Как панкреасът засяга сърцето - Диета 2021\nСърцето е мускулест конусообразен орган, който е в основата на сърдечно-съдовата система, която осигурява кръвен поток и има способността да действа автоматично. Сърдечният мускул се намира в центъра на сухожилието на диафрагмата зад гръдната кост, между лявата и дясната плеврална кухина. Също така близо са стомаха, черния дроб и панкреаса - органи, чиято болест може да засегне работата на сърцето.\nЧесто пациентите да се консултират с кардиолог с оплаквания от болки в сърцето и тахикардия, се изпращат на гастроентеролог за лечение на панкреатит - основното заболяване, което е причинило промяната в сърдечната дейност.\nПри остро възпаление на панкреаса, един от симптомите, които лекарят диагностицира, е патологична тахикардия - бърз сърдечен ритъм, надвишаващ скороста от сто бита на минута. Пациентът може да усети бързите контракции на сърдечния мускул и може да не е наясно с това. В този случай тахикардията може да бъде определена чрез слушане на пулса и сърцето.\nОсновната причина, засягаща смущения в сърдечния ритъм при възпаление на панкреаса може да бъде като интоксикация и треска с висока температура, така че реакцията на болка придружена от тревожност и емоционално високо натоварване. Тахикардия може да възникне при ниско кръвно налягане, което е типично за атака на остър панкреатит, придружен от болков шок.\nТахикардия състояние с възпаление на задстомашната жлеза се проявява не само в ускорена сърдечна дейност, но в смисъл на слаб, затруднено дишане, замаяност, чувство за предстояща загуба на съзнание.\nЛечението се състои в отстраняване на факторите, които го причиняват, т.е. отстраняването на възпалителния процес и облекчаването на болката.\nПонякога пациент с диагноза възпаление на панкреаса постоянно се оплаква от сърдечна болка и нередности в неговия ритъм. При изследване на пациенти с панкреатит с тази симптоматика често се открива аритмия, наречена екстрасистол на кардиолозите. Това явление се основава на екстрасистоли - преждевременно свиване или възбуждане на сърцето или части от орган, провокирани от импулс, произлизащ от различни части на сърцето.\nИма няколко варианта на проявление на екстрасистола. При панкреатит най-често се наблюдава рефлексен вид, причинен от заболяване на панкреаса. Отрицателните емоции, причинени от болка, нарушения в метаболитните процеси в миокарда, свързани със загуба на калий от повръщане и диария може да наруши ритъма на сърцето, което води до аритмия.\nВлияние на панкреаса върху сърцето\nСърцето е мускуленият орган на конусообразната форма, която формира основната основа на SSS и чрез която се осигуряват процесите на кръвообращението. Главният мускул на сърцето е разположен в областта на центъра на сухожилието на диафрагмата зад гръдната кухина, в средата между лявата кухина на плеврата и дясната му страна. И в близост до сърдечния мускул има паренхимни органи под формата на черния дроб, стомаха и панкреаса, патологичното нарушение на функционалността им отрицателно влияе върху функционирането и общото състояние на сърцето. Много често, пациентите отиват на лекар, кардиолог, са пренасочени към гастроентеролог за разработване на лечение схеми панкреаса патология в кухината на панкреаса, които допринасят за развитието на нарушения в дейността на сърцето.\nВ представения материал за преглед, нека да разгледаме въпроса дали панкреасът може да бъде даден на сърцето и защо се получава сърдечна болка при панкреатит.\nПрирода на сърдечната болка при панкреатит\nРазвитието на възпалителния процес в устната паренхимни жлеза придружено от появата на силна болка от остър характер, образуването на които става ясно, че наистина боли: на панкреаса, бъбреците, сърцето, или дори стомаха.\nС оглед на факта, че паренхимната жлеза се намира под стомашната кухина от лявата страна, болезнените симптоми се локализират в тази зона с малко разпространение нагоре, точно там, където се намира сърцето.\nКогато панкреаса дава на болката в сърцето район в началото на развитието на заболявания на панкреаса, става рязък и спазми в природата, и по пътя към възстановяване дава път на скучните и болки симптоми.\nПрогресията на панкреатичната патология в панкреаса провокира образуването на процеси на интоксикация, които имат отрицателен ефект върху целия организъм.\nКлиничното развитие и симптоматичните признаци на панкреатични лезии на панкреаса могат да засегнат сърцето по следния начин:\nпоявата на болка в сърдечната зона, както и в левия хипохондриум;\nобразуването на свободно изправено столче с наличие на остатъци от неразградена храна;\nразвитието на ухапване и хълцане;\nболка може да се даде на областта на лявата ръка;\nпоявата на бледност на кожата и лигавиците;\nразвитие на симптомите на дехидратация.\nМоже да възникне и повишаване на телесната температура. Най-често развиването на тези признаци се наблюдава при острата форма на панкреатично заболяване.\nПанкреаса и сърцето са тясно свързани структури, тъй като развитието на остро възпаление на панкреаса жлеза скоростта на сърцебиене кухина паренхимни започва да се покачва над границата 100 удара в минута. Увеличаването на ритъма на сърдечния ритъм може да повлияе на цялостното здраве на пациента и може да премине незабелязано. В такива ситуации тахикардията се определя само чрез слушане на пулса и сърдечния ритъм.\nОсновната причина за тахикардия с панкреатично заболяване може да бъде или увеличенията и развитието на температурни процеси интоксикация извън коремната кухина, или в зависимост от вида на реакция на разработване панкреатична болка и увредена психо-емоционален баланс на пациента.\nЗаслужава да се отбележи, че развитието на тахикардия може да възникне при понижено артериално налягане, което е характерен симптом в острата форма на панкреатична патология, придружена от формиране на болков шок.\nСимптоматични признаци на тахикардия се проявяват:\nпоявата на усещане за слабост в цялото тяло;\nусещания за евентуална загуба на съзнание.\nЛечението на тахикардия се основава на елиминирането на основното заболяване при възрастни и на облекчаването на болковия синдром.\nКак да разпознаете ангина от панкреатит\nВ действителност, клиничните прояви на ангина пекторис и атака на панкреатит са много сходни. Но има и различия.\nАтаката на болковия синдром при панкреатични лезии на панкреаса започва да се развива след консумация на панкреатични храни с висок процент на острота или съдържание на мазнини и след пиене. Но болката с ангина започва да се проявява след упражняване на прекомерно физическо натоварване върху тялото.\nЗаслужава да се отбележи, че при ангина пекторис може да се появи само едно гадене с повръщане, а при панкреатично заболяване, повръщане и гадене са постоянни симптоматични признаци с повтарящи се прояви.\nПоявата на екстрасистол поради панкреатит\nПрогресивно етап от панкреатит и сърдечна болка може да означава появата на аритмии, която също се нарича сърдечна аритмия, която може да се прояви в няколко варианта. С напредването на панкреатичната патология в повечето случаи се развива рефлекторна аритмия, причинена от панкреатични лезии.\nЗа да се предизвика развитието на екстрасистол може да бъде наличието на следните провокиращи фактори:\nпатологични разстройства на метаболитните процеси в областта на миокарда, индуцирана от интензивно загуба на калиеви йони, излизащи от повърнатото и непрекъснато панкреаса диария.\nКак да помогнете с едновременна болка в панкреаса и сърцето\nПреди да назначите каквито и да е лекарства, за да улесните общото благополучие на пациента, първо трябва да установите причината за възникването на болезнени усещания.\nПо този начин, обостряне на панкреатит или холецистит премахване на болка и спазми лекарства помагат във формата на No-Spa, или Drotaverinum. Но в такива ситуации, по-предпочитани са спазмолитични лекарства, предназначени за интрамускулно приложение, като папаверин или платифилин.\nДобра ефективност при отстраняване на болезнена симптоматиката в сърцето и панкреаса имат Holahol капчици, които някога в устата започват да се абсорбира и да предоставят на желания фармакологичен ефект.\nОсновата на цялото лечение е спазването на специална диета с таблица номер 5, в която дневната диета трябва да бъде напълно елиминирана:\nАко се развие остра заболявания на панкреаса, храна трябва да бъде лек, не предизвика дразнене на стомашно-чревната лигавица и да се подготвят само за няколко, във фурната или сварени. Хранийте храната във всеки случай невъзможно.\nАко възникне болезнено усещане в корема и сърцето, е необходимо незабавно да се консултирате с лекар, за да преминете към пълна диагноза, да определите истинската патология и да предпише своевременно лечение. Тъй Run патологии в сърдечносъдовата или храносмилателната система орган не може, тъй като това може да доведе до образуването на усложнения като инфаркт на миокарда, образуването на други опасни последици, включително смърт.\nПоследици след панкреатит: диета след екзацербации и заличавания\nКакто знаете, панкреатитът е сериозен възпалителен процес в панкреаса. По време на това заболяване, клетките на органа умират, които не могат да преминат без следа в тялото. Последиците от панкреатит включват неуспех в работата на почти всички органи, както и проблеми в общото благополучие на пациента.\nКак болестта засяга здравето?\nАко има първи подозрения за панкреатит, пациентът трябва да потърси медицинска помощ. При развитието на болестта може да се покаже доста силна болка в коремната кухина, както и проблеми при храносмилането. Ако степента на лезията е малка, това състояние може да бъде елиминирано с помощта на медикаменти. Когато се изисква супуриране, частична или абсолютна резекция на панкреаса. И двата клинични случая имат отрицателен ефект върху състоянието на пациента и са много осезаеми.\nДори след възстановяването могат да се диагностицират някои нарушения в работата на нервната система, което може да се прояви чрез психоза на базата на засегнатата болест.\nВ допълнение, болестта може да причини по-нататъшен разрушителен процес в тялото, както и локални ерозии и кистични неоплазми. Ако кистата се разкъсва, кървенето започва в панкреаса и цялата течност, която изтича от формата, може да предизвика развитие на перитонит.\nПоследствие от хроничния курс на панкреатит:\nнедостатъчна секреция на ензими;\nПодобни последици са най-характерни за пациентите, страдащи от тежка зависимост от алкохол.\nЕфект на панкреатит върху стомашно-чревния тракт\nВъзпалението на панкреаса е изпълнено с нарушение на цялата храносмилателна система. Когато заболяването стените на стомаха и хранопровода често могат да бъдат покрити с ерозии с малки размери. Това се дължи на факта, че възпалителният процес започва да се разпространява допълнително. Пациентът постоянно изпитва неприятни усещания в стомаха.\nПо време на хранене може да се развие болка, колики или дори гадене. По правило това се случва, ако пациентът е ревностен с храната:\nАко има допълнителни усложнения, те ще проявят чревна обструкция, както и постоянен дискомфорт в корема.\nВ допълнение, почти винаги пациентът е подут, констипатиран или разреден изпражнения, панкреас и газове често вървят ръка за ръка с възпаление на този орган. Поради възприемания натиск върху съседните органи, възникват следните проблеми:\nПанкреатитът няма по-малко влияние върху сърцето, отколкото върху други жизненоважни органи. Това се проявява в нарушението на кръвоносните съдове и сърдечния мускул. Пациентите могат да развият тахикардия, понижаване на кръвното налягане и предсърдно мъждене.\nПонякога панкреатитът причинява влошаване на артериалната проходимост, недостига на кислород и спазмите на съдовете. Заболяването причинява нарушаване на коагулацията на кръвта, назална кръвозагуба, секрети от новоприети рани и белези.\nПроблеми в дихателната система\nВъзпалението на панкреаса не заобикаля негативното му влияние и дихателната система. Това може да бъде изразено чрез подуване на белите дробове и натрупване на ексудат в плевралната кухина. При голяма вероятност при катархиални заболявания може да започне пневмония. В допълнение, има удебеляване на тъканите на дихателните органи и поражение на алвеолите, трахеята, бронхите и ларинкса.\nНай-сериозните последици от панкреатичните заболявания са онкологията. В такива ситуации отстраняването на засегнатия орган или част от него не може да бъде избегнато. За пълноценен живот на болно лице след подобна операция ще бъде необходимо да се вземат:\nВсички описани последствия от възпаление на панкреаса не могат да се нарекат изчерпателни. В някои случаи други органи, които не са свързани с панкреаса, могат да страдат. Така че, може да започне:\nВсяко състояние, свързано с неизправности в панкреаса, изисква внимателно медицинско обслужване. Дори след дълго време след панкреатична атака човек може да бъде преследван от последиците от него. И все пак, сериозно усложнение като панкреатична некроза на панкреаса, прогнозата след операцията не винаги дават благоприятна, и си струва да се знае и да не работи на проблема с тези органи досега.\nКак се свързват сърцето и панкреаса - неочаквани симптоми на панкреатит\nЧовешкото тяло е интегрална система, работеща само при условие на координирана работа на органи и системи от органи под ясен контрол на нервната система, хормонални вещества и други регулаторни механизми. В случай на разрушаване на една част от цялото, работата на друг компонентен елемент на системата е нарушена.\nПри панкреатит директни или непреки ефекти върху сърцето не могат да бъдат изключени. Понякога кардиалгията е трудно да се различи от симптомите на възпаление на панкреатичните тъкани. Само лекарят може да прави разлика между симптомите, за да отговори на въпроса дали панкреаса може да бъде даден на сърцето.\nКардиоалгия и панкреатит\nТези състояния рядко се срещат заедно. Но едно заболяване по-често маскира проявите на другия.\nТрудно е да се каже кое е по-опасно - панкреатит, болка в сърцето. И двете ситуации изискват спешна помощ в условията на специализиран отдел.\nСърдечната болка, наречена кардиалгия, според наблюденията на съвременните лекари, рядко има характерни особености. Те включват:\nлокализация: зад гръдната кост;\nоблъчване: в областта на лявото рамо, рамото, рамото, ръката, долната челюст;\nусловия на възникване: с физическо натоварване;\nреакция на терапията: положителна динамика на фона на приемане на нитроглицерин и други донори на нитрогрупата.\nВсе по-често синдромът на болката се безпокои зад гръдната кост, но има атипична локализация. Човек не трябва да бъде сигурен например, че херпес зостер са типично проявление на възпаление на панкреаса. Вероятно описаните клинични симптоми проявяват атипична форма на ангина пекторис или при всички миокардни инфаркти.\nКардиалгия или панкреатит: само лекарят ще отговори\nПанкреасът дава на сърцето доста често. Болката в сърцето и панкреатитът трябва да бъдат диференцирани в предхождащата фаза. Без провеждането на лабораторно-инструментални методи за изследване е трудно да се разграничат тези патологични състояния. Трябва да се регистрирате електрокардиограма, кръв за вземане на проби за определяне на амилаза, креатин киназа, тропонин, миоглобин, аспартат аминотрансфераза, аланин аминотрансфераза, тест на урина за диастаза.\nПанкреатит и болка в сърцето заедно при пациента се наблюдават в случаите, когато пациентът вече е имал ангина пекторис. Възпалението на панкреаса е мощен тригер, фактор на стрес за сърдечния пациент. Възпалителният процес може да предизвика влошаване на клиниката на стенокардия и да предизвика прогресиране на заболяването.\nБолката в сърцето с панкреатит не изключва последната, дори ако на електрокардиограма се появяват признаци на стенокардия, миокарден инфаркт. Тази ситуация е по-трудна за лечение. Необходимо е да се включи в медицинския процес на хирург, кардиолог. Провежда се комплексна, етиопатогенетична терапия. Панкреатит и ангина пекторис са мултидисциплинарен проблем, те са индивидуализирани.\nКак да различаваме болката в сърцето с ангина и отразена болка при панкреатит\nИзключително важно е правилно да се съберат анамнестични данни. Важно е за лекаря дали са имали такива болки преди, колко са продължили и при какви условия са били спрени. Половината от правилната диагноза е в адекватно поставени въпроси и честни отговори от пациента.\nВ полза на коронарната болест на сърцето, болката, която се появява при упражнения е показана. Но понякога те могат да се притесняват и да си почиват, особено при тежки форми на стенокардия. Тук е необходимо да разберете какво помага в този случай. Таблетката Нитроглицерин или доза от нитроспрей, които подобряват благосъстоянието, свидетелстват за миокардна исхемия.\nКогато болката след гръдната кост е била предизвикана от тежко хранене, е необходимо да се приеме панкреатит, въпреки стенокардната локализация.\nМного заболявания могат да се предадат на сърдечната област, включително възпаление на панкреаса. В полза на панкреатит, предишните епизоди на такава болка, свързани с пиенето на алкохол или произтичащи от пристрастие в диетата ще разкажат.\nОбективно е трудно да се открият признаци на сърдечна мускулна исхемия. Но можете да подозирате признаци на панкреатит. За да направите това, палпиране на реброто-коремната става. При възпаление в областта на лявата втора или трета артикулация, възпалението на панкреаса е вероятно.\nОсвен това се разглеждат синдромът Cach и Mayo-Robson. Изследването на областта на напречните процеси на 8-ия, 9-ия, 10-ия и 11-ия гръбначен прешлен дава болка при остър панкреатит. Това е симптом на Каша. При синдрома на Майо-Робсън, болезнеността се разкрива чрез палпиране на левия ъгъл на крайбрежния ъгъл. Тези признаци са доста специфични за панкреатит. Особено, заедно с перитонеалните симптоми, отрицателни в присъствието на ангина пекторис.\nТочката на Майо-Робсън при панкреатит\nХроничното възпаление на панкреасната тъкан обикновено не се отразява в състоянието на сърцето. Но при обостряне на заболяването или по време на остър панкреатит са възможни нарушения на ритъма и проводимостта. Как можете да обясните външния им вид?\nНай-често срещаната форма на аритмии е тахикардия. Това е сърцебиене, което пациентът чувства. Пулсът е над нормата - над 90 удара в минута. Тахикардията възниква от действието на рефлекса. Между системата на проводимостта на сърцето и органите на коремната кухина има близки взаимоотношения. Те се реализират в тяхната патология. В случай на панкреатит може да има панкреатично-кардиален синдром, подобен на гастрокардиален или холецисто-кардиален синдром.\nАритмията често придружава възпаление на панкреаса\nСледващият възможен механизъм е характерен за тежките форми (когато има усложнения от панкреатит). Болката в корема в същото време дава в сърцето. Тахикардията при панкреатит се дължи на възпалителния отговор на организма. Това е особено забележимо, когато температурата се повиши до подферилни, фебрилни числа. На 1 градуса има 10 удара в минута. Но пулсът с панкреатит може да достигне 120-130 удара в рамките на една минута. Приятелски промени в кръвното налягане. Съществува тенденция към хипотония, въпреки че най-напред се увеличава ВП.\nСимптоми на панкреатит и тахикардия\nЧестият пулс показва висока степен на интоксикация. Паралелно, има повръщане, гадене, а пациентите изпитват сърцебиене.\nСтрува си да си припомним емоционалните разстройства при възпаление на панкреаса. Това е доста сериозен стрес фактор за човешкото тяло. Той допринася допълнително за развитието на ритъмните смущения и проводимостта на сърцето.\nПанкреас и тахикардия също могат да бъдат свързани с развиващата се дехидратация. Диареалният синдром, който се развива при панкреатит, води до загуба на течност и електролити. Това неизбежно ще повлияе на ритъма на сърцето. Може да има екстрасистоли, синусова или нодуларна тахикардия. Тези състояния се проявяват чрез такива симптоми като сърцебиене в панкреатит, усещане за "избледняване" на сърцето, мигване на мухи пред очите.\nВлиянието на панкреаса върху сърцето се осъществява при синдром на силна болка. Тинейните болки са много интензивни, защото при панкреатит се образува некротична (умираща) част от тялото. Болезнените усещания активират симпатико-надбъбречната система. Това увеличава сърдечната честота, увеличава кръвното налягане. Поради това има прекъсвания в работата на сърцето.\nПонякога пациентите отбелязват появата на така наречените извънредни сърдечни контракции. Това означава, че нормалният ритъм на сърдечната дейност е прекъснат от сърцебиене, което пациентите описват като особен, рано или късно, преждевременно. Става въпрос за екстрасистоли.\nЧести единични вентрикуларни екстрасистоли\nПри заболявания на коремната кухина и ретроперитонеалното пространство това нарушение на ритъма на сърдечната дейност е доста типично. Панкреас и сърцебиене обикновено са свързани. Разграничаване на следните механизми на развитие на извънредно сърдечно съкращение (екстрасистоли):\nПромяна в състава на електролита с развитието на хиперкалиемия (повишаване на серумното съдържание на калий).\nРефлексно влияние от панкреаса (това се обяснява от гледна точка на общата инвазия).\nЕмоционални разстройства (наклон към депресия, тревожност).\nОпасността от екстрасистоли при панкреатит се дължи на факта, че те могат да причинят по-сериозни нарушения на ритъма, особено при вече съществуващите органични заболявания на сърдечния мускул. Екстрасистолията действа като спусък (фактор на задействане) на вентрикуларните тахикардии, предсърдно мъждене или флатер, които могат да бъдат смъртоносни.\nПанкреас и тахикардия\nТахикардията е често срещано заболяване при панкреатит. Сърцето сърцебиене растат сред вълнение и страх за тяхното здраве, като реакция на стрес и патологични процеси в тялото. Тъй като панкреаса принадлежи към системата на стомашно-чревния тракт и панкреатитът предполага строга диета, лечението на тахикардия трябва да се извършва само под наблюдението на лекар.\nПанкреатит и тахикардия могат да предизвикат недостатъци в храненето - злоупотреба с мастни, пържени, алкохолни, консерванти.\nВъзпаление на панкреаса или панкреатит се появява, когато отделените от него храносмилателни ензими не секретират в червата. С натрупването им в тялото, тъканите и кръвоносните съдове постепенно се саморазрушават, което не може да засегне състоянието на сърдечно-съдовата система. В резултат на дразнене на лигавицата на жлезата, пациентът изпитва силна болка, тревожност, която води до увеличаване на налягането и увеличаване на сърдечната честота.\nВъзпалението се проявява от следните симптоми:\nболка в левия хипохондриум, в мястото на жлезата, по-рядко природата на болката около:\nПанкреатитът е честа причина за сърдечни проблеми, а тахикардията не е изключение. Причината за усложнение на сърцето при панкреатит е тяхната близост. Панкреасът започва да се разпада постепенно, а всички ензими и хормони, които се вливат в кръвта, отрови всички органи. Но сърцето, което постоянно преминава тази кръв чрез себе си, страда повече. Припадъци се характеризират с прекъсвания, тахикардия пулса до 100 удара в минута и по-горе, и продължава от няколко минути до няколко дни. Състоянието се възстановява толкова рязко, колкото се развива. Понякога една атака се случи и ниско кръвно налягане - това се казва, че атаката на остър панкреатит пациент, и той може да не чувствам никаква болка заради шока.\nПациентът с панкреатит често се оплаква от такива симптоми:\nзадух и постоянна слабост;\nчесто замаяност, докато не припадне от липса на въздух.\nАко се наблюдават признаци и симптоми на тахикардия, имаше подозрения за развитието на възпаление на панкреаса, е важно да посетите терапевт, който ще назначи общ клиничен кръвни изследвания и резултатите от тях ще изпрати за преглед от кардиолог, ендокринолог и гастроентеролог. Пациентът ще трябва да претърпи ултразвук, рентгеново изследване на сърцето и панкреаса, дневно проследяване на кръвното налягане. Не забравяйте да се направи обща проверка на тялото на пациента, провери кожата, телесното тегло, които се оценяват на лична и семейна история. Ако е необходимо, повторете анализа на кръвта и урината.\nЛечение на панкреас с бърз сърдечен ритъм\nАко причината за тахикардия е панкреатит, основната задача на лечението е да се спре болката и да се облекчи възпалението с възстановяването на нормалната храносмилателна функция.\nЗа да се премахне панкреатит, трябва да се придържате към строга диета, лекарите предписват лекарства, които блокират действието на ензимите. При тежки случаи, се използват хирургични методи: изплакване на коремната кухина за очистването от деструктивни вещества евентуално премахване на панкреатична тъкан некротична (рядко), отстраняване на жлъчния мехур, ако тя причинява възпаление на простатата. В комплекс лекарът избира лекарства от тахикардия.\nПанкреатитът не се появява изведнъж. По правило - това е следствие от няколко повтарящи се пристъпи на остра форма на панкреатично заболяване. Рецидив е хронично форма или разпознае много проста: ако по-малко от 6 месеца са минали от времето на остра атака - е рецидивиращо заболяване, и ако нападението е станало шест месеца по-късно, след панкреатит премина в хронична форма.\nЧесто, хроничният панкреатит може да се развие на фона на други заболявания: холелитиаза, холецистит, алкохолизъм. Основните признаци на хроничен панкреатит:\nпостоянна или възникваща по време на физическа болка в хипохондрията или под "лъжицата";\nразстройство на изпражненията (мазна диария под формата на недекларирана храна);\nусещане за отвращение от мазни храни;\nИндиректни признаци могат да показват, панкреатит и други заболявания, но често се появяват в хронична форма на заболяването, и има признаци на остър панкреатит:\nболка в сърцето, както при ангина пекторис;\nпожълтяване на кожата (механична жълтеница);\nРазвитие на захарен диабет с напреднала форма на заболяването.\nПризнаването на остър панкреатит е много проста. При тази форма на заболяването основният отличителен фактор е болката, гаденето и диарията. Симптомите обикновено са много интензивни. Повръщането не носи облекчение, така че остър панкреатит не може да бъде объркан с хранително отравяне или гастрит. Болният синдром е много силен, което може да доведе до шоково състояние с рязък спад на кръвното налягане. Често болката провокира тахикардия.\nОсновните признаци на остър панкреатит:\nсилна болка в хипохондрията или малко над пъпа;\nТакива симптоми показват необходимостта от незабавно медицинско обслужване. В тежки случаи е необходима операция. Признаците за обостряне на хроничен панкреатит са подобни в много отношения с атаката на остър панкреатит. Във всеки случай, след като сте забелязали такива симптоми, трябва незабавно да се обадите на линейка.\nНезависимо от това дали е хроничен или остър панкреатит, струва си да се обърне внимание на необичайни феномени и симптоми, които сигнализират за нарушение на панкреаса. Може би това са първите признаци на панкреатит:\nизпражнения (чести преходи от запек до диария);\nчести метеоризми и изригвания.\nРеактивният панкреатит се появява внезапно. Тя може да се развива дори на фона на абсолютно здраве след богат прием на много мазни и пикантни храни или голямо количество алкохол. Симптомите и признаците на реактивен панкреатит са същите симптоми, които се появяват при остър панкреатит. В особено тежки случаи реактивният панкреатит може да доведе до смърт.\nВъншни признаци на панкреатит\nВ допълнение, пациентът с остър панкреатит отнема характерна поза, се наведе над тялото на коленете, на видимите признаци на панкреатит, има малко. Следователно, за да се определи панкреатит по външен вид е трудно. Пожълтяването на кожата е може би най-очевидният знак. Но не е намерен във всички случаи. Понякога може да е видима некроза на подкожна мастна тъкан и синьото оцветяване на кожата около пъпа. Но това са особено тежки случаи, които не изискват диагноза от външни признаци.\nЗа по-точна диагноза се извършва ултразвук. Признаците на панкреатит в резултат на това изследване - промяна във формата и грапавостта на краищата на жлезата, наличието на кисти - дават по-пълна и точна картина на тежестта на заболяването.\nVI Филин, АД Толстой\nОстър панкреатит е много опасно заболяване, което се основава на пълно или частично самосгъване (некроза) на панкреаса.\nВ панкреаса се произвеждат основните ензими, които напълно разграждат протеини, мазнини и въглехидрати на храната. Обикновено, в желязо, тези ензими са в неактивно състояние, но се активират само чрез удряне на лумена на червата; с катализаторите (активаторите) на панкреатичните ензими са жлъчният и чревния сок.\nВ остър панкреатит поради различни причини е налице активиране на ензими в самата панкреаса. Те също увреждат тъканната структура на органа. За развитието на остър панкреатит са тези патологични процеси, като по-секреция жлези разстройства изтичане на панкреатичен сок, както и промяна на неговите химични свойства (увеличаване вискозитета). В зависимост от присъствието и комбинацията от различни фактори, както следва лекари остър панкреатит са разделени според техния произход:\n1) панкреатит с храна и алкохолен произход ; главно в тази група има фактор на свръхекспиране на секрецията; отчасти със силно алкохолно натоварване - фактор за увеличаване на вискозитета на панкреатичния сок, причинен от алкохола; предимно при мъжете, младите и зрялата възраст;\n2) билиарни, т.е. свързани със заболявания на жлъчния тракт, панкреатит - повечето случаи са свързани с холелитиаза; в основата на фактора на блокиране на каналите с нарушение на изтичането на панкреатичния сок и последващото активиране на ензимите с жлъчка; намерени комбинирани форми на заболяването (остра и holetsisto- holangiopankreatit - свързване с остър холецистит или холангит); се наблюдава главно при жени на всяка възраст;\n3) гастрогенния панкреатит - разработена на базата на хронични заболявания на стомаха и дванадесетопръстника (гастрит, язва на стомаха и дивертикулума и др...), комбинирани фактори - хиперсекреция язви, нарушена изтичане на сок когато дивертикули, понякога директно увреждане на панкреаса при проникване язви; малко по-често при мъжете, в младостта и в зряла възраст;\n4) панкреатит от съдов (исхемичен) произход ; основата е влошаване на кръвоснабдяването на панкреаса при атеросклероза, артериална хипертония, аортна аневризма и т.н.; се наблюдава при възрастни и старческа възраст;\n5) инфекциозен панкреатит - възниква, когато панкреасът е засегнат от микробни и вирусни отрови при определени инфекции - хепатит, тиф, паротит (заушка); по-често засегнати от млади хора или деца (паротит);\n6) токсично-алергичен панкреатит - се причинява от не-микробни токсини (токсини), включващи фактора на алергия; се наблюдава под влияние на соли на тежки метали, органични вещества (бои, разтворители и др.), някои лекарства (хормони, антинеопластични средства) и др.; може да се случи на всяка възраст;\n7) Панкреатит с вродено патологично състояние на панкреаса (тесни канали, неправилно място и т.н.), както и заболявания на щитовидната жлеза и паращитовидните жлези; тук е панкреатит при кистозна фиброза - заболяване, за което е характерно повишеният вискозитет на телесните течности, включително панкреаса; се случва в детството и в младата възраст;\n8) травматичен и постоперативен панкреатит - свързани с двете директна механична травма панкреаса, и с съпътстващи обстоятелства (тежка хеморагия и шок в множествени лезии и техните усложнения, оперативен стрес, влияние на анестезия и др...); са близо до тази група остър панкреатит при отравяне, изгорени и др.\nНезависимо от произхода, остър панкреатит се развива по същия начин. Простатната самостоятелно храносмилането участва агресивен набор от ензими, които разграждат протеини (трипсин, химотрипсин, пептидаза), мазнини (липаза и фосфолипаза) и въглехидрати (амилаза). Тяхното действие първоначално се проявява чрез оток, при който органната тъкан "набъбва" - едематозен панкреатит. В случая на леки форми, това е всичко, което е ограничено, при лечението на отока, без сериозни последствия. В по-тежки форми, прогресиращият оток води до компресиране на съдовете, хранещи се с тялото, и образуване на огнища на некроза - некротичен панкреатит. Обемът на некроза може да бъде малка при умерена форма (малък фокална некроза), значително за тежка (голям некроза) и общо в така наречената "мълния", смъртоносна форма когато sphacelating всички или почти всички от панкреаса.\nТака съдбата на пациент с остър панкреатит до голяма степен се определя от обема на панкреатичната некроза. В този случай най-често срещаните са леки форми; колкото по-тежък е панкреатитът, толкова по-рядко се получава. Следователно, общата смъртност при това заболяване е само 4-5%, но броят на случаите на тежки форми не намалява с течение на времето, тъй като честотата на панкреатит се увеличава. По-рано, в началото на века, почти всички пациенти с некроза на панкреаса умират; сега, в края на века, около половината от тези пациенти умират. За да се постигне това, се прилага интензивно и скъпо лечение, чието разработване все още не е завършено.\nПатологичният процес при остър панкреатит има различно съдържание в различно време от началото на заболяването.\nВъв връзка с това се разграничават четири периода на заболяването:\n1) ранен или ензимен; оток и некроза на рак, причинени главно от активиране на ензима; първите 5-7 последни дни; процесът се придружава с тежки форми на не само лезията на панкреаса, но и перитонеума околната желязо органи (перитонит), но също и абсорбция в кръвта и тъканните продукти ензими разпадане, т.е. интоксикация (отравяне организъм)..; с тежка степен на ензимна интоксикация, многобройни увреждания на органите - сърцето, белите дробове, бъбреците, мозъка; смъртта на пациенти с фулминантен панкреатит и половината от пациентите от група "В" е показана в тези условия;\n2) реактивен период; ако тялото се справя с ензимна интоксикация, тогава в присъствието на огнища на некроза реакцията на околните тъкани към тях се случва; основният процес е инфилтрация на панкреаса (палпируем конгломерат в панкреасната зона); основният симптом е треска (причинена от продукти на резорбция на некроза); главните усложнения са от стомаха (остри язви) от жлъчните пътища (жълтеницата се причинява от свиване на каналите); периодът трае от седмия до десетия до четвъртия ден, т.е. през втората седмица на заболяването; колкото по-тежък е панкреатитът, толкова по-рано този период завършва и отива в следващата фаза;\n3) период на гнойни усложнения - от десетия до четвъртия ден от началото на заболяването; огнища на некроза се заразяват и овлажняват, докато мъртвите тъкани се отделят от живите с формирането на секреция; процесът е придружен от гнойна интоксикация, както при всяко остро възпаление; поглъщането улавя не само и не толкова самата жлеза, но и заобикалящата тялото мастна тъкан; образувани абцеси и флегмони, най-напред около панкреаса и след това - гноен оток в корема, отделен от жлезата; гной може да се пробие в плевралната кухина, в коремната кухина; гнойът корозира кръвоносните съдове, което причинява трудно възстановяване на вътрешното кръвотечение; тя може да увреди както стените на стомаха и червата с образуването на фистули; И накрая, в този период има обща инфекция на кръвната сепсис;\n4) ако лечението е успешно, тогава период на остър панкреатит ; с леки форми, възстановяването става бързо (2-3 седмици) и без усложнения; средно тежките форми се възстановяват заедно с резорбцията на инфилтрата (1-2 месеца); В половината случаи, резултатът от такъв остър панкреатит е преход към хроничен панкреатит; тежките форми по време на възстановяване преминават през фазата на изтощение с намаляване на имунитета и влошаване на тъканното излекуване; в тази фаза се наблюдават косопад, съпътстващи инфекции (пикочни пътища, бели дробове), спазми, тромбофлебити, психични разстройства (астения, депресия) и т.н. ако всичко върви добре, резултатите от тежкия остър панкреатит са или киста на панкреаса, или хроничен панкреатит; до нормата панкреасът вече не идва.\nПациентите с остър панкреатит се нуждаят спешно от хоспитализация, спешен болничен преглед и лечение.\nСимптоми на остър панкреатит.\nОстър панкреатит започва с панкреатичен колик. Припомнете си, че в началото на заболяването има много силно "пояс" болка в горната част на корема (епигастриума и хипохондрия) и излъчване на плешките, или както в лявата ключицата, в задните сегменти на левия долен ребрата. На практика няма безболезнени форми на остър панкреатит. Продължителност на силната болка -1-3 дни; болката постепенно намалява и става тъпа, болка; съхранявайте за около седмица.\nВажен симптом на остър панкреатит е повръщане и повторение, болезнено, което не води до облекчение. Повръщането се забелязва както в началото на заболяването, така и в колоната и в развитието на усложнения (с панкреатичен инфилтрат, остри стомашни язви, повръщане около жлезата).\nПри остър панкреатит се наблюдава почти винаги повишена честота на пулса - тахикардия, причинена от интоксикация. В този случай, при "чист" панкреатит, температурата на тялото обикновено е нормална. Ранната треска се наблюдава само при комбинирани форми (остър холецистопанкреатит и холангиопанкреатит). С развитието на усложнения (инфилтрати, абсцеси и т.н.) температурата на тялото се повишава от около 3-тия ден на заболяването: тежестта на треската показва степента на възпалителна реакция. При повръщане се наблюдава висока температура с втрисане.\nПърво, при изследване на корема при пациент с остър панкреатит се наблюдава подуване. Тя се комбинира със закъснение в изпражненията и газовете. В леки форми отокът е незначителен; има само болезненост в епигастралния регион и левия хипохондриум. В умерени и тежки форми лекарят определя (50% от случаите) признаци на перитонит.\nНа 5-ия ден и по-късно в епигастричния регион може да се определи дреболистично образуване - инфилтрация. Най-често се определя в умерени и тежки форми; когато е подуто - не е намерено. В този смисъл може да се развие друго усложнение: онто-бурсит (натрупване на течност около панкреаса) под формата на гъста, стегната топка. Половината от тези omentobursits се разтварят, една четвърт - стават хронични (преход към кисти), една четвърт - са потиснати и изискват операция.\nПри анализа на кръвта в началото се отбелязват признаци на нейното удебеляване (причинени от големите загуби на течност при панкреатит). Те се появяват за увеличаване на концентрацията на хемоглобина (до 140-150 г / л), броят на еритроцитите (4.5. 5.2 х 1012 / L) и намалява ESR (до 1-3 мм / ч). Впоследствие тези показатели се нормализират и се заменят типичен възпалителен синдром (левкоцитоза, промени левкоцитите, повишена скорост на утаяване на еритроцитите), която е най-силно изразена в периода на гнойни усложнения. При продължително и тежко овлажняване концентрацията на хемоглобина и броят на еритроцитите (токсична анемия) падат. В сепсис и гноен изчерпване левкоцитоза може да падне и броя на лимфоцитите в кръвта (5-10%), който е лош знак.\nПри анализа на урината, промените се появяват само в тежки форми и означават токсично увреждане на бъбреците. Дневното количество урина намалява (нормата е 1500 ml). В урината се появяват белтъчини, червени кръвни клетки, цилиндри, бъбречен епител. В острата фаза на тежък панкреатит, захарта се открива в урината (това не означава истински диабет), понякога с жълтеница, жлъчния пигмент (уробилин). Особеност на остър панкреатит е увеличаването в урината амилаза активност (диастаза) над 160 мл / (MGF), но тази функция се определя само в етап ензимна панкреатит на.\nПовишена активност на панкреатични ензими (амилаза, трипсин, липаза) в ензим стъпка панкреатит по-ясно изразени в биохимично изследване на кръвта. Най-често изследваната активност на амилазата, която обикновено не трябва да надвишава 9 mg / (ml-s) или 29 g / (l-h), или, според анализа в King's modification, 200 conv. ф Тежестта на панкреатит се доказва не толкова от степента, колкото от продължителността на увеличаването на активността на амилазата в кръвта.\nВ повечето случаи на остър панкреатит се наблюдава временно повишаване на концентрацията на кръвната захар над 5,5 mmol / l. Увеличаването на концентрацията на билирубина над 20 μmol / l (жълтеница) показва или увреждане на жлъчните пътища (компресия, холангит) или токсично увреждане на черния дроб; последният е по-често при тежък панкреатит.\nМного е важно да се определи концентрацията на уреята в кръвта - показател за бъбречната функция (нормален - до 9 mmol / l). Краткосрочно увеличение на този показател се наблюдава при по-голямата част от пациентите в първия ден от заболяването; прогресивното увеличаване на уреята е характерно за тежък панкреатит с увреждане на бъбреците и обикновено показва недостатъчно лечение: изисква мощни процедури за реанимация или хирургическа операция.\nДиагноза на остър панкреатит въз основа на клинични и лабораторни признаци, но в различни периоди на развитие и включва методи като ултразвук (САЩ), ендоскопия стомаха и дванадесетопръстника (fibrogastroduodenoscopy -FGDS); пункция на коремната стена с изследване на течността при перитонит; лапароскопия с изследване на органите на коремната кухина; Различни рентгенови изследвания (бял дроб, плеврата, стомаха, жлъчните пътища); компютърна рентгенова или ядрена магнитна томография (CT) за търсене на язви и др.\nПри остър тежък панкреатит е много важно да се диагностицират усложненията във времето и да се елиминират: това е обещание за възстановяване.\nЛечението на остър панкреатит се извършва в хирургичния отдел. Пациенти с тежки усложнения панкреатит и настанени в интензивното отделение. Създайте универсална схема за лечение на остър панкреатит не е възможно: тази тема е постоянно освобождаване на нови монографии, статии в списания, насоки и т.н. Това е много индивидуални терапевтични мерки: тяхната най-малката сума се дава на пациенти с лека форма на панкреатит, най-големият - с тежък и сложен..\nВъзможно е само във формата на тези да се представят основните теми на медицинската тактика при остър панкреатит:\n1) основните медицински проблеми при остър панкреатит са ограниченията на некротичния процес в панкреаса и контрола на интоксикацията; досега решаването на тези проблеми не е приключило;\n2) постигане на основните цели на лечение се провежда както консервативни и хирургични методи. В началото (ензимна) етап на остър панкреатит са по-ефективни методи съхраняващи на детоксикация (прочистване на тялото на отрови) - diurez ( "измиване" бъбреците), чревна и перитонеална диализа (интестиналната и корема), плазмафереза и hemosorbtion (директно пречистване кръв); в стадия на гнойни усложнения, хирургичното лечение е най-ефективно;\n3) колкото по-рано започва лечението на остър панкреатит, толкова по-добри са неговите резултати; това се отнася главно до умерени и тежки форми на болестта, докато лечението на белите дробове на неговите форми не е сериозен проблем;\n4) най-често използваните лекарства в остър панкреатит са намаляване на панкреаса секреция (атропин, platifillin) antifermental (contrycal, gordoks), инхибиране на функцията на панкреаса (рибонуклеаза флуороурацил в), хормони на храносмилателния тракт (даларгин, соматостатин), антибиотици и т.н..;\n5) важен терапевтичен фактор за всички форми на остър панкреатит е диетата; започва 3-5 дни пациенти определят глад, при което от 2 дни - прекомерното пиене дегазира алкална минерална вода (1,5- 2 литра на ден); от третия и петия ден са разрешени течни капчици; наричан диета се състои от малък обем, но с висока концентрация и хранително-съхраняващи (без мазнини извара, и 200 г / ден, крем 10-20% -10-50 мл / ден, мед -до до 50 г / ден, парни бургери); позволи банани (1-2 парчета на ден.), кисело мляко, слаб бульон постно варена риба (щука, и т.н....) не остър сирене, хляб и масло; изключени сурови зеленчуци, силен бульон, всички пикантни, пикантни и пържени; силно кафе, колбаси, яйца, пълномаслено мляко и кисел кефир; алкохолът определено е забранен.\nСлед изхвърляне е желателно да се следва подобна диета за 3 месеца (леки форми) до 1 година (тежък панкреатит).\nЛечението след освобождаване от отговорност е насочено към предотвратяване на рецидиви на остър панкреатит.\nКонсултацията с гастроентеролога онлайн - гастроентерологът ще отговори на всеки от вашите въпроси за панкреатит и други панкреатични заболявания - техните симптоми и лечение.\nКакво да направите в случай на остър панкреатит\nОстри възпалителни и некротични лезии на панкреаса, е остър панкреатит, трето място в честота на поява между остър хирургически патологията на коремните органи. Острите панкреатити засягат хора от цъфтящата възраст, обикновено над 30-годишна възраст, както и възрастните хора, предразположени към затлъстяване, както и тези, които злоупотребяват с алкохол. Жените са болни три пъти по-често от мъжете. При децата остър панкреатит е изключително рядък. Нека да разгледаме как се развива болестта и какво да правим с острия панкреатит.\nКлинична картина на остър панкреатит\nХарактеристиките на клиничната картина на острия панкреатит не могат да бъдат ясно представени, без да са известни някои анатомични връзки. Панкреасът се намира на задната стена на коремната кухина на ниво I - II на лумбалните прешлени. Главата му върви надясно, а опашката вляво от гръбнака. Жлезата е разположена в ретроперитонеалната, предната и дъното са покрити с различни листа от мезентерията на напречния дебелото черво. Жлеза задната повърхност на тялото в непосредствена близост до слънчевия сплит, на абдоминалната аорта и долната вена кава, предната повърхност е покрита с рак на стомаха. Изходът на канала се влива в дванадесетопръстника на върха на зърното, обикновено се слива преди сливането с общия жлъчен канал. Ензимите, продуцирани от жлезата, участват в храносмилането на протеини (трипсин), мазнини (липаза) и въглехидрати (диастаза или амилаза).\nПатогенезата на остър панкреатит е активирането на протеолитични ензими (главно трипсин) не са в чревния лумен, и в панкреаса на развитието на неговата самостоятелно храносмилането. Чрез липаза храносмилането срещащи мазнини и образуване на тяло на некроза на панкреаса. В своите затихване и освобождаване ензими възникне кръвоизлив, некроза в заобикалящата тъкан на гърдата. В някои случаи, дифузен перитонит развива с характерен хеморагичен излив. Хиповолемия, и освобождаване от панкреаса в кръвта на биологично активни вещества (активиран ензим, кинини, хистамин), простиращи се съдове, които увеличават намаляване на съдовата пропускливост инфаркт доведе до развитието на шок.\nВодещите етиологични фактори на острия панкреатит са холелитиаза, консумация на алкохол, панкреатично увреждане.\nФорми и симптоми на остър панкреатит\nКлинично се различават по-леките - подути и тежки - некротични форми на заболяването. При очен панкреатит, жлезата се увеличава 2-3 пъти, импрегнирана със серумна течност и напрежение. Некротичната форма или хеморагичната панкреатична некроза се характеризира с кръвоизливи, желязото е частично или напълно некротично.\nКлинична картина. Остър панкреатит се развива внезапно, обикновено след обилен прием на мастни, месни храни и / или алкохол. Най-характерният клиничен симптом на остър панкреатит е силната болка. Тя е толкова силна в най-тежката форма - панкреонекроза, която води до шок с рязък спад на кръвното налягане, бледност, студена пот. Болката обикновено расте бързо, без да отслабва за една минута и често не спира дори след инжектирането на наркотични аналгетици. Това се обяснява с близостта на панкреаса до слънчевия сплит и прехода към него на възпалителния процес. Дори и едемната форма на панкреатит често е съпроводена с остра болка; по-малко болка умерена или незначителна. Болката се локализира в дълбочината на епигастричния регион. Често пациентите отбелязват заобикалящата ги природа, облъчване в гърба и хипохондрия. Беше отбелязано, че с първичното поражение на главата на панкреаса болката се отразява на десния хипохондриум, като засегнатата опашка има локално локализиране.\nПри остър панкреатит се характеризира с многократно (понякога 4-6 литра) повторно повръщане при първа храна, след това слуз и жлъчка. Повръщането се случва едновременно с болки, не ги освобождава и се усилва след всяка глътка вода. Нейната причина е острото разширяване на стомаха, парализа на дванадесетопръстника, която подково около панкреаса.\nЗа пациент с остър панкреатит характеризира с тежко състояние, повишаването на температурата, бледност на кожата, може да се появи еритематозни мехурчета поради некроза на подкожна мазнина. Когато pancreonecrosis като отражение тъкан метаболизъм на хемоглобин може да се наблюдава лека цианоза на кожата около пъпната пръстен (Cullen симптом), синьо-зелено или червено-кафяв цвят странични секции корема (знак Turner). Понякога възпалителния инфилтрат компресира общата жлъчните пътища, жълтеница, която е механично (обструктивна) характер. Доста често маркиран тахикардия до 28-36 1 мин дишане поради ангажимент на диафрагмата в патологичния процес. В по-ниските области на белите дробове auscultated хрипове, понякога показва, че от лявата страна плеврален излив. Промени в кръвоносната система се характеризира с тахикардия и почти постоянно понижаване на кръвното налягане, по-тежки случаи достига до шок с пад на налягане до нула. Често спадът в кръвното налягане се удължава и продължава до един ден.\nЕзикът обикновено е сух, гъсто покрит с бяло покритие. Характерно разстройство на корема, причинено от рефлексна чревна пареза. Често маркирани с изолиран коремна напречно на дебелото черво, мезентериална тъкан, които са тясно свързани с жлеза, бързо участват в процеса. Аускултация на червата не може да чуе звуци в червата (запушване на червата динамични paretic характер). Дори повърхностен палпация на корема обикновено причинява rezchayshuyu често непоносима болка в епигастриума. Началото на стомаха на болестта мека, понякога отбележи защитна мускулно напрежение и епигастриума чувствителност по време на панкреаса (Kerte симптом). Характеризира се с изчезването на пулсациите на коремната аорта в епигастриума болката (симптом на Възкресението), чувствителност към палпация в ляв ъгъл costovertebral (симптом Mayo - Robson). Самата панкреаса достъпно палпация, но и за остър панкреатит често е възможно да се открие в епигастриума хипохондрия и инфилтрати, които са свързани с промени не в жлеза и салника (кръвоизлив, оток, некроза на мазнини). Симптомите на перитонеална дразнене появяват в некротизиращ панкреатит с перитонит.\nКръвният тест обикновено показва значително увеличение на броя на левкоцитите, дължащи се на неутрофили, при преминаване в ляво. При остър панкреатит има отклонение от обичайния път за изолиране на панкреатичните ензими. Поради сгъстяване на отделителния канал на жлезата чрез подуване, неговите ензими не навлизат в червата, а се натрупват в междуклетъчните пространства на жлезата, от които те влизат в кръвта и се екскретират в урината. Увеличеното съдържание на панкреатични ензими в кръвта (хиперамилаземия) и урината (хиперамилазурия) значително помага при диагностицирането на остър панкреатит. Въпреки това, при най-тежките случаи на обща панкреектоза, повечето от жлезите умират, ензимите не се произвеждат и съдържанието на диастаза в урината е нормално или дори под нормалното; поражението на клетките на островния апарат и недостатъчното производство на инсулин може да доведе до появата на хипергликемия и глюкозурия. С ултразвук и компютърна томография се проявяват признаци на оток и възпаление - увеличаване на размера и хетерогенността на панкреаса (области на некроза, зачервяване).\nДиагнозата на остър панкреатит в повечето случаи не е особено трудна. История на данни (приемане на обилно количество храна и алкохол), силна постоянна болка в горната част на корема (често от видове обкръжаващи), гадене, повръщане, треска, тахикардия, хипотония, мека корема и липса на перисталтика, положителен симптом Mayo-Робсън може да се подозира, остър панкреатит, В болница диагноза се потвърждава чрез ултразвук, лапароскопия разкрива хеморагичен ексудат в коремната кухина.\nДиференциална диагноза: пристъп (внезапна болка в епигастриума, повръщане) те кара да мислиш за остър гастрит, в които, обаче, болката никога няма да достигне до такава интензивност, повръщане, обикновено не е така многократно и облекчава болката, няма напрежение в мускулите и rezchayshey нежност към палпация в епигастриум, както при остър панкреатит.\nВ случаите, когато остър панкреатит е най-силно изразени подуване на корема, понякога погрешно диагностицирана с илеус. Правилното диагностициране на помощта данни от проучвания на пациента (чернодробна колика в историята). Диференциране остър панкреатит с остър апендицит имат главно когато панкреатит усложнява от дифузен перитонит, ексудат потоци от дясната страна на корема в канала полето илиачна област, което води до остра болка и болезненост. Обикновено това се случва при късното лечение на пациентите. В някои случаи пациентите панкреатит, когато се чувстват болка изведнъж се появи високо в гърдите или в лявата половина на гръдния кош, е необходимо да се извършва от диференциалната диагноза на стенокардия и инфаркт на миокарда. Урината се използва за диастаза, електрокардиография.\nНай-трудно е да се разграничи остър панкреатит от остър холецистит. При остър холецистит болката излъчва до дясното рамо или под дясната скупула. Холециститът често съпътства жълтеница. В повечето случаи, с холецистит, болезнеността съответства на положението на пикочния мехур, понякога е възможно да се уголеми разширеният жлъчен мехур. Диагностицирането на шаблони и острото холецистопанкреатит като правило нямат правилна обосновка.\nВ относително редки случаи на остър панкреатит е сложна ензимна остър холецистит, което се случва, когато бозки блокада камък Vater, панкреатични ензими леене в жлъчката и неговата стена некроза; тя тече изключително трудно; обикновено се диагностицира по време на операция.\nКакво да направите в случай на остър панкреатит: първа помощ\nИ така, какво да правим с остър панкреатит? Всеки пациент с остър панкреатит трябва незабавно да се хоспитализира в хирургично отделение и да бъде под постоянно лекарско наблюдение, тъй като панкреатит може да отнеме катастрофално за и навременно лечение е в състояние да спре този процес. Сред медицинските мерки за остър панкреатит основното е почивката на панкреаса. Пациентите, които приемат забранява всякаква храна в продължение на няколко дни в зависимост от тежестта на състоянието, обикновено по време на пост е около 10 дни. В епигастричния регион се предписва настинка (балон с лед). За отстраняване на спазъм на сфинктера на Оди предписаните спазмолитици (Nospanum, platifillin); Антиспазматичният ефект в тази ситуация е нитроглицерин.\nРанното приложение на антиспазматични средства при остър панкреатит може значително да намали риска от развитие на панкреатична некроза. Поради големия загубата на течност и хлориди anacatharsis и спадане на кръвното налягане и заплахата от шок прилага интравенозно изотоничен разтвор на натриев хлорид, polyglukin, gemodez. При изразения болезнен синдром и липсата на съмнения в диагнозата се предписват аналгетици (аналгин, баралин). За да се избегнат гнойни усложнения при остър панкреатит, се препоръчва ранна антибиотична терапия.\nВ холелитиаза камък често се задържа в блокадата на Vater зърното изходни панкреатични ензими тъкан жлеза на дванадесетопръстника и самостоятелно храносмилането. Ето защо, в болницата се нуждаеха от спешно gastroduodenoscopy: откриване неравностойно камък разходи (ендоскопия) papillosphincterotomy камък попада в дванадесетопръстника, и възстановяване на отлив на панкреасни ензими.\nПрегледи на Дъспалин\nКак да пием картофения сок при панкреатит


Фотографът Траер Скот спасява кучета с фотоапарата си - Photography Book\nФотографът Траер Скот спасява кучета с фотоапарата си\nЧесто ми задават въпроса защо обичам да снимам животни. Най-простичкият отговор, който мога да дам, както и всеки би предположил е, че харесвам животните много повече от хората. Технически погледнато предполагам, че е точно така – чувствам се много по-спокойна, когато съм сред животни и определено търся тяхната компания. Хората са сложни докато животните са брилянтно прости за разбиране. Също така животните са изключително доверчиви, макар че всеки ден доказваме колко сме недостойни за тяхното доверие.\nТова е Роман – очарователна крастоска между пит бул и ваймаранер, който е оставен в приют на 6 месеца и след това бързо е осиновен от ново семейство, което му дава новото име Беар. Траер Скот\nОще от дете мечтаех да съм истински герой за животните, но така и не знаех какво точно трябва да направя. През 2005 г. бях доброволец в местен приют и с колкото повече отговорност се сблъсквах толкова повече реалността ме заля. Кучета умираха заради липса на домове за тях, защото бяха изоставени от нас. Беше непоносимо и се случваше всеки ден в приюти по цялата страна. Доста често бях неспособна да спася живота на тези кучета затова копнеех да използвам фотографията, за да направя нещо, което може да спаси някой друг кучешки живот. Имах този шанс с първата си книга – Кучетата от приюта. Хората, които я бяха прочели изглеждаха, че желаят да ме изслушат и затова продължавах да говоря чрез изображенията за състоянието на животните по света.\nВтората ми книга “Бездомните кучета” беше истинско изпитание. Пътувах с месеци заедно с хора, които спасяват животни и документирах всичко, което се случваше в Мексико и Пуерто Рико. Прекарах доста нощи опитвайки се да асимилирам жестокостта, с която се сблъсквах през деня. Въпреки скръбта и усилията успях да направя първата колекция по темата, която ми трябваше. Книгата се разшумя доста в медиите и ги насочи към благосъстоянието на животните в Пуерто Рико.\nСега, години по-късно вече на бял свят излезе “В търсене към дома: Бездомните кучета и техните истории” (Принстън Аркитекчъръл Прес, 2015). В същия дух като първата книга, но сега вече с доста по-зрял и опитен стил. В новата книга показвам не само документираните фотографии с животни – сега разказвам тяхната история и тайно се надявам хората все още да искат да слушат.\nТова, което искам всеки да вземе като поука от моята е работа е, че всеки човек може да направи промяна – но не винаги по начина, по който сте милили, че ще стане. Ние фотографите притежаваме едни от най-мощните интрументи в днешния свят. Никога досега не е била документирана толкова голяма част от заобикалящия ни свят.\nОпитвам се да запомня, че много преди книгите ми да видят бял свят, можех да направя разлика между всяка една душичка в приюта. Огромна разлика беше направена в начина на живот за всяко едно животинче в приюта, с което се упражнявах или публикувах негови снимки. Именно затова все още съм доброволец фотограф в приюта и незабравям факта, че тази велика кауза е композирана от милиони индивидуални лица и души.\nPublished in Биографии, История, Комерсиално and Фото идеи\nфотографии с животни\nPrevious Post Успелите фотографи: Марио Тестино\nNext Post 20-те най-добри снимки правени с iPhone за 2016


Жил Симон сътвори сензацията на деня и се класира на 1/4-финал в Кьолн – TennisKafe\n19:02 - октомври 22, 2020, от Иван Недялков\nДенис Шаповалов – Жил Симон 1-6, 6-4, 2-6\nНамиращият се на 58-мо място в световната ранглиста Жил Сомон поднесе голямата изненада на днешния ден на турнира в Кьолн, елиминирайки един от фаворитите в надпреварата Денис Шаповалов след драматичен успех в три сета. Шаповалов бе считан за твърд фаворит, но това не притесни опитния французин, който напомни за най-добрите си дни на корта и показа, че никога не бива да бъде отписван с лека ръка.\nНа 1/4-финалите Симон ще премери сили с друга от младите звезди на тура – Яник Синер.\nШаповалов показа изненадваща липса на концентрация, като в хода на мача допусна цели 13 двойни грешки срещу само две на Симон. Французинът спечели 73% от точките си на първи сервис, докато Шаповалов регистрира 60% по този показател. Симон бе много по-ефективен и по отношение на реализираните точки за пробив, осъществявайки 54% от своите възможности, докато статистиката на канадеца в това отношение показваше 43%.\nВ първия гейм от мача Шаповалов спаси геймпойнт на Симон и поведе в резултата, но във втория ситуацията се повтори с обратен знак и французинът изравни. От този момент нататък, противно на очакванията, Симон беше пълен господар на корта и спечели пет поредни гейма. Шаповалов спаси сетпойнт в седмия гейм, но канадецът само отложи неизбежното, тъй като преднината на Симон бе твърде голяма и при втората си възможност той приключи сета при 6-1 в своя полза.\nСимон спаси два геймпойнта на Шаповалов и поведе във втория сет, но канадецът реализира пробив и стигна до обрат. Симон възстанови равенството, но световният №12 стигна до нов пробив, след който поведе с 4-2. Това се оказа повратният момент в сета, тъй като Шаповалов продължи да поддържа разликата и спечели втората част с 6-4.\nИзглеждаше, че Шаповалов е намерил ритъма си и ще успее да осъществи обрат, но се случи точно обратното. Симон продължи да играе много уверено и хладнокръвно, докато в играта на канадеца отново настъпи спад, който позволи на Симон да поведе убедително с 4-0 в заключителния сет. Шаповалов осъществи пробив и намали резултата на 4-2, но Симон не изпусна мача от контрол и спечели следващите два гейма, като по този начин узакони успеха си.\nЕтикети:денис шаповалов, жил симон, Кьолн


Десерт с ягоди- лятно изкушение за нула време - За Жената\nДесерт с ягоди- лятно изкушение за нула време\nСезонът на ягодите е официално открит. Накрая изчакахме момента, в който има изобилства от тях, за да си хапнем от любимите плодове. Време е и за кулинарни открития. Колко вкусни неща мога да се пригтовят с тях, затова и решихме да ви споделим тази чудна рецепта за лек десерт.\nАко искате нещо леко и умерено сладко, този десерт е точно това, което търсите. Освен това се готви лесно. Нежното желе се топи в устата, оставяйки приятен послевкус. Лакомството с горски плодове изобщо не е сезонно. Може да се направи и от замразени ягоди. И дори през зимата да усетете вкуса на лятото.\nСметана 700 g\nжелатин 2 с.л.\nзахар 180-200 g\nВанилова захар 1 супена лъжица\nягоди 300 g\nИзсипете 1 с.л желатин с мляко, а втората не пълна, със студена преварена вода. Оставете да набъбне за 15-20 минути.\nПочистите ягодите. Смелете ги с 3 с.л. захар с помощта на блендер.\nРазтворете желатина във вода на водна баня. Когато изстине, изсипете тънка струя в ягодовото пюре. Разбъркване. Отделете 8 с.л. желе.\nРазбийте с миксер заквасената сметана (18-20% масленост) заедно с останалата захар и ваниловата захар.\nРазтопете желатина в млякото на водна баня. Въведете охладения желатин в заквасена сметана, без да спирате да разбивате.\nПоставете кремчето на пластове в купички. Оставете за 15 минути във фризера. След това напълнете слой от ягодово желе, поставете отново във фризера за 15 минути.\nЗавършете всичко със заквасена сметана, а отгоре разстелете 2 с.л. ягода. Направете петна по повърхността с пръчка. Поставете желето в хладилник за 2-3 часа до пълното му втвърдяване.\nИзкусни майстори могат да нарисуват цяла картина на повърхността на десерта. Чудесен начин да изненадате любим човек примерно. По-малко талантливи художници могат да украсят десерта с настърган шоколад или ягоди. Ще бъде чудесно!\nЕфикасно каква е Как да скрабове за рецепти за техники за Как да изберем\nКайма в бутер Пълнено листно Пудинг с Водка с Цветя захар шоколадова рецепти с\nРокля в бежово Уникален лак Хитът на 2015 Прически мебели за Майкъл Дъглас Спортен стил,


Съмнение за изневяра | Lover-BG\nЗдравейте. Историята ми е малко глупава, но като споделя ми е по-лесно. Ходя с едно момиче от известно време нито много, нито малко, но в последно време не знам защо почнах да я ревнувам без причина, може би защото повечето и приятели са момчета.\nТя няколко пъти ми каза че няма повод да я ревнувам и да се спра, но ината си е инат. И една вечер отново се скарахме на тази тема. Тя се натиска с някакъв, дето дори не знам от кога го познавам и дали въобще го познава.\nПреди няколко дни пак се скарахме по телефона и ми каза че и било писнало, а ме беше предупредила, че ако не спра да я ревнувам без причина наистина ще направи нещо, защото било гадно.\nОт както се скарахме 2 дена не ми вдигаше нито телефона, нито ме търсеше, но след няколко дни отново ме потърси и я попитах какво е станало дали е решила да скъсаме, а тя ми каза - не.\nНо като я попитах има ли нещо друго, се държа много странно. Мълча няколко минути и ми вика "Оф, тая тема няма значение, дай да си говорим за нещо друго".\nВъзможно ли е да направила нещо с някой друг само заради тази ревност, а и държанието и е някак по-странно от преди.\n← Професия барман – предимства и недостатъци\tОбърква ме с това, което прави →\n3 мнения за “Съмнение за изневяра”\nДа, гузна е. Не бих търпял подобен тормоз… даже не бих допускал да се стигне, но това е друга тема. Зарязвай и продължавай напред !\nЕ*ала се е с някой. Ти сам прецени, колко те обича и държи на връзката ви …\nЗдрасти, бил съм в тази ситуация и не е много весело. Според мен трябва да говориш с нея , поне да изясниш как стоят нещата. Дори и да е направила нещо, не се знае какво е то, Предположенията са безмислени, понеже има голяма вероятност нещата които ти си представиш тя всъщност да не ги е направила. Другото е че когато си намесен , обективната ти преценка никаква я няма.\nТака че говори и виж какво ще разбереш. Що се отнася до ревността ти, това е сигурен знак че губиш по точки, но за това си си виновен ти. Ако тя не искаше да е с теб, нямаше да бъде. Ти можеш да й дадеш нещо което другите не могат и тя за това е с теб. С ревността си се показваш слаб, а жените бягат от слаби мъже … т.е. сам ще си прецакаш нещата. Аз съм го правил и повярвай ми след време като се обърнеш и разбираш че ако не си ревнувал и ако не си се чувствал слеб и застрашен от незнам кой си, то връзката е щяла да бъде много по-добра и т.н.\nИ не слушай много съвети 🙂


Фулъм шокира Ливърпул за 6-а поредна загуба на "Анфийлд" във Висшата лига\nФулъм шокира Ливърпул за 6-а поредна загуба...\n07 Март 2021, 17:53 2459 0\nШампионът на Англия Ливърпул допусна шесто поредно поражение на "Анфийлд", след като борещият се за оцеляване Фулъм ги надигра с минималното 0:1 в мач от 27-ия кръг на Висшата лига. Единственото попадение в срещата отбеляза Марио Лемина в края на първата част, а по-притеснителното за мърсисайдци бе, че бяха и игрово надиграни от далеч по-скромния си съперник.\nФулъм определено беше по-силният отбор на терена през първата част, като на няколко пъти можеха да се разпишат във вратата на Алисон. През втората част Ливърпул частично подобри играта си, но силите им не стигнаха дори за изравняване на резултата. За пръв път в историята си "червените" допускат 6 поредни домакински загуби, а освен това нямат победа на "Анфийлд" в 8-и пореден двубой.\nЛивърпул е на седма позиция във Висшата лига с актив от 43 точки, като пред тях са отбори като Евертън и Уест Хем, които са с два мача по-малко. Това бе девето поражение за "червените" през сезона. Фулъм пък продължава да се бори за своето оцеляване, като заема 18-о място с актив от 26 точки - колкото има и 17-ият Брайтън, който обаче е с по-добра голова разлика, а и мач по-малко.\nГостите започнаха по-силно срещата, като се добраха до няколко голови ситуации. Първо Джош Маджа стреля опасно от близко разстояние, но изкара топката в аут. След това Адемола Люкман на два пъти обстрелва вратата на мърсисайдци, но без резултат. Диого Жота и Мохамед Салах пък можеха да вкарат за Ливърпул, но ударите им бяха блокирани.\nВ следващите минути Фулъм продължи да изглежда по-опасният отбор на терена. Иван Кавайеро и Адамола Люкман пропуснаха две нови чудесни положения за гол. В края на първата част закономерното се случи - Фулъм откри резултата. Нямаше кой да спре Марио Лемина да нанесе остър удар по диагонала към далечния ъгъл на Алисон - 0:1!\nВ началото на частта двата тима си размениха по една голова ситуация. Първо Диого Жота изпусна страхотен шанс за изравняване на резултата, а минута по-късно Ола Айна бе на добра позиция в наказателното поле, но се сгромоляса на тревата, претендирайки за дузпа, но съдията остави играта да продължи.\nПостепенно играта на Ливърпул започна да се подобрява, а с това се увеличиха и шансовете за гол пред вратата на Фулъм. В 70-ата минута удар на Садио Мане с глава срещна гредата, а Салах пропусна да допълни. Малко по-късно Неко Уилямс чудесно видя непокрития Джердан Шакири, който с удар от границата на наказателното поле застраши вратата на "котиджърс". С това обаче се изчерпаха и по-опасните положения в срещата.\nМисълта Ливърпул да не може да вкара гол от игрова ситуация вече над 10 часа на "Анфийлд" е просто абсурдна, но това е факт. Освен това, мърсисайдци записаха цели 5 поредни загуби у дома, което е нещо невиждано за цялата 128-годишна история на клуба.\nКошмарната серия и многото слаби резултати направиха така, че дори класирането в топ 4 и попадане в групите на Шампионска лига през следващия сезон изглеждат доста трудна задача за шампионите, които са вкарали само 1 гол през първите полувремена на последните си 12 мача.\nФулъм заема 18-ата позиция с 23 точки, като спасението (Нюкасъл) е на 3 точки, но и мач пасив. Това значи, че при поражение ситуацията за "котиджърс" става много тежка и оцеляването може да се окаже мираж.\nЛивърпул: Н. Уилямс, Филипс, Р. Уилямс, Робъртсън, Вайналдум, Милнър, Кейта, Шакири, Салах, Жота\nФулъм: Ареола, Тете, Андерсен, Тосин, Аина, Рийд, Лемина, Луукман, Кавалейро, Декордова-Рийд, Маджа\nМохамед Салах пред напускане на Ливърпул\nФен на Ливърпул откри сметка с дарения, за да доведе Килиан Мбапе, ето колко събра


Великденска кошница с шарени яйца краси центъра на Плевен – ОП "Общински медиен център" – Плевен\n11.04.2022 Радио "Плевен"Коментарите са изключени за Великденска кошница с шарени яйца краси центъра на Плевен\nОт днес голямата кошница с пъстри Великденски яйца е монтирана в близост до сградата на Община Плевен. Уукрасата отново ще радва плевенчани и гости на града. По традиция тя се поставя в навечерието на големите презници Лазарица и Цветница, а децата и техните родители си правят снимки за спомен. Вечер Великденската кошница е осветена и придава допълнително празнично настроение. Тази събота и неделя източното православие отбилязва Лазарица и Цветница, а Възкресение Христово е на 24 април. Великденските празници започват от 22 април (петък) и приключват на 25 април (понеделник).


Gembox и „Ел Енканто“ | Мария Донева\nGembox и „Ел Енканто“\nPosted on 13/11/2017 by Мария\nЩе ви кажа какво правя сега, в момента.\nТочно преди две минути отворих ето това бурканче с кокосово масло и си намазах ръцете. И с тия ароматни ръце вижте какво ще ви напиша.\nGembox – кутията за романтична литература\nЖивееш си ти, дори не осъзнаваш, че не благоухаеш на кокос, дори нямаш представа за тази празнина в ежедневието си, и не щеш ли – ти щеш, но и това не си осъзнала все още – идва симпатичният куриер и ти доставя\nКъсаш найлона – с нокти, със зъби, с каквото имаш – а вътре кутия. Бяла, с розова панделка. Подарък – изненада: книга и разни други малки неща, тематично свързани с книгата.\nЧувството е много приятно, леко като рожден ден, леко като Коледа, а също и с малка хазартна тръпка, да видиш какъв късмет ще ти се падне. Заради тази тръпка колко зрънчо съм изхрупала навремето, защото може да ти се падне грозна кукла с преголяма глава, но може да ти се падне и страхотна гривна от най-чиста пластмаса, нали. За фигурките от шоколадовите яйца да не казвам, и вие си имате по чекмеджетата, знам ви аз вас.\nКъм днешна дата съм приключила с този вид хазарт, най-вече защото жуленето на билетчета буди в мен погнуса. Сега залагам на късметите с кафето и на вендинг-автоматите – имам 100% успеваемост с тях, пускам стотинки – печеля капучино.\nВ случая с кутията с романтични книги дори е още по-хубаво. Да, заради книгите.\nТази се казва „Ел Енканто” и е на Сусана Лопес Рубио, превод от испански – Мариана Китипова. Честно казано, едва ли бих си я купила случайно, но четенето й ми достави голямо удоволствие.\nОтдавна не бях се чувствала като на кино.\nАтмосферата ми напомни леко за „Шантарам” и за „Пощальонът на Неруда”, любими книги. Хавана, цветове, жега, музика, филмови звезди. Герой, който се радва на живота, забърква се в неприятности, симпатичен и вдъхновяващ. Романтична, невъзможна любов, която побеждава времето. Вълнения, приключения, недоразумения, вярност и приятелство…\nДа прочета тази книга беше като да си позволя междучасие. Имам чувсто, че не съм чела любовни романи от десетилетия. А хубавите любовни романи са такова удоволствие! Върнах се във времето, когато чаках Иво да стане готов за раждане, лежах месец след месец след месец в болницата и май единствените приятни часове ми бяха, докато четях. Моята приятелка Малина ми носеше неуморно книги, май точно тогава се сприятелихме, дотогава бяхме просто състудентки. Тогава тя много ми помогна, като ми носеше и учебници, и всякакви романи.\nИ тъй като действието се развива предимно в Куба, в кутията открих торбичка с какаови зърна (не бях виждала преди), и какаов балсам за устни, и кокосовото масло, което вдъхвам и все повече ми харесва.\nМного хубава идея е това с кутията с приятни изненади. Човек може да я поръча за друг или за себе си. Но тя, разбира се, е подходяща само за дами, които обичат да се чувстват добре. Единствено на тях я препоръчвам.\nThis entry was posted in четено, видяно, чуто and tagged "Ел Енканто", подарък, празник by Мария. Bookmark the permalink.


Европа във война 1618-1659г. | History of Wars\nДалеч съм от мисълта, че настоящият текст може да бъде някакъв авторитет в областта на историческата наука и по-специално на военната история. Както обсъдихме с колегите от форума на Българска Наука, военната история има твърде много лица и интерпретации, за да може едно кратко повествование да изпълни всички цели, които автора му си е поставил. Поради тази причина, настоящата статия представлява обобщение на основните теми, за които си говорихме (или за които ни се искаше да си поговорим) по време на два от семинарите ни през месец ноември. Тези семинари се опитаха да дадат най-обща представа за военно-политическата обстановка в Европа през един от най-конфликтните периоди в нейната история – четиридесет и едната години между 1618 и 1659г. Самият брой на конфликтите – над двадесет, превръща обобщаването им в трудно постижима задача. Ето защо, ние се концентрирахме не толкова върху конкретните конфликти, а по-скоро върху основните тенденции, главните военно-политически мотиви и гео-политическите предпоставки, които седят зад тази колосална поредица от междудържавни конфронтации. За по-лесно и прецизно структуриране на текста, статията е разделена на подчасти, всяка от които максимално кратко и ясно ще се опита да предаде есенцията на дебатите. Предварително се извинявам за по-общият характер на текста, но от друга страна се надявам по-опростената информация да допадне на читателите, които имат по-ограничени познания върху разглеждания период.\nКак се воюва по нововремски?\nПървата половина на XVIIв. е характерна с това, че войната е най-комерсиалния бизнес в Европа. Във войната инвестират крале и кралици, министри и херцози, епископи, авантюристи, и въобще всеки който притежава душа на покерджия и амбициите на принц, но от онези, за които ни разказва Макиавели. Тъй като става дума за сериозни инвестиции, всеки от „бизнесмените“ очаква максимална възвращаемост при максимално контролиран риск. С други думи големите сражения, в които играеш на принципа „всичко или нищо“ са крайно нежелани. От тук идва и продължителността на конфликтите, като дори по-дребните отнемат поне по 5-6 сезона за кампании. Другият проблем пред скоростното водене на война било ниското ниво на логистиката и нежеланието на владетелите да поддържат армии целогодишно, но за това после. Бедните градски прослойки и многочислените селски семейства осигуряват евтина и изобилна работна ръка, готова да се наеме при всеки, който предлага храна, пари и възможност за плячка. Религията и националността не били от значение – според някои документи в един баварски полк през 1634г. имало хора от 24 различни националности сред които 14 турци. Командири също не липсвали – дребни благородници – авантюристи, които виждали във военната кариера най-бързият път към издигането. Армиите били почити изцяло наемнически, тъй като „инвеститорите“ искали сравнително опитна работна ръка за сравнително кратко време, което означава че вербуването и обучаването на национална армия от доброволци не било практично. Както е добре известно, обаче, наемниците имат колкото плюсове, толкова и минуси. Те са опитни, кръвожадни и решителни, но тези качества личат само, когато им е добре платено и когато рискът за живота им не е прекалено висок. Две армии от наемници, на които не е плащано от месеци по вероятно ще предпочетат да се разминат на няколко километра и да плячкосат околността, отколкото да излязат в открито сражение. Всъщност това било доста често явление. Дори армиите водени от големите имена често избягвали решителни действия. Така например една от най-ключовите битки в Тридесетгодишната война – Лютзен (1632г.) се случила тъй като армиите на Валенщайн и Густав II Адолф се срещнали случайно в полята на Саксония. Надлъгването на наемническите капитани, разбира се, не е ново явление и датира още от епохата на кондотиерите в Италия (XIVв.). Разликата е в броя на армиите. Въпреки подправените списъци с наборници и високия процент дезертирали, армиите са чувствително по-големи. Това води след себе си две неща – по-трудни са за контролиране и е по-трудно две противникови армии да съществуват в една и съща област без да влязат в сражение. Поради тази причина, в края на всеки кампаниен сезон (октомври), армиите се изтегляли към своите „зимни квартири“. В идеалния случай тези квартири се намирали на територията на противникова или неутрална страна, тъй като армията била същинска напаст дори за държавата, за която се сражава. Липсата на решителни победи и протакането на бойните действия, обаче, често налагало през зимата армиите да напускат всички окупирани територии и да се изтеглят на своя територия. Не се заблуждавайте че това е характерно само за периода 1618-1659г. Проблемите с окупирането на вражески територии през зимните месеци остава нерешен чак до втората половина на XIXв, като Наполеоновите завоевания са по-скоро изключение, отколкото налагане на нова тенденция. След години на нерешително воюване пред държавите оставали два варианта – или да притискат своите пълководци да водят решително сражение, или да търсят начин да сключат мир. Обикновено първият вариант водел до втория, като разликата била такава, че след решителна победа условията за победителя били далеч по-изгодни, както се случило в т.нар. Торстенсонова война (1643-47г.), в която шведите категорично побеждават датчаните и им отнемат значителни територии в южна Скандинавия. Повечето войни, обаче завършвали с възстановяването на status quo ante bellum, без да доведат до някакви значителни териториални или политически промени, а основно източвали хазните на воюващите.\nКак се плаща за армия през първата половина на XVII век ?\nВоденето на войни било едно нещо, но плащането за тях изисквало съвсем друга комбинация от методи. За разлика от днес, когато едва 5-6% от бюджета на повечето държави отива за военни цели, през XVIIв. Войните редовно поглъщали между 70 и 120% от държавните приходи. Понякога този процент можел да достигне доста повече от 120. За да плати непосилните суми държавата прибягвала до цяла поредица от ортодоксални и неортодоксални финансови приоми – допълнителни данъци и акцизи, налагане на такси, събирането на контрибуции, плячкосване на завладените вражески земи, взимането на огромни заеми, залагането на държавни монополи, отдаване а част от териториите като гаранция за заеми и т.н. Понякога тези методи помагали, понякога дори те не били достатъчни и често минавали по няколко месеца или дори години, в които на армиите не се плащало. Това, разбира се, водело в най-добрия случай до отказ от водене на сражения, а в най-лошите – до бунт и/или преминаване на армията на страната на врага.\nКогато държавата нямала пари, отделни независими наемнически капитани (като например Валенщайн), предлагали сами да плащат на армията си в замяна на пълна свобода за назначаване на команден състав и секвестиране на необходимите продоволствия от окупираните територии. В добавка подобни личност получавали щедри титли и рангове в армията. Тази практика довела до т.нар. Принцип „войната се храни от войната“, според който армиите трябвало, поне на теория, да са самодостатъчни на базата на конфискации и изкупуване на провизии, оръжие и боеприпаси. Това, разбира се, било само теоретично, тъй като личните ресурси на командирите рядко стигали за повече от 2-3 сезона. Ако за това време съответният генерал не успявал да намери нови средства, се налагало да прибягва към плячкосване и/или взимане на заеми от кредитори. Това водело до бързото разоряване на териториите, намиращи се в обсега на военните действия, както и на кредиторите, които не можели да разчитат на никаква правна закрила, която да им гарантира връщането на парите. Ето защо финансовите къщи предпочитали да дават заеми на държави, а не на частни лица, тъй като държавите залагали част от бюджета си или някой монопол преди да получат парите. Ако някой владетел не си плащал лихвите, финансовите къщи повсеместно затваряли вратите си за него. Разликата с днес била, че кредитния рейтинг не се измервал в проценти а в репутация, която била зорко следена от големите финансови фамилии.\nБез значение от методите за финансиране, продължителните конфликти изцеждали държавите и фалитите били често срещан феномен. Пикът на военното финансово бреме бил достигнат век по-късно – през Седемгодивната война (1756-63г.), но корените на проблема се утвърдили през разглеждания от нас период – първата половина на XVIIв. Тридесетгодишната война ни предлага чудесен пример за това, както продължителните военни разходи могат да поставят дори големите държави на колене. През 1642г. Когато започват първите преговори за примирие, Хабсбургската монархия (Австрия) воюва вече от 24 години, Испания – от 21 години, Швеция – от 10г. а Франция – от 7 години. Войната продължава до 1648г.. а Франция и Испания воюват още едно десетилетие до 1659г. В крайна сметка Испания излиза финансово съсипана а Франция е на ръба. Австрия няма да воюва две десетилетия след 1648г. Швеция е единствената държава, която продължава да води по-активни кампании, благодарение на факта, че на нейна територия не стъпва нито една вражеска армия. Някои историци се опитват да посочат драстични скокове в размерите на армиите, но това, което често се забравя, е че големите числа по-скоро показват броя на всички ангажирани армии в дадена война, докато войниците активни в съответните кампании са доста по-малко. Фалшифицирането на официалните декументи от страна на командирите е една от причините за преувеличаването на реалните пропорции на армиите, както и за огромните разходи на държавите, които разполагат, например, със 15 000 души, а но плащат на наемниците като за 30 000. Разликата отивала в джоба на командирите, а самите войници често получавали само толкова, колкото да могат да си купят самун хляб и халба бира. Така, за доста от наемните капитани, войната се оказвала средство за бързо забогатяване. Именно тази тенденция довела държавниците до идеята за замяна на скъпите и неефективни армии от наемници с войски, набирани, издържани и командвани директно от държавата. Оказало се също така, че за „инвеститорите“ било по-евтино да наемат армиите за цялата година, отколкото да разпускат силите си в края на всеки сезон и да ги наемат отново на следващия. Така се създала основата за формиране на професионалните постоянни армии, които доминирали бойните полета на Европа през следващия XVIIIв.\nКаква е ролята на личността за решаване изхода от конфликтите?\nЕдин от основните елементи, които характеризирали маниера на водене на война през Новото Време били личностите. Личните прищевки на кралете, междуособиците между министри и аристократи, амбициите и алчността на командирите били все неща, които можели да прекратят или започнат война. Всички тези фактори оказвали голямо влияние и на хода на отделните кампании. Валенщайн, например, бил страстен последовател на астрологията и преди всяка по-важна стъпка се допитвал до личните си астролози, които му изготвяли хороскоп. Често се случвало да отказва да даде сражение само защото звездите не предвиждали щастлив изход. Луи Бурбон, Принцът на Конде обичал да прекарва зимата в Париж, където щурмувал подстъпите към френските проститутки със същата страст, с която лятото лично повеждал щурмовете срещу испанските армии. За целта, обаче, изтеглял армиите си обратно във френска територия, тъй като иначе трябвало да остава в окупираните територии. Кралете, със своята значителна власт, не оставали по-назад. Император Фердинанд II, воден от своя уж ревностен католицизъм (или по-скоро от прекомерна алчност) пропилял военните победи на армиите си, като издал едикт, с който настроил всички германски протестанти срещу себе си, което развързало ръцете на Густав II Адолф да се включи във войната, която иначе можела да завърши през 1631г. Вместо 17 години по-късно. Луи XIII почти провалил обсадата на Ларошел заради своята нерешителност и страха, че кампанията може да влоши и без това разклатеното му здраве. Единствено упоритостта на кардинал Ришельо спасила похода срещу хугенотите от провал. Но пороците не били единствените фактори. Ришельо бил хилаво, болнаво дете, което обаче имало силен дух. Като дете кардиналът тренирал редовно и се научил да се боли с множеството си заболявания. Подобна била и съдбата на маршал Тюрен, който бил пелтек като дете, и също така страдал от редица физически недъзи. Силната воля му помогнала да поправи говора си, а физическите упражнения надмогнали дефектите му и маршалът се превърнал в една от най-представителните личности във Франция. Храбростта в битка също била изключително важна. Густав II Адолф и неговият маршал Торстенсон често водели лично армиите си в битка. Можем да посочим още имената на Бернарт Сакс-Ваймар, Конде, Тюрен, Йохан фон Тили и Станислав Кониечполски, всеки един от които мотивирал своите войници с личния си пример. Без значение дали заставали начело на французи, поляци, руснаци или англичани, храбрите командири били гордост за своите войници, като често авторитета на пълководеца бил тънката линия, която деляла армията от открит бунт.\nСилните, харизматични водачи били изключително важни за изхода от една война. Парламентът в Англия никога не би спечелил войната с краля, ако Оливър Кромуел и Томас Феърфакс не командваха армиите на парламентаристите. Австрия издържа 30 години във война не на последно място и заради пореицата от талантливи германски, валонски и италиански пълководци – Галас, Пиколомини, Валенщайн и Бокюи, които съумяват да мотивират войниците си и да задържат иначе хаотичните наемнически групи в една относително хомогенна армия.\nКои са основните военно-политически играчи?\nЗа разлика от XVIв., когато всеки владетел можел да се окаже важен за изхода на конфликтите и често малките държавици препъвали монархиите-колоси по пътя към победата, войните през XVIIв. Се печелели от тези, които максимално дълго можели да плащат на наемниците и да компенсират финансовите си дефицити със заеми, гарантирани с монополи. Така постепенно се откроила една поредица от по-големи и по-заможни държави, които хвърлили сянка върху по-дребните си съседи и опоненти. Франция и Испания били безспорно най-богатите държави в Европа към 1618г., като към тях можем да добавим и Нидерландската Република, която се превърнала в банково и търговско ядро на Европа. След тях можем да поставим Хабсбургската монархия, която на базата на имперската титла на Свещената Римска империя, както и на богатите чешки провинции съумявала да мобилизира относително стабилен капитал. Въпреки това, войните на австрийските Хабсбурги били подчинени до голяма степен на възможността за финансови субсидии от страна на испанските им братовчеди. Трета категория страни били Полша, Дания, Швеция и Англия, които заради по-неплодородните си територии и по-малкото население трябвало да водят по-предпазлива външна политика. Конфликтите, в които влизали тези страни били доста по-ограничени като време и интензитет на бойните действия. Швеция била единствената, която успявала да воюва по-продължително и то защото армиите й се сражавали на чужда територия, командвани от поредица от опитни крале-войни и генерали, които успяват да извлекат максимума от своите войници. Като последна категориш можем да отделим двата източни гиганта – Русия и Османската империя. Русия била силно отслабена от „Размирните Времена“ (1603-1613г.), но към 1631г. цар Алксей Романов успял да мобилизира ресурсите на Русия за поредната война с Полша, която периодично се подновявала през следващите десетилетия. Османската империя преминала през тежка финансова рецесия в края на XVIв., която била следствие от цялостната европейска финансова криза, но към 1618г. Султаните властвали над обширна и стабилна държава. Това, което им попречило да водят активна политика в Европа била хроничната война срещу Сафавидите в Иран, която се точела още от 1520г. След 1600г. Персийският шах Аббас I Сафави повел агресивна политика срещу османците, окупирайки по-голямата част от днешен Ирак. Едва през 1640г. османците успели да ликвидират персийската заплаха и да си върнат загубените територии. Междувременно Полумесецът се вплел в поредица от по-малки конфликти с Полша, които продължили до 1699г. почти без прекъсване. Няколкото войни с Австрия допълвали военните ангажименти на Истанбул, но като цяло поне до 1640г. османските усиля били насочени на изток. Периодът 1618-1659г. отбелязал постепенния упадък на старите търговски републики Венеция и Генуа, както и окончателното отслабване на системата на Ханзата, която отстъпила място на противоборството на балтийските монархии. Засилването на големите монархии довело да обезличаване на повечето малки държави, каро изключение правели трите германски електората Бранденбург, Саксония и Бавария, които продължили да играят важна роля на европейската политическа сцена. След 1640г. Португалия отново се върнала на политическата сцена, след като династията Браганца успяла да измести испанските Хабсбурги. Лисабон, обаче, никога не успял да възвърне старата си позиция на първа морска сила, завинаги изместен от флотите на Англия и Нидерландия, които опустошили голяма част от португалските колонии.\nКонфликтите от първата половина на XVIIв. Изиграли важна роля за развитието на военното дело в Европа не толкова в техническо, колкото в административно, логистично и финансово отношение. Тридесетгодишната война и останалите конфликти в периода се превърнали в катализатор за професионализирането на армиите и превръщането им от нередовни и наемни в постоянни и, поне частично, национални. Швеция първа използвала своето собствено население като ядро за армията си. Този пример бил последван от Англия и Франция, а в последствие и от Австрия и Бранденбург-Прусия. Полша, Русия и Османската империя продължили да използват по-различна система за мобилизиране на армиите си, което се дължало колкото на административната им система, толкова и на географските и гео-политически специфики на изтока, с които западните държави все още им предстошло да се сблъскат. Не бива да поставяме етикети като напредничави или назадничави страни и армии, особено през XVIIв., когато западноевропейските армии по нищо не превъзхождали своите източни еквиваленти. Нивото на въоръжението било почти идентично, като мускетът с фитилен затвор си останал основно оръжие поне до 1650г. В комбинация с пиката. Едва след 1660г. Мускетът с кремъчен затвор започнал да навлиза в масова употреба. Иновации се наблюдавали по-скоро в артилерията, където калибровката и подвижността на отделните оръдия започнали да играят важна роля за развитието на сраженията. Обсадното дело не се променило особено през този период и звездовидните, бастионирани крепости, създадени в Италия през предходното столетие си останали най-значителната форма на укрепление, познато в Европа. Във военно-морската надпревара между Испания, Нидерландия и Англия се родили поредица от иновации, които засегнали развитието на корабостроенето и навигацията. Новите по-добри и по-добре снаряжени кораби кръстосвали тесните европейски морета и океаните с еднаква лекота. Въпреки това, още около столетие в Балтийски и Средиземно море галерите останали доминиращия вид плавателни съдове.\nВ административно и финансово отношение държавите били принудени да разработят сложна система от фискални приоми, чрез които да с еопитат да превъзмогнат постоянно-увеличаващото се бреме на войните. Дали централизираната бюрокрация родила професионалните армии или обратното остава предмет на разгорещени дебати сред историците. Факт е, обаче, че двете вървели ръка за ръка в изграждането на монархиите от времето на Просвещението. Ако крале като Луи XIV и Карл XI можели да разчитат на добре подготвени армии и стабилна бюрокрация, то те го дължели на своите предци, които чрез опита си от войните в периода 1618-1659г. положили началото на съвременната европейска държавност.\n Албрехте Венцел Еузебиус фон Валенщайн (1583-1634г.) – чешки дребен аристократ, издигнал се до главнокомандващ на имперските армии на Хабсбургската монархия. След като е освободен от императора през 1630г. е повикан отново на служба през 1631г. Разочарован от отношението на императора решава да поеме по свой собствен път. Обвинен за изменник и предател на Империята, убит от верни на императора английски наемници през 1634г.\n Густав II Адолф (1594-1631г.) Крал на Швеция, реформатор и опитен пълководец. Води кралството сив поредица от войни, в които шведската армия се превръща в най-боеспособната армия в Европа. Наричан „Лъвът на Севера“, Густав е смятан за защитник на протестантството. Убит от хърватски „хайдук“ в битката при Лютзен (1632г.)\n Джефри Паркър, например, изчислява че Испания разполага с 300 000 души през 1635г., а Франция с около 200 000 към 1640г. Истината е, че полевите армии рядко са надхвърляли 15-20 000 души, а що се отнася до големите числа, то те се нуждаят от сериозно преразглеждане, както доказва историка Джон Лин, който доказва, че армията на Луи XIV всъщност е наброявала не повече от 300 000 души в зенита си, вместо предполаганите 450 000 души. Това се отнася за малко по-късен период, но принципите на изчисление, заложени от Лин, важат и за периода на тридесетгодишната Война.\n Бернарт Сакс-Ваймар (1604-1639г.) е немски благоросник, служил като пълководец на страната на Швеция и Франция. Победите му са ключови за контрирането на Хабсбургската военна мощ.\n Йохан Церкалес граф фон Тили (1559-1632г.) е фламандски пълководец, служил като галвнокомандващ на Баварската , а по-късно и на имперската армии. Един от най-опитните командири на своето време. Допуска войниците му да опожарят Магдебург през 1631г. Умира в битката при Рейн ам Лех през 1632г.\n Станислав Кониечполски (1590-1646г.) е полски аристократ и пълководец, прочул се във войните срещу Швеция, Русия и Османската империя. Кониечполски е един от най-опитните командири в полската история. Служи като Главен Коронен Хетман (втори военен ранг след краля). Умира, вероятно по време на секс със втората си, 16-годишна съпруга, заради предозиране с афродизиак.


Elishka World: Май 2020\nЦветята са символ на самия живот. Те, като хората, се раждат, живеят и умират. Но в техния кратък живот те успяват да ни донесат толкова много радост просто от съзерцанието на тяхната красота, крехкост и съвършенство. Представете си колко скучен и мрачен би бил животът ни, ако не беше това удивително чудо на природата. Тяхната красота и аромат могат да развеселят, да дадат радост и да разкрасят живота ни с едно съществуване.\nЦветята винаги са вдъхновявали хората на изкуството и творчеството. Често са призовани не само да бъдат украшение на творби, но и с тяхна помощ авторите да предадат на нас своите мисли и чувства.\nЦветята са най-подходящата метафора за описание на всяко събитие, чувство, характер на човек. И всяко цвете има своя собствена роля в това. Дивите цветя с естествената си красота често са свързани с нежност, невинност, изобретателност, хармония. Луксозни екзотични цветя - символ на изтънченост и изтънченост.\nНека започнем едно Добро утро с картички с пожелания за хубав ден! Можем да отправим своите хубави пожелания за Добро утро във Фейсбук, Инстаграм, Вайбър или пък имейл...\n„Животът не се измерва с това колко пъти сме си поели дъх, а с моментите, които са ни карали да затаим дъх“ е изречение, което често сме чували и традиционно се приписва на Джордж Карлин, но всъщност е публикувано от Боб Муурхед, който дълги години бил пастор в една църква в Сиатъл. Текстът е публикуван през 1995 г. в сборника му Words Aptly Spoken. "Парадоксът на нашето време" (The Paradox of Our Age) ще ни накара да се замислин за начина, по който живеем, за идеалите, които преследваме и ценностите, в които вярваме...\n"Аз мога" на Иван Вазов или „The Man Who Thinks He Can“ ...\nВремето, в което живеем, щастие можем да постигнем само ако съкровено го желаем и действаме в тази посока. За да постигнем щастие е важно да намерим нещо или някой, които да обичаме и нещо, за което да се надяваме. Всички преминаваме през трудности в живота, едни се борят с това, други с онова, но важното е всъщност как преминаваме през това и дали успяваме да запазим силата и борбеността си въпреки всичко. Има толкова много, което да си вземем от живота и толкова кратко време, затова нека посягаме и грабим с пълни шепи от живота.\n15 Интересни български фрази и изрази и тяхното значение\nБългарският език е изпълнен както с думи, така и със словосъчетания, фрази и изрази добили преносен смисъл. Нещата, които казваме, създават краткотрайно впечатление, което може да остави трайна следа, когато използваме правилните думи. В много случаи хората запомнят за дълго време начина, по който сме говорили с тях, но не и темата, която сме дискутирали всъщност.\n10 български фрази, звучащи нелепо на английски език\nНяма друг език, на който да има дума, означаваща нещо средно между "капе" и "тече". На български има - "църцори".\nНяма друг език, в който има четири степени на сравнение. На български има - далече, по-далече, най-далече, на майната си.\nБългарският език е богат на всякакви чудати фрази и изрази. Как обаче звучат нашите идиоми, ако ги преведем буквално на английски?\nВижте 10 от най-забавните примери за това колко смешно може да звучат.\nЕдин живот на никого не стига\nмечтите си в дела да претвори.\nВсе някак малко време недостига,\nили са нужни купища пари.\nЖивотът е кратък,\nизкуството - вечно.\nЖивей без остатък,\nУютните цветове на Педро Ролдан Молина\nПредставям ви малка част от прекрасните картини на испанския художник Педро Ролдан Молина (Pedro Roldбn Molina). Картини, заредени със слънчева енергия.\nКратки вицове за блондинки\n"Аз мога" на Иван Вазов или „The Man Who Thinks He...\n15 Интересни български фрази и изрази и тяхното зн...