Светослав Минков — Ханс Кристиан Андерсен — Моята библиотека\nВ началото на миналия век в датското градче Оденсе живееха съпрузите Ханс и Мария Андерсен. Ханс Андерсен беше беден обущар и по цял ден седеше приведен над работната масичка, за да изкара прехраната на семейството си. Ала обущарският чук и шилото често му дотягаха, кърпежът на скъсани обувки не го задоволяваше. Несретникът мечтаеше за друг, по-щастлив живот и с мисълта си постоянно пътуваше из далечни страни. В неговата жива фантазия все се мержелееха палми, камили, знойни пустини със зелени оазиси, сини морета с призрачни кораби.\nПо онова време градчето Оденсе наброяваше около пет хиляди жители и представляваше странна смесица от богатство и бедност. Редом с разкошните къщи, обитавани от заможни търговци, военни и чиновници, тук се гушеха вехти хижи, в които се бе загнездила страшна нищета. В такава къщурка край реката се бяха приютили шест семейства, между които бяха и двамата съпрузи. Обущарят и жена му заемаха една малка стая, която служеше и за спалня, и за работилница. Но трудолюбивата къщовница не знаеше умора и всичко наоколо блестеше от чистота — подът беше винаги измит и лъснат, на прозорците се белееха надиплени колосани завески.\nЗа леглото на двамата съпрузи заслужава да кажем няколко думи, защото то не беше обикновено легло, каквото се среща във всяка къща. Обущарят го бе сглобил от дървения подиум, на който неотдавна бе изложен ковчегът с тленните останки на граф Трампе. Тук-там по дъските още личаха следи от черно сукно, но това не смущаваше съня на отрудените съпрузи. На тоя необикновен креват от графски произход на 2 април 1805 година се яви на бял свят едно плачливо бебе, което бе записано в общинския регистър под името Ханс Кристиан.\nДетството на дългокосото синеоко момче премина между стените на сиромашката стаичка, сред обущарските инструменти, кревата и сандъка, който вечер му служеше за легло. Но в тая теснотия Ханс Кристиан се чувствуваше като в необятно вълшебно царство и всеки предмет, дори най-обикновената глинена чашка, беше за него одухотворено същество, живеещо свой особен, тайнствен живот.\nБащата обичаше горещо сина си и му отдаваше всичкото си свободно време — правеше му играчки, рисуваше му картинки, увличаше го в забавни игри. През дългите зимни вечери обущарят вземаше от поличката до прозореца някоя книга и четеше на жена си и на детето басните на французина Лафонтен, комедиите на датчанина Холберг или приказки от „Хиляда и една нощ“. Лете, почти всеки неделен ден, той отиваше с малкия Ханс Кристиан в близката гора. През време на тия неделни разходки бащата не беше много разговорлив. Докато детето тичаше наоколо, береше ягоди и плетеше венчета от горски цветя, той се изтягаше край някой храст и гледаше унесено плуващите по небето облаци.\nЧуден беше наистина тоя саможив мечтател, който почти нямаше приятели. Някога родителите му бяха имотни селяни, но неочаквано ги сполетяха тежки беди — добитъкът започна да мре, къщата изгоря, най-сетне и самият стопанин Андерс загуби ума си. Тогава семейството се пресели в Оденсе и майката прати сина си да чиракува у един обущар. Отначало момчето се противеше и със сълзи на очи молеше да постъпи в гимназията. Трогнати от ученолюбивия му стремеж, неколцина доброжелателни граждани на Оденсе се сговориха да съберат пари и да му осигурят учението, но техните добри намерения тъй си и останаха на думи. Така пропадна мечтата на Ханс да се учи и до края на живота си той не можа да се помири със своята нерадостна съдба на обикновен кърпач.\nВеднъж (Ханс Кристиан помнеше много добре тоя ден) у тях дойде един гимназист да си закърпи обувката. Той показа на обущаря книгите, по които учеше, и дори се похвали, че може да чете по латински. „И аз трябваше да тръгна из тоя път!“ — рече с въздишка кърпачът, когато гимназистът си отиде, и после през цялата вечер остана някак особено замислен и тих.\nСъвсем друга беше майката. Работлива и практична, тя бе същевременно болезнено суеверна и изпълнена с всякакви предразсъдъци. За да облекчи немотията на семейството, Мария переше чужди дрехи в близката река и неуморно ги тупаше с бухалка. Веднъж в годината, през май, тя придружаваше съпруга си и детето до гората, пременена в кафявата си басмена рокля на цветчета — едничката празнична дреха, която обличаше години наред само в тържествени случаи. От тая пролетна разходка майката донасяше в къщи снопче брезови клонки и кичеше с тях сиромашката стаичка, която светваше, развеселена от свежата горска зеленина.\nЕдно от ранните впечатления, което се запечата завинаги в паметта на малкия Ханс Кристиан, беше пребиваването на френски и испански войници в Оденсе. Дания беше сключила съюз с Наполеон срещу Швеция и на датска земя бяха дошли френски и спомагателни испански войски. Оттук съюзните армии се гласяха да нахлуят в Швеция под командуването на френския маршал Бернадот. Невръстното хлапе оглеждаше любопитно мургавите чужди бойци, налягали по тротоарите и в двора на полуразрушения манастир. Французите се отнасяха високомерно и грубо към населението, но испанците бяха сърдечни и мили добряци. Веднъж момчето видя как водеха на разстрел един испански войник, задето бе убил един французин. След години възмъжалият вече писател Андерсен написа по тоя случай стихотворението „Войник“, което германският поет Адалберт Шамисо преведе на немски и то стана известна войнишка песен.\nДруго значително събитие в детството на Ханс Кристиан беше появата на кометата през 1811 година. Една мартенска вечер на небосвода над Оденсе неочаквано се очерта ярка звезда с огнена опашка и това странно явление смути дълбоко душите на простите хорица. Разнесоха се тревожни слухове и пророчества. Суеверната Мария Андерсен бе излязла с няколко съседки на площада пред гробището „Свети Кнуд“ и уверяваше, че настъпва второто пришествие, за което се говори в библията. До нея стоеше шестгодишният малчуган и гледаше уплашено към небето. Но ето че към тях се приближи бащата на Ханс Кристиан и се надсмя на божията поличба. Той обясни разумно какво нещо е кометата и отмина нататък. Ала кой можеше да вярва на тоя чудак? Като се прибраха в къщи, майката не спираше да прокобява всякакви бедствия, а възбуденото дете очакваше всяка минута опашатата звезда да се удари в земята и да настане второто пришествие. Суеверието пусна отрано корени в душата на детето и изостри неговата чувствителност.\nСлед преселването си в Оденсе бабата и слабоумният дядо на Ханс Кристиан заживяха в една схлупена къщурка. Покорната и кротка старица се грижеше за градината на градската болница и често носеше оттам на любимото си внуче по някое букетче цветя. Смахнатият старец пък изрязваше от дърво разни крилати животни и чудновати птици и ги разнасяше из околните села за кринче брашно или за едно-две яйца. Уличните хлапета тичаха подире му и го задиряха и Ханс Кристиан изпитваше горчива мъка от тая гавра с клетника, който беше негов дядо. Два пъти в годината бабата изгаряше в голямата болнична печка сухи листа и друга градинска смет и през тия дни внучето беше винаги около нея, търкаляше се в шумата и си играеше на воля. Тихите малоумни питомци на болницата се разхождаха свободно из градината и момчето с любопитство се вслушваше в техните разговори и песни. Това общуване с лудите и страшните приказки, които слушаше от бедните стари жени в близкото старопиталище, така наплашиха детето и разпалиха и без това суеверното му въображение, че вечер то не смееше да се подаде навън от къщи. Лежеше притихнало на постелята върху сандъка и крилатата му фантазия го носеше из тайнствени гори и пещери, дето бродеха рогати и дългоноси вещици.\nХанс Кристиан не се погаждаше със своите връстници и не вземаше участие в техните игри. Но затова пък в къщи баща му майстореше какви ли не мелници, панорами и кукли! Най-любимото занимание на детето беше да шие дрехи на куклите от разни парцалчета и да си прави палатка на двора от метлата и престилката на майка си. Ханс Кристиан посещаваше вече училището на господин Карстенс и понеже беше най-малкият от всички ученици, учителят го водеше за ръка, когато другите играеха. Много по-късно Карстенс обичаше да разправя: „Вие може би няма да повярвате, че аз, бедният старец, съм бил първият учител на един от нашите най-прочути писатели! Да, в моето училище се учеше Ханс Кристиан Андерсен!“.\nКато едничка рожба на родителите си момчето бе окръжено с много семейна топлота, но растеше извън мярката на детския ръст — кокалесто и сухо, с проточени из ръкавите ръце. Тоя дългун бе винаги спретнато облечен в преправени бащини дрехи, лицето и ръцете му бяха чисто измити със сапун, дългата му руса коса блестеше вчесана на път. Така натъкмен, той отиде една вечер с баща си и майка си на театър, да гледа една от комедиите на Холберг. Скоро театърът стана негово любимо убежище. Той се сприятели с разносвача на афиши Педер Юнкер, който го пускаше тайно в салона, но за тая услуга момчето разнасяше част от афишите из техния квартал. Ханс Кристиан често седеше у дома пред някой афиш и като четеше заглавието на пиесата и действуващите лица, сам съчиняваше цели комедии. Това бяха първите творчески опити на бъдещия писател.\nА бащата от ден на ден ставаше все по-затворен в себе си и не можеше да си намери място. Военните събития поглъщаха изцяло вниманието му — навсякъде се говореше за война с Германия. Обущарят следеше със затаен възторг подвизите на Наполеон и мечтаеше да последва неговия пример. Защо и нему да не се усмихне щастието? Докога ще превива гръбнак над обущарската масичка и ще тъне в немотия? Мигар не може и той да се издигне до офицер? И обзет от внезапен порив за героични дела, бедният кърпач реши да постъпи доброволец в пехотния полк на принц Фредерик и да се сражава за чуждия император въпреки сълзите на жена си, въпреки увещанията на съседите. Беше септемврийска утрин. Ханс Кристиан лежеше още в леглото си, когато баща му се яви в чудновата войнишка униформа, весело възбуден и приказлив както никога. Той целуна пламенно любимия си син и замина със своя батальон, като крачеше бодро под ударите на барабанните палки. Но полкът на обущаря не отиде по-далеч от Холщайн и не влезе в бой, защото неочаквано бе сключен мир. Всички доброволци се върнаха в старите си гнезда, върна се и несретникът-мечтател и отново се залови за проклетия кърпеж на обувки. Ала неговото здраве вече бе разклатено от тежкия походен живот. Минаха месеци и една нощ той започна да бълнува, да поменава Наполеон, да командува — и след три дена умря. Погребаха го в гробището „Свети Кнуд“ и бабата на Ханс Кристиан посади на гроба му рози.\nСлед смъртта на бащата поотрасналият вече юноша отиде да работи в една сукнарска фабрика, „за да не си губи времето“, както казваше майка му. Но там, сред грубите обноски на простите и неуки калфи, той не се задържа дълго и отново се върна при своя куклен театър. Ханс Кристиан разговаряше с куклите като с живи хора и ги учеше да играят комедиите на Холберг и трагедиите на Шекспир. Майката го гледаше с умиление как шие кукленски костюми и му предричаше бляскаво бъдеще на шивач. Тя сочеше за пример шивача Стегман, който живееше на главната улица и имаше витрина с огледала. „Да станеш шивач като Стегман — друго нищо не ми трябва!“ — въздишаше бедната жена.\nТая клета мъченица жадуваше най-сетне да си отдъхне, но нищетата я потискаше все повече и я принуждаваше да седи по цял ден в реката над чуждото пране. Нозете и ръцете й премръзваха в студената вода и тя караше момчето да й носи ракия, за да се сгрее. Така нещастницата се пропи и след години нейната тъжна история бе разказана от прочутия й син в приказката „За нищо я не биваше“.\nПонякога Ханс Кристиан обичаше да седи на някой от големите камъни, дето майка му избелваше прането, и да пее с пълен глас разни песнички. Наблизо беше градината на съветника Фалбе, у когото често идваха гости. Те слушаха песните на момчето, хвалеха го и го уверяваха, че с тоя глас то ще отиде много далеч. Но колко далеч — Ханс Кристиан не знаеше. От една стара жена, която също плавеше пране на брега, той бе узнал, че Китайската империя се намира точно под реката на Оденсе. Може би някоя лунна нощ някой китайски принц ще прокопае ей тук земята, ще чуе сладкогласния певец и ще го отведе в Китай. Там принцът ще го възнагради богато, а после ще му позволи да се върне в Оденсе и да си построи разкошен дворец. И Ханс Кристиан по цели вечери седеше и чертаеше планове на бъдещия си дворец. По-късно, когато се яви да декламира пред публика в Копенхаген, той все още вярваше, че между слушателите се спотайва някакъв принц, който ще го разбере и ще му помогне да си намери щастието.\nНо майката не споделяше фантазиите на сина си и за да го откъсне от неговата постоянна занесеност, изпрати го в училището за бедни. Там преподаваха само закон божи, смятане и писане и понеже учителят Велхавен беше норвежец по рождение, новият ученик мъчно усвояваше правилния правопис на думите. Пред очите на Ханс Кристиан все изпъкваше замисленият образ на баща му, който беше мечтал да се учи, а бе станал кърпач на обувки. Момъкът не можеше да забрави срещата между гимназиста и обущаря и думите „И аз трябваше да тръгна по тоя път!“ се бяха врязали дълбоко в паметта му. Да, Ханс Кристиан също трябваше да се учи, но мигар училището за бедни в Оденсе щеше да му даде необходимите познания? Това свръхчувствително гениално момче с развихрено въображение търсеше широк простор за волния си артистичен дух и не можеше да се задоволи с малкия провинциален градец, който го задушаваше в своето дребнаво всекидневие. Ханс Кристиан не искаше да повтори съдбоносната грешка на баща си и реши да замине за Копенхаген.\nКакто и трябваше да се очаква, майката се възпротиви рязко срещу тая нелепа приумица на сина си и всякак се мъчеше да го разубеди. Но четиринайсетгодишният юноша беше непреклонен — плачеше, молеше, обясняваше и накрая жената дигна ръце и отиде за съвет при една позната знахарка, която гледаше на кафе. Гледачката се отнесе съчувствено към желанието на детето и като се взираше в утайката на кафената чашка, мълвеше пророчески: „Ето една звезда, ето още една, ето трета. Един ден в чест на сина ти ще запалят фойерверк. Той ще стане велик човек, но славата и щастието го чакат далече оттук!“ Предсказанието на знахарката развълнува Мария и окончателно пречупи нейната съпротива.\nНеотдавна в Оденсе бе гостувала група артисти от Копенхагенския кралски театър и бе представила няколко пиеси. С помощта на разлепвача на афиши Ханс Кристиан не само успя да види всички представления, но и сам участвува в някои от тях като паж и овчар, а в „Сандрилиона“ дори каза няколко думи. От артистите той чу името на прочутата балерина Шал и у него заседна мисълта, че тая благородна жена ще му помогне да си пробие път в Копенхаген. Но как да стигне до своята бъдеща покровителка? Без много колебания, Ханс Кристиан отиде при стария печатар Иверсен, един от най-уважаваните граждани на Оденсе, разкри му горещото си желание да замине за Копенхаген и го помоли да му даде препоръчително писмо до знаменитата балерина. Старецът любезно изслуша наивното момче и го посъветва да се откаже от пътуването и да се залови за някакъв занаят. „Голям грях ще сторя, ако остана!“ — отвърна младежът и тия думи поразиха домакина. „Но аз не познавам госпожа Шал!“ — възрази той. „Тя ви знае много добре, вас всички ви знаят!“ — рече гостът. И старият Иверсен се усмихна благосклонно, написа препоръчително писмо и изпрати самоуверения момък с най-хубави пожелания.\nНай-сетне настъпи денят на заминаването. Срещу три далера майката беше вече склонила пощальона да вземе сина й като безбилетен пътник — да го качи при градските врати на Оденсе и да го свали пред Копенхаген. Беше слънчев есенен ден. Стъкмен в преправен бащин костюм, с подарена от аптекаря шапка, с нови скърцащи ботуши и с десет далера в джоба, Ханс Кристиан причака пощенската кола край вратите на Оденсе, изпратен от майка си и от милата си белокоса баба.\nКолата дойде, момъкът се качи в нея, после пощальонът затръби с големия си рог и конете потеглиха. Двете жени размахаха ръце и в очите им заблестяха сълзи.\nНа 6 септември 1819 година четиринайсетгодишният безбилетен пътник се спусна с вързопче през рамо по Фредериксбергския хълм и влезе в Копенхаген. Големият шумен град замая главата му и го погълна като кипящо море. Момъкът се настани в една скромна странноприемница и на следния ден, с почистени дрехи и лъснати ботуши, нахлузил широката аптекарска шапка, се запъти към дома на балерината Шал, за да й предаде препоръчителното писмо.\nВеликата артистка посрещна госта си с явна изненада. Тя не познаваше стария Иверсен и отначало не можеше да разбере какво иска тоя смешен хлапак. Но той веднага й довери съкровената си мечта, че иска да стане артист и че е готов да играе ролята на Сандрилиона, която знае наизуст. Може би госпожата не би отказала да го види тъкмо в оная сцена, където Сандрилиона танцува. И като смъкна мигом ботушите и грабна шапката си вместо дайре, момъкът започна да подскача и да пее. Смаяната жена го помисли за някакъв налудничав скитник и побърза да се избави от него.\nСъщия неуспех претърпя бедният младеж и когато се яви при директора на кралския театър Холщайн, с молба да бъде приет за артист. Директорът го изгледа високомерно и му каза, че е много мършав и че фигурата му изобщо е съвсем неподходяща за сцената. „О, ако вие ми дадете поне сто далера заплата, аз скоро ще напълнея!“ — извика живо просителят. Но важният господин се престори, че не го чува, и момъкът си отиде дълбоко опечален.\nСега Ханс Кристиан не знаеше вече при кого да търси съвет и подкрепа. Оставаха му две възможности: или да се върне в Оденсе и да стане за присмех на всички, или да постъпи чирак при някой копенхагенски занаятчия. Той предпочете втората възможност и скоро се настани на работа при един дърводелец. Другите чираци приеха новака със смях и започнаха да му подхвърлят, че бил свенлив като момиче. Чувствителният юноша не можа да изтърпи подигравките и както някога в оденсенската сукнарска фабрика, избяга и се намери отново на улицата.\nКато се луташе из многохилядния непознат град с последния далер в джоба си, злополучният търсач на щастие изведнъж си припомни, че в Оденсе беше чел в някакъв вестник за знаменития италиански професор Джузепе Сибони, който бе назначен директор на кралската консерватория в Копенхаген. Защо пък да не се яви и при него? Може би тоя човек щеше да му помогне. Нали всички хвалеха гласа му и му предричаха блестящо бъдеще?\nОкрилен от нови надежди, Ханс Кристиан тръгна да търси знаменития италианец и го намери в къщи тъкмо по обед заедно с неколцина известни хора на изкуството, между които бяха композиторът Вайзе и поетът Багесен. С присъщото си добродушие младежът разказа на икономката цялата си трогателна история и добрата жена веднага съобщи на господаря си за необичайното посещение. Сибони и приятелите му полюбопитствуваха да видят редкия гост и след малко пред тях се изправи един дългонос юноша с изпито, страдалческо лице. Домакинът седна пред рояла и като прекара ръка по клавишите, покани момъка да изпее нещо. Без да чака нова покана, гостът изпя с чистия си алтов глас няколко песни, после издекламира две-три стихотворения. Присъствуващите го наградиха с ръкопляскания и похвали. Особено съчувствено се отнесе към него композиторът Вайзе, който някога сам бе изпитал немотията на собствения си гръб и с мъка се бе издигнал в живота. Той използува общото настроение и веднага събра седемдесет далера волни пожертвования за младия талант, като пое грижата да му дава всеки месец по десет далера. От своя страна професор Сибони предложи та момчето да се храни у него и да взема уроци по пеене.\nВ мрачната безизходица бяха проблеснали светлинки. По цял ден Ханс Кристиан прекарваше в къщата на маестро Сибони, а вечер се прибираше в малката си стаичка на Холменсгаде. С десетте далера, които Вайзе му даваше всеки месец, той си осигури квартира в пристанищния квартал, обитаван от крадци и разни подозрителни личности. Но щастието на младия певец не беше дълготрайно. След няколко месеца гласът му неочаквано започна да се мени, загрубя и един ден професор Сибони посъветва ученика си да изостави пеенето и да се върне в Оденсе.\nДруг на негово място навярно би паднал духом, но Ханс Кристиан не се отчайваше така лесно. Сега случаят го срещна с балетиста Дален и неговата жена, която беше видна артистка. Състрадателното семейство разтвори гостолюбиво вратата на своя дом за момъка и сърдечната стопанка го приласка като собствен син. Дален го водеше със себе си в балетното училище, учеше го да обтяга нозете си, да се върти и да прави първите балетни стъпки, но като разбра, че ученикът му е мъчно податлив за изящни движения, помогна му да стане поне фигурант. Така Ханс Кристиан попадна в балета „Армида“ в ролята на трол, със страшна маска на лицето. И за пръв път той видя името си напечатано на един голям афиш: седми трол — Андерсен!\nАла на несретника от Оденсе не му провървя дори като обикновен фигурант. Той живееше вече втора година в Копенхаген и все още нямаше сигурно място, топяха се и последните далери от помощта на добрия Вайзе. Ханс Кристиан водеше полугладно съществование, краката му бяха винаги мокри в скъсаните ботуши, на гърба си нямаше топла дреха. По едно време гласът му възвърна предишната си мекота и момъкът постъпи хорист в театъра, дето играеше ту като овчар, ту като моряк. Постепенно кръгът на неговите познанства се разширяваше и понякога Ханс Кристиан ходеше на гости у вдовицата Колбьорнсен, у поетите Гулберг и Раабек, у пастора Гутфелд или у старата фру Юргенсон, майка на известния копенхагенски часовникар, която го поощряваше в първите му стихотворни опити.\nИ колкото и странно да изглежда, тъкмо в тия дни на мъчителна оскъдица начеващият съчинител замисли трагедията „Разбойниците във Висенберг“. Той я написа за две седмици, грижливо я преписа на чисто и я изпрати в дирекцията на кралския театър. След месец и половина пиесата бе върната с писмо, в което се съобщаваше, че поради пълната неграмотност на автора, дирекцията моли занапред да не й се изпращат такива пиеси. Беше 1822 година. Заедно с това писмо Ханс Кристиан получи и друго, от което узна, че го уволняват не само от балетната школа, но и от хора на театъра.\nНо напук на всички беди самонадеяният творец се залови за нова пиеса и скоро изпод перото му се появи трагедията „Алфсол“. Той прочете новата си творба на пастора Гутфелд и пасторът я занесе лично на Йонас Колин — виден културен деец, който беше един от директорите на кралския театър. На пръв поглед Колин правеше впечатление на строг и дори суров човек, но зад неговата външна студенина се криеше безкрайна доброта и сърдечност. Той пожела да види автора на трагедията, Ханс Кристиан не остана особено окуражен от късия си разговор с него. Скоро момъкът бе извикан в театъра и един от помощниците на директора му върна ръкописа на „Алфсол“. Според думите му, пиесата била несполучлива, но в нея „проблясвали искрици на истински талант“ и дирекцията се надявала, че един ден авторът ще завърши пълния курс на някое учебно заведение и тогава ще напише произведения, достойни за сцената на кралския театър. И смутеният младеж с изненада узна, че директорът Колин му е издействувал кралска стипендия и му е осигурил безплатно следване в гимназията в Слагелсе.\nОт тоя ден нататък Йонас Колин взе под своя закрила даровития момък и до края на живота си остана негов най-верен приятел. Никой друг не се радваше тъй искрено на по-късните успехи на писателя, никой друг не вземаше по-топло участие в неговите скърби и огорчения по трънливия му път към славата. И тоя благороден човек нито веднъж не изтъкна със слово или с показен жест ролята си на благодетел.\nКогато Ханс Кристиан пристигна в Слагелсе и попита кои са забележителностите на града, отговориха му: новата английска пожарникарска помпа и библиотеката на пастора Бастхолм.\nИ наистина Слагелсе се оказа глухо градче, притихнало в сиво еднообразие. Новият ученик имаше силно желание да се учи, но отначало изпитваше големи трудности, защото не знаеше почти нищо. По собствените му думи той приличаше на човек, който е хвърлен в морето, без да умее да плува. „Аз с всички сили се борех с вълните, които връхлитаха да ме потопят; една вълна се наричаше математика, друга граматика, трета география и тъй нататък. Аз се задавях и се страхувах, че никога не ще мога да изплувам отгоре. Ту бърках думите, ту нещо уплитах, ту задавах най-невъзможни въпроси, които един що-годе развит ученик не биваше да задава“.\nНа всичко отгоре в гимназията съществуваше непоносим режим. Самобитният творчески темперамент на неспокойния юноша, който пишеше стихове, трябваше да бъде окован във веригите на реда, дисциплината и безропотното послушание. Едва прекрачил прага на училището, Ханс Кристиан си спечели безпричинния гняв на директора Майслинг — един избухлив грубиян, оживял сякаш от романите на Дикенс. Директорът просто не можеше да търпи дългокраката неугледна фигура на новия ученик и постоянно го подиграваше. Той се отнасяше към него с открита враждебност и иронично презрение.\nТия жестоки обноски дълбоко нараняваха чувствителната душа на младия поет и той изостави всякаква литературна работа. Момъкът залегна упорито над уроците и скоро започна да напредва и да получава добри бележки. И все пак прилежният ученик не се чувствуваше достатъчно подготвен и все му се струваше, че е безсилен да се справи с науката. Колко пъти той ставаше нощем и поливаше главата си със студена вода, за да прогони съня и да продължи заниманията си! От всички предмети най-много го измъчваха латинският и особено гръцкият език, предаван от самото страшилище Майслинг. Дори когато назубреше урока наизуст, директорът го издебваше с някой коварен въпрос, за да го смути и наругае. В такава убийствена атмосфера търпеливият младеж прекара цели четири години. Ханс Кристиан страдаше, търпеше унижения, оплакваше се на своя покровител Колин и го молеше да му протегне ръка за спасение от непоносимия гнет.\nИ най-сетне Колин разбра страданията на чувствителния юноша и му помогна да се премести в гимназията в Хелзингьор. Но мъките, уплахата и безкрайните унижения оставиха незаличими следи в целия по-нататъшен живот на Андерсен и създадоха неговия неврастеничен характер, чувството му за подчиненост, болезнената му мнителност и свръхчувствителност към всяка критика.\nВече двадесет и три годишен, Ханс Кристиан Андерсен се завърна в Копенхаген и на 23 октомври 1828 година бе приет за редовен студент в университета. Това паметно събитие бе тържествено отпразнувано в семейството на Йонас Колин, в чийто дом отсега нататък младият писател се чувствуваше като в родно гнездо. По това време той четеше с увлечение романите на Уолтър Скот, възхищаваше се от фантастиката на Е.Т.А. Хофман и от поезията и сатирата на Хайнрих Хайне. Като издържа приемния изпит в университета, Ханс Кристиан възобнови литературните си занимания и написа първото си прозаично произведение „Пътешествие по Амагер“. В тая хумористична творба, напомняща Хофмановите арабески, авторът се шегува с всичко, смее се през сълзи на собствените си чувства. И понеже нито един издател не се решаваше да издаде такова съмнително произведение, Андерсен рискува и го издаде сам. Книгата излезе в началото на 1829 година и много скоро за нея се появи благоприятен отзив от известния писател Хайберг. Издателят Райцел веднага купи правото на второ и трето издание и не се излъга. Датското издание бе препечатано в Швеция и авторът получи широка известност. „Пътешествие по Амагер“ излезе и на немски език в Хамбург — за тая книга говореше целият Копенхаген. Заветната мечта на Андерсен се сбъдна — той стана едновременно студент и признат поет, един от четиримата „големи“ поети сред университетската младеж: Арнезен, Хансен, Нилсен и… Андерсен! Но заедно с хвалебствените критики тук-там засъскаха и змийските езичета на злобата и завистта.\nПрез тия години в Копенхаген кипеше трескава духовна дейност. В замяна на политическото мъртвило, настъпило под абсолютизма на кралската власт, тук се забелязваше особено повишен обществен интерес към философията, литературата и изкуството. През тоя период, наречен „златна ера на Дания“, живееха писателите Йоленшлегер, Хайберг, Грунтвиг, Ингеман, скулпторът Торвалдсен, художникът Екерсберг, физикът Йорстед и мнозина още забележителни творци на датската култура, които бяха близки приятели на Андерсен и му оказваха всестранна подкрепа. Кралският театър беше средище на духовния живот, но в тая интелектуална оранжерия наред с прекрасните цветя на изкуството цъфтяха и отровните бодили на злонамерената критика, на сплетните и интригите. Още с първите си стъпки на литературното поприще Андерсен стана прицел на неочаквани удари и клевети. Дори много по-късно, след като получи признание, влиятелното датско общество и критиката оспорваха литературната му дарба и го обвиняваха в славолюбие, в чудачество и даже в неграмотност. Тия незаслужени нападки нараняваха дълбоко младия писател и неведнъж го принуждаваха да напуска родината си.\nПървото голямо пътуване в чужбина Андерсен предприе в 1833 година. Той посети Германия, Франция, Швейцария и Италия. В Париж, дето се запозна с великите си съвременници Хайнрих Хайне и Виктор Юго, той написа поемата си „Агнета и водният дух“, а в Рим започна своя роман „Импровизатор“, който му създаде име и популярност. В тоя роман писателят изобрази италианската природа и описа живота на римските бедняци. В Рим до Андерсен стигна тъжната новина за смъртта на старата му майка, която бе умряла в приюта за бедни в Оденсе. Това известие насълзи очите на осиротелия син и в паметта му дълго светлееше скъпият образ на мъченицата с вечно зачервените и набръчкани от пране ръце.\nСлед завръщането си в Дания Андерсен се залови упорито за работа. Той написа романите „О. Т.“ и „Само цигулар“, както и няколко пиеси, от които с най-голям успех бе посрещната драмата в стихове „Мулатът“. По това време той живееше крайно оскъдно от скромните си литературни доходи и за него бе голяма подкрепа едногодишната държавна помощ, която Колин му издействува през 1838 година. „Най-после аз имам едно хлебно дръвче в моята поетична градина и съм освободен от необходимостта да пея пред всяка чужда врата за късче хляб!“ — писа Андерсен на приятеля си, поета Ингеман.\nПрез есента на 1840 година, пак с помощта на своя покровител Йонас Колин, Андерсен направи второто си голямо пътешествие и замина отново за Италия, а оттам на следната година — за Гърция и Цариград. На връщане той реши да се завърне в родината си по Черно море и Дунава — през България. За това пътуване на Андерсен през нашата страна заслужава да се отбележат някои подробности. Отначало писателят дълго се колебае за маршрута, защото „част от Румелия и България била обхваната от въстание и се говорело, че хиляди християни били избивани“. Всички спътници на Андерсен го увещават да последва техния пример и да мине пак през Гърция и Италия. След една безсънна нощ Андерсен отива при австрийския консул в Цариград и го моли за съвет. Консулът му обяснява, че особен риск за пътуване през България няма, още повече, че по същия път ще заминат за Виена двама австрийски офицери, към които той може да се присъедини. Успокоен от думите на консула, Андерсен най-сетне решава да мине по Черно море и Дунава. В автобиографията си „Приказка на моя живот“ ето как той описва това свое пътуване:\nНа четвърти май вечерта аз седнах на парахода и ние заплувахме по прекрасния Босфор. По пътя имаше и лошо време, и мъгли. Цял ден прекарахме край град Кюстенджа, близо до събореното Траяново укрепление, а след това се затъркаляхме в големи плетени талиги, запрегнали с бели волове, по една пустинна равнина, която минахме за два дена. За безредици в страната чухме едва като стигнахме с парахода при Русчук. На другия ден видяхме от парахода покритите със сняг балкани; цялото пространство между тях и нас беше също обхванато от бунт; ние узнахме за това на следната нощ. Един въоръжен татарин, който носел писмо от Видин за Цариград, бил хванат и убит, с друг, изглежда, се случило същото, а трети бе успял да се спаси. Той се беше скрил в крайдунавската тръстика и дочака нашия параход. Видът на тоя човек, в дреха от кожи с обърната навън козина, накичен от главата до петите с оръжия, беше просто страшен. Той пътува с нас почти целия ден. Във Видин слязохме и трябваше да се подложим на силно опушване, понеже там се страхуваха да не внесем чумна зараза от Цариград. Губернаторът на Видин, Хюсеин паша, ни изпрати последните броеве на „Алгемайне цайтунг“ и ние вече от европейски източник узнахме в какво положение се намират работите на страната. Като минах през Сърбия, Румъния, Унгария и Австрия, аз стигнах най-сетне до Дрезден, отдето по обикновения път потеглих за родината.\nПочти до края на живота си Андерсен пътуваше из близки и далечни страни, приеман навсякъде с топлота и внимание от най-бележитите си съвременници — Хайне, Юго, Балзак, бащата Дюма, Тик, Шамисо, естественика Хумболт, композитора Шуман. Неизгладимо впечатление остави у него срещата му с братя Якоб и Вилхелм Грим, чиито приказки особено му допадаха. При едно такова пътуване до Лондон той се запозна и с именития английски романист Чарлс Дикенс, с когото завърза сърдечна дружба. Но където и да пътуваше, колкото и далеч да отиваше, с когото и да се срещаше, Андерсен не можеше да се откъсне за дълго от родината. За него Дания си оставаше любимата родна земя, „старото лебедово гнездо“ с прекрасните букови гори, с житните нивя и детелиновите полета.\nГодината 1843 беше година на коренен прелом в по-нататъшното писателско дело на Андерсен. Макар че и по-рано бе писал приказки, сега той изостави другата литературна работа и се посвети изцяло на приказното творчество. И тъкмо тук разцъфна с ослепителен блясък неговото истинско дарование. Закърмен от дете с вълнуващите приказки на бедните стари жени в Оденсе, Андерсен не се задоволи с наивните поучения за доброто и злото, със злите вълшебства на вещиците и мащехите, а създаде своя собствена приказка, с нова форма, с нови идеи и нови образи. На едно място в дневника си той пише:\nАз вземам една идея за възрастни и я разказвам за деца, защото съм убеден, че бащата и майката все ще чуят приказката и ще се позамислят над нея.\nВеликият писател съзнаваше значението и силата на своите неповторими приказки и постепенно се освобождаваше от тягостното чувство, че е „преследван звяр в датската литература“, както го бе нарекъл известният датски критик Георг Брандес. През последните две десетилетия на живота си той бе окръжен с всенародна почит и любов.\nНа 23 ноември 1867 година старият писател получи следната покана от общинското управление в Оденсе:\nОденсейското градско общинско управление има честта да уведоми Ваше високоблагородие, че ние сме Ви избрали за почетен гражданин, на Вашия роден град и Ви молим да ни посетите в Оденсе в петък, 6 декември, когато желаем да Ви поднесем приготвения по този случай диплом за званието почетен гражданин.\nС просълзени от вълнение очи Андерсен отговори:\nВчера получих любезното писмо на градското общинско управление и бързам да изкажа за него най-дълбоката си благодарност. Родният град ми оказва чрез Вас, уважаеми господа, такава чест, за която аз никога не съм мечтал.\nТая година се навършват 48 години от онова време, когато аз, като бедно момче, напуснах родния си град и сега той се готви да ме приеме като скъп син. Вие разбирате моите чувства. Благодаря на бога и за часовете на тежки изпитания, и за многото радости, които ми изпрати.\nРадвам се на възможността да се видя с моите благородни приятели в родния град на определения ден, 6 декември, стига само бог да ми дари здраве.\nВаш благодарен и с уважение\nИ на 6 септември 1867 година Оденсе бе ярко озарен от празнични светлини. Някои суеверни биха казали, че това е оня фойерверк, който някога старата знахарка бе видяла в малката кафена чашка.\nОсем години по-късно, на 4 август 1875 година, Ханс Кристиан Андерсен завърши своя жизнен път, увенчан със световна слава.\nКой от нас не си спомня с вълнение „Грозното патенце“, „Славеят“, „Малката русалка“, „Новите дрехи на царя“, „Храбрият оловен войник“ и още толкова други Андерсенови приказки, които са озарявали нашето детство с неугасимата си вълшебна светлина?\nАндерсен издаде първия си сборник с приказки в 1835 година. В тая малка книжка, както и в следващите сборници, илюстрирани от художника Вилхелм Педерсен, по думите на самия автор, бяха „свободно преразказани“ някои датски народни приказки („Царкинята върху граховото зърно“, „Дивите лебеди“, „Селда“ и др.). Същевременно Андерсен създаде и свои оригинални приказки, като „Палечка“, „Храбрият оловен войник“, „Грозното патенце“, „Снежната царица“, „Цветята на малката Ида“.\nЧудните приказни книжки се редуваха една след друга и привличаха все по-голям брой читатели. Първоначалното наименование „Приказки за деца“ Андерсен промени през 1845 година на „Нови приказки“, като пропусна думата „за деца“, защото това четиво стана любимо не само на децата, но и на възрастните. От 1852 година Андерсен издаваше своите приказки под общото наименование „Истории“, тъй като, според него, на датски народен език „история“ означава еднакво и обикновен разказ, и най-смела фантастична приказка.\nОтличителна черта на приказките на Андерсен е техният демократизъм и човеколюбие — в тях са отразени напредничавите идеи на епохата. Сам изпитал всички горчивини на несретника и гнета на социалното неравенство, Андерсен се бори цял живот за защита на малкия човек от народа, към когото проявяваше най-топло съчувствие. В своите приказки Андерсен осмя и жигоса кралската власт и висшите класи на обществото. В незабравимата приказка „Новите дрехи на царя“ бе заклеймен страхът от истината и основната мисъл, че „царят е гол“, стана класически израз.\nВ една от най-хубавите си приказки, „Славеят“, Андерсен разработи любимата си тема за тъпата ограниченост на високопоставените глупци. Изкуственият славей, макар и цял обсипан със скъпоценни камъни, си остава бездушен и чуплив механизъм, който се ползува с уважение само в императорския палат, докато истинският славей принадлежи на народа, защото неговата песен радва и вълнува душата на обикновения човек.\nМного от приказките на Андерсен са остри сатири срещу пороците и лакираното нищожество на така нареченото „висше общество“. Безсмъртни ще останат образите на листните въшки, които се смятат за „най-забележителни от всички същества на земята“, на торния бръмбар, който иска да получи златни подкови за несъществуващите си заслуги, на глупавите охлюви, които мечтаят да попаднат в господарския замък и да бъдат сварени и сложени на сребърно блюдо, за да бъдат изядени от „висшето общество“.\nВ някои приказки на Андерсен — „Храбрият оловен войник“, „Грозното патенце“, „Малката русалка“, „Дивите лебеди“, „Снежната царица“ — са подчертани ценните добродетели — твърдостта и себеотрицанието, които човек трябва да проявява в живота. Оловният войник и грозното патенце преодоляват всички изпитания и най-сетне побеждават, а малката русалка, Елиза от „Дивите лебеди“ и Герда от „Снежната царица“ са готови на саможертва в името на своята всеотдайна обич.\nВ приказката „Галошите на щастието“ Андерсен с нескрита ирония подиграва ония, които са недоволни от своята съвременност и въздишат по миналото. Великият писател гледа смело в бъдещето и поздравява всяко научно откритие. Това негово преклонение пред постиженията на науката е изразено най-ярко в приказката „Големият морски змей“, която е една поетична възхвала на първия телеграфен кабел, спуснат в океана между Европа и Америка.\n„Няма по-хубави приказки от тия, които създава самият живот“. Тая мисъл на Андерсен е основен мотив на цялото негово творчество.\nКолкото фантастични и невероятни, толкова реалистични и правдиви, приказките на Ханс Кристиан Андерсен си остават любимо четиво на деца и възрастни от петте материка на света. Живият език, свежият хумор, поетичните описания, бодрото чувство към живота, безкрайната обич към обикновения човек — ето пружините, които движат вълшебния свят на Андерсеновите приказки. Син на обущар, поет от народа, Андерсен не пропуска случая да подчертае съчувствието си към бедните и угнетени хора, бичува пороците на благородните горделивци и на невежите богаташи-еснафи, осмива глупостта, суетата, високомерието и самохвалството. С изключително майсторство Андерсен ни рисува човешките слабости и добродетели и под перото му, докоснати сякаш от чародейната пръчица, оживяват всички предмети — дърветата, храстите и цветята, пумпалът и топката, дебелата игла и сребърната паричка, порцелановите статуйки на овчарката и коминочистача, старият уличен фенер.\nМогъщ магьосник на словото, Ханс Кристиан Андерсен е извел не едно поколение към светлите брегове на правдата и доброто. Той ще води и бъдните поколения към тия брегове със своите прекрасни приказки, които утвърждават вярата в човека и в неговите творчески сили, вярата в тържеството на мирния човешки напредък.\n В скандинавския фолклор — вълшебник, магьосник. — Б.пр. ↑\nЧитателите на „Ханс Кристиан Андерсен“ са прочели и:\n5,3 КМ: Лудият от Бержерак\n3,3 Мъжът от Лондон\n5 КМ: Мегре и човекът на пейката\n5,5 ЕП: Пет малки прасенца


Юго Вутен – белгиецът, благодетел на България – Труд\nЮго Вутен – белгиецът, благодетел на България\tНашите художници са голямата страст на мецената\n20.05.2017 • 15:46\nДнес Европа се сбогува с един от най-големите меценати и благодетели на изобразителното изкуство – белгиеца Юго Вутен. За българските художници неговото име олицетворява всичко онова, което в други страни представлява държавата или мощните фондации. Той направи за нашето изкуство невъобразимо много. Дарованията на българските скулптори за него бяха ценно откритие. Той обикаляше лично по ателиетата им и правеше щедри откупки, после осигуряваше път и подслон на творците, за да монтират произведенията си в прочутия му скулптурен парк Гел, разположен недалеч от стара зърнена фабрика в белгийския град Херенталс, превърната в художествена галерия. Тя съдържа 1700 произведения на изкуството от цял свят, събирани от колекционера повече от 40 години. Голямата страст на Юго Вутен са творби от българи и румънци.\n„Отношението ми към българските художници в колекцията ми е много лично. Бях затрогнат от трудностите, с които много от тях трябваше да се борят веднага след падането на комунизма. Държавните структури, с които бяха свикнали в тази ера, изведнъж изчезнаха и много художници си нямаха и представа кои евентуално могат да са техните нови купувачи. При подобни обстоятелства за мен патронажът беше очевиден избор. Мисля, че е важно не само да помагаш на художниците да творят, но също така да създаваш и да поддържаш институции. Поради тази причина подкрепих обновяването на Националната художествена академия в българската столица София.\nНаред с това съм убеден в индивидуалната стойност на частната колекция. Това е моя колекция, затова мога да купувам каквото искам, каквото харесвам или с каквото се чувствам лично свързан“, споделя меценатът, който разполага с най-голямата колекция от българско изобразително изкуство в чужбина – скулптура и живопис.\nСпонсорирал е множество културни проекти – неслучайно третият етаж от Националната художествена галерия носи неговото име. Той финансира ремонта на сградата и покрива. По негова идея и с негова подкрепа бе създаден уникалният скулптурен парк в Министерството на външните работи.\nЮго Вутен става почетен консул на България в Белгия, член на Бюрото на Международната фондация „Св. св. Кирил и Методий“, в чиито културни и образователни проекти инвестира над 250 хил. евро.\nБлагодарение на неговата щедрост е организиран български павилион на 52-рото биенале на българското изкуство във Венеция, сбъдната мечта на трима млади художници. Без неговата помощ не биха видели бял свят десетки каталози за изложби и албуми. Той е благодетел и в областта на музиката, помага на творци, хорове, концерти, откликва на нуждите на музикалното училище, спомоществувателства и изографисването на църкви, дарява крупни суми на училище за деца с увреждания.\nИ възниква неизбежният въпрос – откъде извират тези средства?\nЮго Вутен е син на търговец. Влечението към изкуството добива покрай майка си, която колекционирала антики. Сам той обаче избрал професията на баща си – посветил се на търговията и преуспял. Едва 28-годишен той открива първия си супермаркет в Северна Белгия. А 20 години по-късно вече е собственик верига от 50 супермаркета под името Cash Fresh. През цялото време той не изневерява на колекционерското си хоби, но му се отдава изцяло през 2005 г., когато продава всичките си магазини и получените милиони влага в голямата си страст – изкуството и благотворителността. Неговата мисия у нас не би била така пълноценно разгърната без съдействието на акад. Светлин Русев, с когото поддържат близко приятелство.\nЗа огромните си заслуги към България Юго Вутен е отличен с орден „Стара планина“.


Откъде вземат кръв за глюкоза (захар) - Лечение 2020\nИзважда се кръв от захар\nАнализ на глюкоза проверка е важна част, защото тя дава представа за въглехидратния метаболизъм в човешкото тяло, патологични състояния на хипогликемия и хипергликемия, отклонения в панкреаса.\nТова се прави преди хирургически операции, при съмнение за исхемична болест, атеросклероза, по време на бременност. Концентрацията може да се увеличи в резултат на нервен и физически стрес, използването на хормонални лекарства.\nХипогликемията се наблюдава след интензивно гладуване, злоупотреба с алкохол, отравяне с химически лекарства, заболявания на стомашно-чревния тракт.\nДиабетите трябва редовно да се подлагат на скрининг, за да предписват и наблюдават ефективността на лечението. Ако подозирате, че имате заболяване, трябва да дарите кръв от пръста или вена, за да определите съдържанието на захар. С течение на времето откритата болест е по-лесна за лечение, докато не премине в хронична форма. Ето защо експертите препоръчват задължителни прегледи веднъж годишно, особено за тези, които имат генетично предразположение към диабет, наднормено тегло, а също и възрастови категории над 40 години.\nТрябва да се подготвите за изследването. Оградата се извършва на празен стомах, последното ядене не е по-рано от 10-12 часа. За един ден не се препоръчва да се яде мастни пикантни храни, алкохолни напитки. Резултатът ще бъде по-обективен, ако напоследък не е имало дългосрочен стрес и високо физическо натоварване, инфекциозни заболявания, хирургични интервенции и процедури за облъчване.\nКонцентрацията на глюкозата при здрави лица е 3.3-5.5 единици, независимо от пола. Стойностите от 4.0-6.1 за венозен материал също се считат за норма. Тези показатели са валидни за хора на средна възраст. За кърмачетата нормата е 2.8-4.4 mmol / l. За хора над 60-65 години стойностите могат да достигнат до 6,5. При бременни жени показанието леко се повишава с 3,8-5,8 mmol / l.\nЗа да се изясни диагнозата, се извършва тест за глюкозен толеранс. Първоначалният анализ се прави на празен стомах. След това, след като вземете глюкозен разтвор. Ако захарта е в диапазона 7.8-11.1 след натоварването - говорете за нарушение на толерантността. Ако стойностите са по-високи от 11.1 единици, тогава те диагностицират захарен диабет.\nДруг анализ, който позволява да се знае лекарът за съдържанието на захар в кръвта за дълъг период от време - определението за гликиран хемоглобин. Стойността не трябва да е по-висока от 5.7%.\nПървите признаци на диабет са постоянно жажда, сухота в устата, често уриниране, промяна в състоянието на кожата, рязка промяна на теглото, хронична умора.\nХипогликемията може да се прояви като мускулна слабост и умора, загуба на съзнание, намалена циркулация на кръвта, особено крайниците, в тежки случаи - кома.\nСилни флуктуации в нивата на глюкозата могат да се наблюдават по време на лечението на диабет тип 1 и тип 2. Ето защо е необходимо да го провеждате под наблюдението на лекар, за да определите доколко ефективни са предписаните лекарства.\nДосега редовният кръвен тест за съдържанието на захар е прост и ефективен метод за диагностициране на захарен диабет. Можете да извършвате собствен мониторинг на Вашето здраве у дома с глюкомер. При първите подозрения е необходимо да се обърнете към лекаря и да ръководите лабораторните изследвания.\nКетозата е процесът на разделяне на телесните мазнини, за да се произвежда енергия. Този механизъм се задейства, ако има недостиг на храна или по-скоро въглехидрати.


Кое е умението, което CEO-та на водещи компании у нас искат да придобият през 2019? - Economy.bg\nВижте и какво са научили те за себе си през 2018\n27 декември 2018, 09:16 a+ a- a\nКраят на годината и началото на следващата обикновено е време за равносметки – какво сме научили и какво още искаме да усъвършенстваме в себе си. С тези въпроси Economy.bg се обърна към мениджъри на водещи компании в България.\n„Това, което научих за себе си през 2018, беше, че човек може да натисне лимитите си и да постигне повече, отколкото е мислел за възможно“.\n„Умението, което искам да придобия през 2019, е да не притискам лимитите си твърде много, защото цената, която се плаща е доста висока и се отразява най-много на близките ми“.\n„Това, което научих за себе си през 2018, беше, че с решителност и страст човек може да достигне нови висоти“.\n„Умението, което искам да придобия през 2019, е решаване на комплексни проблеми“.\n„Това, което научих за себе си през 2018, беше, че ако наистина се фокусираш върху това да бъдеш най-добрата версия на истинското си аз, щастието и успехът ще те последват. Това да си верен на себе си, да проявяваш съчувствие, интерес и емпатия към хората около себе си, са неща, които стават все по-важни с годините“.\n„Умението, което искам да придобия през 2019, е да стана по-добър с каяка и най-накрая да изпълня правилно ескимоско преобръщане“.\n„Това, което научих за себе си през 2018, беше, че човек трябва да приема все повече и повече предизвикателства. Щастлива съм, че успях да намеря време и за подпомагане на българската стартъп екосистема. Нямам търпение да видя как ще се развият нещата занапред“.\n„Умението, което искам да придобия през 2019, е да бъда напълно удовлетворена и щастлива, да намеря баланс между личните си цели, кариерата, моите близки и приятели“.\n„Това, което научих за себе си през 2018, беше, че дните ми са изпълнени с радости и разнообразни, интересни дейности, но са само по 24 часа“.\n„Умението, което искам да придобия през 2019, е да тренирам повече тенис, за да доразвия уменията си в този спорт, който е и един от любимите ми“.


91 с КОВИД в Хасковско към момента, два нови случая » Haskovo.Live\n91 с КОВИД в Хасковско към момента, два нови случая\nСлучаите на коронавирус, потвърдени в Хасковска област към момента са 91, съобщават от Областния кризисен щаб. От тях шест са настанени в МБАЛ – Хасково, един в болница извън областта, Други 32-ма са на домашно лечение.\nДвама са починали от началото на пандемията в областта, а общо 50 са излекуваните. 4 са случаите на излекувани през последното денонощие, а два са новите случаи на КОВИД в региона.\nМъж на 27 години от община Ивайловград, на който е връчено предписание за поставяне под карантина и контактните му лица са установени.\nВторият случай е на мъж на 30 години от община Димитровград. Той е хоспитализиран в инфекциозно отделение на МБАЛ-Хасково. Контактните му лица са издирени и са им връчени предписания за поставяне под домашна карантина.\nОбщо под карантина на територията на областта се намират 274 човека.\nТагове: коронавируснови случаиновиниоперативен щабпробиХасковоХасковска област


Отворено писмо: за зелен рестарт чрез иновации – BCWT\nНа 3 юни писмото беше изпратено до г-н Бойко Борисов – министър-председател на Република България, г-н Томислав Дончев – заместник министър-председател, г-н Емил Караниколов – министър на икономиката и г-н Емил Димитров – министър на околната среда и водите.\nДнес тези общности са двигател на икономическа и обществена култура с потенциал за развитие с уважение към природата и предотвратяване на потенциално по-голямата криза, свързана с климатичните промени и нарушеният баланс в биологичните екосистеми. Инвестициите в тях днес ще допринесат за просперитета на страната ни и нейното достойно място в Европа и в света в утрешния ден.\nНека обединим усилия и заедно опазим нашия общ дом – Земята. Нека да подкрепим изграждането на модерна и устойчива икономика, която пази нашето здраве и здравето на планетата. Защото нашето бъдеще утре зависи от действията ни днес.\nДобромир Иванов, изпълнителен директор на BESCO – Българската стартъп асоциация\nПредишнаПредишна публикация:Дигиталното изкуство ни дава нов поглед към процесите около насСледващаСледваща публикация:[:en]SHEleader Mind the Gap: Blockchain Needs You, Part 2[:]


Пета нощ продължават безредиците в Северна Ирландия, парламентът прекъсна почивката си - Новини от ЕС - Дневник\nПета нощ продължават безредиците в Северна Ирландия, парламентът прекъсна почивката си\n08:03, 17 юли 13 , 2709\nЧетири автомобила бяха запалени само през последната нощ\nУчастниците в размириците в източен Белфаст тази нощ отново хвърляха бутилки със запалителна течност срещу полицията, откраднаха и запалиха четири патрулни автомобила, съобщиха световните агенции, като се позоваха на правоохранителните органи в Северна Ирландия.\nЖертва на насилието стана и френски фотограф, чийто фотоапарат беше откраднат от хулигани. Стълкновенията по улиците на Белфаст продължават вече пета поредна нощ. Над 60 полицаи са ранени, а над 50 души са арестувани.\nПолицията призова регионалния парламент да помогне за прекратяване на сблъсъците. Парламентът прекъсна лятната си почивка и заседава във вторник, за да обсъди пътищата за възстановяване на реда.\nПолицията съобщи, че е реагирала с водни оръдия и палки в Белфаст. Протести и други инциденти са регистрирани в поне още пет града в британската провинция. За протести и други инциденти се съобщава в градовете Нютаунаби, Антрим, Дънганън, Портадаун и Лондондери.\nНасилието избухна в петък вечерта, когато полицията се опита да наложи забраната на властите шествието на оранжистите да премине през квартал, населен с католици, за да не се допуснат сблъсъци. В първата нощ на протестите бяха ранени 32 полицаи, а политик беше ранен в главата от хвърлена тухла.\nНад 60 полицаи са били ранени при сблъсъците\n30-годишното насилие на верска основа в Северна Ирландия взе 3500 жертви. По силата на мирните споразумения от 1998 г. протестанти и католици си поделиха властта, но все още има откъслечни насилия.\nФотогалерия: Пети ден продължават безредиците в Белфаст\nЛоялисти нападнаха полицаи в Белфаст в защита на британския флаг\n07:59, 18 май 22 / Войната в Украйна 39\n07:58, 18 май 22 / Войната в Украйна 24\ngrajdanin1 08:38, 17 юли 13 / Неутрално\nЕдно африканско племе иска да премине напълно въоръжено през земите на друго африканско племе, за да празнува ...\nПетя Сотирова 08:59, 17 юли 13 / Неутрално\nНяма по-безсмислен конфликт от верския. Това безумие, което се вихри по всички точки на земята и от вечни врем...


"Копенхаген" сближава "Младост" и "Дружба"! Дали? | Dnes.bg Новини\n"Копенхаген" сближава "Младост" и "Дружба"! Дали?\nЧастни инвеститори даряват земи за дългочакания булевард\n20 мар 2017 08:15, Златко Желев\nИдеята от десетилетия за втора пътна връзка между столичните райони "Дружба" и "Младост" започва да изглежда осъществима. Кметът на община "Младост" Десислава Иванчева съобщи, че четири чуждестранни компании, собственици на земи в кв. "Горубляне", ще дарят терени на Столичната община за изграждане на продължение на бул. "Копенхаген".\n"Става въпрос за изграждане на продължението между бул. "Цариградско шосе" и бул. "Ал. Малинов", написа Иванчева във Facebook.\nСпоред нея доизграждането на булеварда, който сега стига до автокъщите на "Горубляне", към метростанция "Младост 3", ще позволи пренасочване на част от трафика и така ще се сложи край на задръстванията по бул. "Александър Малинов".\nОт районната администрация обясниха пред "Сега", че от два месеца чужди фирми ударно изкупуват върнатите преди години земи на парче и остават още 2-3 неизкупени парцела.\nСтара идея на Столичната община е с доизграждането на бул. "Копенхаген" да бъде удължено трасето на трамвай 23. Мотрисите ще изпълняват функцията на довеждащ транспорт до метростанцията в "Младост 3".\nПреди 6 месеца зам.-кметът по транспорта Евгени Крусев обаче заяви, че предстоят изключително тежки отчуждителни процедури на терените, отредени за доизграждането на булеварда.\nПроектът за изграждането на трамвайната линия пък ще бъде представен на обществено обсъждане, едва след като общината придобие цялата площ под бъдещия булевард.\nОще по темата: пътМладостДружбаКопенхагенотчуждаване на имотиДесислава Иванчева\nДо 26 (1) преди 1 година\nА аз като чаках по 40-50 минути за да мина светофара на Деница, какво да кажа? Случвало ми се, когато затворят Брюксел заради някой VIP, от там, където се разделяха 306, 76 и 305, до Цариградско шосе да пътувам над 2 часа (НАД ДВА ЧАСА), като обикновено пътувах 1 час и нещо. Ти с твоите 30 минути къде си тръгнал? Проблемът е, че новите светофари намалиха няколко пъти броя на колите преминаващи по Малинов, както и в стеснението на Малинов след ремонта на Фандъкова, което е разширение според нея.\nТук явно пишат само жители от Младост 3 и 4...аз съм от Младост 1 и сутрин чакам по 30 мин за да се включа в заветния Малинов, заради зелената вълна и то за да стигна до Дружба...абсолютно задължително е да се направи тази отсечка, и да си строят нови блокове по поляните наоколо, а не да застрояват градинките между блоковете...отделно Малинов трябваше да го разширят с по още едно платно по време на ремонта...\nПреди по Малинов имаше и зелена вълна - караш с 35-40 км и минаваш всички светофари на зелено, сега това е невъзможно!\nЗначи Фандъкова ще ни тури един допълнителен трафик на коли идващи от Дружба или отиващи към Дружба, в най-натовареният участък на бул. Малинов. Тя акъл има ли? Този филм вече го гледаме доста години в Младост.\nНа бул.Малинов му трябват по три ленти във всяка посока за движение направо и надясно, без бус лента и четвърта лента за ляв завой при всяко кръстовище - точно както беше преди "разширението" на Фандъкова, но с една лента повече. Другото са светофарите - колкото са повече, толкова по-голямо е задръстването. Преди 1990-та, когато работеше само светофара на 43 блок (имаше още два), по Малинов преминаваха повече коли и то без да висят в задръстване, както е след пускането на тази дузина светофари\nМалинов трябваше да се разшири още при планирането на бизнес парка. Сега с новият турски комплекс на Гаранти коза на мястото на Деница и Казахтанският мегапроект “Garitage Park” за нов квартал от 165 декара между и „Декатлон“ и бизнес център „Камбаните" по-добре да направят Малинов пешеходна зона.\nВ Младост 3/4 нямат метро, но няма да отидат до Дружба, за да се качат на метрото. Ще си пътуват в Младост за това, както и си го правят и сега и в Дружба и в Младост.\nПоловината дружба няма метро\nфандъковщина преди 1 година\nВсъщност бул. Малинов ще се задръсти още повече, ако пуснат и коли по бул. Копенхаген до бул. Малинов. Това е очевидно.\nКолкото до трамвая, то е много стара идея още от преди 1989-та и там имаше готово трамвайно трасе с релсите, но дойде демокрацията и релсите изчезнаха. Все пак не виждам някой да се засили да идва от Дружба с трамвая, за да се качи на метрото в Младост - ще си го направи в Дружба.\nКато правеха метрото под малинов много се надявах да оправят и възлите отгоре, да няма светофари, а те добавиха още няколко....\n3 ленти при тип "булевард" могат да поемат цялото му сегашно натоварване, ако ги нямаше всичките тези светещо червено препятствия. Няма удачна скорост за зелена вълна която да е в допустимото ограничение.\nНе ми се мисли какъв ад ще стане, ако пуснат и трамвай да минава през и сега задръстения светофар на Самоковско шосе и Копенхаген.\nПреди години я бяха построили тази трамвайна линия, но не си спомням да бяха предвидили и булевард, а е ясно, че тогава нещата се мислеха, а не се решаваха по мафиотски, както е сега и решението от преди 30 години са най-доброто, което може да се направи.\nБулевард Малинов няма да се отпуши, ако продължат бул. Копенхаген до Младост. Само ако направят и детелина при пресичането му с Цариградско шосе, може някой да мине и от там, но очевидно детелина няма да има, а ще има поредното задръстване заради лоша организация на движението. На Малинов му трябват още две-три ленти във всяка посока и по-малко светофари, но реалността е, че светофарите се увеличават, а броя на лентите стигна минимума - една, а не две, както беше преди разширението на Фандъкова\nВъобще няма да реши проблема със задръстването по "Малинов". Просто инвеститорите ще построят още 5-6 огромни сгради с офис площи и пътуващите в района ще набъбнат с още 10-15000. И нещата ще станат още по зле. А да не говорим, че никой не дава нищо даром ...\nКръстовището на Фандъкова на Цариградско шосе с бул.Копенхаген към Дружба, Самоковско шосе и нещо като локални, от двете страни на Царигр.шосе е типичен пример за некадърност облечена с власт. Много отдавна трябваше да се направи втори широк булевард свързваш Младост чрез детелина с Царигр.шосе, но не и това, което ще сътвори Фандъкова - връзка без детелина. Не знам що за хора са тези в общината, та оставиха за 150 хилядния Младост с по една лента за връзка с останалата част на София.\nБез детелина при връзката на Самоковско шосе и бул. Копенхаген с Цариградско шосе, там само ще се формира поредното задръстване благодарение на ГЕРБ и Фандъкова.\nТам си имаше трамвайна линия, която стигаше до Дружба. Кой кмет я махна, та сега пак да я поставят?\nПринципно бул. Копенхаген продължен до Младост ще създаде допълнително задръстване, заради крайно неудачното решение на фандъкова, за връзката на Копенхаген идващ от Дружба със Самоковско шосе и Цариградско шосе. Сега там има светофар поставен от фандъкова на Т-образно кръстовище и винаги има задръстване, особено за колите идващи от Цариградско шосе по Самоковско шосе, вкл. и идващите по локалното\nи после сигурно се оплакваш, че има задръствания, а? Сладур!\nВече имам 3 коли - една за мен, една за жената и една да седи в резерва.\nСина и той скоро ще вземе книжка и ще се сдобием с 4 пред блока .....нямаме избор .\nПокрай нас метро няма и за да ходим където работим трябва да похарчим за билети поне 15 лв. ( За двамата с прекачването на авобусите) .\nКолите са ни са на газ и харчат малко - двойно ( ако не и тройно) по евтино ни е и не мръзнем по спирките .\nПроектът за трамвайната линия ще бъде представен, когато няма да се обсъжда и да може да бъде променян...\nТака дълго отхвърляния квартал "ДРУЖБА" ще спасява претъпкания "МЛАДОСТ" от задръстването. Подигравахте му се заради ромското население, мислехте го за гетото на София, а сега искате помощ от тях. Оказва се, че е по-добрия квартал. Имат си гара, аерогара, метро, езеро, широки булеварди и пространства м-у блоковете, та дори и паркингите са им повече. И най-важното... Там НЯМА задръстване, влиза се от 6 места.


Гуми Размер 26" -\nВЪНШНА ГУМА HIGH ROLLER II 26X2.40 ST DH MAXXIS ПРОМОЦИЯ!\nВЪНШНА ГУМА Griffin 26X2.40 ST DH MAXXIS ПРОМОЦИЯ!\nОтворената и агресивна шарка дават на гумата много добри възможности за почистване от кал и проникване в почвата. Бърза и стабилна гума. Подходяща и за най-агресивните планински дисциплини.\n– Двустенен борд (Downhill Casing)\nВЪНШНА ГУМА HIGH ROLLER II EXO 26X2.40 СГЪВАЕМА MAXXIS ПРОМОЦИЯ!\nВЪНШНА ГУМА MINION DHR II 26X2.40 50A , DH MAXXIS\nНовият заден Minion идва с легендарния страничен грайфер на версията му за предна гума. Централният грайфер е моделиран на ново за максимално ускорение при въртене и отлично съпротивление при спиране. Комбинацията като предна и задна , дават една уникална комбинация за агресивни карачи. Технология на максис с твърдост на грайфера от 50А спомага за по-дългия живот на задната гума, понеже тя понася по-голямата част от натоварването при карането, същевременно дава и отлични показатели на сцепление.\n-50A твърдост на грайфера отговаря за добро сцепление и дълъг живот на грайфера.\n– Двустенен борд (2ply)\nЦЕНА:64лв – Изчерпана\nВЪНШНА ГУМА Duro Switch 26X2.50\nРазмер: 26х 2,50\nВЪНШНА ГУМА MAXXIS WETSCREAM ST 26X2.50\n– Двустенен борд за перфектна странична защита. DH CASING\n– Тегло: 1160гр\nЦЕНА: 68,90лв – Изчерпана\nВЪНШНА ГУМА MAXXIS PACE 26X2.10 тел. борд\nВЪНШНА ГУМА Maxxis HIGH ROLLER II 26X2.30 3C/EXO/TR\n– Тегло: 840 грама\nВЪНШНА ГУМА MAXXIS AGGRESSOR EXO TR 26×2.30 Сгъваема\nВЪНШНА ГУМА IKON 26X2.20 3C/EXO/TR MAXXIS\nЕдна от най-леките и универсални гуми за крос кънтри. Бързо търкаляне и големият балон ви предоставят идеални качества върху всякакви терени. 585 грама за 26х2.20 Max speed смеска/ Exo . Готова за безкамерна – TR\nВЪНШНА ГУМА OVERDRIVE II MAXXSHIELD 26X1.6 MAXXIS – СГЪВАЕМА\nВтора генерация, на модела Overdrive. Перфектната гума за градско каране, минимално съпротилвние при търкаляне. Светлоотразителна лента, за сигурност в градска среда.\nMaxxshield – зашита от спукване.\n26х1.6 – сгъваема\nДвойна смеска на каучука\nВЪНШНА ГУМА OVERDRIVE II SILKWORM 26X1.65 MAXXIS – ТЕЛЕН БОРД\nSilkworm – зашита от спукване.\n26х1.6 – телен борд\nВЪНШНА ГУМА IGNITOR 26X1.95 СГЪВАЕМА MAXXIS\n– Тегло: 495 грама\nВЪНШНА ГУМА IGNITOR 26X2.10 EXO/TR MAXXIS\n– TR- готова за безкамерна\nВЪНШНА ГУМА IGNITOR 26X2.35 СГЪВАЕМА MAXXIS\n– Тегло: 690 грама\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.50 EXO/ST MAXXIS\n– EXO – специална система за защита на еднослойни гуми против скъсване на борда и прищипване. Интегриран е специален слой в борда , който защитава гумата.\n– Тегло: ~900гр\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.35 MAXXIS (Сгъваема)\nТип: Сгъваема (1Ply)\nВЪНШНА ГУМА HOLY ROLLER 26X2.20 SILKWORM MAXXIS\nЕдна от най-разпространените гуми за Street, Dirt на Максис. Осигурява много добро търкаляне на твърди терени, плюс добър захват на дърт настилка.\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.50 3C DH MAXXIS ПРОМОЦИЯ!\n– Перфектна гума за спускане с технологията 3C maxx terra grip с тройна смеска на грайфера, за максимално сцепление устойчивост и износване. Най-доброто от Maxxis за спускане\n– Тегло : 1265грама\nВЪНШНА ГУМА MINION DHR II 26X2.40 SUPER TACKY, DH MAXXIS\n– Двустенен борд DH CASING\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.50 SUPER TACKY DH MAXXIS\nПроектирана от състезателя на Maxxis Колин Бейли по време на шампионата по спускане 2001г. Minion DHF използва доказани концепции за шарката като скосения грайфер за по-малко съпротивление при въртене и надлъжните канали в него за контрол при движение направо и прецизно завиване. За твърд, рохкав върху твърд или средно твърд терен.Гумата е с легендарната смеска на каучука – Super Tacky,която я кара да “залепва” за трасето и Ви дава максимална сигурност в завоите.\n– Изработена с технологията Super Tacky /42a/ смеска на каучука, за перфектно сцпеление във всякакви условия.\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.35 SUPER TACKY MAXXIS ПРОМОЦИЯ!\nSuper Tacky – 42а, най-меката смеска за максимално сцепление по трасетата\n– Здрав телен борд\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.35 DOWNHILL 2ply MAXXIS\nВерсия с размер 26х2,35 и двустенен Downhill борд, който е присъщ основно за широките DH гуми, но тук е в размер 2,35 и отново толкова здрав и надежден. Подходяща и за най-тежките трасета. Отличен избор ако карате в дисциплините Downhill/Freeride, но рамката ви побира гуми с размери до 2,35 или просто искате да карате с една идея по-лека и по-тясна гума.\n-Мек грайфер за максимално сцепление.\n– Здрав телен двустенен борд (2ply) Downhill\nЦЕНА:65лв – Изчерпана!\nВЪНШНА ГУМА CROSSMARK 26X2.25 ТЕЛЕН БОРД MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА CROSSMARK 26X2.10 ТЕЛЕН БОРД MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА CROSSMARK 26X2.10 СГЪВАЕМА MAXXIS\nБърза гума за твърд терен. Страничната шарка спомага изключително за стабилни завои. Добра е както за предна, така и за задна гума. Сгъваема.\nВЪНШНА ГУМА DETONATOR 26X1.25 ТЕЛЕН БОРД MAXXIS\nЕдна от най-популярните шосейни гуми на Максис. Предлага добра защита срещу спукване ( Silkworm ), както и страхотен контрол при търкаляне.\nВЪНШНА ГУМА IGNITOR 26X2.10 ТЕЛ. БОРД MAXXIS\n– Телен борд, за 26 цолови колела\n– Тегло: 620 грама\nВЪНШНА ГУМА MINION DHR II EXO/TR 26X2.30 СГЪВАЕМА MAXXIS\n– Тегло: 780 грама\nВЪНШНА ГУМА OVERDRIVE K2 26X1.75 MAXXIS\nПредназначена за колоездачи, които обичат да изминават дълги разстояния с велосипедите си в градски условия. K2 протекция от спукване\nВЪНШНА ГУМА OVERDRIVE KEVLAR 26X1.75X2 MAXXIS\nПредназначена за колоездачи, които обичат да изминават дълги разстояния с велосипедите си в градски условия.\nВЪНШНА ГУМА HIGH ROLLER II 26X2.30 EXO/TR MAXXIS\n– Тегло: 835 грама\nВЪНШНА ГУМА IGNITOR 26X2.35 EXO СГЪВАЕМА MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.30 EXO/TR MAXXIS\n– Тегло: 800гр\nВЪНШНА ГУМА MINION DHR II 26X2.40 EXO ST MAXXIS\n– ST – мека смеска за спускане 42А каучук.\nПараметри: Exo, Super Tacky , 26×2.40\nВЪНШНА ГУМА MINION DHR II 26X2.40 EXO ST WIDE TRAIL MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА HIGH ROLLER II 26X2.40 3C DH MAXXIS\n– Най-добрата смеска на Максис – 3C MAxx Terra -перфектно сцепление и повишена износоустойчивост\n– Усилен борд\n– Тегло: 1270 грама\nВЪНШНА ГУМА SHORTY 26X2.40 3C DH MAXXIS\nНовата гума на Максис за Спускане, предоставя това, което всички очаквахме. Гума с едри бутони за спиране във всякакви условия, но и с достатъчно добро търкаляне. Подобрени странични грайфери.\n– Двойностенна с телен борд, за максимална защита от късане на борда\n– Тегло: 1215 грама\nВъншна гума Ikon 26×2.20 тънкостенна с телен борд MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА ARDENT 26X2.25 EXO СГЪВАЕМА MAXXIS\nНаправена за почти всякакви условия, агресивната шарка в по-широк балон предоставя много добър контрол при бързи завои със своето сцепление. Централната шарка е хем за ускорение и спиране, в същото време спомага за по-малко съпротивление при търкаляне. EXO защита на бордовете спомага за здравината на гумата. Изключително лека и много бърза гума.\nТегло – 699гр.\nВЪНШНА ГУМА MAXXIS ARDENT 26X2.25 тел.борд MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА ARDENT 26X2.25 СГЪВАЕМА MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА ARDENT 26X2.40 EXO, WIDE TRAIL СГЪВАЕМА MAXXIS ПРОМОЦИЯ!\n-Wide Trail технологията ви дава възможност да използвате гумата и на шини със ширина 30-35мм.\nВЪНШНА ГУМА ARDENT 26X2.40 EXO СГЪВАЕМА MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА ARDENT 26X2.40 EXO ТЕЛ. БОРД MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА DTH 26X2.15 тел.борд MAXXIS\nDrop-The-Hammer е името на тази гума, характеризираща се с добро ускорение, качествена Maxxis смеска на материала дава нужното сцепление в завои. Една от най-леките Dirt гуми на пазара. С нея колелото ще се движи по асфалта с лекота. Ще ви донесе страхотен комфорт при всекидневно каране.\nВЪНШНА ГУМА DTH 26X2.30 тел.борд MAXXIS\nТегло: Само 730грама.\nПрепоръчително налягане: 2,40-4,5 бара.\nВЪНШНА ГУМА HOLY ROLLER 26X2.40 ТЕЛЕН БОРД MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА HOOKWORM 26X2.50 WIRED MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА MAXXIS Xenith 26X1.15 Сгъваема\nПодходяща за градско/шосейно колоездене, много бърза и лека гума.\nВЪНШНА ГУМА Maxxis Mammooth\nГума подходяща за Fatbike.\nВЪНШНА ГУМА Maxxis COLOSSUS F\nВЪНШНА ГУМА Maxxis MINION FBF F\nВЪНШНА ГУМА Maxxis MINION FBR F\nВЪНШНА ГУМА Geax Neuron 26×2.50 2C TNT\nНовата гума на италианската фирма Geax Neuron e бърза и сигурна гума за „твърд” терен с агресивен грайфер, подходяща за FR/DH. Двукомпонентна (2C) смеска на каучука, спомагаща за по-дълъг живот и повече сцепление. Страничните грайфери са с твърдост 50А, а средния 50а (50/60/60).\n– TNT (Tubeless-No-Tubeless) , възможност да се използва и без вътрешна гума (безкамерна).\n– Размер: 26×2.50\n– Тегло: 1260 гр\nВЪНШНА ГУМА Geax Goma 26×2.4\nНовата гума на италианската фирма Geax Neuron e бърза и сигурна гума за „твърд” терен с агресивен грайфер, подходяща за FR/DH.Размер 26х2.40.\n– Тегло: 1010гр\nВъншна гума Schwalbe Rock Razor Super Gravity 26×2.35″\nТегло: 925 гр. (32 oz)\nВъншна гума Schwalbe Magic Mary DH 26×2.35″\nГъстота на оплетката: 2×67 EPI\nТегло: 1190 гр. (42 oz)\nВъншна гума Schwalbe Dirty Dan SG 26×2.35″\nSchwalbe Dirty Dan е отлична гума за кални условия.\nТегло: 1015 гр. (36 oz)\nВъншна гума Schwalbe Wicked Will FR 26×2.35″\nМного бърза гума за Freeride предназначена за сухи терени.\nРазмер: 26″ x 2.35″ / ETRTO 60 – 559\nНалягане: 1.6 – 3.5 Bar / 23 – 50 PSI\nМатериал: Pace Star\nВъншна гума Schwalbe Hans Dampf Addix 26×2.35″ – сгъваема\nSchwalbe Hans Dampf е гума създадена за максимален контрол и удоволствие от карането. Протекторът се държи отлично във всяка ситуация – по трудни терени и технични пътеки.\nРазмер: ETRTO 60-559 (26 x 2.35″)\nТегло: 875 g (31 oz)\nМаксимално натоварваане: 115 kg\nВъншна гума Schwalbe Hans Dampf Performance 26×2.35″\nРазмер: (26 x 2.35″ (ETRTO 60-559)\nМатериал: Dual Compound:\nТегло: 760 гр. (27 oz)\nМкасимално натоварване: 115 кг.\nВъншна гума Schwalbe Magic Mary FR EVO 26×2.35″ – сгъваема\nSchwalbe Magic Mary и лека и стабилна гума за Freeride/Downhill. Новият профил прави гумата по-гъвкава и предлага по-добър контрол на всякакви трасета.\nТип: Сгъваема EVOLUTION\nЗащита от спукване:Snake Skin\nНалягане:1.60 – 3.50 Bar (23 – 50 psi)\nМаксимално натоварване:115 кг.\nВъншна гума Schwalbe Big Apple RaceGuard 26″ x 2.15″\nВъншна гума подходяща за градско каране и добър избор за електрически велосипеди.\nРазмер: 26″ x 2.15″ / ETRTO 50 – 559\nТегло: 790 гр. / 28 oz\nНалягане: 2.5 – 5.0 Bar / 35 – 70 PSI\nМатериал: Endurance (Нов материал за маратон за постигане на висока трайност на гумата.)\nЗащита от спукване на гумата: RaceGuard® (Тази защита е разработена и се използва по-широко при състезателен тип гуми. Синтеза от специален каучук и няколко слоя от синтетичен полимер предлага ефективна защита против спукване. Има само минимално увеличение на теглото и съпротивлението при въртене на гумата.)\nЦвят: черна със светлоотразителна лента\nВъншна гума Schwalbe Furious Fred Evo TL Ready 26″ x 2.0″\nИскате да победите на всяка цена! Пистата е суха? Можете ли да рискувате спукване на гума? Техничиските Ви умения за каране на велосипед отлични ли са? Добре, значи сте готови за бързите маунтин байк гуми Furious Fred на фирма Schwalbe. Подходящи за стила Крос-Кънтри (Cross-Country).\nРазмер: 26 x 2.00″ (ETRTO 50-559)\nПредназначение: Cross Country\nТегло: 315 грама (11 oz)\nНалягане: 2,2-4,3 Bar (32-62 psi)\nTubeless Ready: Може да използвате гумата като Tubeless (без вътрешна гума), но трябва преди това да сложите и латекс.\nВъншна гума Continental Cross King 26×2.20\nОтличен избор за XC стилът в планинското колоездене. Подходяща за сухи и прашни терени, отлично представяне на дълги преходи.\nПо избор: сгъваема / телен борд\nВъншна гума Continental Race King 26×2.20\nБърза гума за каране в стила Крос Кънтри (Cross Country) при сухо време. Професионалния състезателен отбор по планинско колоездене Topeak Ergon е печелил световни шампионати с модела Race King.\nРазмер: 26 x 2.20\nВъншна гума Continental X-King 26″ – сгъваема\nМного бърза гума за каране в стиловете Крос Кънтри (Cross Country) / Trail / All-Mountain, която въпреки това осигурява добър контрол над велосипеда при по-големи скорости. Модела X-King е разработен съвместно с професионалния състезателен отбор по планинско колоездене Topeak Ergon. Гладко и много тихо въртене.\nГъстота на оплетката: 84 TPI (Threads Per Inch)\nРазмери: 26″ x 2.20″ / ETRTO 55 – 559 26″ x 2.40″ / ETRTO 60 – 559\nТегло: 580 грама (26″ x 2.20″), 640 грама (26″ x 2.40″)\nВъншна гума Continental X-King ProTection 26″\nТегло: 630 грама (26″ x 2.40″), 570 грама (26″ x 2.20″)\nВъншна гума Continental Baron Apex 26″ x 2.3″ – сгъваема\nBaron Apex е подходяща за агресивно каране и Freeride. Гумата е разработена заедно с познатия на всички отбор на семейство Atherton. За своите 800 грама, Baron Apex притежава отлична здравина и в същото време е достатъчно лека за катерене. Подсилени странични стени с каучуков еластомер “Apex”.\nРазмер: 26″ x 2.3″ / ETRTO 57 – 559\nТехнология Apex: Страничните стени на гуми за каране в стиловете Freeride или Спускане (Downhill) са подложени на изключително високи натоварвания. Каучуков профил между слоевете от каркас осигурява стабилност. Каучуковия еластомер “Apex” е позициониран над бордовете и ролята му е да бъдат подсилени страничните стени на гумата. По този начин гумата не въздейства върху шината по време на агресивно каране по скалисти терени. Гумата остава в по-голяма степен във вертикална позиция при завои. Тя не се прегъва през страните на шината, когато е подчинена на напречни натоварвания.\nВъншна гума Continental Mountain King II ProTection 26″ – сгъваема\nМоделът Mountain King II е предназначен за All-Mountain. Размера и плътността на гумата й позволяват да се върти бързо като в същото време осигуряват по-добър контрол над велосипеда. Размера 26″ x 2.40″ е подходящ за технически трудни за преминаване пътеки.\nТегло: 590 грама (26″ x 2.20″), 650 грама (26″ x 2.40″)\nВъншна гума Continental Explorer 26×2.1″ – сгъваема\nМоделът Continental Explorer е предпочитан от сериозни състезатели по Крос Кънтри (Cross Country), благодарение на напълно заслужената си репутация на сигурна външна гума, тествана при суровите условия за карене във Великобритания. Има по-малко общо тегло в сравнение с други подобни гуми в този клас. Подходяща за монтиране както отзад, така и отпред.\nРазмер: 26″ x 2.1″ / ETRTO 54 – 559\nМатериал: качествена каучукова смес използвана от фирма Continental при гуми с оф-роуд предназначение\nДизайна на страничния борд осигурява последователен и предсказуем контрол в завои и навременно спиране при различни условия.\nBЪНШНА ГУМА 26Х2,10 CONTINENTAL EXPLORER\nГумата е предназначена за крoс-кънтри упoтреба за начинаещи и напреднали кoлoездачи. Дизайна на грайферите пoзвoлява гумата да се представя oтличнo при рoxки пoчви и кал. “Ехрlоrer” е пoдxoдяща кактo за предна, така и за задна гума.\nразмер: 26″ х 2.10″/ ЕТRТО 54 – 559\nгъстoта на oплетката: 84 ТPI\nпрепoръчителнo налягане: 50 PSI\nмаксималнo налягане: 65 PSI\nтеглo: 620 g\nГума Duro Berm Master 26×2.35 тел.борд\nОтлична гума за градски условия.\nГума Duro Big D 26×4.00\nГумата е подходяща за Fatbike.\nMax 30 PSI (2,1 BAR)\nГума Panaracer Fat-B Nimble 26х4,00\nВисок клас гума Panaracer Nimble с телен борд даваща здравина и страхотно сцепление.\nBЪНШНА ГУМА 26Х1,50/40-559/ RUBENA\nBЪНШНА ГУМА 26Х2,25/ 57-559/ RUBENA TRITON\nВЪНШНА ГУМА 26 X 2.35 RUBENA DIFENDER\nВЪНШНА ГУМА HIGH ROLLER 26X2.10 WIRED 60A MAXXIS\nЕдна от най-универсалните гуми на Максис. Бързо търкаляне и още по-бързо спиране. Страничната шарка държи здраво в завоите. Независимо дали е за спускане, крос кънтри или фрирайд гумата е идеален избор за вас.\n– С телен борд, едностенна\n– Смеска на компаунда 60а, осигурява перфектна износоустойчивост\n– Тегло: 565 грама\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.35 DH SUPER TACKY MAXXIS\n– Смеска Super Tacky /42а/ каучук, осигуряващ максимално сцепление\n– Тегло: 980гр\nВЪНШНА ГУМА MINION DHF 26X2.35 60A, WIRED MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА LARSEN TT 26X2.00 LUST, СГЪВАЕМА MAXXIS\nШарката на гумата е направена така, че да се търкаля лесно, а гъстотата ѝ осигурява много добро сцепление с настилката.\n– LUST – сертифицирана технология за UST шини, Максимално олекотяване на борда с влагане на матриал против скъсване.\n– Тегло: 725 грама\nВЪНШНА ГУМА LARSEN TT 26X2.35 СГЪВАЕМА MAXXIS\n– Тегло: 625 грама\nВЪНШНА ГУМА ONZA Citius 26×2.40 DH\nПодходяща за сухи терени. Съчетава в себе си параметри за бързина и добро сцепление. С нея спокойно можете да “залягате” агресивно в завоите на Downhill трасетата и да не се притеснявате. Средният и скосен грайфер спомага за по-бързото въртене.\nЦЕНА: 34,90лв – изчерпана.\nВЪНШНА ГУМА HIGH ROLLER UST 26X2.50 DH MAXXIS\n– UST сертифицирана\n– Super tacky мека смеска за максимално сцепление\n– Тегло: 1230грама\nВЪНШНА ГУМА HIGH ROLLER 26X2.50 SLOW REEZY DH MAXXIS\n– Slow Reezy – 40а, най-меката смеска за максимално сцепление по трасетата\n– Тегло: 1300грама\nЦЕНА: 55лв Изчерпана\nВЪНШНА ГУМА Maxxis TREAD LITE TR 26X2.10\n– готова за безкамерна -TR\n– 530 грама\nВЪНШНА ГУМА Maxxis TREAD LITE TR/EXO 26X2.10\n– защита на страничния борд- EXO\n– 565 грама\nВЪНШНА ГУМА RANCHERO 26X2.00 СГЪВАЕМА MAXXIS\nГума със скосен среден грайфер във формата на диамант за по-ниско съпротивление, които я правят подходяща за хардтейл колелата\nВЪНШНА ГУМA MINION DHR 26X2.50 DH MAXXIS\nДвуслойна гума за спускане, проектирана за задна – повече спирачен контрол и ускорение.\nВЪНШНА ГУМА ASPEN 26X2.25 СГЪВАЕМА MAXXIS\nЛека гума за крос кънтри ( XC ) създадена с минимално съпротивление при търкаляне, докато големия балон ѝ спомага за по-добро преминаване на корени и камъни.\n– Тегло: 590 грама\nВЪНШНА ГУМА LARSEN TT 26X1.90 WIRE MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА LARSEN TT 26X2.00 WIRE MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА HIGH ROLLER 26X2.50 SUPER TACKY DH MAXXIS\nВЪНШНА ГУМА MAXXLITE 330 26X1.95 СГЪВАЕМА MAXXIS\nГумата тежи 330гр. Изключително малко съпротивление при търкаляне. Silkworm протекция. Състезателна крос кънтри гума , за максимални резултати\nВЪНШНА ГУМА LARSEN 26X2.00 СГЪВАЕМА MAXXIS\n– Каучук 60а, осигуряващ перфектна износоустойчивост\n– Тегло: 545грама\nВъншна гума Schwalbe Muddy Mary Freeride 26 x 2.35″\nПредназначена за всякакви метеорологични условя, гумата Muddy Mary е разработена съвместно с ДВАНАДЕСЕТ кратния шампион по спускане на Германия, Маркус Клаусман. Агресивен дизайн на средния профил осигуряващ отличен контрол върху велосипеда.\nТегло: 870 гр. / 31 oz\nВЪНШНА ГУМА ADVANTAGE 26X2.10 ТЕЛ. БОРД MAXXIS\nАлисън Дънлап е създала тази гума с идеята за агресивно крос кънтри с по-голям балон, която се държи супер в завои. Заради шарката си се ‘катери’ и спира със същата лекота.\n– Тегло: 705 грама\nЦЕНА: 37лв – Изчерпана\nВЪНШНА ГУМА ADVANTAGE 26X2.25 MAXXIS\n– Тегло: 700 грама\nЦЕНА:38лв – Изчерпана\nВЪНШНА ГУМА Panaracer Swoop all trail 26×2.40 DH ПРОМОЦИЯ!\nЦЕНА: 33лв – Изчерани\nРазмер: 26 x 2.0″ (ETRTO 55 -559), 26 x 2.2 (ETRTO 50-559)\nГъстота на оплетката: 3/84 TPI\nНалягане: 50 – 65 PSI\nТегло: 560g (26×2.0), 650g (26×2.2)\nЦЕНА: 87лв – Изчерпана\nВъншна гума Continental Race King 26″ x 2.0″ – сгъваема\nРазмер: 26″ x 2.0″ / ETRTO 50 – 559\nЦЕНА: 53лв – Изчерпана\n*ЗА ДРУГИ МОДЕЛИ ЗАПИТАЙТЕ ДОПЪЛНИТЕЛНО\nЗдравейте можете ли да доставите тези гуми?\nmaxxis Ardent 26×2.40 EXO/TR и\nikon 26×2.35 3C/EXO/TR\nЗдравейте! Към този момент (27.09.2018) сме направили поръчка на въпросните модели. Когато пристигнат в България, ще го обявим във Facebook страницата ни bikeshop-bg.com 🙂 Поздрави!\nСинан Грошев says:\nВъзможно ли е някога да доставите гумите Maxxis Wormdrive430 26 x 1.9. Допълнението 430 след модела означава, че нейното тегло е 430 грама и това се дължи на сгъваемия борд и технологията на гумата, може би.\nЗа новия сезон се очаква доставка. Последвайте ни във facebook страницата ни, там обявяваме, когато пристигне нещо ново. Поздрави! https://www.facebook.com/Bikeshop-bgcom-1568540433389915/


Указания за кърмене – Банка за майчина кърма\nПрез първите дни кърменето се провежда в леглото, отначало в полулегнало, а след това в седящо положение. След първата седмица можете да кърмите седнала на стол, като поставите съответният крак на малко столче, за да подпомага ръката при придържането на детето. Най-удобно е кърменето седейки в кресло.\nПреди всяко кърмене трябва да измиете добре ръцете си със сапун и да почистите гръдните зърна и ареолите с памук и преварена вода. Не е задължително да миете гърдата със сапун, тъй като кожата се изсушава и се получават рагади.\nДокато преди се е препоръчвало детето да се закърми от 6 до 12 часа след раждането, днес препоръките са детето да се постави на гърда още в първите 20-30 минути след раждането. Ранното закърмяне има значение за по-ранното идване на кърмата, за успешна и по-продължително кърмене, за профилактика на хипогликемия и обезводняване у новороденото.\nВ началото трябва да се помогне на бебето да захване гърдата, като зърното се поставя навътре в устата към небцето и се изцеждат няколко капки кърма в устата му, за да започне да суче. В първите дни кърменето трябва да продължава не повече от 10 минути, за да не се разрани зърното (обикновено детето приема максимално количество кърма през първите 5 минути на кърменето).\nКърмачето не трябва да се оставя да спи на гърдата. Ако заспи, се пощипва по ухото или стъпалата, за да се събуди. Когато кърменето приключи, гърдата се изтегля леко от устата му и детето се държи изправено 1-2 минути, за да се оригне.\nПо правило при всяко кърмене се дава едната гърда, като лявата и дясната се редуват. При неустановена лактация в първите дни и дори седмици след раждането и особено при недоносени или по-вяло сучещи деца е целесъобразно при всяко кърмене да се дават за по 5 минути последователно и двете гърди с последващото им изцеждане. По същия начин се постъпва по-късно при съмнение за хипогалактия. При установила се и регулирана вече лактация (към 15-20 ден) се препоръчва кърмене всеки път само от едната гърда.\nВажно условие за успешно кърмене е нослето на детето да не бъде запушено. При наличие на секрет или засъхнали крусти преди кърмене е задължително почистването им с памуче и евентуално поставяне на капки за отбъбване на лигавицата.\nВреметраенето на едно кърмене е средно около 15-20 мин. Установено е, че здраво дете изсуква около 60 % от млякото, което получава за едно кърмене още в първите 5 мин, в следващите 5 мин – още 30 %, а през последните 5 мин – около 10 %. На по-едрите и силни деца понякога са достатъчни само 5-10 мин, за да се нахранят. Само слабите и недоносени деца, както и тези с родови травми е уместно да се кърмят в продължение на 20-30 мин, понеже при тях сукането се прекъсва от паузи за почивка или заспиване. Това изключение може да се прави и когато детето е болно.\nВ първите дни продължителността на кърменето е 5-10 минути, за да се избегне появата на рагади, но постепенно продължителността му се увеличава до 15-20 минути.\nПри всяко кърмене на детето се предлага едната гърда, а за следващото – другата. Изсукване на двете гърди едновременно се препоръчва при недостатъчна лактация с цел да се стимулира секрецията.\nИнтервал между кърменията – можете да кърмите детето си на поискване, като така кърмачето само определя броя на храненията и интервалите между тях. Може и да спазвате определен интервал от време между кърменията, който през първите 1-2 месеца трябва да бъде около 2 ½ часа с оглед на това, че бебешкото стомахче се изпразва за около 2½ – 3 часа. За недоносените и децата, родени с ниско тегло интервалът между кърменията се намалява на 2 часа в първите седмици, докато теглото им достигне 2500-3000 g. Броят на кърменията се определя според възрастта на детето и интервала между храненията. За новороденото и кърмачето до 2-я месец се определят 7-8 кърмения. В случай, че детето спи спокойно през цялата нощ, последното кърмене може да се пропусне още към края на 1-я месец. От 2-я до 5-я месец броят на кърменията се намалява с едно. Към 5-6 месец започва захранване на кърмачето и тогава постепенно млечните хранения се заместват с такива с немлечни храни.


Публикувана от nansi_g на 07 март 2011 г., прочетена 142 пъти, рейтинг: 1.00, коментари 0\nПубликувана от nansi_g на 07 март 2011 г., прочетена 181 пъти, рейтинг: 1.00, коментари 0\nПубликувана от nansi_g на 07 март 2011 г., прочетена 172 пъти, рейтинг: 1.00, коментари 0\nДиамантите на Зимбабве\nПубликувана от tot11t0 на 07 март 2011 г., прочетена 169 пъти, рейтинг: 1.00, коментари 0\nМилиони карати диаманти вече бяха добити в новооткрито находище в Зимбабве, което може да изстреля страната в редиците на най-големите производители на диаманти, според ръководителя на група експерти по програмата на ООН за прекратяване на търговията с "кървави" диаманти. Новото богатство обаче предизвика опасения, че може да се използва, за да се осуетят опитите за демократизация на страната, която от години страда под авторитарно управление, или да се финансират въоръжени конфликти.\nПубликувана от tot11t0 на 07 март 2011 г., прочетена 180 пъти, рейтинг: 1.00, коментари 0\n"Зимбабве" означава "каменни къщи". Велик Зимбабве е следващото по значение археологическо африканско находище след египетските пирамиди. Племето Шона започнало тези постройки преди около 900 години. Както много други и това племе било съставено от замеделци и скотовъдци, но те се научили да добиват злато и мед от рудниците. Започнали да продават по цял свят метални и изработени от слонова кост предмети. Търгували дори с Китай.\nПубликувана от tot11t0 на 07 март 2011 г., прочетена 174 пъти, рейтинг: 1.00, коментари 0


“Team Batista” с продължение – Далекоглед – посока Източна Азия\n“Team Batista” с продължение\n30.05.2011 Alex\t0 коментара екранизация, Ито Ацуши, криминале, Накамура Тору, нов сезон\nПопулярната поредица на Fuji TV “Team Batista” ще получи своят трети сезон. Главните роли отново са поверени на Ито Ацуши и Накамура Тору като доктор и правителствен служител, които работят в екип и разкриват мистериозни случаи.\nСериалът е базиран на популярна криминална поредица на автора Кайдо Такеру, която бе адаптирана за голям екран с участието на Такеучи Юко и Абе Хироши. През 2008 г. бе излъчен и първият сезон с Ито и Накамура, който обхваща първата книга от серията. Втората част “Nightingale no Chinmoku” бе екранизирана в специален епизод, а третата стана основа на втория сезон “Team Batista 2: General Rouge no Gaisen”.\nНастоящият сериал ще е свързан с петата книга от поредицата “Ariadne no Dangan”, в която историята се развива около създаването на нов център по аутопсия и убийство, извършено в скенера за магнитен резонанс. В екипа ще се включат и актьорите Такахаши Кацунори като елитен полицейски служител и Книши Манами като съдебен доктор.\nПремиерата на сериала е през юли.\n← Gazette – “VORTEX”\nСонг Джун Ги се завръща като млад крал →\nКой още ще участва в любовния четириъгълник на „City Hunter“\n31.03.2011 Alex 0\nНаранявания прекъсват сериала „Athena: Goddess of War“\n24.01.2011 10.02.2011 Alex 0


ВРЕМЕТО: Петък и събота топла пролет, по-съществено захлаждане от четвъртък | Вестник Борба - областен всекидневник, Велико Търново\nВРЕМЕТО: Петък и събота топла пролет, по-съществено захлаждане от четвъртък\nПрез нощта ще бъде ясно със слаб вятър без определена посока. Минималните температури ще бъдат между минус 1 и 2. За В. Търново се очаква минимална температура 1 гр. През деня облачността ще се променя динамично, с временни увеличения до значителна и късно след обяд и вечерта на отделни места е възможно да превали слаб дъжд. Ще духа слаб вятър от изток-югоизток. Максималните температури ще бъдат между 14 и 17. За В. Търново се очаква максимална температура 16 гр. Атмосферното налягане ще се понижава. На тази дата най-високата измерена максимална температура във Велико Търново е 21.2 през 2016 г., а най-ниската измерена минимална температура е минус 19.6 гр. през 1991 г. Слънцето ще изгрее в 07 часа и 31 минути и ще залезе в 17 часа и 32 минути. Фаза на Луната: едно денонощие след пълнолуние.\nИ в събота облачността ще се променя динамично, с временни увеличения до значителна. Преди обяд на места се очакват слаби превалявания от дъжд. В събота късно след обяд и вечерта валежът временно ще се усили. Вятърът ще е слаб, предимно от югоизток. В събота преди обяд на места е ще се ориентира от юг и да се усили (фьон). В неделя и понеделник ще преобладава време с променлива облачност. От вторник до четвъртък облачността ще се променя динамично, често ще бъде значителна, с превалявания от дъжд. По-интензивни валежи се очакват в сряда.\nТемпературите днес и утре ще бъдат много високи за сезона. Утре късно след обяд ще започне захлаждане, което ще продължи в неделя и понеделник. Минималните температури в неделя и понеделник ще бъдат между минус 1 и 2. Максималните ще бъдат между 5 и 10. Във вторник и сряда отново ще бъде топло за сезона с минимални температури между 1 и 4. Максималните температури ще бъдат между 11 и 14. В четвъртък ще започне захлаждане, което се очаква да продължи и през следващите дни. Минималните температури в четвъртък бъдат между 0 и 3, максималните температури ще бъдат между 3 и 6.\nНад западните и централни части на Стара планина в петък и събота облачността ще бъде значителна, в петък след обяд и в събота преди обяд на места със слаби с превалявания от дъжд, над 2000 м – от сняг. В събота след обяд и вечерта валежът ще се усили и ще бъде от сняг. В петък и в събота преди обяд ще духа умерен до силен вятър от югозапад, в събота след обяд вятърът ще бъде силен от запад-северозапад. Максималната температурата на 1200 м в петък и събота ще бъде около10 гр., в събота след обяд бързо ще се понижава. В неделя и понеделник ще преобладава време с променлива до значителна облачност и умерен до силен вятър от западната четвърт. Максималните температури на 1200 м ще бъдат между минус 1 и минус 3. От вторник до четвъртък облачността ще се променя динамично, но ще бъде предимно значителна, с превалявания от дъжд, над 1500-2000 м – от сняг. По-интензивни валежи се очакват в сряда. Максималните температури на 1200 м във вторник и сряда ще се повишат и ще бъдат между 6 и 8. В четвъртък се очакват температури на 1200 м около 0. През целия период температурите на 2000 м ще бъдат с около 5 – 6 гр. по- ниски от тези на 1200 м.\n← Търновец издаде спортно помагало „Играй тенис“\nМалък Сечко няма да е лют, често ще ни напомня за идващата Баба Марта →