ДОКУМЕНТИ показаха как сайтът "Бивол" смуче общини и държавни предприятия\nПлаща се "такса спокойствие" на фирма, собственост на Асен Йорданов\n29 Юли 2019, 14:27\nАсен Йорданов и Атанас Чобанов\nВ редакцията на вестник „Труд“ са получили писмо от Боян Мавриков, описващо схема, чрез която семейството на Асен Йорданов, собственик на сайта „Бивол“, получава сериозни суми от държавни предприятия, общини и големи компании. Средствата идват от договори за пиар, сключени с фирмата „Имидж Едвъртайзинг“, която е управлявана от жената на Йорданов – Алберта Алкалай.\nПреди два месеца вестникът разкри, че Асен Йорданов и ортакът му Атанас Чобанов, главен редактор на сайта, са се сдобили с апетитни имоти на специални цени.\nСемейството на първия, чрез фирмата „Бивол“ ООД, се сдобило с 1125 кв. м в местността „Манастирчето“ в Малко Търново срещу символичната сума от 100 лева. Вторият си купил вила с двор край морето срещу…0 лева. Тогава „Труд“ публикува и документите от сделките.\n„През юни тази година отправих сигнал до прокуратурата и г-н Горанов (финансовият министър – б.а.), но не последва нищо. Поради което изпращам този допълнителен сигнал, който адресирам до главния редактор г-н Петьо Блъсков с надеждата, че ако държавата не реагира на този откровен рекет (схемата, за която ще прочетете в следващите редове – б.а.), това ще направи вестник „Труд“, пише Мавриков.\nБЛИЦ публикува целия сигнал, изпратен до вестника. Данните са проверени – те са верни, точни и подкрепени с документи, уточняват от в. „Труд“.\nВъв фирменото досие на „Имидж Едвъртайзинг“ ЕООД е посочено, че управител е Алберта Алкалай, а собственик е регистрираното в САЩ „Айдиъс фор янг имидж“ на съпруга u Асен Йорданов\nОще един договор със „Слънчев бряг“ АД - за рекламен банер на сайта, регистриран на адреса на „Имидж Едвъртайзинг“ ЕООД срещу 500 лева месечено\nДоговорът със „Слънчев бряг“ АД, в който се виждат сумите от 600 лева и 200 лева\nВ сигнала до главния прокурор и финансовия министър е описан начинът, по който общини, държавни предприятия и големи компании осигуряват спокойствието си от „разкритията на „Бивол“. Действащата схема води до неоправдано разходване на средства от кметове и изпълнителни директори за пиар обслужване, което налага преценка най-малко за безстопанственост – чл. 291 от Наказателния кодекс.\n„Бивол“ е представен от създателите си като сайт за „честна разследваща журналистика“. След всяка статия с „грандиозни разкрития“ за корупция следва текст: „Платете данък Бивол!“, тоест дарение в полза на сайта.\nИстинският „Данък Бивол“ обаче се плаща по друг начин – той не е за да се поддържа „разследващата журналистика“ на Чобанов и Йорданов, а за да си осигуриш тяхното мълчание.\nОт статиите на „Труд“ стана известно, че Асен Йорданов е управител и собственик на фирмата „Бивол“ ООД. Това дружество е регистрирано първоначално като собственост на него и съпругата му Алберта Леон Алкалай. После тя му прехвърля своите дялове. Но „Бивол“ ООД няма общо със сайта „Бивол“, въпреки съвпадението на имената.\nС него, например, Асен Йорданов си е купил гора за 100 лева във вилната зона над Малко Търново. Но истинските пари са резултат от схема с участието на друга фирма – Имидж Едвъртайзинг ЕООД. Неин управител е Алберта Алкалай, а едноличен собственик на капитала е дружеството „Айдиъс фор янг имидж“, регистрирано в САЩ. То е собственост на съпруга на Алкалай – Асен Йорданов.\n„Имидж Едвъртайзинг“ е пиар агенция и действа главно на територията на Бургаска област – предлага обслужване на общини и предприятия, основно общински и държавни дружества, но и на частни компании.\nСхемата е проста – ако имаш договор с „Имидж Едвъртайзинг“ и редовно си плащаш месечната такса за обслужване, „Бивол“ никога не пише за теб. Това е така наречената такса спокойствие, истинският „Данък „Бивол“.\nДоговорите се сключват с агенцията, а тя публикува рекламни съобщения на „информационен сайт“ – Nabrega.bg. На страницата му няма данни за собственик, но като контакт е посочен адрес в Бургас, на който е регистрирана и пиар агенцията на Алкалай. Имаш ли реклама или абонаментен договор в Nabrega.bg – за „Бивол“ ти не съществуваш.\nИначе сайтът е невинен – публикува новини от морските региони, а мотото му е „Който разбира – на брега се спира“. Но ако откажеш оферта от съпругата на Асен Йорданов, следва публикация в неговия сайт за „разследваща журналистика“.\nЗа справка – кметът на Поморие Иван Алексиев, който имаше смелостта да изгони тези медийни рекетьори, му го върнаха тъпкано – дори детето му снимаха и показаха в публикация, „разгромяваща корупцията в общината“.\nДруг пример е държавното „Слънчев бряг“ АД, което от 2011 година е имало договор с „Имидж Едвъртайзинг“ за консултации по фирмена комуникация и реализиране на стратегия за връзки с обществеността. Цената е 600 лева на месец без ДДС за фирмата на Алкалай, която реално е собственост на съпруга u Асен Йорданов чрез дружеството „Айдиъс фор янг имидж“, регистрирано в САЩ. Има още 200 лева на месец без ДДС „за представяне на съществени теми от стратегията на информационен интернет сайт „Бивол“, който е на Йорданов и Атанас Чобанов.\nТри месеца след подписване на този договор към него се изготвя анекс, с който сумата за Алкалай става 1200 лева. После споразумението става безсрочно. Така до 27 март 2012 година, когато „Слънчев бряг“ АД и „Имидж Едвъртайзинг“ сключват нов договор – да се постави рекламен банер на туристическото държавно дружество на сайта www.stroitelstvo-more.info – това е предшественикът на www.nabrega.bg, Цената е 500 лева на месец без ДДС. 500 лева за рекламен банер! Платете „Данък „Бивол“!\nВ края на сигнала си Боян Мавриков отправя призив към главния прокурор Сотир Цацаров и финансовия министър Владислав Горанов: „Да бъдат извършени проверки от Агенцията за държавна финансова инспекция на дружествата и общините, които имат договори за пиар услуги с „Имидж Едвъртайзниг“ ЕООД. Да бъде започнато разследване най-малко за безстопанственост на директорите и кметовете, които са сключили тези договори, защото те нямат друго предназначение, освен плащане на „такса спокойствие“ за всички техни безобразия. Да има данъчна ревизия на „Имидж Едвъртайзинг“ ЕООД и „Айдиъс фор янг имидж“, както на техните собственици и управители“.\n„Биволъ“ си е напазарувал евтини имоти по същата схема като „Апартаментгейт“ (ДОКУМЕНТИ)\nОт земеделското министерство опровергаха лъжите на "Биволъ" за проверката в Гургулят\nСотир Цацаров пресече лъжите на "Биволъ" за имотите му: Нямам какво да крия!\nСкандално! Лъсна цялата истина за „разследванията“ на „Биволъ“ и Христо Гешов!


Какви са признаците на хормонален дисбаланс, за които трябва да внимаваме - Интересно - EdnaJena.com\nНарушенията в ендокринната система могат да бъдат не по-малко опасни от тези в сърдечно-съдовата например, защото водят до последствия като диабет, отслабване на зрението и безплодие.\nВ същото време симптомите са изключително неясни - от навеждащи на съвсем други заболявaния до незначителни, които се приемат просто за козметичен дефект. Затова в повечето случаи жените търсят или неправилните специалисти или изобщо не обръщат внимание на промените в организма си.\nА това води до задълбочаване и затруднено лечение на проблема. Важно е да знаем, кои признаци навеждат на хормонално нарушение и да реагираме на време.\nОбикновено свързваме хормоналният дисбаланс с работата на яйчниците, но те не са нито единствените, нито най-важните ендокринни органи. Най-голямо влияние върху здравето ни имат хипофизата и хипоталамуса.\nТе са разположени в главният мозък и управляват останалите органи от ендокринната система: щитовидната, надбъбречната жлеза и яйчниците. Ендокринен орган е и мастната тъкан, затова както наднорменото тегло, така и прекалено ниските килограми обикновено водят до хормонални нарушения.\nПризнаци, на които трябва да обърнете внимание\nРязко отслабване при добър апетит.\nАко ядете и все пак отслабвате може това да прикрив...


Ромка потроши детето си\n19 Ноем. 2010, 15:07\n36-годишна ромка преби от бой и счупи ръката на дъщеричката си, която е само на година и осем месеца. Бебето е настанено в детско отделение на шуменската болница без опасност за живота, съобщи началникът на Регионалната дирекция за социално подпомагане Драгомир Янков.\nНа потресаващия случай на насилие се натъкнал вчера социален работник, когато посетил дома на семейството на ул. “Северна” в Шумен. Мъжът видял, че по лицето на малката Лилия има синини, а дясната й ръчичка виси неестествено. Веднага взел бебето със себе си и повикал полиция. След обстоен преглед лекарите констатирали, че по цялото тяло на момиченцето има синини, а дясната му ръка е счупена в долната част.

 След разпита днес майката Илдъс Мехмедова е освободена.

 Тя се бе заключила в общинското жилище заедно с майка си Елка и другите си три деца. 68-годишната баба вдигна скандал на журналистите, дошли пред вратата на апартамента, и с крясъци обясни, че бебето само си е счупило ръката.

 Малката Лилия била дадена в дом още при раждането си, тъй като майка й Йълдъз Мехмедова нямала финансова възможност да се грижи за нея. Тази година обаче социалните върнали момиченцето в семейството му, по молба на майка му и баба му – Елка Маринова. Двете жени се грижели и за останалите три деца на Йълдъз.

 Бабата Елка също гарантира пред нас, че бебето ще бъде гледано добре, каза началникът на Отдел "Закрила на детето" в Шумен Йордан Йорданов. Той обясни, че семейството е проблемно, но досега не е имало инциденти с другите 3 деца на Илдъс от различни бащи, които са на 17, на 16 и на 4 години. Семейството живеело с пенсията на бабата, 209 лв. социална помощ на майката и с детските.

 Два пъти седмично семейството било посещавано от социален работник, който следял какви грижи се полагат за децата. При последната си визита вчера обаче, той забелязал кръв и синини по лицето на малката Лилия.

 Към момента няма данни останалите три деца да са малтретирани. В разговор със социални работници, те твърдели че малката Лилия постоянно падала и сама си е причинила нараняванията. Майката и бабата също отричат момиченцето да е малтретирано. “Никой не я е бил, оставете ни на спокойствие”, заяви Елка. Майката на Лилия отказа да излезе от апартамента и единствено крещеше: “Махайте се всички”.

 "Тепърва отдел "Закрила на детето" ще решава какво да прави с малката Лилия – дали да се даде на приемно семейство или да се настани в институция", каза Драгомир Янков.


Виж темите без отговор | Виж активните теми Дата и час: 06 Юни 2020 00:38\nАбсолютно, ето какво ми се случи на мен оня ден:\nНека ви цитирам разговор с Булсатком който ме втрещи... ама разговора беше от преди минути.\nПитам как може да си доплатя за Премиум+ и госпожата казва: можете но ако си платите в сайта автоматично договора ви ще се поднови с 18 месеца.\nИ аз питам ама аз съм предплатил "Фюжън" за 6 месеца , а разликата е 19 стотинки между Премиум + и Премиум с Фюжън. И получавам отговор.\nАми може ама ако сте предплатили и сега платите Премиум + ще си загубите предплатените такси...\nКак по дяволите е възможно да ми бъдат казани толкова тъпотии на квадрат.\nНяма емотикон да покаже как се чувствам. Потрес и изумление\n13 Май 2020 19:09\nно ако си платите в сайта автоматично договора ви ще се поднови с 18 месеца.\n13 Май 2020 19:35\nТия сичките работят за Неосат не бойте се\n13 Май 2020 20:19\nКой няма избор? Няма такива вече, погледни оранжевите какви оферти имат за сателитна ТВ със 140 канала. Пък и другия месец ще видим и тези новите Неосат какво ще предложат. Така или иначе политиката на Булсатком е крайно неадекватна.\nНе си мисли, че всички живеят в голям град или близо до голям град!\nЗа сателитна ТВ става въпрос, какъв голям град? Не е вече БСК без алтернатива както преди години. Има вече няколко различни алтернативи, и тази на БСК е най-зле от към канали и качество. А вече губи и единствените си предимства - ниската цена и липсата на обвързващ договор. Така че, кой няма избор? Пак казвам, вижте актуалните оферти на оранжевият оператор за сателитна ТВ и ще ви стане ясно колко неадекватни са БСК в момента и колко са далече от реалността.\nТака е ама докато навсякъде няма оптика и оранжеви и пембяни те прилапват и после те правят на ... няма алтернатива! Затова ще чакаме и ще видим И въпреки всичко което се пише според мен хората основно търсят коректност от фирмите, после е цената и качеството\n14 Май 2020 11:10\nЕ, то ние от години само чакаме! Колко още да чакаме?\n14 Май 2020 16:49\nОт първи сме първи\n14 Май 2020 19:23\nА бре що така тайничко бегате от пакет Премиум+ и не го разисквате? Мноо ми е интересмо.\n22 Май 2020 15:13\nто няма какво ,да искат договор да го платиш е безумно и така и не обясняват за какво има все още Фюжън пакет\nНяма нужда от порно канали...самите пакети са една голяма порнография.\nПълно е с някакви безсмислени канали и един от малкото канали, които гледах AMS е преместен в ПРЕМИУ +.... ПОРНОГРАФИЯ.\nФюжън и премиум + частично се препокриват...много зле!\n02 Юни 2020 23:47\nВъпроса опира до съвсем друго. Примерно плащате онлайн и чукате на премиум+ и хоп воала - те са ви го забили - договора без дори да знаете.\nТова ми прилича на ситните букви по договорите на някои оператори, само че тук направо липсват, но са в пълна сила.\n03 Юни 2020 07:36\nОще повече, че нищо не се разбира с тези нови пакети, кой канал в кой пакет попада и в крайна сметка има ли пълен пакет, как се образува и колко струва!\n03 Юни 2020 08:21\nУчудвам се че още се учудвате на правилната и далновидна политика на нашта Буля Просто си платете до премиума без плюс-пляс и им гледайте сеира! Може пък конкуренцията да ги извади от летаргията! А дано ама надали\n03 Юни 2020 09:19\nТочно така направих.....\n03 Юни 2020 12:08


Z-Wave.Me стенен контролер\nТози безжичен комутатор има възможност да управлява собствената си мрежа Z-Wave (ако е конфигуриран като първичен контролер) и да управлява устройства като гнезда, прозоречни щори, димер, светлини, електронни брави за врати и много други по този начин.\nБезжичният стенен контролер може да се използва както като първичен, така и като вторичен контролер (интегриран в съществуваща мрежа Z-Wave). Тези режими се активират с първото конфигуриране след фабричните настройки по подразбиране:\nБутон 1 за 1 сек. (Червено / зелено мигане) добавя контролера към съществуваща мрежа като вторичен контролер.\n> Четирите бутона ще изпратят активиране на 4 различни сцени в централния шлюз (Central Command Scene) *\nБутон 3 за една секунда. (Зелено мигане) добавя към устройството контролер ново задвижващо устройство Z-Wave, което става първичен контролер на тази нова мрежа.\n> Стенният контролер може дори да контролира устройства без централен контролер и да стане първичен контролер на собствена мрежа Z-Wave. Свързаното ново устройство (задвижващ механизъм) може да се управлява с помощта на двата бутона наляво (Бутон 1 = нагоре / включен / отворен, Бутон 3 = надолу / изключен / затворен)\n* За това е необходим контролен център Z-Wave. В съществуваща Z-Wave мрежа, стената контролер може да управлява до 4 различни сцени. По този начин контролерът на стената ще стане вторичен контролер.\nСлед първото действие можете допълнително да управлявате (добавяне / премахване на повече устройства, когато сте първични, събуждане, нулиране на фабричните настройки) и конфигуриране на контролера за стена, като използвате режима за управление. За да активирате този режим на управление, натиснете всичките четири бутона за една секунда едновременно (зеленото мига бързо). След това бутоните ще имат различни функции.\nПо време на процеса на включване безжичният превключвател проверява функциите на новото устройство (превключвател, индикатор, ...) и автоматично назначава правилните функции на бутоните. Превключвателят може да различи еднократно и двойно кликване, задействайки съответните функции.\nУстройството работи на батерии и може да се монтира на всяка плоска и суха повърхност. Маркери за монтаж на марката от трети страни могат да заменят опционалната рамка (например ZME_DW7), за да допълнят съществуващите проекти на превключватели, съвместими с "Система 55":\nПросто като обикновен превключвател на светлината - но по-гъвкав\nПоддържа сигурност / сигурна връзка\n4 бутона могат да се задават свободно (като единични бутони или бутонни двойки)\nОптимизирано управление на енергията за по-дълъг живот на батерията\nПодходящ корпус и превключвател: ZWE_DW7


Ябълковото производство в България ще изчезне, твърди земеделски експерт\nЯбълковото производство в България ще изчезне, твърди земеделски експерт\nВ Болгарии начинается VIII Национальный фестиваль овцеводов В Болгарии производители биопродуктов требуют отставки министра сельского хозяйства Административни пречки оскъпяват продукцията на фермерските пазари\nПредвид развитието на земеделието в момента е възможно след 10 години в България да не се отглеждат ябълки. "Ще си хапваме произведени в Полша", каза за БТА Красимир Кумчев, аграрен консултант и фермер.\nТой посочи, че през последните 5-6 години по-малките производители са започнали да изкореняват насажденията си, а големите ферми и хората, които разбират от ябълково производство, са спрели да инвестират в този плод.\nКато пример той посочи и собственото си дружество, което от около 7 години инвестира в други трайни насаждения - череши, сливи, но не и в ябълки. Единствените, които в момента инвестират в ябълки, са хора, които не разбират от това производство, но имат финансов ресурс, твърди той.\nДа обработваш ябълкови насаждения в обеми от около 1000 дка е самоубийство, подчертава Кумчев от позицията на фермер, отглеждал 14 хил. дка ябълки. По думите му обаче част от тези градини вече са обявени за продан.\nКато една от причините за ябълковия „апокалипсис“ Кумчев посочи държавните субсидии за плодовете, които са по схема и са стотина лева на декар. Тази сума, като я разделиш на 3 хил. кг, един хубав среден добив, се получава три стотинки за килограм, което по думите му не е икономически стимул.\nВ същото време, по информация от медиите, миналата година поляците са получавали по 30 евроцента/кг от ЕС заради руското ембарго и още толкова като национално доплащане, каза Кумчев. Това е 1,20 лв/кг, което е 40 пъти повече в сравнение с положението у нас или, твърди фермерът, според когото поляците получават за една година колкото един български градинар за един цял живот.\nПо думите му тази година се е случило същото със земеделските стопани, които отглеждат праскови. Гърция, Италия и Испания си получават евросубсидия заради руското ембарго, поради което преработвателите в България спряха да изкупуват български праскови и почнаха да внасят по-евтини от Гърция.\nКазва се, че на практика нямаме износ за Русия, което е вярно - ние не можем да задоволим вътрешния си пазар, но руското ембарго ни бие индиректно чрез Полша с ябълките, а чрез Гърция с прасковите, обяснява фермерът.\nТой смята, че Министерството на земеделието трябва да работи за създаването на конкурентна среда с останалите играчи от Европейския съюз.\nАко премахнат субсидиите, за 5-6 години ще залеем Европа с качествена храна, категоричен е Кумчев.


Дежавю!* Пак вратар виновен за загубата на „Локо“ в дербито. – Nineteen Twelve\nДежавю!* Пак вратар виновен за загубата на „Локо“ в дербито.\n22.02.2016 by NineteenTwelve.net\t/ 1\nТарторите на „Локомотив“ Пловдив се обединили около идеята, че единствената причина за загубата от „Ботев“ е неадекватната намеса на вратаря Ел Харуби при удара на Балтанов. Според тях отбора на домакините бил слаб и това обяснява поражението. Реално погледнато, футболистите на „Ботев“ почти не допуснаха опасност пред вратата на Виктор Голас, като освен гредата в минутите след гола на „канарчетата“ играчите на „Локомотив“ не сътвориха абсолютно нищо смислено в атакуващ план.\nОбяснението с грешка на вратаря се оказва доста популярно при поредното поражение на „Локо“ в битката за Пловдив. В играното на националния стадион в София дерби, когато „Ботев“ обърна мача от 0:1 до 2:1 с два късни гола, отново имаше същата ситуация. Тогава лидерите на „черно-белите“ хвърлиха цялата вина за болезнената загуба върху Данчо Господинов. Тогава вратаря на „смърфовете“ бе пронизан два пъти след удари с глава на Юнес Хамза и Иван Цветков.\n* Дежавю (също „дежаву“) (на френски: déjà-vu) е преживяване, при което човек се чувства сигурен, че вече е виждал или преживявал някаква нова ситуация (човек усеща, все едно, че дадена случка вече се е състояла или се е случила неотдавна), въпреки че точните обстоятелства около предишната ситуация са неясни.\nCategory: Ботев, Локо1 Comment\nPrevious PostТишина и мъка в лагера на „Локо“, бадема съсипан!\nNext Post„Ботев“ доминира над „Пирин“ в дербито на „пернатите“!\n1 Comment on Дежавю!* Пак вратар виновен за загубата на „Локо“ в дербито.\n2016 said : Guest Report 4 years ago\nИстината е, че Ботев не даде на Локомотив да играе. Бърза и комбинативна игра срещу мудни и стари футболисти. Играта на Локо е да изсипят топката към поредния черен берач на банани и там к'вото стане. И дежурните симулации за преки свободни удари. Познатите оправдания - вратаря сгрешил, късмета ги подминал, Ботев бил слаб, терена е зелен, топката е кръгла... А "великата" черно-бяла публика след 8-мата минута онемя. 85 минути тишина в клетката...\n1 Ludogorets Razgrad 13 3 0 +21 42\n2 Lokomotiv Plovdiv 11 3 2 +20 36\n3 Levski Sofia 11 2 3 +20 35\n4 CSKA Sofia 9 4 3 +14 31\n5 Slavia Sofia 6 5 5 +0 23\n6 Arda 6 4 6 -3 22\n7 Cherno More Varna 5 6 5 +2 21\n8 Beroe Stara Zagora 7 0 9 -1 21\n9 Etar 4 5 7 -12 17\n10 Dunav 4 4 8 -8 16\n11 Botev Plovdiv 4 4 8 -9 16\n12 Tsarsko selo 4 3 9 -7 15\n13 Botev Vratsa 3 4 9 -13 13\n14 Vitosha Bistritsa 1 1 14 -24 4\nTsarsko selo 1 - 2 Dunav\nVitosha Bistritsa 0 - 1 Ludogorets Razgrad\nBotev Plovdiv 1 - 0 Levski Sofia\nBeroe Stara Zagora 0 - 1 Arda


ВЪВЕДЕНИЕ В СВЕЩЕНОТО ПИСАНИЕ НА НОВИЯ ЗАВЕТ – продължение 8* – РЕЧЕ БОГ: ДА БЪДЕ СВЕТЛИНА. И БИДЕ СВЕТЛИНА.\nВЪВЕДЕНИЕ В СВЕЩЕНОТО ПИСАНИЕ НА НОВИЯ ЗАВЕТ – продължение 8*\nПубликувано на 15.12.2013 18.12.2013 от Dragan Bachev\nВ. Евангелие от Лука\n1.Живот и дейност на евангелист Лука\nГръцкото име на евангелист Лука (“Лукас”) произлиза от латинското “Луканус” – на гръцки език “Луканос”. Отечеството на евангелист Лука според свидетелството на Евсевий Кесарийски и блажени Иероним е град Антиохия. По произход той е езичник, за което могат да послужат следните доказателства: езическото име на евангелиста в 1:19 на Деяния апостолски; евангелист Лука говори и за езика на иерусалимските граждани, като за чужд нему език. В Колосяни 4:11 апостол Павел поставя евангелист Лука в числото на необрязаните.\nХуг и други казват, че евангелист Лука бил прозелит на юдейската вяра, като се основават на обстоятелството, че той познавал много добре юдейските нрави и обичаи. Други считат, че тия познания са получени от постоянното общуване на евангелист Лука с юдеите. Точното време когато е приел християнството евангелист Лука не е известно. Предполага се обаче, че той е един от антиохийските езичници, които приели християнството след мъченическата смърт на архидякон Стефан. В Антиохия евангелист Лука навярно се е запознал с апостол Павел, когато бил заведен там от апостол Варнава.\nПо занятие евангелист Лука бил лекар (Колосяни 4:14). Според Теодор Четец и Симеон Матафраст той бил живописец. Според древното предание той нарисувал образа на св. Дева Мария. Има учени, които отричат, че евангелист Лука бил художник и обясняват появилото се предание с това, че евангелист Лука обрисувал много добре и старателно образа на св. Дева Мария в своето евангелие.\nСпорен е въпросът дали евангелист Лука е познавал Иисус Христос, дали е бил Негов ученик. В Мураториевия канон се съобщава за евангелист Лука – “Господа обаче не видял по плът”. Епифаний Кипърски и блажени Теофилакт твърдят, че евангелист Лука бил един от седемдесетте ученици на Иисус Христос. Св. Григорий Богослов предполага, че той е бил един от двамата Христови спътници по пътя за Емаус.\nУчените, които твърдят, че евангелист Лука не е бил ученик на Христос се основават на пролога на евангелието, където Лука отделя себе си от ония, “които от самото начало били очевидци и служители на словото” (Лука 1:2).\nУчените, които твърдят, че евангелист Лука бил един от седемдесетте ученици Христови се основават на съобщението на Лука за Христовите спътници по пътя за Емаус, където Лука от скромност не съобщава своето име (14:51). Това може да се приеме. Евангелист Лука придружавал апостол Павел през второто му пътешествие – от град Троада до град Филипи, за което заключаваме от употребата при описанието на първо лице множествено число: “след това видение веднага поискахме да тръгнем за Македония” (Деяния апостолски 16:10). Следователно, той включва и себе си между Павловите спътници. Когато апостол Павел напуснал град Филипи заедно със Сила и Тимотей, той оставил евангелист Лука да продължи делото във Филипи. Затова и евангелист Лука употребява вече трето лице множествено число: “като минаха през Амфиполис и Аполония, дойдоха в Солун” (Деяния апостолски 17:1). При третото си пътешествие апостол Павел взел от Филипи апостол Лука (Деяния апостолски 20:5) и оттогава Лука винаги придружавал апостол Павел: през време на кесарийските му окови (Деяния апостолски 24:23), през време на първите и вторите римски окови (Колосяни 14:14; 2 Тимотей 4:10), за което съдим от факта, че апостол Павел в посланията си от Рим пращал поздрави и на Лука. След смъртта на апостол Павел според едни евангелист Лука проповядвал в Далмация, Тракия и Македония, а според други – в Ахайя, Либия и Египет.\nСпоред един древен пролог към евангелието на Лука, евангелист Лука е бил девственик през целия си живот, починал на 84-годишна възраст. Св. Григорий Богослов съобщава, че той се поминал мъченически, а като място на неговата смърт се сочи Ахайя. Според блажени Иероним мощите на евангелист Лука били пренесени при император Констанций от Ахайя в Цариград.\nПаметта на евангелист Лука се празнува на 18 октомври.\n2.Древни свидетелства за написването на евангелието\nА) Най-древно свидетелство има в Мураториевия канон, което гласи: “третата книга на евангелието според Лука, лекарят Лука написал от свое име по предание след възнесението на Христа, когато него Павел, като прилежен на път, взел със себе си. Господа обаче, също не видял по плът и поради това, доколкото е могъл да изследва така и от рождението на Иоан, започнал да говори”. Следователно: въпреки че съществували други евангелия, св. Лука, водейки се от “преданието”, написал евангелието “от свое име”.\nЕвангелието било написано след като Лука започнал да придружава апостол Павел и да слуша неговата проповед за живота, учението и дейността на Иисус Христос и затова се намирал в зависимост от нея.\nБ) Св. Ириней Лионски казва: “Лука, спътникът на апостол Павел, изложил в една книга проповядваното от този апостол евангелие” (Против ересите 3, 11);\nВ) Тертулиан казва: “Написаното от Лука евангелие се приписва на Павел” (Против Маркион 4, 5);\nГ) Ориген казва: “Третото евангелие от Лука е получило одобрението на апостол Павел, защото съдържало неговата проповед за Иисус Христос”;\nД) Евсевий Кесарийски съобщава, че има много лица, които считат, че думите на апостол Павел в 2 Тимотей 2:8, а именно: “според моето благовестие”, – се отнасят до евангелието от Лука, тоест, че апостол Павел счита това евангелие за свое. Между съдържанието на евангелието и апостол-Павловите проповеди има общо: мисълта, че само чрез вяра става спасението на човека, се прокарва в притчите за блудния син (15:11) и за митаря и фарисея (18:10); между евангелистите само Лука съобщава за явяването на възкръсналия Иисус на Петър (24:34 – съобщено и в Павловото послание – 1 Коринтяни 15:5); само в евангелието на Лука се съобщава, че и Христос казал на разкаялия се и повярвал в Него разбойник на кръста: “Днес ще бъдеш с Мене в рая” (Лука 23:43), а този разбойник на кръста се спасява не чрез дела, а чрез вяра;\nУстановяването на тайнството Евхаристия е еднакво у евангелист Лука и у апостол Павел (Лука 22:19-20; 1 Коринтяни 11:24).\n3.Съдържание на евангелието\nПролог (1:1-4). Тук евангелистът говори за повода за написване евангелието, неговите източници, цел и начин на изложение.\nІ част (1:5-4:13). Животът на Христос преди излизането Му за обществена проповед.\nІІ част (4:14-9:50). Обществената Христова дейност в Галилея.\nІІІ част (9:51-18:30). Дейността на Христос през време на пътуването Му до Иерусалим.\nІV част (18:31-21:38). Дейността Христова в Юдея и в Иерусалим.\nV част (22:1-24:53). Страданията, смъртта и възкресението на Иисус Христос.\nЕвангелието се състои от двадесет и четири глави. В него са поместени ред събития от живота и дейността Христови, които не се намират в другите канонически евангелия. Например: благовестието за раждането на Иоан Кръстител (1:5-35); благовестието за раждането на Иисус Христос (1:26-36); посещението на Елисавета от св. Дева Мария (1:39-56); рождение и обрезание на Иоан Предтеча (1:57-80); отиването на Иосиф и св. Дева Мария във Витлеем (2:1-5); поклонението на пастирите (2:8-20); обрязването Христово (2:21-38); Иисус дванадесетгодишен в храма (2:40-52); възкресяването сина на наинската вдовица (7:11-17); помазване на Христа от каещата се грешница (7:36-50); изпращане на седемдесетте ученици на проповед (10:1-16); изцеряване на десетте прокажени (17:11-19); явяване на Христос на емауските пътници (24:13-35). Притчи, които се намират само в евангелието на Лука: за милостивия самарянин (10:30-37); за безплодната смоковница (13:6-9); за блудния син (15:12-32); за неправедния домоуправител (16:1-9); за богаташа и бедния Лазар (16:19-31); за митаря и фарисея (18:9-14); за десетте мини (19:12-27).\nХронологичният ред в Лука е по-строг отколкото в Матей и Марк. Сам Лука си поставя за цел да изложи събитията в хронологически ред: “Намерих за добре и аз, след като грижливо проучих всичко отначало, наред да опиша, достопочтени Теофиле” (Лука 1:3).\n4.Време на написването\nКонкретни, ясни и подробни сведения за времето на написването на евангелието няма. Във всеки случай, то е написано преди разрушението на Иерусалим (70-та година), защото Лука описва това събитие като бъдещо. (Лука 21:20, 24).\nСв. Ириней Лионски, Ориген и други съобщават, че евангелието от Лука било написано след написването на евангелията от Матей и Марк. Единствен Климент Александрийски, изхождайки от своите собствени размишления, необосновано научно, изказва мнението, че евангелията, съдържащи родословието на Иисус Христос (Матей и Лука) били написани по-рано от другите две – на Марк и Иоан.\nЗа определяне точното време на написване евангелието трябва да имаме предвид: Лука писал евангелието, след като продължително слушал проповедта на апостол Павел; тясната връзка между времето на написването на евангелието от Лука и книгата Деяния апостолски.\nПредполага се, че евангелист Лука е писал евангелието си през време на първите римски окови на апостол Павел, понеже това е било най-удобното време: и двете свои книги (евангелие и Деяния апостолски) евангелист Лука отправил към някой си Теофил: “Първата книга, о, Теофиле, написах за всичко, що Иисус начена да върши и учи до деня, когато се възнесе” (Деяния апостолски 1, 2). Следователно, Деяния апостолски са писани след евагелието, но скоро след него, понеже Деяния апостолски е продължение на евангелието. Там се излагат събитията в Христовата Църква след възнесението на Христа. Тази книга обаче, Лука завършва с описване първите римски окови на апостол Павел, без да съобщава за освобождението на апостол Павел (Деяния апостолски 28:30-31). Има учени обаче, които твърдят, че Деяния апостолски е написана по-късно, даже след смъртта на апостол Павел, а Лука завършва с описване първите окови на Павел, тъй като Христовите думи, казани преди възнесението са се изпълнили: Деяния апостолски 1:8, но трябва да се приеме, че евангелист Лука писал книгата си в края на първите римски окови на апостол Павел, преди освобождението му от тях, защото иначе Лука едва ли би се въздържал да съобщи нещо за освобождението на Павел от тези първи окови или за неговата смърт.\nИ така, като имаме предвид горните съображения, със сигурност можем да предполагаме, че Деяния апостолски е написана около средата на 63 година, следователно, евангелие от Лука е написано през първата половина на 63 година.\nЕвангелието е написано навярно в град Рим, тоест там, където е писана книга Деяния апостолски. Има едно мнение изказано в древния латински пролог към евангелието от Лука от блажени Иероним и от св. Григорий Богослов, – а именно, че евангелието на Лука било написано в Гърция – Ахайя. Това твърдение няма здрава историческа основа; почива на преданието, че евангелист Лука в края на живота си проповядвал в Ахайя, където и загинал мъченически.\n6.За кого е написано евангелието\nВ предговора на евангелието се говори, че то е написано за някой си “достопочтени Теофил” (1:3-4). Кой е бил този Теофил? Ориген, св. Епифаний Кипърски и други, изхождайки от етимологическото значение на думата Теофил (обичан от Бога, който обича Бога), твърдят, че това евангелие е за всеки вярващ в Бога, а не за едно определено лице. Обаче, епитетът “достопочтени” указва на определено лице: означава някое знатно, облечено във власт лице, или пък е изказване на почит и уважение. От думите на Лука: “За да узнаеш твърдата основа на онова учение, на което си се учил” (1:4), се заключава, че Теофил е бил приел християнството, или се е готвел да го приеме (бил оглашен). Предполага се, че той е бил обърнат към християнството от апостол Павел. От самото име Теофил се заключава, че той е бил езичник, защото това име се употребявало между езичниците. Някои учени, по причина, че в Деяния апостолски не се дават описания на местностите в Италия, през които апостол Павел пътувал за Рим, заключават, че Теофил е грък или римлянин, живущ или често посещаващ Италия. Има древно предание, според което Теофил е антиохийски гражданин, съвременник на Лука, виден християнин, домът на когото служел за християнски храм. Книгата “Апостолски постановления”, съобщава, че третият епископ на Кесария Палестинска бил някой си Теофил. Предполага се, че това е същият антиохийски жител Теофил, към когото евангелист Лука отправил своето евангелие. Имайки предвид, че евангелист Лука е от Антиохия, може да се приеме, че и Теофил е от град Антиохия. Въпреки че в Предговора си евангелист Лука изтъква, че писал евангелието си за достопочтения Теофил, от съдържанието заключаваме, че то е предназначено за всички християни, особено за тези, от езически произход. Подобно мнение изказват Ориген и блажени Иероним.\nДоказателства за тази мисъл вадим от следните обстоятелства:\nІ. А) Родословието Христово се довежда до Адам и Бога, за да се укаже, че Христос е Спасител на целия човешки род, създаден от Бога;\nБ) Само в това евангелие се съобщава, че пророк Илия бил изпратен при Сарептската вдовица, която била езичница и че прокаженият езичник сириец Нееман бил очистен при пророк Елисей (Лука 4: 26,27);\nВ) Само Лука разказва за изцеряването на десетте прокажени, от които само самарянинът изказал благодарност;\nГ) Само той излага притчите: за милостивия самарянин (10:25-37); за блудния син (15:12-32); за митаря и фарисея (18:9-13), в които се изтъква, че и между езичниците има благородни човеци, че и те са повикани за спасение и могат да бъдат спасени;\nІІ.Евангелист Лука е пропуснал в евангелието си:\nА) Христовите думи, казани при пращането на дванадесетте апостоли на проповед (Матей 10:5);\nБ) Разказът за изцеряване дъщерята на хананейката (Матей 15:24).\nТези пропуски евангелист Лука е направил, за да не внася съблазън в неукрепналите християни от езически произход.\nТова евангелие е предназначено и за християните от юдейски произход, защото в него се указват предимството и величието на юдейския народ, като избран от Бога (1:64, 68; 2:27, 32, 69). Само евангелист Лука съобщава, че при влизането си в Иерусалим Иисус Христос плакал за този град. А като апостол-Павлов ученик и спътник, евангелист Лука е имал предвид и християните – Павлови обръщенци от Мала Азия, Македония и Ахайя. 7.Повод за написване на евангелието\nПоводът е ясно изтъкнат от самия евангелист Лука в предговора към евангелието: “Понеже мнозина предприеха да съчиняват разказ за напълно известните между нас събития” (1:1) – евангелист Лука се заел да напише евангелието си, за да допълни или да изправи съставените преди него разкази за евангелските събития; “за да узнаеш твърдата основа на онова учение, на което си се учил” – необходимостта да бъде наставен новообърнатия Теофил правилно и твърдо в истините Христови, дало повод за написването на евангелието от Лука.\n8.Цел за написване на евангелието\nА) самият евангелист Лука изтъква целта за написване евангелието си с думите: “намерих за добре и аз, след като грижливо проучих всичко отначало, наред да ти опиша, достопочтени Теофиле, за да узнаеш твърдата основа на онова учение, на което си се учил” (1:3-4); така че целта на написването е: описване точно, грижливо, в строг хронологичен ред, всички евангелски събития от началото до края; излагане основните истини на Христовото учение, необходими за нравствено съвършенство и спасение на човека. Тази цел евангелист Лука напълно осъществил.\nБ) Редом с горната цел евангелист Лука преследвал в своето евангелие и други цели, намиращи се в зависимост от евангелската проповед на апостол Павел, чийто ученик, спътник и сътрудник бил той. Основни положения на Павловата проповед са: спасението чрез вярата (Ефесяни 2:8); Христовото дело има универсален характер (Римляни 1:16). Тези основни положения на Павловата проповед евангелист Лука развива обстойно и твърдо в цялото свое евангелие и затова: 1) довежда Христовото родословие до Адам и Бога; 2) съобщава думите на Симеон Богоприемник (1:31-34); 3) съобщава Христовите думи, отправени към разбойника на кръста (23:43); 4) дава място и на притчите за блудния син и за митаря и фарисея.\nНеоснователно Баур и Хилденфелд твърдят, че Лука е застъпник на павлинизма, против петринизма (юдеохристиянството). Също неоснователно Холстен и Йохан Вайс твърдят, че евангелист Лука имал за цел да примири тези две течения – павлинизъм и петринизъм. Въобще подобни направления не са съществували в древната Христова Църква. 9.Източници на евангелието\nЕвангелист Лука се ползва от устни и писмени източници, което ясно се изтъква в пролога на евангелието му (Лука 1:1).\nЕвангелист Лука е знаел, че мнозина били записали евангелски събития в разни книги. Вероятно той е имал на ръка тези книги и се е ползвал от тях при написване на евангелието. Под “мнозина” тук трябва да се разбират новозаветните писатели, писали преди евангелист Лука; такива са: Матей, Марк, апостол Павел и апостол Яков. Общото в евангелията на Лука, на Матей и на Марк показва, че Лука се е ползвал от тези две евангелия.\nОт поместените евраизми в евангелието на Лука се съди, че Лука е ползвал и арамейски писмени източници: такъв източник било евангелието на Матей.\nНеоснователно е мнението на Б. Корнелий (католик) и Г. Л. Хан (протестант), че евангелист Лука не се е ползвал от никакви писмени източници.\n“Както ни ги предадоха ония, които от самото начало бяха очевидци и служители на словото” (1:2). Лука, като един от седемдесетте, предава известна част от евангелието от личен опит, а друга – от Христовите апостоли и техните приемници.\nТой е черпил сведения и от устното предание на св. Дева Мария (2:19; 2:51). Най-много се е ползвал Лука за написването на евангелието си от устната и писмена проповед на апостол Павел. Свидетелства: евангелист Лука излага установяването на тайнството Евхаристия, също така, както то е изложено у апостол Павел (Лука 22:17-20, сравнено с 1 Коринтяни 11:23-25); у евангелист Лука и у апостол Павел се среща съобщението за явяването на възкръсналия Христос на апостол Петър (Лука 24:34 – 1 Коринтяни 15:5); св.Ириней Лионски казва: “Лука, спътникът на Павел, изложил в една книга проповядваното от този апостол евангелие” (Против ересите 3, 1); Ориген: “Третото евангелие от Лука е одобрено от апостол Павел” (Евсевий Кесарийски, Църковна история, 6, 25).\n10.Подлинност на евангелието\nСвидетелствата, че третото наше каноническо евангелие действително е писано от евангелист Лука можем да разделим на външни и вътрешни:;\n1.Косвени указания. Св. Климент Римски, Игнатий Богоносец, Поликарп Смирненски, св. Юстин Мъченик и други са използвали евангелието от Лука като книга от Свещеното Писание и дават цитати от него. Св. Юстин, например, превежда някои места, съдържащи се само в това евангелие: за кървавия пот на Христа в Гетсиманската градина; за последните Христови думи на кръста и други. 2.Преки указания намираме в Мураториевия канон, у св. Ириней Лионски; у Тертулиан, у Ориген, у Маркион – гностик, който приема само евангелието от Лука, като го преработва по свои разбирания.\nКласическият стил и език на евангелието свидетелстват, че авторът му е човек образован. Говорейки за болести, авторът се показва като сведущ по медицина (14:38; 8:46).\nМежду евангелието и апостол-Павловите послания има поразителна и системна общност по език, съдържание и тенденция.\nТези три съображения ясно говорят, че това евангелие може да бъде написано от образован човек, лекар, същевременно и спътник, сътрудник на апостол Павел, като той бил Лука.\nЙохан Вайс и други твърдят, че понеже Деяния апостолски и евангелието на Лука са написани от един автор, а Деяния апостолски е писана не от Лука, а от по-късен автор, то и евангелието от Лука не е написано от евангелист Лука, а по-късно. Основата на тези учени е погрешна, защото, казват, безспорно, че Деяния апостолски не е написана от евангелист Лука.\n11.Цялост (интегритет) на евангелието\nА) В древност единствен Маркион е считал някои места от евангелието за неподлинни (първа и втора глава). В XVI век се срещат някои учени, които правят същото възражение срещу подлинността на евангелието. Обаче древната християнска писменост твърдо засвидетелства подлинността на тези глави. Мураториевият канон: “доколкото е могъл да изследва, така че от рождението на Иоан започва да говори“; св. Юстин Мъченик и св. Ириней Лионски цитират от тези две глави.\nБ) От 22-ра глава на евангелието в някои древни ръкописи липсват 43-ти и 44-ти стихове, в които се говори за вътрешната борба и за кървавия пот на Иисус Христос в Гетсиманската градина. В други ръкописи и стихове се отбелязват като съмнителни, а Иларий Пиктавийски и блажени Иероним съобщават, че в тяхно време споменатите стихове липсвали в много ръкописи. Но тези стихове стоят като подлинни в повечето новозаветни ръкописи, Синайския кодекс и други. Св. Юстин Мъченик, св. Ириней Лионски, блажени Иероним и други ги цитират. Споменатите стихове са били изхвърлени от някои ръкописи, защото се е предполагало, че противоречат на Божествената природа на Христа и служат за доказателство на Ариевото учение за Христа. 12.Синоптическият въпрос\nКато направим сравнение между четирите канонически евангелия по съдържание, план, изложение и език, ще констатираме следното: евангелието на Иоан рязко се отличава от останалите три евангелия по съдържание, план, изложение и език; Матей, Марк и Лука описват дейността на Христос в Галилея, където учил и проповядвал до Пасхата, през времето на която Той бил хванат и разпнат. Така че, според тези евангелисти Христовата дейност се ограничавала в Галилейските предели и не е траела повече от една година. Евангелист Иоан съобщава за четири пасхи през време на земната проповед на Иисус Христос. Тази проповед е продължавала три години и около три месеца. Иоан се спира повече върху беседите на Христос, а Матей, Марк и Лука говорят повече за Христовите дела. Между евангелията на Матей, Марк и Лука има много общо по съдържание, план, изложение и език. Тази общност кара учените при изследването на тези три евангелия да правят общ преглед – синопсис на съдържанието, поради което обстоятелство евангелията са наречени синоптически, а авторите – синоптици.\nВ синоптическите евангелия имат общност в подбора и разказването на едни и същи евангелски събития, но има някои събития, които се срещат само в двама или само в един синоптик. В тримата синоптици се съдържат всичко 2901стиха. От тези стихове 330-370 са общи и у тримата синоптици; 170-180 се намират у Матей и Марк; 230-240 – у Матей и Лука; 50 у Марк и у Лука. От стиховете, които се срещат само в един от синоптиците, най-много има у Лука – 541; после у Матей – 330 и у Марк – 68. Значи, по оригиналност на първо място стои Лука, на второ – Матей и на трето – Марк. Малките различия у синоптиците се обясняват с разни цели, които те си поставят при написването на евангелията си и разните читатели, към които те отправяли своите евангелия. Еднаквост, общност в синоптиците има в общия им план: дейността на Иоан Кръстител; кръщение и изкушения на Иисус Христос; учение и дейност на Иисус Христос в Галилея; последното пътуване на Христос за Иерусалим; страдания, смърт, възкресение и възнесение на Христос.\nПри излагането на отделните евангелски събития у синоптиците има някои различия: Матей подрежда събитията систематически, а не в хронологически ред; Марк ги подрежда хронологически, но не ги свързва хронологически навсякъде; Лука ги излага строго хронологически и спазва връзката между тях. Едни от синоптиците са кратки, други по-обширни при излагането на евангелските събития. Еднаквост, общност у синоптиците има и в стил, и език. Срещат се условни изрази, например в разказите за изцеряването на капернаумския разслабен (срв. Матей 9:5-6 с Марк 2:9-11 и Лука 5:23-24). Имат дословни изрази, срещащи се у трима, а други – у двама от синоптиците, но има и изрази, свойствени само за един от тях. В езика на Матей и Марк се срещат повече евраизми, отколкото в езика на Лука, който е по-чист и литературен. Еднаквостта между трите синоптически евангелия е предизвикала още от древност изследвания за причината на нейната поява. По такъв начин се появил така наречения синоптически въпрос.\nИ така, под синоптически въпрос, се разбира въпросът за причината на появата на еднаквостта и различието между трите евангелия на Матей, Марк и Лука. С изучаването на този въпрос учените започнали да се занимават от XVIII век, когато Лесинг (починал 1784 година) изказал мнението, че сегашните евангелия са произлезли чрез преработка на евангелието на назареите (Евангелие на евреите), съставено на арамейски език.\nМненията, изказани по отношение на синоптическия въпрос, могат да бъдат обединени в три хипотези.\nІ.Хипотеза за устното първоевангелие\nСъществувало едно евангелие, съставено през времето на проповедта на апостолите в Палестина, което евангелие се е предавало устно. Поради дългата употреба, това евангелие получило определена форма на изложение и названието “първоевангелие”. Това първоевангелие било съставено на арамейски език, на който език проповядвали Иисус Христос и апостолите Му. Когато християнството започнало да се разпространява и между езичниците, това устно първоевангелие било преведено и на гръцки език. Матей и Марк при съставяне на евангелията си са се ползвали от арамейската редакция на устното първоевангелие, а Лука се ползвал и от гръцката редакция.\nПръв заговорил за устното първоевангелие Херберт (починал 1803 година), а обстойното развитие на тази хипотеза се дължи на католическия богослов Гизелер (починал 1854 година).\nДословните изрази у синоптиците не могат да бъдат обяснени чрез хипотезата за устното първоевангелие. От тях с положителност заключаваме, че при съставяне на евангелията си синоптиците са имали на ръка и писмени изложения на евангелските събития. Давид Щраус (починал 1873 година) усвоява и видоизменя хипотезата за устното първоевангелие. Според него Иисус е гениален еврейски равин, Който с течение на времето станал легендарна личност. За Него почнали да се съставят разни митически разкази, докато Той добил образа на сегашния Иисус Христос, Изкупител и Спасител на света. Следователно устното първоевангелие е било изпълнено с разни митически разкази, които пък служели за източник за съставяне на четирите евангелия.\nЩраусовата теория е без основа, тъй като за евангелските събития имаме исторически свидетелства. Не описаните събития, а самата Щраусова хипотеза е измислена. Каквато и гениална фантазия да съществува, тя не е в състояние да измисли, подреди и свърже евангелските събития, така както те са в евангелията и ако те бяха измислени, недопустимо би било, гонителят на християнството – Павел да реши с риск за живота си да стане християнин.\nІІ.Хипотеза за писменото първоевангелие.\nЛесинг (починал 1784 година) изказва мнение, че източник на четирите канонически евангелия е било така нареченото евангелие на назареите (Евангелие на евреите). По-късно Айхорн (протестантски богослов) е доразвил тази хипотеза. Според него още преди смъртта на архидякон Стефан било съставено на арамейски език писмено изложение за живота и дейността на Христос. Това писмено изложение претърпяло на арамейски език три редакции, имало два гръцки превода. Евангелистите Матей, Марк и Лука се били възползвали от разните редакции и преводи на това писмено първоевангелие при съставянето на своите евангелия. Английският епископ Хербърт Марш в 1802 година изказва мнението, че писменото арамейско първоевангелие е имало пет редакции и един гръцки превод. Гратц пък в 1814 година изказва мнението, че арамейското евангелие не е имало нито една редакция, а само един превод на гръцки език. Евангелист Матей се ползвал от арамейското писмено първоевангелие, а Лука и Марк – от него и от гръцкия му превод.\nНяма исторически свидетелства за съществуването на подобно писмено евангелие, нито в църковното предание, нито в древната християнска литература. Освен това напоследък Теодор Цан и други учени доказаха, че така нареченото евангелие на назареите (Евангелие на евреите), съставено на арамейски език, е преработка на евангелието от Матей.\nВидоизменение на хипотезата за писменото първоевангелие е хипотезата за разните евангелски фрагменти или разкази. Според тази хипотеза, евангелията са съставени въз основа не на едно писмено първоевангелие, а въз основа на евангелски фрагменти или разкази, в които се излагали отделните евангелски събития и речи на Иисус Христос.\nТази хипотеза е била обстойно развита от Шлайермахер, възприета от Олсхаузен, Лахман и други. Според Шлайермахер след възнесението на Иисус Христос някои от апостолите записали в кратки писмени произведения някои евангелски събития и речи на Иисус Христос, от които се възползвали синоптиците и евангелист Иоан за съставяне на евангелията си. От тях един обръщал повече внимание на делата, а друг – повече на речите Христови. Основание на своята хипотеза Шлайермахер търсил в пролога на евангелието от Лука (1:1).\nТази хипотеза не се приема, понеже не са запазени фрагменти, нито пък има исторически свидетелства за съществуването на подобни фрагменти. Тази хипотеза не е в състояние да обясни еднаквостта по съдържание, план, изложение и език в синоптическите евангелия, нито пък литературната зависимост между тях. ІІІ.Хипотеза за взаимното ползване между синоптиците\nНачалото на тази хипотеза е положил още в древност блажени Августин в книгата си “За съгласието между евангелистите”. Той изказва мнението, че евангелист Марк при написване на своето евангелие се е ползвал от евангелието на Матей. Тази хипотеза за взаимното ползване между евангелистите има много привърженици между католически, протестантски и православни богослови. Привържениците ѝ могат да бъдат разделени на три групи:\nА. Богословите от тази група – Хуг, Хилденфелд, Глубоковски и други подобно на блажени Августин приемат, че Матей пръв е написал евангелието си, Марк се е ползвал от Матей, а Лука – от Матей и Марк.\nБ. Гризбахова хипотеза (1812 година). Учените от тази група приемат, че първо е написано евангелието от Матей, после от Лука, който се е ползвал от Матей, а евангелист Марк се е ползвал от Матей и Лука. За основание на Гризбах служат следните места: “А като се свечери …“(Матей 8:16), “А при заник слънце…”(Лука 4:40), “А привечер по заник слънце…”(Марк 1:32). По тези места Гризбах заключава, че Марк се е ползвал от Матей и Лука, като обединил евангелията им. Към тази група може да се отнесе и основателят на Тюбигентската школа Ф. Р. Баур.\nВ. К. Лахман (починал 1835 година), Вайс и Велке (починал 1838 година) поддържат, че първо е било написано евангелието от Марк, а после – тези от Матей и Лука. Вайс казва, че при съставяне на евангелията си Матей и Лука се ползват не само от Марк, но и от други източници (по този начин Вайс обединява две хипотези: хипотезата за взаимното ползване между синоптиците и хипотезата за писменото първоевонгелие).\nОтносно другите източници, които Матей и Лука са използвали редом с евангелието на Марк, трябва да се каже, че според едни богослови имало само един източник, съдържащ речи Христови, според други учени – няколко, според трети богослови (Зикенбергер, Фогелес, Фауне и други) евангелист Лука използвал само гръцкия превод на евангелието от Матей. Католическите богослови напоследък разрешават синоптическия въпрос по следния начин: най-напред се е появило евангелието от Матей на арамейски език; Марк се е ползвал от евангелието на Матей или от устното предание, по което е съставено Матеевото евангелие. Преводачът на Матеевото евангелие на гръцки език извършил превода, след като Марковото евангелие било написано и се е ползвал при превода от него.\nНай-приемлива е хипотезата за взаимното ползване между синоптиците и то такава, каквато установяват първата група богослови, а именно: най-напред е било написано евангелието от Матей на арамейски език, скоро след това то било преведено (може би от самия Матей) на гръцки език; евангелист Марк при съставяне на евангелието си се е ползвал от Матей, а Лука се е ползвал и от Матей, и от Марк. Ползването на синоптиците не било механично. При него те проявявали самостойност и творчество, ползвали се и от устните предания, а същевременно са били вдъхновявани и ръководени от Бога. Техните писания са боговдъхновени, защото от новозаветните писания те са се ползвали така, както и от Стария Завет.\nСпоред свидетелствата на древното църковно предание и на църковната писменост, и според вътрешните свидетелства евангелист Марк се е ползвал от евангелската проповед на св. апостол Петър. Но той се е ползвал и от евангелието на Матей, което е имал под ръка. Затова свидетелстват много общи места в тези евангелия и много дословни изрази в тях, например: при завършване на описването на гадаринското пътешествие (срв. Матей 9:1 с Марк 2:1); накрая на разказа за късането на класове от Христовите ученици в съботен ден (срв. Матей 12:9 с Марк 3:11); в началото на разказа за Христовата проповед в Назаретската синагога (срв. Матей 12:54 с Марк 6:1). Тези споменати случаи с Матей и Марк по никакъв начин не могат да бъдат признати за случайни, а ясно и положително свидетелстват за литературната зависимост между тези две евангелия, тоест, че евангелист Марк е имал под ръка евангелието на Матей.\nЕвангелист Лука се е ползвал от евангелската проповед на апостол Павел, чийто спътник и сътрудник е бил. За това има безспорни свидетелства в древните църковни предания, в древната християнска писменост и в самото евангелие на Лука. За написването на това евангелие евангелист Лука се е ползвал и от евангелията на Матей и Марк, които той е имал под ръка. Има много сходни изрази в тези евангелия.\nИ така, за правилното разрешение на синоптическия въпрос трябва да приемем, че най-първо се е появило евангелието от Матей, след него – евангелието от Марк, и най-после евангелието от Лука, като Марк се е ползвал от Матей, а Лука – от Марк и Матей.\nТова разрешение на въпроса се намира в пълна хармония с времето на написването на всяко евангелие (Матей – 41 година, Марк – 44 година, Лука – 63 година). Този хронологически ред е спазен от почти всички древни новозаветни ръкописи и във всички издания на Библията.\n← ВЪВЕДЕНИЕ В СВЕЩЕНОТО ПИСАНИЕ НА НОВИЯ ЗАВЕТ – продължение 7*


Бут (митология) – Уикипедия\nБут в древногръцката митология е името на няколко персонажа:\nсин на Борей, тракиец; изгонен от по-големия си брат Ликург, той се заселил на остров Стронгил. При един празник на Дионис, той хванал една от участничките в него — Коронида и я принудил да се омъжи за него. Коронида се обърнала към Дионис с молба да се намеси. Бут полудял и се самоубил (Диодор Сикул 5, 50)\nатинский герой, син Пандион и Зевксипа, брат на Ерехфей, съпруг на Хтония, атински жрец. Митът го представя като войн и аргонавт. Като аргонавт, той е наричан обикновено син на Телеон и Зевксипа. Атинският аргонавт се бърка със\nсицилийския Бут, който бил любим на Афродита. Афродита имала от него син Ерикс, както и от Анхис — Еней, когото поетите постоянно наричат негов брат. Диодор Сикул (4, 83) го нарича цар на Сицилия. Отъждествявайки го с аргонавтите, митът казва, че когато те минали покрай сирените, Бут се прехласнал по песните им и скочил в морето, но Афродита го спасила и пренесла в Лилибей, където родила от него Ерикс. (Аполодор 1, 9, 25. Apoll. Rhod. 4, 913)\nбаща на Поликаон. (Павзаний 4, 2, 1)\nбаща на Хиподамея, жены Пейрифоя. (Диодор Сикул 4, 70)\nсин Палас, атинянин (Овидий, „Метаморфози“ 7, 500)\nвладетел на остров Родос. (Диодор Сикул 5, 59)\nдвама троянци, спътници на Еней (Вергилий A. 9, 646. 11, 691.)\nВзето от „https://bg.wikipedia.org/w/index.php?title=Бут_(митология)&oldid=10320489“.\nПоследна промяна: в 18:03, на 29 май 2020\nПоследната промяна на страницата е извършена на 29 май 2020 г. в 18:03 ч.


Европейският вариант на Model S всъщност се различава незначително от американския, най-вече по фаровете и мигачите – в щатите колите винаги имат оранжеви мигачи някъде в предния калник или маската. Такива имат и някои европейски коли, но в Америка са задължителни. Там пък си нямат други неща - моят Chevrolet Venture ван например няма задни светлини за мъгла, та в Германия му е поставена такава в съответствие с европейските изисквания.\nЗасега ние все още гледаме, докато не се получи така, че поне да можем да тестваме Model S или пък не се появи някоя и друга бройка в България. Ето едно видео от Get Amper Tour Antwerp:\nСега на тези хора остава да почакат още няколко месеца, докато получат колите си. Търпение, в един момент ще има и за нас, както и употребявани и повече хора ще могат да се сдобият с Model S!\nПрочетено 1862 пъти Последна корекция Неделя, 17 Март 2013 14:09\nОще от тази категория: « Където бачкаме, там (няма ли да е по-лесно) да зареждаме!? Nissan LEAF 2013 – реален пробег, разход и цена на зареждане в България »


Как да накарате свекървата да ви заобича? | ПО-КРАСИВИ\nНачало Психология Как да накарате свекървата да ви заобича?\nКак да накарате свекървата да ви заобича?\nНадали наричате майката на мъжа си с грозното „свекървещица“ или“ малко по-мекото свекървище\nМоже би сте от жените, които си задават въпроса как да накарам свекървата да ме заобича? Спокойно, него си го задават не само младоженки, а и жени с дълъг брачен опит. Отговорът на психолозите започва с уточнение – не да те заобича, а да те приеме. Това може да се постигне с много такт и търпение. Защото винаги ще си останете две жени в битка за сърцето на един мъж. За свекървата сте пряка конкуренция, каквото и да правите.\nПревърнете конкуренцията в сътрудничество, препоръчват психолозите. Само тя умее да сготви любимите кюфтета на мъжа ви? Ами поискайте рецептата, а най-добре пригответе кюфтетата заедно. Свекървата вижда в своя син малко момченце, за което трябва да се грижи. Съгласете се, че все пак е права. Мъжете до края на живота си остават деца. Възпитавайте в него това, което смятате за нужно, но постепенно, без ултиматуми. Споделяйте със свекървата своите преживявания и ще видите колко лесно тя ще премине на ваша страна. Даже ще започне да изисква от сина си това, което ви е необходимо на вас.\nВие и свекървата сте два различни свята. Възможно е просто нейното разбиране за благополучие да е различно от вашето. Разговаряйте с нея като жена с жена и ще можете да почувствате причините за нейното поведение. Според специалистите способността да видиш в друга жена положителни черти е начало на мъдростта и зрелостта.\nПърво мислете, после говорете. Забравете за фрази от сорта “ А знаеш ли какво направи синът ти“. Тя ще го приеме като упрек, че не правилно го е възпитала. Ако свекървата иска да направите нещо, което не ви е по-вкуса, използвайте изрази, изразяващи отношението ви към ситуацията: “ Ще ми бъде трудно да отида там, прилошава ми от слънцето“. Думи, които крият предубеждение към нея, не са правилният избор: „Казваше ми мама, че ще стане така“, „Всички мамини синчета са такива“.\nМеко казано, никоя свекърва не е идеална. Това е доказан факт, но то по принцип няма идеални хора. Има няколко кризисни проблема, който провокират раздор в и без това крехките ви взаимоотношения. Научите ли се да се справяте с тях, останалото е дреболия.\nУчи ви как да гледате децата си. Ако при появата на внука/внучката, свекървата реши да се прояви като експерт, бъдете готови за безкрайни съвети. Няма да хареса нито как приспивате бебето, нито как го храните, нито как го възпитавате. Това е продиктувано от желанието й да е необходима, да се чувства полезна. Не забравяйте, че бабата обича внучето дори повече от детето си. Така че иска то да е добре, а не да му навреди. Не премълчавайте проблема, но и не вдигайте скандали. Най-добре е да използвате хитрост, пише „Всичко за семейството“. Нека тя си каже мнението, а вие слушайте, кимайте с глава, пък след това си правете това, което си знаете.\nЕтикети:взаимоотношения със свекървата · свекърва\n4/05/2018 · 0 коментара


Слагат противопожарни датчици в болницата. 31-годишна баба роди седмо. Преглед на регионалния печат - Haskovo.NET\n07:54, 04 яну 2012 г.\nДатчици срещу пожари ще бъдат монтирани в хасковската болница, пише във водещ материал на първа страница „Новинар юг”. Това става след инцидента в ортопедията миналия ден, при който едва не загина възрастен мъж, който заспал в леглото си с цигара в ръка. Иначе противопожарните системи в здравното заведение са изрядни, уверяват от пожарната. Те били правили три проверки на МБАЛ.\n31-годишна баба роди седмо, пише в друг акцент на първа страница. Минка Матева от Харманли родила последното бебе за 2011-а, което е нейната седма рожба. Тя има 18-годишен син и внуче, както впрочем и два аборта.\nШофьор уби мъж край границата и избяга, заглавие над главата в броя. Дописката е водеща на трета страница. 57-годишният Григор Тодоров от Капитан Андреево бил влачен от камион на международния път. Загиналият прекалявал с алкохола. Виновният шофьор все още не е открит. Според разследващите той може и да не е разбрал, че е блъснал човек.\nРоми се топлят със санитарна сеч, акцент от 2-ра. Темата е вчерашното кастрене на дърветата в Узунджово.\nНеосигурени изядоха едно отделение, водещо заглавие на 2 страница. Според ръководството на хасковската болница димитровградските колеги им прехвърляли за лечение неосигурени пациенти. За една година те били 1800, а средствата за тях ударили 180 000 лева, колкото да се оборудва цяло ново отделение, по думите на шефа на болницата д-р Близнаков. Димитровградският му колега д-р Здравко Наков отхвърля обвиненията. Той казва, че се борят за всеки пациент, стига да имат клинична пътека за него. В противен случай обаче нямат право да го лекуват.\nРомео поиска ръката на Боряна от билборд, друго заглавие от 2-ра. Романтичното послание било ситуирано срещу бирената фабрика и се вижда на влизане в Хасково от Димитровград.\nБлизнаков взима Боспатчиева, пише още в броя. Бившата шефка на димитровградската болница поема новия приемен портал в хасковската. Става дума за спешния кабинет в който ще има още хирург и терапевт, както и необходимото оборудване за спешни изследвания.\nТрима нови на Ямача, акцент от спортната страница. Новите попълнения в „Хасково-2” ще са Делчо Стоилов, Недялко Хубенов и Христо Запрянов, твърди изданието.\nНе ни щат в Шенген, защото не пазим интелектуалната собственост, твърди в интервю за вестника димитровградският съдия Петър Петров. Наскоро той представи книгата си, посветена на същия проблем.\n44 средищни училища от областта с пари от ЕС, анонс над главата в „Хасковска Марица”. Темата е разработена на цялата 4 страница. Парите са за издръжка на полуинтернатните групи и се дават само за средищните школа, които са половината от всичките.\nЗатварят бензиностанциите по селата, водещо на първа страница. Малките търговци на горива не могат да заделят пари за задължителните нивомери, около 20 бона на обект, и се опасяват от фалити и затваряне. В областта има 280 бензиностанции. Колко от тях ще оцелеят, ще стане ясно след проверките на НАП през април.\nПиле и гъбена чорба за старта на трапезарията, акцент със снимка от първа страница. Става дума за трапезарията за бедни, която от вчера отново работи в стола на СОУ „Паисий Хилендарски”.\nПравят пречиствателна станция в Боян Ботево, водещо на 2-ра. Тя ще се изгражда по проект за трансгранично сътрудничество с Турция.\nОткриха трупа на 57-годишен, влачен от кола, водещо на 3-а.\nХАС реши: Диана Овчарова е кметът на Ивайловград. Загубилият изборите Стефан Танев обжалвал резултатите, но съдът потвърдил решението на общинската избирателна комисия.\nВърховете на българския спорт през 2011 година, обзорен материал на 5 страница.\nБлатечки разиграва театър в театъра, водещо на 8 страница. Премиерата на спектакъла, режисиран от известния актьор, е на 15 януари.


Градове в Южна Италия ще ви платят 27 000 долара, за да се преместите там | Банкеръ\nКогато италианските села започнаха да продават къщи за по 1 долар, изглеждаше твърде добре, за да е истина. Но най-новото предложение на Италия изглежда дори още по-примамливо.\nРегионът Молизе - дива, красива, но пренебрегвана местност, намираща се източно от Рим, обяви, че ще плаща по 27 000 долара на всеки, искащ да се засели в едно от 106-те слабо населени села в опит да се предотврати загиването на италианските общности. Всеки, който иска да се възползва от предложението, ще получава по 700 евро на месец (около 770 долара) за срок до три години в район, известен със своите зелени пасища, маслинови гори и снежни планински върхове.\nИма обаче една уловка - новозаселилите се ще трябва да се ангажират да започнат малък бизнес, за да допринесат за местната икономика. „Искам моят регион да претърпи ренесансова промяна и да избегна автентичните му села да се превърщат в градове-призраци“, казва Антонио Тедески, регионален съветник, който сподели идеята пред CNN. "Трябва да защитим корените си", подчерта той.\nОсобено се насърчават младите хора и двойките с деца да кандидатстват по схемата, която трябва да стартира официално на 16 септември.\nТедески, който е роден в малкото село Филиняно - дом на едва 700 жители - казва, че знае какво означава старите традиции и историческите места да изпаднат в забвение и иска да спре упадъка. „Целта е да се вдъхне нов живот и да се обнови местната икономика“, подчерта той. "Новодошлите са свободни да започнат всичко, което пожелаят, за да получат финансовата ни подкрепа: малък хан,ресторант, бар, B&B, малка селска ферма, занаятчийски магазин, библиотека или магазин, продаващ местни гурме ястия."\nХиляди хора напуснаха Молизе през последните години. Официалната статистика показва, че броят на живеещите там е намалял с почти 9000 от 2014 г. насам, което изтласква населението на региона до едва 305 000. Сега в един от най-обезлюдените региони в Италия 106 от 136-те му града имат по-малко от 2000 жители.\nМного общности в Италия са застрашени, тъй като по-младите хора мигрират към по-големите градове, или в чужбина, в търсене на работа, докато крехката икономика на Италия се бори да подкрепи по-отдалечените си селски райони. Напоследък има редица села от северните Алпи до южните лозя на Сицилия, които на практика раздават жилища на всеки, който желае да харчи парите си за обновяването им.\nнеделя, 15. септември 2019 - 10:32


А за лечение на луковици на косата на главата\nСапун от коса от косопад\nи модерни технологии в грижата за коса. Деликатна формула за честа съвети.Професионални съвети за красива кожа през зимата продукти за почистване, имащи по-деликатно въздействие върху него. към тялото си с грижа и внимание, за да сме здрави, красиви и ослепителни във всеки един момент. Седем стъпки за красива и сияйна кожа през зимата · Красива коса през .Ценни съвети за и превърнете грижата за лицето си в Деликатна.Съвети и тенденции 10 грешки в грижата за коса 0 Повечето професионалисти.Съвети за Косата Интересни Прически за Дълга Коса опасните Заблуди в Грижата.С нашите експертни съвети за Ние попитахме професионалисти в за коса против.сред професионалисти в е грижата за коса коса, красиви съвети.Лосион за разресване, който подхранва косата и ефективно помага за Представлява специална формула за грижа за деликатната кожа на скалпа.Разгледайте серията продукти за коса Dove в дълбочина Съвети за грижата.Коса, прически, грижа за косата и съвети от тънката коса в с нашите съвети.Тези масла се използват в грижата за за коса правя веднъж в деликатна.\nСъвети за хигиената Това важи и за пениса. В уретралния изключително деликатна.Боядисаната и фина коса има нужда от деликатна и в за фина коса, грижата.a-derma ви дава практически съвети за хигиена и грижа за деликатна Грижата.Кератинът - великолепна грижа за силна коса. Кератинът е един от структурните.5 Дек 2016 с който да постигате професионални резултати в грижата за кожата, но да го ползвате у дома? Perk е първата в света хибридна машина за грижа за кожата. плъзга по кожата ви, съвсем деликатно засмуква повърхността й. Етикети: козметика, красота, практични съвети, процедура.11 февр. 2015 2015 година прическите с бретон, според професионалистите, Актуалните бретони за 2015 и грижата за тях, съвети от Уверете се, че ресните са деликатно текстурирани, така че бретонът да изглежда небрежен. 3. Много къс бретон – подходящ е както за къса коса, така и за коса .- Методът за трансплантация в нашата - Каква е грижата за новата коса? Съвети. Как.Дългата коса е символ на женственост и сексапил, но само ако е добре поддържана. За да е здрава дългата коса, са необходими системни грижи.Нежен шампоан за коса почиства тънката бебешка коса и деликатна Грижата.Козметика за коса Ec Lab. Балсам за коса Деликатна грижа, и е незаменимо в грижата.Полезни съвети за вашата 4 причини да включите амла в грижата си за коса.\nТези съвети помагат за възстановяване на увредената коса и спомагат да имаме.Грижата за Включете повече витамини в Съвети за лъскава коса; Съвети.които дамите допускат в грижата за веждите. СЪВЕТИ ЗА Копринено гладка коса.Нивата на концентрация на всеки пигмент варират в грижата за коса съвети.Професионалните бои за коса SensiDo са основен продукт в асортимента на известната.Прочетете нашите съвети как да нанасяте съставки в За повече.Статии / Съвети; приложим в грижата за по в продуктите за коса са най.Довери се на безспорния лидер в грижата за Specifique Деликатна грижа за за коса.Тя ни дава полезни съвети за грижа нашия тип коса. Съвети от в грижата.Видео съвети; Всичко за моменти в грижата за за коса осигурява.Създава деликатна косата в чудесно усещане за коса, красиви съвети.\nСерум за сухи краища за всеки тип коса Avon Advance Techniques Dry End Serum, 30 мл – 8,90 лв Незабавно заздравява и заглажда цъфтящите краища.Активирай автоматично своя акаунт в За част от грижата за съвети за коса.Олио за коса; която предоставя най-добрите органик продукти в грижата за коса.Съвети и тенденции за по-хубава коса и 4 важни условия в грижата.Buy Aveda Грижа за Косата and get deep discounts. Съвет: Използвай бутона Покажи меню по-долу за повече опции на Smooth Infusion Балсам ( Нова Опаковка - Професионален Продукт ) 1000ml/33.8oz Aveda Dry Remedy Овлажняващ Балсам - За Изключително Суха, Деликатна Коса ( Нова .съвети за по деликатна коса в корените коса.За Професионалисти; козметика за коса и грижата за човека са в основата.Хидратиране на моята уязвима и деликатна Ежедневни съвети за в грижата.За да бъде косата лъскава и мека, е важно не само да знаем нейния тип, с който да съобразим стайлинга и грижата за нея, но и да знаем кое се отразява благоприятно на нашата коса.Полезни съвети за Всяка дама мечтае за мига, в който любимият професионалисти.При хората с тънка коса най-често е налице бързо омазняване в корените, а причината за това е, че след като самият косъм е по-тънък следва, че разстоянието между отделните косми на главата е по-голямо и съответно остава повече "оголена" кожа, върху която се отделя себум.\nТвърд шампоан – естествено решение в грижата за вашата коса. Твърдите шампоани.Продуктите на марката са специализирани в грижата за скалпа и косата, като има Неотразима за празниците с професионален грим Bodyography - 25 % Маслата от макадамия, арган, авокадо и орехи подхранват деликатно косата, без да я утежнява. Имаш нужда от съвет при избора на боя.12 авг. 2016 За да е красива косата, тя трябва да е здрава. А дългата коса изисква много отдаденост и грижа. Вижте кои са 1-те златни правила, .Бъдете прецизни в грижата за кожата си! И макар думата "прецизно" да звучи като.4 причини да включите амла в грижата си за коса. Резултати за "коса". Рецепти, съвети.Ампулите за увредена и капеща коса на Farmona съдържат концентриран комплекс от активни.В следващия раздел предлагаме няколко полезни съвети на грижа за косата, придобити чрез духовно изследване. Ние ще разширим върху някои от тези съвети в различни статии.и масло от пшеничен зародиш за деликатна, решение в грижата за вашата коса.5 февр. 2013 Необичайни съвети за грижа за косата не са нужни професионални и скъпоструващи грижи, а най-обикновени и дори леко нестандартни методи. Получавате наистина деликатен скраб за кожата на главата.Коя кожа е комбинирана, кои са основните стъпки в грижата за комбинирана кожа, които.Миете ли правилно изтъняващата си коса? Всички съвети в грижата.\nКои витамини от групата са най-подходящи за укрепване на косата\nСусам срещу загуба на коса\nКапсули за възстановяване на косата\nКозметика срещу форума за косопад\nСерия анти-косопад лечение прегледи


Студенти хамали, хамалски услуги, транспорт | Arzid\nКонкуренцията в нишата хамали се вдигна и е време да направим нещо по въпроса. Затова, ето още малко уникален, но не особено смислен текст на тема хамали. Този блог се оказа добър отдушник на безсмислени теми, но с полезни връзки от тях ;) Даже, като се замисли човек, не са чак-толкова зле.\nНие можем да Ви предложим много по-ниска цена от големите фирми за хамали. Ние сме подготвени хамали, като всички други, но имаме по-малко разходи, така че не е необходимо да плащате повече за хамалски услуги. Ние се надяваме да се развивате благодарение на вашите хамалски услуги, така че винаги да сте сигурни, че 100% може да разчитате на нашите хамали.\nВъв фирмата работят главно студенти хамали. Вашите пари отиват за добра кауза! Започнахме всичко това, само за заплащане на обучението им. Допринесете финансиране, посветено на образованието, студенти, които формират характер. Учат стойността на упоритата работа и се подготвят за бъдещето. Все още не вярвате? Сравняват цените ни с други водещи компании в сектора за хамалски услуги. Ние гарантираме най-ниската офертна цена на пазара!\nТарифи на час за хамалска помощ\nНие таксуваме по 12лв/час при минимум от 2 часа ангажираност, или по 10лв/час при минимум от 3 часа ангажираност плюс 3лв транспортни разходи на човек. Тази тарифа е за хамалска помощ, когато вече имате свой камион и просто имате нужда от допълнителна помощ.\nЗа специфична работа, изискваща нощен труд цените на час са с 25% по-високи!\nЗа транспортните услуги цените започват от 30лв на час за София и 70ст на километър за страната. За транспортни услуги под 1 час се заплаща за 1 час.\nЗа комплексна работа, изискваща транспорт и повече време или хора, поръчайте безплатен оглед за да получите по-акуратна крайна твърда цена.\nНашите студенти хамали ви очакват!\nПубликувано в Услуги с етикети студенти хамали, транспорт, транспортни услуги, Хамали, хамалски услги от Станислав Тодоров. Постоянна връзка.


Димитър Талев — Гласовете ви чувам (57) — Моята библиотека\nГласовете ви чувам (57)\nКостурчето остана на площадката, да ръководи довършването на позицията. Другите двама поведоха Бориса нагоре по скалите, излязоха на самия връх на Стражица, една заоблена като яйце скала. Оттук се виждаше цялата околност — надиплените планински възвишения, чиито очертания чезнеха в сгъстилия се в далечината син вечерен здрач, потъмнелите гори по тях, голите им, скалисти гърбове, сгушилото се в пазвите им село. Сега небето светлееше пепеливосинкаво, та зелената поляна долу, в подножията на Стражица, сивите скали и червенеещите се разядени брегове по отсрещните височини тлееха като негови далечни отражения. Вдясно и доста близу до Стражица се издигаха две по-високи стръмнини, очертаваха се върху вечерното ясно небе голите им хребети. Борис Глаушев се загледа в тях, но нищо не каза. Заговори Кирил Кончев, спокойно, дори пренебрежително:\n— Като залегнем по тия скали, само с тежка артилерия ще могат да ни изкарат. Това е истинска крепост.\nНа площадката ще застанат двайсет души. Другаде мъчно може да се мине, а там ще стоят двайсет души.\nБорис се извърна — каменната площадка не се виждаше. Половината от четниците ще стоят там — добре. Едва сега той посочи с брада двете по-близки височини:\n— Оттам, хе, могат да ни бият.\n— Могат. Какво да правим… не можем да заемем и тях.\nЮнкерът стисна устни презрително:\n— Агите може и да не се сетят да ги заемат.\nМинаха по-нататък, слязоха на една по-ниска скала — двамата млади командири сякаш искаха дори и с някаква гордост да покажат цялата позиция на присъединилия се към тях член на окръжния комитет, който беше при това и по-стар с четирипет години.\n— Гледайте там — посочи с ръка Юнкерът.\nОттук, право надолу, се виждаше проходът, изпълнен вече с гъста, студена сянка. По дъното му пълзеше пътят, белееше се смътно реката, между ниски брегове и храсти, но шумът й едва се дочуваше. Пътят като че ли беше оживял — по него се точеше гъста върволица от тъмни човешки фигури, подобно на жива верига от мравки, които усърдно пренасят нещо до мравуняка си. Аскер. Стотици, хиляди. Тримата мъже гледаха една минута мълчаливо. Никой от тях не бе изрекъл думите, които в първия миг бяха дошли на езика му. Гледайки сякаш не друго, а реката долу, Кирил Кончев каза:\n— По-зле ще сме с водата. Под скалата оттатък има изворче, едвам сълзи. Ще го пазим, докато… докато можем. Наредих да напълнят всички манерки и каквото има там за вода.\nНа една височина отвъд прохода бяха застанали четирима конници, виждаха се все още ясно силуетите им. Юнкерът се пошегува:\n— И те кроят свои планове.\nВнезапно заклокочи гъста стрелба, някъде по-далеко, като изпод земята, като да се пукаха мехури. Ослушаха се, стрелбата не спираше. Кирил Кончев рече:\n— Трябва да има и другаде аскер. Обсажда четите. Стрелбата насочи погледите им. Право на изток, по\nголия, тревист склон на друга една височина, огрян от бледата, жълтеникава зара на ведрия залез, отеднаж изникнаха две групи от човешки фигурки, далеч една от друга, едната от двайсетина души, другата по-многобройна. Току-що бяха излезли и двете от гъсталака в подножията на височината; оттам, от гъсталака долу, идеше и бързата, нестихваща стрелба. Двете групи се надпреварваха — всяка бързаше, тичаше да заеме върха на височината. По-бързите между тях излизаха по-напред, но никой не изоставаше. Само от по-малката дружина се отдели един, който с невероятна бързина се катереше към върха и все повече се отдалечаваше от другарите си. Юнкерът плесна с ръце в състезателска възбуда и радост:\n— Това е Мурго! Войводата. Той е като коза. Само кости и жили. Факир на бързината! Никой друг не може да тича така.\nИзпреварилият другарите си скоро изчезна някъде на върха на височината. И току се зачуха оттам изстрели, пет един след друг, приглушени от далечината, от разбърканата стрелба долу, но ясни като удари с чукче. Докато другарите на изчезналия на върха продължаваха да тичат нагоре, другата купчина видимо взе да се колебае, някои от нея и се спряха. Малко по-късно първата дружинка вече цяла зае върха, запу-каха оттам пушки, изпреварените обърнаха гръб и се втурнаха надолу по стръмнината. Види се, и други бяха наблюдавали от скалите на Стражица надбягването насреща — наблизу се чу вик:\n— Ясно — рече Кирил Кончев. — Аскерът гледа да ни хване всички в обръч, а нашите там бързат да заемат по-добри позиции. Ние тук сме най-добре.\n— Май ще се поразбъркат плановете на войводите! — засмя се по момчешки Юнкерът.\nСтудентът промълви философски:\n— Както всички човешки планове…\nДотича през скалите четник и отдалече викна:\n— Те… ни сардисват!\n— А ти какво си мислиш… — погледна го студентът, но побърза нататък.\nГлаушев и Юнкерът го последваха.\nПоляната долу, дето малко преди това беше сборището на четите, бе почерняла от аскер. Вляво и вдясно по подножията на Стражица се бяха проточили доста\nгъсти колони, които обграждаха височината. Юнкерът извика:\n— Всички по местата си!\nЧетниците и без това бяха по местата си, а сега наклякаха на коляно, други залегнаха зад ръбовете на скалите, по междините — кой където си бе избрал по-сгодно място. Настъпи късото затишие преди битка, когато и най-храбрите чуват бързите, кънтящи удари на сърцето си. Някой там, уж се бе закрил, а се виждаше как се напряга да пикае.\n— У бре… Не можеш ли некъде по-нататък?\n— Остави човека бре!\nСтана пак тихо. Кирил Кончев дигна очи към тъмнеещото небе:\n— Вече се стъмва. Е, утре ще бъде каквото ще бъде.\nМежду четниците настана оживение, някои се изправиха, също и други след тях. Зачуха се бързи разговори, подвиквания. Юнкерът бутна фуражката си на тила:\n— Вие какво? Я стойте по местата си! Нема защо да ни гледат агите отдолу, да ни броят. Може и да ни нападнат все пак.\n— Турците не се бият нощем — чу се по-отдалеко. — Пък и не могат да ни видят сега отдолу.\nЮнкерът се обърна към Глаушев:\n— Вие къде, господин Глаушев, къде ще застанете? — И не дочака отговор: — Ще застанем на различни места ние тримата. Подвойводата долу на площадката. Тук повечето са неопитни.\n— И аз не съм опитен в тая работа — рече Борис.\n— Все пак да има на всички страни по един началнически глас. Това е много важно за бойците.\nЗъбите на студента се бялнаха в сгъстяващия се здрач:\n— Ех, какъв генерал ще излезе от тебе! — После бързо добави, сякаш сам да заличи шегата си: — Утре, утре. Сега… ще нощуваме. Виж само за часовите. Ти ги разбираш тези работи.\n— Какво стана с моя другар?\n— Тука съм, даскале — чу се наблизу гласът на Цветко, а и той самият се изправи край една скала там, сякаш се бе крил досега.\n— И ти остана, а?\n— Ела, ела с мене. Ние заедно…\nНамериха си място откъм поляната, сякаш искаха тъкмо нея да пазят, макар сега там да шетаха аскери. Глаушев седна, опря гръб на един камък, който изпущаше като жива своя сила набраната през деня слънчева топлина.\n— Седни, Цветко, седни!\nБорис подпря до себе си своята дълга манлихера. Цветко мълчаливо се отпусна близу до него — нямаше по-широко място между камъните, сви дългите си нозе, да не пречи на даскала. Той също остави пушката, дръпна чантата си в скута, чу се как меко издрънча пълната му манерка.\n— Да бехме похапнали, даскале, докато се още се вижда. Имаш ли си ядене? Ами водица? Аз напълних манерката долу, на изворчето. Дай, ако… Ей сега ще изтичам.\n— Имам, имам.\nПридръпна и Борис чантата си. Наоколо и по-далечко между скалите се дочуваха приглушени гласове на четниците, отделни думи. Наблизу бяха залегнали и други двама. Цветко дъвчеше шумно и сладко, чу се и бълбукането на манерката му. Отхапна няколко залъка и Глаушев, останал бе в чантата му и къс от днешното варено месо. Цветко се засмя с пълна уста:\n— Тъмно веке, ама човек се намира устата си. Се зее тая проклета човешка пещера, иска си своето.\nБорис каза тихо:\n— Защо не се върна в четата, Цветко… Можеше да се върнеш.\nЦветко побърза да сдъвче залъка си, да го глътне. После рече също така бързо:\n— Ами и аз, даскале, като тия момчета. Не ти дава сърце да ги оставиш и да си отидеш. Мрете вие, пък аз ще си отида! Сърце ти не дава. Ще се бием и ще мрем заедно. Нели съм излезъл четник! Това аз си го знаех още като… Пък, най-после, каквото даде бог. Ами ти? И ти можеше да се върнеш в четата.\nГлаушев не отговори веднага. После едваедва въздъхна:\n— И аз като тебе, Цветане.\nТова не беше неговият пълен, неговият истински отговор. Не можеше да отговори той така леко и просто като младото селянче. И да остави последната грижа на бога. Да, той остана с тия четиридесет мъже, които бяха решили да се бият и да умрат. Най-напред и той, досущ като Цветко, по сърце. По сърце и по съвест. Поради това, което беше най-постоянно в него, най-твърдо, най-непроменливо, най-непоколебимо в него; което беше същност на неговата природа. Той не можеше да обърне гръб на тия люде — четници, борци, — да се обърне и да си отиде, изпълнил задачата, която бе приел пред войводите. Да се скрие зад тая задача; да използува най-сетне и едно свое право — дошъл е с голям риск, предал е заповедта на войводите и ето, отива си в четата. А тия тук да стоят, да мрат, щом искат. Не, Борис не можеше да ги остави и… да побегне, макар ис… право. Ала не беше само това. Нели и той като тях беше борец за… Заклел се бе да пролее кръвта си, обрекъл се бе. Като тях, като Цветко. Нима това трябваше да става с някаква благоразумна сметка, с някакви съображения, с използуване на права? Любовта към родината, към поробената родина, към нейната правда не може да има степени, не може да има граници, да се дели и дава на драмове. Също и думата на един борец, също и клетвата на един борец за свобода. Дотук всъщност и той като Цветко, другаря му, милото селско момче. Но, мислеше си по-нататък Борис Глаушев, не беше и само това.\nПрез последните месеци — и може би кой знай откога — той беше в безизходност. Разпънат беше от противоречия, от съмнения, от колебания. И може би за всяко нещо в живота си. Той като че ли никога не можеше да намери самата истина за нещата и явленията, винаги оставаше в него някаква непълнота, незадоволеност, някакво съмнение. Той не познаваше чувството на самодоволство, на едно пълно успокоение, на пълна сигурност. Като Богдан Бобев; като Симеон Венчев, който не се колебаеше да стигне и до престъпление; като Стефан Кибаров с неговите смели, дръзки мисли. В него ли беше причината или извън него? В него беше жаждата му за истина, за справедливост. Но той не можеше да задоволи тая жажда — такива бяха людете около него, такъв беше редът, или безредието, на нещата около него, такъв объркан и неверен, лъжлив и несправедлив бешеживотът около него. Неутолената му жажда пораждаже всички негови съмнения, непрестанното му недоволство, нетърпението му, гнева му. Жаждата на дутата му или, още повече, неговата незадоволена съвест. Или може би неговите заблуждения, неговото незнание за другите люде, за живота им, за целия живот. Той ли единствен беше най-мъдрият, най-добросъвестният, най-справедливият? Но той беше още по-нетърпелив, още по-строг, по-гневен, още по-яростен съдия и към самия себе си. На себе си той нищо не прощаваше. Имаше часове, когато се бе презирал. Безизходност ли беше това или пък липса на път, на ясен път пред него? Липса на верни, на точни знания за людете, за живота им. В мислите му пак излезе Стефан Кибаров. И после, веднага след него — Дяконов. Единият, който знаеше накъде върви и вървеше смело, открито срещу всяка загадка, срещу всеки проблем и възел, разбулваше ги, разсичаше ги, даваше отговор; другият, който бе отрекъл всичко, потъпкал бе всичко, презрял бе, поругал бе всичко и безсрамието му бе се превърнало в негова гордост, в позорно бягство всъщност, което наричаше свое освобождение. Ала къде беше той самият? Беше далеко от единия, далеко и от другия.\n— Умисли се ти много, учителе…\n— Да, да — промълви Глаушев. — Стъмни се веке…\n— Да. — И Глаушев добави с някаква загриженост към по-младия другар: — Нема ли да спим вече, Цветане?\n— Ами… да спим. Аз тука, като в люлка, на камъка. А ти? Нема ли да ти е твърдо?\n— Ще прекарам некак. Нели сме комити, Цветко. Борис усети как се засмя младият момък без глас в\nтъмнината. Поразмърда се за минута Цветко, настани се по-сгодно върху камъка и затихна.\nГлаушев не беше усетил как всичко наоколо изчезна, стопи се в гъста, плътна тъмнина, която се надигна от планинските долища и низини ведно с валма влажни, топли изпарения — горещия дъх на напечената земя, — надигна се тъмнината чак до най-високите върхове, забули с прозрачен мрак и небето. Нехаен сеяч бе пръснал звезди по цялото небе — едни сякаш по самата му\nповърхност, между черните сенки на планинските върхове, едри и светли, други пък тънеха в неизбродимите му дълбини като тежки седефени зърна, а пред всички се кипреше Вечерницата, подела още по здрач своето тържествено шествие по нощното небе, или това беше невидим бродник, който скиташе със свещ в ръка от хоризонт до хоризонт. Луната я нямаше. Чернееше лицето на земята невидимо и тайнствено.\nНиско долу и сякаш кой знай колко далеч се дочуваше глуха врява. Аскерът. Види се, беше забранено там да се палят огньове, но се усещаше, че в подножията на височината се лутаха много люде, потънали, загубени в нощното чернило. Също и по-нататък, по отсрещните стръмнини и долища, но не се чуваше оттам никакъв звук, никакъв глас. По скалите тук ходеше тревожен нощен ветрец и довяваше час по час тихия сънен шепот на горите, горчивия им дъх. Прииждаше отдолу като проточена, задавена въздишка и шумът на реката сред настаналата нощна тишина. Тук, на самия връх, беше по-светло, но не можеше да се види откъде се процеждаше -тоя синкав, недоловим зрак. Някъде наблизу, може би зад съседната скала, двама или трима от четниците водеха неясен, разпокъсан разговор, умълчаваха се и пак започваха, като да не можеха да намерят думи или се мъчеха да прогонят тревожни мисли, неверен сън. Там негде се чу продрана кашлица, а някой по-насам хъркаше кротко, усърдно. Тихо, равномерно и съвсем близу дишаше Цветко, тъмната му сянка сякаш се бе сляла с топлата скала. Понамести се и Борис върху твърдото си каменно легло, ала сън не идваше. По едно време пред него внезапно се изправи черна човешка фигура и като че ли до самите звезди. Чу се гласът на Юнкера — мъчеше се той да говори по-тихо:\n— Тук ли сте, господин Глаушев?\n— Да — приподигна се Борис.\nЮнкерът приклекна до него и заговори още по-тихо:\n— Обсадили са ни. Аз изпълзех до тех. Можех да хвана жив некого или да застрелям дваматрима, тъй, съвсем близу в тъмнината, но… да бехме поне двама, иначе и те могат да ме спипат. Чувах разговора им, но не разбирам турски. Изглежда, че немат намерение\nГ да ни нападат тая нощ. Нека си починат и момчетата. Утре… Май и на вас не ви се спи. Аз… обиколих часовите, сложил съм двама и при изворчето долу. Да не би да го подушат турците. — Той приседна върху камъка, помълча. Лицето му не се виждаше. И продължи, вече съвсем тихо: — Имам аз едно момиче в София. Да можех само два реда да му пиша. За сбогом. Но не може.\nБорис търсеше с поглед лицето му в тъмнината. Юнкерът неочаквано скочи:\n— Да ви оставя да поспите.\nЮнкерът се прехвърли зад близката скала, чу се как изскриптяха пирончетата по ботушите му.\nГлаушев притисна гръб о камъка, сложил ръце върху изправените си колена, тихо, едвам чуто въздъхна. Той също не можеше да пише два реда на Ангелика. Ангелика беше мъртва. Нямаше я никъде по земята. Нямаше я в О., на тяхната улица, в бащината й къща, нямаше я на балкона, вратата на балкона беше затворена, цветята в саксиите съхнеха изоставени. Сега той не я търсеше там, а тогава отиде там да я потърси, да я види, в бащината й къща. Сега той не можеше да каже като Юнкера: „Имам аз едно момиче…“\nПрез оная ранна сутрин той дочу в стаята си далечен, проглушен писък. Замря сърцето му. На часа си помисли за Ангелика. В съзнанието му премина само името й — ехо на далечния писък, но в него проехтя като страшен вик, като отчаяно стенание. Може би защото писъкът долетя до слуха му откъм нейната къща. После се узна, че извикала бабичката на Ангелика, и всички се учудваха откъде се намерила такава сила в немощната стара жена. Той изтича на прозореца. Нищо не се виждаше. Минаха двама по улицата и Борис забеляза, че се заглеждаха в къщата на Милонас. Може би се е случило нещо с брата на Ангелика, ранения. Портата насреща внезапно, рязко се отвори, отскочи оттам другият й брат, Димитрис Милонас, гологлав, с побеляло лице. Той изтича нагоре по улицата; там, малко по-нагоре, живееше лекар, също грък. Вън, в преддверието пред вратата на Борисовата стая, тропотеше Фотина, хазайката му, и някак по-силно, отколкото беше нужно. После тя почука и на вратата му.\n— Даскале… Борис…\nТой се спусна към вратата, дръпна я. Фотина помръдна устни, онемяла ли бе, и едва можа да продума:\n— Що ли става там?…\n— Сигурно раненият…\n— Не, не. Той нищо, казаха ми. Нищо от такава рана, ами…\n— Иди, иди виж долу…\nТя и сама се затече към стълбата. Когато Борис се върна на прозореца, отгоре бързо се приближаваха Димитрис Милонас и лекарят, влязоха в портата. Откъм къщата насреща вече нищо не се чуваше, но идеше оттам тревожна, страшна тишина. После срещу портата на Милонас се насъбраха няколко жени, още невчесани, няколко деца, току-що станали от леглото. Откъде изскочиха, какво бяха чули, какво бяха усетили, сънливи, с неумити лица, що говореха така оживено, махаха ръце?. Борис не се решаваше да отвори прозореца, да се покаже. Ето я и Фотина. Той я видя как слушаше със зяпнала уста, после тя дигна ръце, сплете пръсти.\nЩом затропоти по стълбата, Борис се втурна към преддверието и я чу как тихо, жално плачеше още там, по стълбата.\n— Какво е станало…\n— Ангелика… Пробола се с нож.\nДотук той си спомняше всичко ясно. После се спусна пред погледа му мъгла, сива, гъста, задушлива, проникна, изпълни гърдите му, не му даваше да диша. Спряха, угаснаха и мислите му. Започна един кошмарен сън, без светлина, без мисли, без въздух в гърдите. Така си спомняше той и сега оня час. И не всичко си спомняше от това, което направи тогава без светлина, без мисли. Като обезумял, който не знае що върши, а всичко върши с машинална точност, той се облече за излизане и сега може би с по-голяма грижливост, слезе долу, мина през улицата и влезе у Милонас. Фотина бързаше след него, късите й нозе се преплитаха в диплите на фустана й, бързаше и не вярваше на очите си. Цялата къща стенеше — чуваха се плачове, разбъркан говор, отделни думи на чуждия език, тропот някъде на горния кат. Горе, в широкото преддверие, го пресрещна Димитрис\nМилонас. Застанаха един срещу друг и мълчаливо се гледаха. Борис рече:\n— Искам да я видя. — А после в неговия глас проплака самото му сърце: — Не ме спирайте… Кажете ми къде е.\nДимитрис продължаваше да мълчи, втренчил в него черните си очи. Борис чакаше. Отнякъде изникна Дросо Милонас и там се вцепени, на другия край на преддверието. Димитрис се обърна, отправи се към стаята на Ангелика. Борис го последва.\nТя беше сложена на леглото, с изпружени ръце край тънкото й тяло. Като бяла хартия беше нейното лице и сякаш бяха изписани по него с туш дъгите на веждите, под тях закръглените черни сенки на сплетените ресници, косата й около твърдото, студено чело, сенките на застиналите, неподвижни ноздри, сенките в ъглите на стиснатите, безкръвни мъртви устни. Ти ли си, Ангелика?\nНа пода се бе отпуснал Кост ас Милонас, заровил лице в леглото на мъртвата си щерка. До него се бе изправила майката и гледаше влезлия чужденец с няма, неизразима скръб и ако можеше да се учудва сега, не би се учудила, че го вижда край мъртвата. Тя докосна рамото на мъжа си, прошепна:\nСтарият Милонас подигна глава, обърна се към Бориса и забързано се изправи, ала едва дотам стигнаха силите му, едва да промълви:\n— Стани, Ангелика… Дошъл е твоят жених, стани да го посрещнеш…\nБорис не разбра думите му, не ги и чу, разбра и чу само името й. Той не забеляза и бабичката на Ангелика — тя беше там, на леглото си в другия ъгъл, и го гледаше със странна радост, или пък това беше стъкленият блясък на изплаканите старчески очи.\nТи ли си това, Ангелика? Ангелика или тая нейна бяла сянка мълчеше. Мълчаха и другите в стаята. Дълго, дълго. Нямаше какво да чака повече. Той се обърна, излезе в преддверието, чужд в тая скръбна къща, слезе по стълбата, нозете му едва крепяха огромния товар върху отпуснатите му плещи. След него вървеше Димитрис Милонас и го изпрати чак до портата. Къде бе изчезнал тогава малкият Ригас? Може би Ригас би му казал нещо повече. Нямаше го Ригас.\nСпоменът на Глаушев за тая последна среща с Ангелика остана много блед в паметта му, чужд и някак по-настрана в неговото съзнание. Нейният непознат отпреди, мъртвешки образ и всичко онова, което бяха видели — не той самият, а очите му. Помнеше той своята Ангелика, топлото й живо тяло, светлината в очите й, думите й, живия й глас. И сега тя беше, както винаги, тук, на скалата, с него. В мислите му нямаше по-ясен образ от нейния, по-чист, по-хубав. Ангелика сега беше неугасваща светлина в душата му. Да можеше да обхване тя цялата му душа, всичките му мисли… Тя го обикна с цялото си сърце, без колебания, без съмнения. Тя обикна и изстрада своята обич сред омразата, която я обкръжаваше. Тя умря за своята любов, щом не можеше да живее със своята любов. Неговата любов не беше като нейната, в неговата любов беше и омразата — мрачна, отровна сянка в нея. Ангелика, остани в мене, ти, светлина ясна и чиста, ти, любов, остани в мене…\nЧу се някъде самотен изстрел. Нощта беше будна. Планината, изчезнала в нощния мрак, беше будна. Дигна се отеднаж нататък вихрушка от изстрели, изтрещяха бомби, разтърси се тъмнината наоколо. Някоя от четите се опитваше, види се, да пробие обсадата или вече я бе пробила. Скоро остана само ехото, което се обаждаше от разни страни, още един дълъг миг, после и то заглъхна. Остана пак само будната тревожна нощ.\nНаблизу се чуха сърдити гласове, някой викна:\n— Хашлак! За бой плачеш. Остави ни да спим!\n— Ей, какви хора! Ще пукнат за сън. Утре ще спите бе! Ще заспите и… до второто пришествие, амииин!\nБорис видя как върху камъка пред него се изправи дълга човешка сянка, виждаше се в избистрилия се мрак върху светлеещото звездно небе. Сянката се приведе:\n— Нямате ли една цигарка…\n— Не. Не пуша.\n— Бррраво бе! Щастливи хора, без грижи!\n— Я го виж! — обади се пак същият сърдит глас. —\nОтиде и други да буди! Седни си най-сетне на задника. Хашлак!\nДългата сянка изчезна.\nГлаушев въздъхна: всеки с грижите си и сега, в тая нощ. Цветко, току пред него, започна като че ли цял да зъзне, нададе тъничък, плачлив писък. Плачеше насън. Борис го побутна:\n— Цветко, Цветане…\nМладият момък се надигна уплашен:\n— А!… Що има? Кой е?\n— Сънуваше нещо… Или… може би ти е студено?\n— Да… Страшен сън. Уплаших се, дявол да го вземе. Кое ли време е веке?\n— Хайде, спи, спи.\nЦветко наново се отпусна върху камъка, въздъхна по детски, затаи се. Опита се да легне по-удобно и Глаушев. Уморено беше тялото му, болеше го туктам от камъка под него. Само мисълта му като ярко пламъче блуждае, не спира, не заспива. И започва отначало. Да, той трябва да започне от самото начало. От основата. От здравата почва под нозете му: любов и вярност към тоя народ, към тая земя. Любов до смърт, като Ангелика. Утре… утре той ще се бие и ще умре. Като всички тия мъже тук, по скалите. Като Хашлака, който…\nМесечината се надигна иззад хоризонта насреща бавно, помръкнала. Едната й половина беше превързана като с черна кърпа. Борис Глаушев спеше.