до 25 см в диаметър. При счупване на бял цвят, след кратко време той става червен.\nВ krupnoporovogo шампион без плочи. Намира се много често. В ранна възраст, бледо розово или сиво. С времето плочите стават кафяви.\nСтъблото е пълно, плътно. Във височина достига 6-10 см. В основата се сгъстява. Понякога бяло или мръсно бяло. Вихрен, понякога покрит с люспи. Носи върху себе си един дебел пръстен, който е покрит от долната страна с везни. Месото е бяло с леко зачервяване с течение на времето. В една възрастна гъба на разфасовката, миризмата на бадеми, превръщайки се в миризма на амоняк.\nКрупнопоровият шампион по хранителната си стойност принадлежи към гъбите от първа категория, което говори за неговите полезни свойства за възстановяване и лечение на нашето тяло. Има добър вкус.\nПарен шампион (лат. Agaricus Vaporarius)\nТова е още един представител на ядливите гъби от рода шампион. Често се среща в Русия. Този вид шампион е широко разпространен в цяла Европа. Расте в смесени гори, пасища, ливади и градини. Подобно на всичките му роднини, той предпочита добре развита, богата на органична почва. Чувства се добре в сенчести места, където не попада в пряка слънчева светлина.\nКапачката на тази гъба достига 7-10 см в диаметър. В ранна възраст, има форма на закръглена, камбанообразна форма. С течение на времето капачката променя формата си и става почти плоска. Покрити с редки люспи. По краищата на капачката се виждат останки от покривалото. Цвят - червеникавокафяв. Плътта е бяла. Почервенява леко, когато се счупи.\nПод капачката са често тънки плочи. Записите са безплатни. В ранна възраст имат светлорозов цвят, старите гъби - кафяви.\nСтъблото от гъбени листа отива дълбоко в почвата. Тя има удебеляване в основата. Неговата влакнеста повърхност постепенно става гладка. В дължина достига 7-10 см. В горната си част носи върху себе си тънка, с висящи ръбове, единичен пръстен. Пулпата е плътна, месеста. На почивка бяло, с течение на времето малко руж. Има мирис на цикория.\nСтволовият шампион, според своята хранителна стойност, принадлежи към третата категория гъби. Можете да вземете тази гъба през септември-ноември.\nКакто и други видове хранителни шампиони в храната могат да се консумират под всякаква форма. Много вкусна гъба.\nМалък печурка от печурка (латински Agaricus benesii)\nТова е гъста гъба. Повърхността на капачката в процеса на узряване се пукнати в малки везни. Оттук и името на тази гъба. Расте в иглолистни и широколистни гори. Можете също да го срещнете по гористите ръбове, горски поляни. Но това е рядък представител на семейство шампиони.\nТози тип шампион има дебела и месеста шапка. Диаметърът достига от 5-9 cm (намерен до 13-15cm). В ранна възраст, полукръгла, белезникава. С течение на времето тя става сплескана, разпростряна, с тъп, широк копче и кафеникав цвят.\nТарелките са чести, свободни, бледо розови отначало и кафяви в зряла възраст.\nКракът е бял, плътен, цилиндричен. В горната си част се носи тънък, увиснал пръстен. Над повърхността на пръстена е голи, розови на цвят. Под пръстена кракът е покрит с неправилни редове с доста големи люспести люспи, белезникави или кафеникави.\nМесото е гъсто, бяло в местата на рязане, но бързо става червено. Като правило, те се консумират пресни. Настъпва през лятото и есента. Малкият шампиньон се счита за вкусна и годни за консумация гъби.\nШампион Бърнард (лат. Agaricus bernardii)\nТова е рядък вид шампион, който се отнася до гъбите, които имат ограничен район на растеж. Има и друго име за тази гъбена степ. Съвсем наскоро е открит в степите на Монголия, но основното му местоположение е в пустините и полу-пустините в Централна Азия. Расте по пустинни почви, покрити с гъста кора. Но това не му пречи да проникне в светлината. Намира се и на силно солени почви. Тя расте, като правило, в групи. Много подобен на обикновения шампион. Отличава се с нестабилен двоен пръстен на крака и по-люспеста шапка.\nКапачката от гъби е Bernad globose. Достига диаметър 6-8см (намерен до 10-12см). Цветовата гама варира от бяло до почти бяло с розов или кафеникав оттенък. С течение на времето, капачката става простираща се или изпъкнала. Месото на капачката е плътно, меко и месесто.\nТарелките се намират под главата. В ранна възраст те са розови, с време на мръсно-розово, след което придобиват кафеникав оттенък и накрая стават тъмнокафяви.\nКракът на тази гъбичка върху себе си има нестабилен тънък пръстен. Като правило цветът на шапката и краката е един и същ. Достига височина 4-6 см, понякога 8-9 см. Вътре е гъста, месеста. Тендер. Месото е приятно на вкус и мирис. Когато нарязани на бяло, с течение на времето започва да става розово.\nНай-близкият роднина на горската гъба е Agaricus augustus, който се появява в края на лятото, ядлива гъба, която попада в трета категория.\nПри сходство по размер и форма на плодното тяло разликите са както следва:\nпо-наситени, охра цветове на кутикулата;\nналичието на бели, гладки, жълтеникави люспи на крака;\nплътта е плътна консистенция.\nНамира се в иглолистни гори, където често образува селища в близост до мравуняци и дава плодове от август до ноември.\nДруг ядлив близнак е гъбата Lange или голямата горска гъба (Agaricus langei). Той има по-голям размер, по-месест, по-интензивно се изчерпва.\nТези горски гъби близнаци са гъби с добър вкус и можете да ги съберете без страх. Понякога може да се обърка с горската гъба Möller (Agaricus moelleri). Гъбата се счита за слабо въодушевена и някои източници дори я наричат условно годни за консумация.\nНо като се има предвид различната индивидуална чувствителност на човек към токсините, съдържащи се в тези гъби, е полезно да се знаят следните разлики:\nшапка пепелно сива, покрита с димно-сиви, рядко кафяви люспи, потъмняващи към центъра;\nпулпата върху среза става кафява, нейната миризма е неприятна;\nсветлорозов цвят на плочите в млади гъби.\nПо правило шампиньоните са лесно разпознаваеми сред другите видове, тъй като опасните им близнаци са много редки, почти не се срещат в нашите географски ширини. Но все пак е необходимо да се знае абсолютно всичко за тях, за да се избегнат неприятности.\nОпасната двойка е лъжлив шампион, много прилича на ядлива гъба, но можете да видите рязко пожълтяване на месото в точката на рязане. Друга особеност на печурка е фалшива - намира се само в гората, не може да бъде намерена на открити поляни.\nНе бива да забравяме и основните правила за безопасност, които важат за абсолютно всички гъби. Първо, не е възможно да се вземат в кошницата тези гъби, в които няма абсолютна сигурност, и второ, в никакъв случай не трябва да се занимавате с лов на гъби в замърсени райони, в близост до гробища, промишлени предприятия, магистрали.\nПолезни свойства на Pecherits\nPecheritsy са богати на протеини, защото могат да заменят месото. В допълнение към протеините, те съдържат аминокиселини, необходими за нормалното функциониране на тялото, минералите и въглехидратите. Pecheritsy са популярни сред диетолозите. Техните показатели за KBDU (калорично съдържание, съотношението на протеини, мазнини и въглехидрати) са следните: калоричното съдържание е само 270 kcal на kg продукт, а гликемичният индекс е 15 единици. При такова калорично съдържание Pecherits има висока енергийна стойност. Малко храни в таблицата с калориите имат толкова ниска норма и нямат такава енергийна стойност.\nНискокалоричните продукти са пресни, варени и печени. Сухите пещери съдържат 2-2.5 пъти повече калории.\nСъщо така Печерици са шампиони в съдържанието на витамини от група В. Медицината знае, че притежават антиоксидантни свойства и фолиева киселина, необходими за здравето на жените. Също така, пещерите са богати на фибри и са полезни за висок холестерол.\nВ момента се водят дискусии за ползите от свежия Pecherits. Разбира се, пресният продукт съдържа много повече хранителни вещества, отколкото този, който е бил подложен на топлинна обработка. Но организмът, при отглеждането на който са използвани инсектициди, лесно ще се възстанови. Закупените продукти са по-добре термично обработени. Вкусът на топлинно обработените пещи е много по-добър.\nПо време на топлинната обработка гъбите трябва да се режат, а не да се варят изцяло, което ще помогне да се определи дали тялото е годно за консумация. И тогава може да бъде сварено, пържено или погасено. Задушените гъби са вкусни, т.е. печени над минимална топлина в масло за 5-7 минути. Готвенето и задушаването не надвишават 15 минути. Пещерите се усвояват дълго време, поради което не трябва да ги ядете нощем.\nКогато панкреатит, подагра и гастрит трябва да се въздържат от ядене на Pecherits. Не се препоръчва за гъби и стомашни язви. Ако тези заболявания не са в острата фаза, употребата на гъби в малко количество вреда за тялото няма да причини. Струва си да се даде предпочитание на ястия, които не се приготвят в растително масло, а във вода.\nВсички гъби - алерген, така че те се препоръчва да се използва в умерени дози. Alergikami трябва първо да разберете дали те имат гъбична нетърпимост. Pechertsy противопоказан и кърмене.\nНе ги използвайте противопоказани и диабетици. Няма значение какъв е диабетът. Pechertsy употреба и с рак. Ако говорим за възрастови ограничения, гъбите не се препоръчват за малки деца. По-добре е да се въведат пещери в диетата на деца на възраст 4-6 години. Това се дължи на факта, че хитинът в гъбите се абсорбира слабо от тялото на детето.\nЩо се отнася до медицината, тук гъбите се използват активно. По-специално, те могат да се консумират от хора с диабет, тъй като гъбите не съдържат захар. Те са полезни при лечението на мигрена, спомагат за облекчаване на умората, връщат тонуса на тялото. Освен това веществата, съдържащи се в гъбите, унищожават холестеролните плаки и помагат за предотвратяване развитието на тумори. Храненето с гъби намалява вероятността от инфаркт и също така предотвратява развитието на атеросклероза. Сухите гъби също са полезни, особено при стомашни язви и хепатит.\nТези гъби се използват активно в козметологията. Смята се, че гъбичката подобрява състоянието на кожата, предотвратявайки появата на бръчки. Затова често се включва в маски за лице.\nШампионът е невероятна гъба, която е не само прекрасен хранителен продукт, но също така има и редица други свойства, които са много ценни за хората. Важно е да се събират и съхраняват тези дарби на природата, както и да се знае за възможни болести на шампиони, за да не се причинява вреда на здравето. Ако е необходимо да ги приложите в готвенето, козметологията и медицината, можете да се насладите на техния вкус и полезни качества.\nОсобености на отглеждащата къща Печиц\nУ дома, шампиони розови в градината един месец след засаждането, техният растеж е много бърз. За отглеждане на градина разнообразие от гъби, имате нужда от място на парцела, посадъчен материал и специална почва. В сутерена се отглеждат пещери, снабдени с контейнери с почва, изкуствено осветление и вентилационна система. Когато се отглеждат в сутерена, реколтата ще се събере през всички 4 сезона.\nPecherits предпочитат да се затварят в оранжерии. На открито, за да получите добра реколта е трудно. Ако отглеждате мицели в открито поле, условията трябва да бъдат възможно най-близо до местообитанието на местообитанието на Печерица.\nПосадъчен материал и почва\nУ дома се оказва, че растат дори печурки с големи размери. Много време се грижи за гъбената поляна не отнема. Pechoverits се хранят с вещества, извлечени от почвата. Като посадъчен материал няма да са необходими семена, а спори. Можете да ги вземете от шапката, но е по-добре да закупите специален мицел. За гъбични спори е необходимо да се изберат добри, а не стари гъби, да се изплакнат, да се нарязват и да се поставят във вода за няколко дни. След това се прецежда през тензух. За да се умножат печориците, ще се получи разделянето на мицела.\nНезависимо дали се отглеждат в градината или мазето, хранителната смес за мицела трябва да се състои от оборски тор, слама или кокосови влакна и органични добавки.\nЛесно е да се създаде и да се произвежда на гъбена ферма. Но неговото споразумение ще отнеме много пари.\nСортовете от шампион с наименованието „Riddle“, както и бразилските, мини- и двубутовите печурки имат добри добиви.\nPecherits малък срок на годност. В рамките на няколко дни те почерняват и изсъхват. Съхранение в хладилник или изба ще удължи срока на годност за кратко време. Също така гъби консервирани за зимата. Стерилизирано Pecheritsy съхранява до 24 месеца. Друг вариант за зимата - замразени pecheritsy. Гъбите се почистват преди замразяване. Черните плочи също са желателни за почистване, оставяйки само бялата част. След това шампиньоните трябва да се измиват под течаща вода в продължение на 5-6 минути. Съществуват различни начини за опазване.\nЯстията, приготвени от лоши фурни, имат горчив вкус и имат фин вкус на гъби. Просрочените и презрели гъби с черни плочи не си заслужава. Те причиняват смущения в храносмилателния тракт и могат да причинят отравяне. Липсващите пещери са горчиви. Пренебрегването е необходимо и червените екземпляри. Близо до perezivaniya напълно отворени pecheritsy. Преди готвене, гъбите трябва да бъдат внимателно почистени от прилепнали замърсявания, отстранете кожата от капачката. Малките гъби не трябва да се почистват, но си струва да ги третирате с вряща вода или да ги изплакнете с течаща гореща вода.\nНяма хора, които никога не са опитвали гъби като шампиони. Това е гъвкава гъба, лесно се отглежда, много е обичайна и се използва в много национални кухни.\nВъзможно е тези гъби да се отглеждат в изкуствени условия на специална гъбена ферма. У дома те могат да растат до три месеца. Необходимо е да започнете отглеждане с подготовката на висококачествен компост, след това да посеете чист и стерилен мицел в компоста.\nСлед растежа на мицела - запълнете почвата и намалете температурата на помещението. Повърхностната почва трябва да бъде постоянно леко навлажнена и да предпазва мицела от течения.\nЗрелата гъба има тънък филм, който свързва стеблото и капачката. Отлежали индивиди не могат да се режат, те трябва внимателно да се отвинтит от земята, а останалите дупки се поръсят с пръст и се наливат малко.\nШампиньоните плодят за около 4 месеца, през този период може да има 5-7 вълни на реколтата с почивка от седмица.\nВ природата шампионът расте върху добре оплодена почва, съдържаща компост.\nПървите шампиони са отглеждани от италианците преди около 1 хиляда години, последвани от отглеждането на гъби, взети от французите. По това време ястията с гъби бяха рядко деликатес и деликатес.\nШампионът е гъба от семейство Шампиньони, това са най-известните гъби с различни размери от 3 до 25 см. Капката им е плътна, при младите гъби е кръгла, а при възрастните е плоска. Повърхността на капачката е гладка, цветът е бял и светлокафяв. Краката са равномерни и дебели, плътта е бяла, има изразена гъбична миризма. В това семейство има много годни за консумация единици, но има и отровни.\nШампиньони - снимки и видове\nИзвестни са над 200 вида шампиони. Най-известните от тях са:\nБели, криви, културни, ниви, овце, август, бенеш, бернар, степ, тротоар, ливада, гора - всички са добри хранителни видове.\nГрадина, двухорови, културни, крупнопорови - отлични годни за консумация видове.\nПъстри, прости, люспести - негодни за консумация и токсични видове.\nЖълтооцветени, червеникави, пожълтяващи - опасни токсични.\nПопулярни видове ядливи гъби\nГорските гъби - растат само там, където има игли, на азотна почва.\nЗа да не се сбъркате, трябва да знаете точно как трябва да изглежда горския екземпляр. Шапката му е кръгла, с ръбове извити навътре, цветът на шапката е светлокафяв, стъблото е равномерно и високо около 5 см. Вкусът на гъбата е богат, миризмата е ароматна.\nПолевите гъби растат на открито, където има много зелена трева. Капачката е голяма, месеста, леко заоблена, центърът на шапката е плосък, диаметър до 20 см. Кракът е висок 5–10 cm, месото е бяло, има сладникав послевкус, има характерен мирис на анасон или бадем.\nЛивадната гъба расте на открито от късната пролет до ранната есен. Особено много от тях могат да бъдат намерени в ливадите, градините, парковете. Шапката е плоска, голяма, кракът е нисък около 3 cm.\nТози вид рядко се среща в природата, той се отглежда повече в промишлеността. Капачката е закръглена с извити ръбове с диаметър до 8 см. Кракът е с цилиндрична форма и височина до 10 см. Месото е бяло, гъсто и много сочно. Поради отличния си вкус, тази гъба е много популярна.\nГъба номер 1 сред семейството на печурка. Шапката е голяма, кръгла, обтекаема форма с диаметър до 20 см. Кракът е дебел, бял. Месото е бяло, гъсто, сочно. Алмоден аромат.\nТози вид гъба получи името си поради отличния си вкус. Той е голям по размер, ярко кафяв. Шапката е закръглена с диаметър до 10 см, кракът е нисък до 4 см. Кралският шампион има друго име - портабело. При готвенето се използва за приготвяне на най-изисканите ястия.\nКафявият портобело се различава от белите в по-богат вкус и мирис, напомнящ миризмата на диви горски гъби.\nОпасни видове шампиони\nПо външен вид тя прилича на полеви шампиони. Когато се нарязва, на стеблото се появява жълт цвят, откъдето идва неговото име. Шапката е голяма, до 15 см в диаметър. Ако го натиснете, то започва да става леко жълто. Краката са високи до 10 см. Гъбата има неприятен фармацевтичен мирис.\nЧервеникавият шампион е много сходен с жълтокожите по своите параметри и размери. Когато се повреди, пулпата му започва да почервенява. Миризмата е неприятна, така че може да се различи от ядлива гъба.\nГъбите се отглеждат изкуствено, абсолютно безопасно, могат да се използват дори сурови, стига да са доста пресни.\nАко гъбите започнат да се влошават, те могат да причинят непоправима вреда на човешкото здраве.\nТоксичните вещества могат да предизвикат остри хранителни отравяния.\nКакво са развалени гъби:\nБелият шампион започва да потъмнява.\nНа капачката се появиха петна от жълто-кафяв цвят. Ако капачката е плоска, гъбата вече не е прясна.\nЧастица на тъмно оцветена дръжка може да бъде само разглезена печурка.\nФилмът между капачката и крака трябва винаги да бъде твърд.\nПресната гъба трябва да бъде твърда на допир. Ако започне да омеква, строго е забранено да се яде.\nПечурки се съхраняват само в хладилника на рафта за зеленчуци и плодове, задължително опаковани. Те се съхраняват не повече от три дни. Измийте и почистете ги преди готвене.\nШампиньони - продукт, богат на протеини, витамини, минерали, въглехидрати и аминокиселини. Това е нискокалоричен продукт с голяма хранителна стойност. Употребата на шампиони помага за борбата с излишния холестерол, подобрява кръвоносната система, премахва тежките метали и шлаките от тялото. Трябва да се внимава продуктите на гъбите да се дават на децата поради наличието на хитин в тях, който в детството се абсорбира слабо.\nШампиньоните са гъби, които принадлежат към класа на агарикомицетите, редът на агариците, семейството на печурка, род шампион (латински Agaricus).\nШампион - описание и характеристики.\nШампионските шапки имат огромен вид. В малка гъба капачката е кръгла, но с нарастването си, тя се изправя и става по-плоска, достигайки до 10 см. В зависимост от вида, цвят на шапката може да бъде бял или кафяв, понякога дори кафяв. Повърхността му е не само гладка, но и с твърди люспи. Споровите пластини променят цвета си от бял до почти черен с течение на времето.\nГъбите от печурки имат бяла плът с жълтеникав или червеникав оттенък и изразен аромат на гъби или анасон. Гладките гъсти шампионски крака с останки от частна завеса имат двуслойни или еднослойни пръстени.\nВидове печурки, имена и снимки.\nИма около 200 различни вида шампиони, които могат да бъдат годни за консумация, условно годни за консумация, негодни за консумация или дори отровни. По-долу е дадено описание на няколко разновидности.\nШампиньони обикновени (шампион реални, ливадни печурки, печени гъби) (латински Agaricus campestris) са годни за консумация гъби, които растат в страните от Централна, Западна и Източна Европа, както и в азиатската част на Евразийския континент в страни с умереноконтинентален климат. В естествени условия може да расте в паркови райони, в близост до човешки местообитания, в градини и градини. Тя може да образува общности под формата на кръгове, понякога доста големи. Обикновен шампион е гъба, чиято височина рядко надвишава 10 см. Шапката, боядисана в бяло, понякога с кафяв оттенък, може да достигне 8-15 см в диаметър. В млада гъба тя има полусферична форма със силно извити ръбове. С нарастването на гъбичката капачката на шампиньона се изправя и става плоска с копринена или фино лющеща се повърхност и изпъкнала централна част. Пулпата на гъбичката е бяла, леко розово на срязване или счупване (въпреки че според някои енциклопедии цветът на среза не се променя). Табелките от хименофор са боядисани в бяло, но тъй като те стареят, те стават розови и след това тъмно кафяви или пурпурни. Стъблото обикновено е плоско, до 2 см в диаметър, има леко удебеляване в близост до основата и широк пръстен, разположен по-близо до средата. В цвят, тя не се различава от капачката. Плодове от обикновен шампион от края на пролетта (май) до средата на есента (октомври).\nСнимка на автора: Beko, CC BY-SA 4.0\nГорски шампион (лат. Agaricus silvaticus) е обитател на смесени и иглолистни гори на Русия, Беларус, Полша, Германия, Франция и други страни с умерен климат. В широколистни гори се срещат изолирани случаи. Хората имат други имена: баба или шапка. Често расте близо до мравуняци и образува големи клъстери. За млади гъби от този вид се характеризира с шапка, с форма на яйцевидни камбани. Когато узрее, капачката се отваря и става плоска с максимален диаметър 7-10 см. Повърхността й е боядисана в кафяво-кафяви тонове с ръждясала сянка и покрити с тъмни люспи. Бялата плът от горската шампионска шапка придобива червеникав оттенък от контакт с въздуха (разрез или счупване). Пластинки от хименофор, разположени в долната му част, променят цвета си от бял до тъмнокафяв, когато гъбата расте. Височината на цилиндричните крака с малко удебеляване в основата не надвишава 6 см с диаметър до 1,5 см. Горският шампион плододава от средата на лятото (юли) до първата слана (октомври). Широко използван за кулинарни цели.\nПолевият шампион (шампионска настилка) (латински Agaricus arvensis) расте в открити пространства на почви, богато покрити с тревна растителност. Среща се в горски поляни, горски просеки, в паркови зони. Близо широколистни дървета практически не растат, но могат да образуват микориза със смърч. Този вид шампион е широко разпространен в Русия и в Европа с умерен климат. Може да расте както на равнини, така и на планински терен. Месестата шапчица от млади шампиони има формата на камбанка с ръбове, вмъкнати навътре, и катран, който покрива плочите на хименофора. С течение на времето тя се изправя и става почти плоска, въпреки че в центъра може да остане малък хълм. Повърхността му е гладка, копринена или покрита с жълтеникави или кафеникави влакнести люспи. Капачката на шампиньона, чийто диаметър варира от 8 до 20 см, е боядисана в бели или кремави тонове, но тъй като гъбичките стават по-стари, тя придобива нюанси на охра. Плътната пулпа на плодово тяло е боядисана в бяло, но става жълта при счупване или рязане. В процеса на узряване на гъбичките става по-мек. Характерна особеност на този вид печурка е приятен аромат на анасон или бадем. Таблетките на хименофора на дъното на капачката променят цвета си от сиво или бяло до горчица, шоколад или кафяво-лилаво, докато гъбата расте. Стъблото на полевите шампиони не надвишава 10 см височина с диаметър не повече от 1,5 см. В основата има леко удебеляване. Цветът на краката не се различава от цвета на капачката. Активният плод започва в края на май и завършва в средата на ноември. Съберете полеви гъби трябва да бъдат внимателно, тъй като те имат външна прилика с отровни гъби, бледа гъба и жълта гъба.\nАвторска снимка: Владимир Лобачев, CC BY-SA 4.0\nАвторска снимка: Salix / Wikimedia Commons, CC BY-SA 3.0\nГъбен шампион (тънък шампион) (лат. Agaricus silvicola) е гъби, годни за консумация, естествено разпространени в иглолистни и широколистни гори на Европа и Русия, включително териториите на Източен и Западен Сибир, както и Далечния изток и Приморския край. Най-често образува микориза със смърч и бук. Намира се както в малки, така и в многобройни групи. При младите шампиони шапката има яйцевидна форма, която, тъй като гъбата узрява, изправя се и има формата на плосък диск, чийто диаметър може да достигне 10 см. Гладката му копринена повърхност, боядисана в бели или кремави тонове, постепенно придобива сиво или светло кафяв цвят. Когато се докосне, капачката се оцветява с лимоненожълто. Този вид шампион се характеризира с промяна в цвета на пулпа в среза от бяло до охрено-жълто и наличието на изразен вкус на анис. Плочите на дъното на капачката са доста широки и често се намират. Тъй като гъбата расте, цветът им се променя от чисто бяло или сиво до розово или кафяво (понякога с бяла граница). В някои гъби плочите дори могат да получат цвета на тъмен шоколад. Тънкото стъбло на шампион с височина от 8 до 12 см с малко удебеляване в основата има гъста влакнеста маса в гъби, с възрастта стъблото става кухо. Периодът на масов плод на гъби шампиньони започва в средата на юни и завършва в края на септември.\nСнимка: Луридиформис, CC BY 3.0\nСнимка на автора: Thomas Pruß, CC BY-SA 3.0\nТъмночервен печурка (латински Agaricus haemorrhoidarius) се отнася до доста рядък вид, образувайки малки клъстери в леки широколистни гори и растящи под паднали листа. Капките на млади гъби имат изпъкнала или конична форма с тъп връх. Тъй като шампионът достига зрялост, те стават плоски, а гладката кожа, която ги покрива и е оцветена в кафяво кафяво, пукнатини и придобива фиброзна люспеста структура. Максималният диаметър на шапката на тъмночервения шампион не надвишава 12 см. Бялата му плът, която има леко кисела миризма, на разлома или участъка става наситен червен. Често разположени розови плочи на хименофор не растат заедно с крака и могат да бъдат боядисани в червени нюанси, като ги докосват. Цилиндрична, леко удебелена в основата на крака е с височина от 8 до 10 см и е боядисана в светлосиви тонове. Под пръстена, останал след разрушаването на покривалото, повърхността му е покрита с люспи. Шампионът плодоносен тъмно червен през лятото и началото на есента. Използва се при готвене за готвене на първи и втори курс.\nАвтор снимка: Сергей. Взети от сайта: forum.spbmyco.ru\nДвоен шампион, или градински шампион (известен също като кралски шампион, кафяв шампион) (латински Agaricus bisporus) се разпространява както в естествени условия, така и като изкуствено култивирани видове. В природата има две от трите разновидности на Agaricus bisporus, които растат в Европа с умерен климат на почва, която е лишена от трева. Те могат да бъдат намерени в градини, на компостни купчини, в зеленчукови градини, понякога в гори. Градинските гъби се отглеждат изкуствено във Франция, Холандия, Полша, Съединените американски щати, Англия и страните от азиатския регион, където Тайван, Китай и Южна Корея са лидери. Закръглената плътна шапка от млади шампиони има извити ръбове, върху които често се забелязват останките от одеяло, покриващо плочите на хименофора. Неговата гладка или леко люспеста повърхност е боядисана в кафяви или бели тонове (намерени в естествена и култивирана форма), както и в кремави цветове (изкуствено възпроизведени видове). Диаметърът на шапките на възрастните гъби може да достигне 8 см. Пулпата на плътното плодово тяло е бяла, има приятен, изразен аромат на гъби, при счупване или нарязване променя цвета си на розов или бледо червен. Таблетките с хименофор като шампионът остаряват, променят цвета си от розов до тъмнокафяв, понякога с виолетов оттенък. Доста дебел крак с цилиндрична форма, височина не повече от 10 cm, с гладка повърхност, може леко да се стеснява към основата. Оцветяването му не се различава от цвета на капачката, но може да има петна от кафеникав цвят. В естествени условия градинските шампиони раждат плодове от края на пролетта до началото на октомври, а изкуствено отглежданите видове произвеждат реколтата през цялата година.\nСнимка на автора: Darkone, CC BY-SA 2.5\nАвгустов шампион (лат. Agaricus augustus) е ядлива гъба от трета категория, принадлежи към доста редки видове и се среща в европейски страни с умерен климат. Той е обитател на иглолистни или широколистни гори, както и на градски паркове. Образува множество групи, които често растат в близост до мравуняци. Както всички шампиони, шапките от гъби от този вид в началото на развитието имат сферична форма, която се замества от сплескана при узряването. Въпреки това, за август шампион, характерна черта е наличието на множество оранжево-кафяви люспи на кафявата повърхност на капачката. Размерът на капачката на възрастна гъба не надвишава 15 см в диаметър. Плътна бяла плът има приятен аромат на бадем. При среза под влиянието на въздуха, цветът му се заменя с жълто или кафеникаво. Таблетките с костни плодове са свободни и не се спускат по крака. Техният цвят постепенно се променя от светло розово до кафеникаво черно с възрастта. Височината на плътната, силна, куха вътре в крака не надвишава 10 см. Повърхността й е покрита с малки жълто-кафяви люспи, редуващи се под пръстена, оставени след разкъсването на общите кожни обвивки, до жълто. Августовите печурки растат от средата на август до средата на октомври.\nАвторска снимка: IKAl, CC BY-SA 3.0\nИзвитият шампион (латински Agaricus abruptibulbus) е типичен обитател на иглолистни гори, където образува стабилна микориза с борове, въпреки че има симбиоза със смърчовете. Той има второ име - ясно изразени. В процеса на стареене, появата на капачката претърпява последователни трансформации от яйцевидна през ширококонична до плоска форма. При натискане на повърхността на влакнестата кожа на бели или кремави петна се появяват жълти петна с лимонен оттенък. Максималният диаметър на шапката на възрастна гъба не надвишава 12 см. Плътната плът е боядисана в бяло, има траен аромат на бадеми или анасон. Белезникавите плочи на хименофора стават черно-кафяви с червени петънца, като гъбичките остаряват. Дългият, сравнително тънък крак е кух вътре, леко се сгъстява по-близо до земната повърхност. Над мястото на удебеляване почти винаги се усуква. Останките от леглата, образуващи пръстена, могат да бъдат покрити отвътре с малки везни. Кривата на шампиньоните се развива през лятото и завършва сезона в края на есента.\nАвторска снимка: Σ64, CC BY 3.0\nЧервеникав шампион (жълтеникав печур, пожълтяване) (латински Agaricus xanthodermus) е отровна гъба, която расте почти по целия свят, започвайки със Съединените американски щати и завършвайки с Австралия. Намира се в широколистни или смесени гори, градски паркове, защитни гори, в частни и агропромишлени градини, на влажни ливади и тревисти полета. Капачката на отровния шампион, наподобяващ на външен вид звънец с леко обърнати навътре ръбове, може да достигне до 15 см в диаметър. Неговата гладка, суха повърхност, боядисана в светлокафяво или бяло, при притискане придобива ясно изразен жълт оттенък. С напредване на възрастта ръбовете й могат да се счупят. Пълнежът на плодното тяло има различен цвят. Пулпата на шапката е светлокафява, придобива жълт цвят на мястото на натрупване със стеблото, което се превръща в оранжево или жълто-оранжево в основата на стъблото. Характерна особеност на червеникавия печурка е специфичният фенолен мирис, който се усилва многократно по време на топлинната обработка на гъбичките. Хименофорните плаки променят цвета си, когато узреят и стават бели от кафяво. Отровните жълто-бели шампиони започват да дават плодове в началото на юли и приключват в началото на октомври.\nАвторска снимка: лорд майонеза, CC BY-SA 3.0\nСнимка на автора: Velella, CC BY-SA 3.0\nChampignon Möller, или пъстра шампион (латински Agaricus moelleri), понякога наричан още плоскошляпково. Това е рядка отровна гъба, често срещана в умерените страни на северното полукълбо. Расте върху оплодени плодородни почви, богати на хумус. Среща се в групи или пръстени в градски гори и гори от всякакъв вид. Плоска или леко изпъкнала бяла капачка, чийто размер варира от 5 до 14 cm, е покрита с малки люспи, чийто цвят варира от сиво с кафяв оттенък до сажди черно. Бялата плът от пъстър шампион има остра, неприятна миризма, бързо се оцветява в кафяво. Розовите плочи на хименофора стават кафяви с възрастта, наподобяващи млечен шоколад в цвят. Набъбналата основа на крака става жълта. Пъстра шампиони започват да се появяват на повърхността на земята в края на лятото и дават плодове до късна есен, до замръзване.\nСнимка от Тим Садж (Т. Sage), CC BY-SA 3.0\nСнимка на автора: Dendrofil, CC BY-SA 3.0\nКалифорнийски шампион (lat.Agaricuscalifornicus) е отровна гъба, която е типично ендемично състояние на Калифорния в САЩ, където расте свободно във всички градини, на градски и домашни тревни площи и в много гори. Малка тънка шапка на възрастни гъби е боядисана в белезникави или светлокафяви тонове, с ясен метален блясък. Повърхността му може да бъде гладка и покрита с люспи. Характерна особеност на отровните калифорнийски шампиони може да се нарече запазването на цвета на пулпа при рязането и остър аромат, напомнящ миризмата на фенолни съединения. Хименофорът с форма на плоча променя цвета си, когато шампионът расте от бяло до шоколадово кафяво. Повърхността на извития крак не се различава по цвят от цвета на капачката, но за разлика от нея няма люспи.\nСнимка на автора: Fred Stevens. Взети от сайта: www.discoverlife.org\nАвтор на снимката: Майкъл Ууд. Взети от сайта: www.discoverlife.org\nКъде растат шампиони?\nМожете да срещнете тези гъби почти по целия свят, с изключение на районите от далечния север и пустинята. Шампиньоните растат в гората върху кората на разлагащи се дървета, на ливади и ниви, близо до местата на обитаване от хора. Тук те често образуват големи пръстеновидни колонии, наречени "кръгове на вещици". Представители на това семейство могат да бъдат намерени дори в просторите на Австралия и горещата Африка.\nОтглеждане на гъби в страната или вкъщи: инструкции стъпка по стъпка.\nБлагодарение на вкусовите качества шампионът е добре дошъл гост в човешката диета, така че отглеждането на шампиньони у дома, в страната или в сутерена е широко разпространено. Не са толкова много условия и методи за отглеждане на шампиони. Тези гъби обичат влагата и прохладата, така че могат да се отглеждат както на открито, така и в оранжерии или оранжерии. Въпреки това, най-полезно отглеждане на гъби в тъмно и влажно мазе, в което има специални климатични условия, позволяващи да се получи реколта през цялата година.\nСубстрат за отглеждане на гъби.\nКато почва се използва хранителен субстрат, състоящ се от слама и оборски тор. След отстраняване на няколко реколти, отпадъчните материали могат да се използват като тор за земеделски площи. Между другото, подготовката на субстрата е най-важната и трудна стъпка в технологията на отглеждане на гъби. В крайна сметка, резултатът зависи от хранителната среда.\nСубстратът е хранително-съдържаща почвена смес, чийто основен компонент е компост.\nЗа да направите компост за отглеждане на гъби, ще ви е необходимо:\n20-25% пресни, добре изсушени, без признаци на плесен от слама (по-добре от пшеницата или от зимната ръж)\n75-80% от конския (в идеалния случай) или кравешкия тор.\nКомпост за отглеждане на гъби: етапи на подготовка.\nНа 1 квадрат. m парцел, който е заделен за насажденията за гъби, изисква 30 кг предварително намокрена слама и 15 кг тор.\nВсеки компонент се полага в няколко слоя (3-4 слоя) и се образува субстрат. Сламата се овлажнява и опложда с тор "слой".\nСлед една седмица към субстрата се добавят 6-7 kg гипс (или алабастър) и всички слоеве се смесват добре.\nПовторното разбъркване трябва да се извърши след 4 дни и ако е необходимо, сместа се овлажнява отново. След това се добавят 2 кг суперфосфат и 5 кг натрошен тебешир. С интервал от 4 дни се извършва още две смесване на компонентите.\n3-4 седмици след образуването на компост за отглеждане на гъби се счита готов.\nТехнология за отглеждане на гъби.\nЗа сеитба е необходим лабораторен мицел от гъби. Има два вида мицел: зърнени и компост. Можете да си купите мицел от гъби във всеки тематичен магазин или в специализирани стопанства за гъби.\nНачинът на засяване на мицела зависи от мястото, което е избрано за засаждане на гъби. Процесът на засяване не е абсолютно труден. Мицелът по шахматен начин се задълбочава в субстрата с 4-7 см. Между местата за засяване трябва да има около 20 см междини.\nПо време на зреенето е много важно да се поддържа оптимално ниво на влага в помещението. След около седмица почвата трябва да се напълни с микс, покрит с креда и торф (1: 9).\nСлед 5 дни в стаята, не забравяйте да понижите температурата до 13-17 ° C.\nОпределено се изисква редовно поливане на почвата, а стаята се нуждае от ежедневна вентилация.\nКак да се събират гъби?\nГъбите узряват неравномерно, в продължение на 3 месеца. Необходимо е да ги събере, внимателно усукване на пръстите, за да не се повредят "роднините", които растат в квартала. Когато се събира цялата реколта от гъби, важно е стаята да се третира с дезинфектант.\nПолезни свойства на шампиньони.\nГъби шампиньони е истински склад на микроелементи на калий, калций и фосфор, както и витамини от група Б. Като диетичен продукт, той е несравним, което ви позволява да получите необходимите хранителни вещества и не претоварване на тялото с калории. В готвенето, тази вкусна гъба се използва за приготвяне на всички видове ястия по различни начини: шампиони са пържени, задушени, мариновани, сушени.\nВ козметологията гъби гъби се използват като маски за лицето, защото имат благоприятен ефект върху кожата.\nШампионът се използва широко в медицината. Употребата му е полезна за пациенти с диабет. Специални вещества, съдържащи се в гъбичките, допринасят за унищожаването на холестеролните плаки, предотвратяват появата на атеросклероза и инфаркт, а лецитинът, който също присъства в състава на гъбичките, подобрява състоянието на нервната система.\nШампиньоните започват да се събират в началото на лятото и да завършат в края на октомври. По-добре е да се използват само млади гъби, тъй като старите не носят никаква полза. Необходимо е да се обработят събраните печурки през следващите часове след събирането им.


Ние от Френски Език За Деца ООД вярваме, че правенето на избор за покупка на продукти почти винаги е с конкретен мотив, дори и интересите на клиентите да са качествено характерни за самите тях. Според екипа на Френски Език За Деца ООД, колкото по-желани са конкретени продукти, толкова по-офертирани ще са те. Както експертите на Френски Език За Деца ООД твърдят, вече няма нужда да изгубвате време, усилия и енергия в безмислено разхождане по магазините, днес търсените от вас продукти могат лесно да бъдат налични и в разнообразните онлайн магазини. Приспособяването на Френски Език За Деца ООД на пазара се осъществява поради уникалността на всички наши продукти и на специалната грижа и вниманието към нашите клиенти.\nПродуктите на Френски Език За Деца ООД впечатляват със своята забележителност\nНезаменимостта на всички продукти на Френски Език За Деца ООД ги окачествява като забележителни, понеже техният бъдещ собственик би ги познал в момента, в който ги намери. Според специалистите на Френски Език За Деца ООД да вземат по-изгодното за техните нужди представлява намерение, типично за голямо количество купувачи. Да представят по-доброто в рамките на вашите нужди е цел на нарастващо количество хора в бизнеса, а в екипа на Френски Език За Деца ООД сме на мнение, че с такова намерение се настаняваме на челни места в бизнеса. Доверете се на уникалността, която отговаря на вас самите, с поддържания от Френски Език За Деца ООД онлайн магазин. Стойностите на изработените от Френски Език За Деца ООД продукти отговарят на пригодността им. Да, някои твърдят, че цената е най-важната, но ние от Френски Език За Деца ООД отстояваме позицията, че по-съществено в снабдяването с продукти е изкуството да направиш информиран и добър избор.\nОглеждате се за продукти с стотици силни качества – разчитайте на Френски Език За Деца ООД\nИзключителните характеристики на предлаганите от Френски Език За Деца ООД продукти са видими дори на първата среща. Веднъж залагайки на артикулите на Френски Език За Деца ООД, вие се почувствате щастливи и благодарни. Най-хубавото на създаваните от Френски Език За Деца ООД продукти е хармонията между добра изработка, визия, дълъг живот, цена и мисъл за доверилия се на нас човек. Силната страна на произвежданите от Френски Език За Деца ООД продукти пред другите, налични на пазара, е старанието, с което нашите артикули са сътворени.\nТрябват ви продукти от Френски Език За Деца ООД – открийте възможностите в интернет\nПо отношение на това, че информацията в интернет е голяма и в настоящия момент можем да отбележим, че интернет е огромна лавина от данни, от Френски Език За Деца ООД смятаме, че ние трябва да усвоим как да ги употребяваме пълно. Според екипа на Френски Език За Деца ООД по-смислените решения произлизат от мощно търсене. Стоейки пред компютъра или на смартфона си, вие бихте могли удобно, бързо и лесно да закупувате от сайта на Френски Език За Деца ООД и да си харесате точно това, от което смятате, че се нуждаете. Ние от Френски Език За Деца ООД сме на мнение, че интернет магазините са точно това чудно средство, характерно за нашето време, от което вие обезателно би следвало да се възползвате. Винаги когато се нуждаете от артикул с перфектно качество, доверете се на Френски Език За Деца ООД. Цената е водеща при закупуването на много продукти в днешно време, по този повод ние от Френски Език За Деца ООД искаме да отделим време да съобразим цената на нашите продукти със своите клиенти.\nФренски Език За Деца ООД не прави компромис с качеството заради цената. За край бихме искали да дадем израз на признателността си на всеки един купувач, който е дал доверието си на Френски Език За Деца ООД. Френски Език За Деца ООД е безценен партньор, който всеки е добре да иска наблизо. Духът, който носите в личността си е ентусиазмът, който ние от Френски Език За Деца ООД инвестираме в нашите продукти.


Обмислят маски в час за профилираните паралелки - NOVA\nОбмислят маски в час за профилираните паралелки\nТова стана ясно по време на онлайн награждаване на "Отличниците на България"\n„Смятам че в гимназиите трябва да се въведат маски постоянно, а не само извън класните стаи. Няма как да ограничим контактите между класовете”, каза ученикът Николай Георгиев.\n„За маските беше много добро предложението за гимназиален етап. Особено за учениците, които са в профилирана подготовка. Благодаря за разбирането на Николай. Ние всъщност ще издадем такава препоръка - гимназистите в профил, когато се смесват от различни класове, да бъдат с маски по време на часовете”, заяви зам.-министърът на образованието Таня Михайлова.


Германея чака Миньор Пк в Сапарева баня: Надяваме се на добър старт и добра игра - DenNews.bg\nГерманея стартира първенството на Югозападната “В” група с домакински мач срещу един от сочените за фаворити – Миньор (Пк). Двубоят е в неделя от 18 часа на стадиона в Сапарева баня.\nСтарши треньорът на Германея Борис Кръстев е оптимист, както за срещата с перничани, така и за предстоящия сезон в трета дивизия. “Мисля, че сме готови. Играем срещу един от отборите, които безспорно ще са сред фаворитите в групата. Надявам се на добър старт и добра игра, дано да зарадваме хората в Сапарева баня още в началото на първенството. Наясно съм обаче, че срещу Миньор няма да е лек мачът. Бихме ги в контрола, но не се заблуждаваме, знаем, че това е един наистина стойностен отбор”, посочи Кръстев. Мексиканските футболисти Грегорио Моско и Мигел Йеска, които се представиха доста добре в контролите с екипа на сапаревобанци със сигурност няма да играят срещу Миньор (Пк). При тях има проблем с документите им, въпреки че жълтите им карти пристигнаха у нас. Процедурата за уреждане на статута им обаче е доста тромава и е в ръцете на служителите на Министерството на външните работи. От Германея правят нужните постъпки за да може да оформят нужните документи, като целта е всичко да приключи в кратки срокове. В противен случай отборът ще бъде принуден да се откаже от услугите им, въпреки че и Моско, и Йеска показаха добри качества по време на подготовката.\nВ тима на Германея са картотекирани 21 състезатели, между които и 3 нови попълнения – вратарят от Велбъжд Кристиян Георгиев и юношите на Марек Влади Шопов и Асен Нешев, от които ще се иска да вдигнат вътрешната конкуренция.\nНа стадиона в Сапарева баня в неделя се очаква и немалка агитка с фенове на Миньор. Полицията е уведомена и ще вземе нужните мерки за охраната на гостите от Перник. “Да, доколкото знам ще пристигне публика от Перник. Но това вече е в компетенцията на полицията, нашата работа е на терена”, коментира по темата Борис Кръстев.\n“Надявам се на успешен сезон, без контузии, ако може и с по-малко индивидуални грешки. Днес е голям християнски празник, така че дано момчетата да са живи и здрави и да се представим добре в първенството”, пожела си Кръстев.


Ще оцелеят ли гигантите? - AУТОМЕДИЯ\nИван Георгиев 23.12.2018 10:46 Прочитания: 4188\nБъдещето на автомобилната индустрия все повече заприличва на историята на мобилните телефони, пише в свой анализ агенция Bloomberg. Двете индустрии дори използват общи технологии – литиево-йонните батерии са пример за това. Големите автомобилни компании постепенно преминават от двигатели с вътрешно горене към електрическо задвижване и промени се случват. Но дали някои от днешните гиганти няма да споделят съдбата на някогашните титани сред производителите на мобилни телефони? Помните ли BlackBerry, Nokia или Palm?\nПреходът към електрическа мобилност ще бъде завършен, когато при дилърите има достатъчно различни предложения и за най-претенциозните или невярващи клиенти. В следващите две години на глобалния пазар ще излязат 85 електрически модела, като общо моделите електромобили ще са 357, показа изследване на Bloomberg New Energy Finance.\nСъвсем близо да върха на класирането е Volkswagen. В желанието си по-бързо да забравим „Дизелгейт” компанията обещава 20 нови електрически модела до 2020 година и още 80 до 2025 година. От германската компания вече обявиха, че сега работи по последното си поколение автомобили с бензинови и дизелови мотори.\n„Всеки един голям производител е на мнение, че трябва да участва при електромобилите или в един момент ще е безнадеждно изостанал – обясни Карл Брауър от Kellye Blue Book. – Който реши да пренебрегне това и повярва, че пазарът никога няма да е готов за електромобилите, ще си създаде огромни плоблеми.\nНо да си сред лидерите също не е гаранция за успех. През декември 1999 година Hinda Insight дебютира на американския пазар като първия масов хибрид и въпреки че обещаваният от компанията нисък разход на гориво така и не беше достигнат, друг подобен модел – Toyota Prius, се превърна в иконата на екологичните модели. След това се появиха много други хибриди, но нито един от тях не успя да се доближи до статута на Prius.\n„Целият сегмент може да бъде под контрола на един или два модела”, допълва Брауър. И историята го подкрепя. Почти две десетилетия след появата на първите хибриди, Prius държи почти половината продажби на електрифицирани автомобили в Щатите.\nВсеки автомобилен производител, който успее да се сдобие с такъв статут при електромобилите, ще има предимство пред всички останали. В момента явно Tesla разполага с такъв аванс, въпреки че пазарът може да приеме още „икони” – по-евтин електрически SUV или пикап с батерии са основните кандидати.\nВ същото време успехът няма да е гарантиран за всички производители на електромобили.\n„Ще има доста дълъг списък на електрически модели, които няма да се продават много добре”, обясни анализаторът в BNEF Колин Маккеракър.\nВ момента, на пазара извън Китай, моделите, които не са на Tesla не са особено много: Nissan Leaf, Chevrolet Bolt и BMW i3 и нито един от тях не е станал пазарен хит. Анализаторите очакват това да се промени в близките години, тъй като цената на батериите ще се срине, а ще започнат да се появяват все повече електрически SUV модели – това е предпочитаният тип автомобил в световен мащаб години наред. Но това предопределя едно интересно десетилетие за големите традиционни автомобилни производители, те трябва да продължат да предлагат конвенционални автомобили докато електромобилите наберат скорост. Освен това те финансират с печалбите от старите си технологии електрификацията, но моментът на голямата промяна е трудноопределим. Ако заложиш твърде рано на електрическите модели, компанията може да спре заради липса на свежи пари. Ако обаче закъснееш, съперниците ти, които също лансират електромобили, ще са набрали голям аванс.\nНови компании на Tesla нямат нужда да правят такъв избор. Те са малки и нямат опит, но пък не им се налага да търсят начин да подхранват традиционния си бизнес, който постепенно губи скорост. За гиганти като Daimler и Volkswagen преминаването към електромобили трябва да бъде успешно, друга алтернатива няма, заради гигантските инвестиции и мащаба, в който се работи.\nНо дори да са налице страхотен електрически модел и точният момент за налагането му на пазара, това също може да се окаже недостатъчно. При Tesla секси седанът Model S е само началото. Компанията се справя отлично и с пряката комуникация с клиентите си, като позволява на всеки един да си конфигурира колата така, както я иска. И още нещо – при колите на Tesla осъвременяването на софтуеъра върви постоянно, което до голяма степен обезсмисля идеята за моделните години – нещо, което е важен постулат в класическата американска автомобилна индустрия.\nГолемите компании също могат да продават директно на клиентите, а и в момента дилърите не са особено щастливи, че ще трябва да предлагат електромобили. Най-малкото защото при сервизирането и поддръжката им разходите за клиента са много по-ниски, а това се отразява пряко на печалбите на всеки дилър.\nИма и друго – тези, които смятат, че електромобилите са обикновени коли, само с нова система за задвижване, правят голяма грешка. И това може да се окаже неприятна изненада за класическите производители.\nСравнително простите като техника електромобили свалят доста сериозно летвата по отношение на навлизането на нови компании в производството им. Сглобяването на приличен електромобил в близко бъдеще ще е упражнение за добър монтаж и правилно подбрани доставчици, а не суперсложен процес, който е по силите на много мощни и индустриално развити компании.\nВсичко това означава все повече и повече напрежение върху традиционните играчи в автомобилната индустрия, както и все повече възможности за грешки. Да видим дали бъдещето на автомобилната индустрия ще е като историята на мобилните телефони и дали ще загинат компании, които не са направили нито една грешка, но пък са останали встрани от развитието на продуктите.\nТагове: електромобили tesla електрификация автомобилни гиганти\nВярно ли оставихте този гнусен редактор който поправя конкyренция на конглокенция\nМодел 3 на Тесла почти няма никаква конглокенция\nNissan Leaf има най-много продажби защото те са акумулирани за много години назад. Очаква се още догодина, модел 3 да бие този рекорд, въпреки че започнаха да произвеждат моделът няколко петилетки по-късно. За тримесечие модел 3 се продава повече от годишните продажби на Nissan Leaf\nСори ама Nissan Leaf изобщо не е с дребни продажби, даже мисля че е най-продаваният електромобил.


Начало > Перник > Борисов и Горанов инспектират новите тръби на водопровода в Перник\n11:59, 22 май 20 / Политика 25 2194 Шрифт:\nПремиерът Бойко Борисов инспектира ремонтите по ВиК мрежата в Перник. С него са финансовият министър Владислав Горанов, заместник-министърът на регионалното развитие и благоустройството Николай Нанков и кметът на града Станислав Владимиров.\n„75% са загубите на ВиК-Перник. С промените се надявам да ги свалим на 45%”, заяви кметът на Перник. По думите му нощният режим на водата в Перник се запазва засега, за да няма щети.\n„В България горе-долу половината загуби са от стари тръби, другата – от кражби”, коментира Николай Нанков.\nОт Перник Борисов отговори на депутатите от БСП, които по-рано днес настояха финансовият министър Владислав Горанов да дойде в парламента, за да присъства на гласуването на падането на ДДС на редица стоки на първо четене.\n"Горанов, сега професорът Гечев, като ни гледа, си вика: "Борисов е станал шофьор на Горанов. Горанов му стъпи на шията и сега му е охрана от НСО и го вози". Чакай, че от НСО не е хубаво да си, с тях да не се закачаме, пошегува министър-председателят.\nКметът на Перник показа дългите велоалеи в града и обясни, че все повече хора минават на велосипеди. Той показа и санирани блокове, както и отбеляза, че живее в несанирана сграда,\nперник Бойко Борисов владислав горанов БСП инспекция\n1 Анонимен 12:16, 22 май 20\n2 Анонимен 16:44, 22 май 20\nТоя Горанов кога ще си ходи?


Разпарчетостват Казахстан. Кой и защо извади от тестето “дунганската карта”!? - Поглед Инфо\nНамираш се в: Начало » Свят » Разпарчетостват Казахстан. Кой и защо извади от тестето “дунганската карта”!?\nРазпарчетостват Казахстан. Кой и защо извади от тестето “дунганската карта”!?\n13.02.2020, 08:28 Алексей Анпилогов 31082\n/Поглед.инфо/ В резултат на междуетнически сблъсъци в селата Масанчи и Сортобе в Жамбилска област на, по последни данни загинаха 11 души, около 40 бяха ранени, а над 24 хиляди души станаха временни бежанци в съседен Киргизстан.\nТози регион на Казахстан е мястото на компактно пребиваване на дунгани - отделен азиатски народ, по-голямата част от който днес живее в Китай, практикувайки исляма, но в КНР говори диалект на китайския език. Дунганите попадат в границите на Руската империя още в края на XIX век, когато е подписано споразумение между Русия и китайската династия Цин за разделянето на Илийския регион, където исторически са живели мюсюлманите дунгани. Причината за масовата миграция на дунганите в Централна Азия е активното им участие в антикитайско въстание, след което дунганската общност е подложена на множество преследвания. След 1881 г. около 3000 китайски дунгани се преселват на територията на бъдещите Казахстан и Киргизстан, като образуват ядрото на бързо нарастващото население на народността в Руската империя.\nДунганите винаги са били успешни фермери, затова се заселват в долината на река Чу. След създаването на централноазиатските републики в рамките на СССР река Чу се оказва гранична - и дунганите се озовават на територията на двете бъдещи независими държави, Казахстан и Киргизстан.\nДунганите и казахите мирно съжителстват почти век и половина. Какво се случи вечерта на 7 февруари 2020 г., когато няколкостотин души с неизвестен произход („не местни“, както жителите на селата на дунганите се изказаха) се приближиха до мястото на компактното пребиваване на народността и извършиха клане в Масанчи и Сортобе?\nСпоред пресните улики се сметна, че причината за изострянето е предполагаемото нападение на дунганите срещу казахската полиция, станало на 7 февруари. Но в случая се оказа, че вълненията са възникнали буквално на момента - между инцидента с полицията и началото на масовите погроми са минали не повече от два-три часа. Но скоро стана ясно нещо друго: още от 5 февруари в казахския сегмент на западните социални мрежи по най-активен начин се споделяше клипче, показващо битов конфликт между двама шофьори на пътя и с призив “Бий дунгана!” на казахски език. След откриването на това стана ясно, че нападението срещу полицията е само кулминация на отрано готвена провокация, чиито детайли са били измислени от някого.\nКазахстан е многонационална страна, в която живеят хора от повече от сто националности. Политиката на мирното съвместно съществуване винаги е отличавала казахите - изначално номадският народ лесно е установил контакти с непознати, тъй като интересите на сезонните номади, каквито са казахи, са допълващи нуждите на уседналите фермери - например, дунганите. Следователно, внезапно избухване на насилие, което дори веднага води до човешки жертви и десетки хиляди бежанци, всъщност не изглежда спонтанно или очаквано, а напротив, планирано отвън и напълно необичайно.\nСамо три дни преди началото на спиралата на насилието държавният секретар на САЩ Майк Помпео посети Казахстан и тази част от обиколката му в Евразия не беше толкова успешна, както беше планирано във Вашингтон: Астана дори не направи никакви официални дипломатически „реверанси“ относно важността за сътрудничество със САЩ. Да не говорим за така очакваните в Белия дом антируски декларации, които буквално заваляха след посещението на Помпео в Украйна и с които се отчете дори Беларус.\nПодобна упоритост на Казахстан очевидно предизвика недоволство в Държавния департамент на САЩ - и не може да се изключи, че са решили да извадят „дунганската карта“ от тестето и да я изиграят по абсолютно обичайния за САЩ начин. Спомнете си, че гражданските конфликти в Либия, Сирия, Ирак и другите страни бяха разпалени от Вашингтон точно по този начин: във всяка многонационална държава е лесно да се намерят множество мънички пукнатини на битово ниво, след което остава само да се вкара в тях мощен медиен клин на поредната „цветна революция“. „Картината“ ще бъде предоставена от местни „активисти“, които съставят двете крила на една и съща агентура: публично, представляващо себе си като „национална“ политическа сила, и скрито, улично, състоящо се от открити престъпници и очевидни главорези.\nИ двете крила действат съвместно: първите правят най-враждебни изявления срещу хората с различна националност, език или вяра, а вторите участват в действията срещу органите на реда и цивилните лица. Задачата е възможно най-бързо да се привлекат най-широките части от населението в конфликта и да се раздели нарочно общество на групи, които са във война помежду си. След което конфликтът може да се остави да се разгаря сам.\nКакто виждаме, сега ситуацията в Казахстан започва да се люлее на всички фронтове. Затова трябва да пожелаем на местните власти да проявят достатъчно мъдрост и решителност, за да предотвратят ескалацията на този конфликт.


Камери са запечатали ужаса с авиокатастрофата на хеликоптера в авиобаза "Крумово" – Vihrogon.bg\nКамери са запечатали ужаса с авиокатастрофата на хеликоптера в авиобаза „Крумово“\n16:21 / 14.06.2018\nОхранителните камери на гражданското летище „Пловдив” и на военната 24-а Авиобаза „Крумово” би трябвало да са заснели падането на хеликоптера Ми-17, пише „Монитор“. Машината падна на около 200 -300 метра от полосата на летище „Пловдив”, като се е намирала в тренировъчната зона на военните. Това място попада в обхвата на охранителните камери както на 24-а Авиобаза и вероятно на тези от гражданското летище.\nНа фаталния 11 юни вечерта машината е изпълнявала тренировъчен полет – зависване за способа „бързо въже”, когато около 20,30 часа, се случва непоправимото. Въртолетът се срутва от около 20-30 метра височина за 1-2 секунди към земята и се разбива. При сблъсъка си със земята двамата летци – командирът на екипажа Пламен Пантилеев и вторият пилот Стоян Неделчев загиват на място. Като по чудо оцелява бордният техник Алексей Каменов, който е имал късмет да се намира в задната част на въртолета. Той е навивал лебедката, с която се пуска бързото въже и затова не е бил на традиционното си място между двамата пилоти в предната част на машината.\nЗаписите от охранителните камери най-вероятно вече са иззети от разследващите, предположиха колеги на загиналите пилоти. Погребението им ще бъде в петък от 10 часа на Централните гробища в Пловдив, когато ще започне поклонението пред тленните останки на пилотите. Посмъртно те са произведени в майори, става ясно от публикация в страницата на ВВС във фейсбук.