И ще бъде едно стадо и един пастир. Йоана 10:15\nОт памти-века още между всички органически същества се забелязва стремеж към обединение. Този стремеж отчасти може да се уподоби на групирането на овците в едно стадо. Овците се намират в стадно състояние, но това още не определя стадото. Обаче, стадното състояние изключва всякакво съзнание. Защо? Защото в стадно състояние може да се намират и пясъчните зрънца, които нямат съзнание. Но, обединението като съзнателен процес, представлява вътрешен стремеж във всяко живо същество. Всяко същество се стреми да се обедени, да се съсредоточи към нещо.\nКазвам: ние говорим за ума, за сърцето, за волята, за душата и за духа на човека, но къде е в същност човекът? Ще кажете, че човек се намира в тялото си. Ако човек се намира в тялото си, неговото тяло трябва да бъде всякога бодро, никога да не отпада, а ние виждаме, че то отпада. Ако човек се намира в очите си, те никога не трябва да се затварят, а ние виждаме, че очите се затварят. Ако човек е в ушите, те никога не трябва да оглушават, а ние виждаме, че ушите понякога оглушават. Ако човек живее в мозъка, мозъкът никога не трябва да прекъсва процеса на мисленето, а ние виждаме случаи, когато мозъкът на човека се парализирва и той не може да мисли. Значи, в човешкото тяло няма определено място, на което можем да посочим, че тук или там живее човекът. Обаче, човек се проявява чрез своето тяло. Всяко място, през което се проявява човекът, ние наричаме “същина на разумния живот”. Който знае това място, той е придобил закона на безсмъртието. Силата на човека седи във вътрешното единение, вътрешното единство, до което той е достигнал. Това място в човека е недостъпно. Всеки, който е придобил вътрешното единство в себе си, той се отличава с дълбок вътрешен мир, с голямо равновесие. Никакви външни промени не са в състояние да разклатят мира и равновесието на този човек. Днес всички хора се подават на външните промени: срещате един човек весел, разположен, но след няколко часа разположението му изчезва; срещате друг човек здрав, бодър, след няколко часа го виждате посърнал, болен. При тези промени в състоянието на човека, не може да има единство нито в мислите, нито в чувствата, нито в действията му. Докато е здрав, той мисли едно, като се разболее мисли друго. Когато обича, той мисли да направи едно; когато мрази, той мисли да направи друго. Къде е човекът? Където има обич и омраза, там истинският, разумният живот не се проявява. Там има деятелност, има проява на човешкия живот, но смисълът на живота не е в контрастите. Казвате: аз обичам еди-кой си човек. Кое, именно обичате в него? Ума? Къде е ума? То е все едно да ви запитат, кое е ценното в Библията. Един ще посочи известни места от Библията, втори ще посочи други някои и т.н. Обаче, важно е да се каже, кое място в нея представлява единството, единението. Единението, единството се намира вън от Библията, а не вътре в нея.\nСега за изяснение на мисълта си ще ви приведа следния пример. Представете си, че вие имате едно пиано или един орган. Това пиано за нас е дотолкова важно, доколкото чрез него може да се прояви реалността или разумността на живота. Къде се крие тази разумност: в самото пиано или някъде извън него? Разумността се проявява чрез онзи пианист и изпълнител, който ще седне пред пианото, ще изсвири едно парче и след това ще се оттегли настрана, а пианото ще остане също така безгласно и глухо, каквото е било и преди това. Значи, реалното, разумното не е нито в пианото, нито в неговите клавиши, а в натискане на клавишите от някое разумно същество. Ще се разнасят хармонични звукове, а ние, които слушаме, казваме: еди-кой си свири на пиано. Значи, звуковете, които се предават чрез клавишите са отглас на разумното в човека, който свири. Ето защо, когато някой свири на пиано, например, ние харесваме неговото свирене, друг някой свири – не ни харесва. Обикновено, когато обичаме някого, ние харесваме всичко, каквото той прави: пее ли, говори ли, свири ли-ние намираме, че всичко е добро и хармонично. Закон е това! Обичаме ли някого и глупостите му търпим; не го ли обичаме и божествени работи да върши, казваме: това нещо не струва. Следователно, разумните неща в света не се определят от техните външни качества, но от това, което е в нас, как ние гледаме на тези неща.\nИ тъй, каквото човек върши, трябва съзнателно да го проучва и наблюдава. За всяко нещо той трябва да си дава отчет. Легне вечер да спи, човек трябва да се запита: къде ще бъда през време на съня? Къде отивам? Рече ли да говори, нека проследи с каква дума, с каква мисъл започва разговора или речта си. В какво се проявява единството на вашите мисли, чувства и действия? Мнозина остават разрешението на този въпрос в бъдещето и казват: като отидем на онзи свят, тогава ще се занимаваме с тази работа. Сега ни занимават по-близка до нас въпроси. Да се мисли така, това е чисто материалистическо гледище. Онзи свят, за който говорите е този свят, в който сега живеете. Нещата трябва да се разбират по същина, а не само по външната форма или състояние. Например, казвате за някой човек, че лицето му се изменило, че очите му светнали или пък загаснали. В същност нито очите на този човек са светнали, нито лицето му се е изменило. Когато очите на човека изглеждат по-светли, това показва състоянието на неговия ум; когато пък изглеждат по-тъмни, това показва състоянието на неговия стомах. Значи, има някаква връзка между вътрешните състояния на човека и външното изражение на неговите очи и лице, но сами по себе си очите не могат да станат нито по-светли, нито по-тъмни. Също така и клавишите на пианото сами по себе си не могат да бъдат музикални. Музикалността им седи вън от тях в лицето, което ще свири на пианото. Обаче, все пак има известна връзка между пианиста и клавишите. Той удря на клавишите, които докосват известни струни. Тези струни произвеждат известен род трептения, които идат от специална среда. Значи, музиката не се произвежда на физическия свят, а в един по-възвишен свят.\nПо същия начин, когато става въпрос за възприемане на известни образи и впечатления от външния свят, пак се извършва един скрит, вътрешен процес в нас, след което ние имаме представа за образа. Например, вие виждате един човек и казвате: виждам един такъв и такъв човек и започвате да го описвате. Как става това виждане? Светлината, която иде от този човек пада в очите ви, където се пречупва и после отразява. По този начин светлината се трансформира по няколко пъти във вашите очи и вие получавате известно впечатление за този човек, за този образ и вече можете да го опишете с най-големи подробности. Тъй щото ако в окото не става този вътрешен процес със светлината, по механически начин вие не бихте могли да получавате никакви впечатления от външния свят. Влезете ли в интимна вътрешна връзка с трептенията на светлината, която излиза от даден човек, вие се свързвате с него и създавате истинско трайно приятелство във вечността. Много от сегашните връзки между хората могат да уподобят на състояния, предизвикани от известни болести у тях. Някой човек страда например от огненица и в това състояние той бълнува, говори за майка си, за баща си, за брата си, за сестра си, за някои приятели. Иска да ги види, но всичко това продължава докато огненото състояние трае. Мине ли болестта връзките се прекъсват. Подобно нещо представлява ревността в човека. Богатият човек ревнува. Защо? Да не вземат къщата му. Ученият изобретател ревнува. Защо? Да не открадне някой изобретението му. Религиозният ревнува. Защо? Да не изгуби своето верую. Влюбеният ревнува. Защо? Да не изгуби своята любов. Изобщо, всички съвременни хора се страхуват за нещо, да не го изгубят. Питам: каква реалност може да съществува там, където има страх? Какво е това богатство, или каква е тази вяра и любов, които могат да се изгубят? Това не нито богатство, нито вяра, нито любов. Това са останки от архаическата епоха, а хората мислят, че имат любов, че имат вяра или пък че разполагат с някакво богатство.\nПитате: на какво се дължат тези големи страдания в света? Страданията се дължат на голямата разпокъсаност в мислите, в желанията и действията на човека. Или с други думи казано, отсъствието на единство, на единение в мислите, желанията и действията в човека произвежда страданията. Дойде ли едно малко препятствие в живота на човека, то предизвиква всякога прекъсване на неговите мисли. Те пък произвеждат прекъсване в чувствата и той започва да страда. Най-малкото съмнение също така създава страдания. Казвате: ние вярваме в Бога. Питам: истинска, положителна вяра ли е тази, която се прекъсва от най-малкото съмнение? Всичко, което иде отвън и прекъсва връзката на нашите мисли и чувства е една самоизмама, която обаче показва, че ние още не сме дошли до същността на нещата. Дойдем ли до същността на нещата, ние другояче ще действаме. Тогава никой не ще може да постави граница между Бога и човешката душа. Когато Христос казва: овцете, които Отец ми е дал, никой не може да вземе от ръката ми. Той е подразбирал именно вътрешното единство, вътрешното единение. Следователно, ние не трябва да се безпокоим от това, че някой може да вземе вярята или любовта ни или друго нещо. Всяко нещо, което се взема от нас, то е заблуждение. Радвайте се, че сте освободили от едно заблуждение. Защо ви е това заблуждение? Съвременният свят е пълен със заблуждения. Има хора, които след десет годишен религиозен живот става безверници и казват: ние сме били заблудени досега, добре че се освободихме от тези заблуждения.Има случаи пък, когато хората са прекарвали 10 години в голямо безверие, стават религиозни и казват: добре че намерихме правия път. Питам: кои от двете категории хора действително са на правия път. Нито едните, нито другите. Защо? Защото религиозните хора са попаднали точно на мястото на безверниците, а безверниците са попаднали на мястото на религиозните, но едните и другите не са убедени в свои думи. Утре те пак ще изменят, ще излязат от това положение. Това е едно прехвърляне, подобно на онова, което учените правят в своята реч. Тези прехвърляния наричат вметнати изречения.\nКогато трябва да се говори истината в съвременните хора се забелязва вътрешен страх да не изгубят живота си, да не лишат от същността на нещата. Ако е въпрос за изгубване на живота или от лишаване на същността в живота, всичко това отдавна загубено. Под думата живот се разбират самостоятелните, благоприятните условия, при които душата може да се развива. Под думата смърт се разбира лишаване на душата от тия условия. Ако човек може да умре в затвора от глад или могат да отнемат живота му, както соколът отнема живота на някоя птичка или вълкът на някоя овца, какъв човек може да се нарече той? Обаче трябва да се знае, че човек още не живее в реалността. Ако една негова мисъл или едно негово чувство се прояви и изгубва, той не живее в полето на реалността. В реалния живот не стават такива резки промени. Този живот е живот на единство, живот на безсмъртие. Единството е раят на човешката душа. За това единство мечтае всеки човек и казва: след смъртта си ние ще отидем в рая.\nЩе ви разкажа един анекдот за един свещенник и неговата несбъдната надежда да отиде след смъртта си в рая. Този свещенник казал на своята попадия: ако се случи да умра по-рано от тебе, когато дойдеш и ти в другия свят, ще ме търсиш в рая, там ще бъда аз, някъде в първите редове. И наистина първо той умрял, а тя няколко години след него. Щом се видяла в другия свят, тя веднага тръгнала да търси попа. Първо отишла в рая, прегледала навсякъде, но не видяла никъде попа.Тя излязла от там и тръгнала да го търси на друго място. Най-после отишла в ада и там го намерила. Като разглеждат този анекдот, мнозина се спират върху факта, че свещенникът не могъл да влезе в рая. Обаче, аз се спирам върху факта защо попадията като могла веднъж да влезе в рая, трябвало да излезе от там и да търси попа, когото най-после намерила в ада.Значи раят за нея е нейният свещенник. Тя си казва: щом моят поп не е в рая и аз ще отида при него, макар и в ада.\nПитам: какъв е този рай, в който хората запазват помежду си същите отношения, каквито са имали на Земята? Не е рай това място, което е пълно с майки, бащи, попове, владици, патриарси и др. Между съществата на рая няма ни помен от такива отношения, каквито ние познаваме на Земята. Ако запитате някого от жителите на рая, какво нещо е майка, баща, поп, учител, цар или какво да е друго титуловано лице, той нищо не може да ви каже, защото тамошните отношения се различават коренно от отношенията между хората на Земята. Когато се каже думата цар, ние веднага си представяме лице с корона на главата, с особена мантия, а около него цяла свита от хора и войска. Когато се каже думата владика, ние веднага си представяме духовно лице с корона на главата, с особена мантия, с кръст и Евангелие в ръка. Обаче, във всички тия неща няма единство, следствие на което цялото човечество живее в заблуждения. В науката, в литературата, в изкуството, във философията, в религията, навсякъде има заблуждения. Когато четем някоя драма или я гледаме представена на сцената, ние не се интересуваме толкова от актьорите, колкото от автора на тази драма. Драмата, която той е написал, определя неговата възраст, както и това дали е женен или не, при какви условия е живял и при какви условия е създал своето произведение. После разглеждаме главните действащи лица в драмата, главните герои и виждаме как авторът ги поставя в трудни условия, които те не могат да издържат и в края на краищата се самоубиват. Тогава имаме вече трагедия. Кои са подбудителните причини, заради които героят трябва да умре? Казвате: такива са днешните условия на живота. Кое е по-добре, героят да умре или да остане жив? Когато героят умира, с това авторът иска да произведе по-голям ефект върху чувствата на хората, за да им въздейства. Когато героят умира, това показва някаква слабост, някаква животинска черта в характера му. Със смъртта на героя вместо да повдигне чувствата на хората, авторът ги развращава. Те привикват към убийства, към груби прояви и към насилие. Ако героят не би умрял това ще подейства по-добре върху читателите на дадена драма или трагедия. Геройството на човека седи в понасяне на всички мъчнотии и страдания.\nДруг автор пък ще вземе един от героите си и ще го постави в положението на крадец. Ще открадне някаква голяма сума, за която ще го затворят, ще го оковат и така ще пролежи в някой затвор цели 20-30 години, след което ще излезе без да се разкае. Питам: каква цел преследва авторът с тази своя идея? Той иска да изнесе пред света лошите последствия от престъпленията, но и с това нищо не се постига. След всичко това престъпленията се увеличават, убийствата също. На съвременния свят трябва да се изнесат контрастите на живота т.е. това, което днес е изгубено, което липсва. Животът трябва да се изнесе в този вид, както е бил първоначално създаден в своята първична чистота и святост, а не в неговия изопачен вид. В природата няма трагедия, няма и комедия. Комедията и трагедията са човешки измислици, човешки изобретения, резултат на изопачения съвременен живот. В природата има само драма и действия. Когато човек се намери в комично положение, това значи, че той не е попаднал в целта си. Когато пък се намери в трагично положение, това значи, че той не е предвидил нещата. Този човек се намира в положението на малко дете, което иска да воюва със слон. Слонът се приближава до него, хваща го с хобота си, повдига из въздуха, пораздвижва го малко, после го сваля пак на земята, поглежда го снизходително и му казва: искаш ли да воюваш с мене? Слушай, втори път не се осмелявай да правиш този опит! Засега това е само драма, но ако втори път пристъпиш към мене със своите глупости, драмата ще се превърне в трагедия. Що е драма в живота? Първият опит на малкото дете да се бори със слона, но се отегля назад. Що е трагедия? Резултат от настояването на малкото дете да се бори със слона.\nКазвам: в живота има само трагедия и комедия, а в природата само драма. Истинската драма, трагедия и комедия се извършват в самия човек. Той се блъска натук-натам в живота и като се намери пред някакъв голям крах, замисля се и се произнася: това е крайна несправедливост! Защо? Защото той или издига своя герой на положение, което не заслужава, или за известна грешка или престъпление го осъжда на смърт.Той отива от една крайност в друга. И като излезе тази драма или трагедия на бял свят, ще се представя няколко пъти на сцената. Питам: какво допринесоха всички тия драми и трагедии за човечеството? Животът на съвременните хора не представлява ли действителни драми, трагедии или комедии? Техните герои не играят ли по-добре от актьорите на сцената? Къде ще намерите по-жива сцена и по-велики актьори от тези в действителния живот? Излезте на разходка по улиците на някой голям европейски град и на всяка стъпка ще се натъкнете на актьори от разни драми, трагедии и комедии. Обаче за в бъдеще, когато дойдат новите автори, които ще живеят в закона на единството, понеже те ще разбират връзката между явленията, целокупния живот, техните герои никога няма да умрат. Те няма да ги поставят пред тежки изпити, за които не са готови. Новият драматург няма да си поставя за цел да показва на хората, че животът е тежък, че в света съществува несправедливост и т.н. Преди всичко тежестта на живота, несправедливостта и ред отрицателни прояви в него са резултат от неразбиране на живота. Новият писател няма да поставя своя герой или своята героиня на колене пред някоя жена или някой мъж да плачат, да им се молят за спасение и за милост. Не е било и няма да бъде това, един обикновен мъж да спаси някоя жена или една обикновена жена да спаси някой мъж. Защо трябва един момък да пада на колене пред някоя мома и да я счита негова спасителка? Или защо трябва една мома да очаква някой момък да я спаси? Възможно ли е това? Докато момата е срещнала този момък, той може би най-малко 10 пъти е окървавил ръцете си със своите жертви. Ще кажете: това е било някога, преди да се срещнат този момък и тази мома. Не, писателите трябва да изнасят на сцената само това, което съществува в действителност. Никой никого не може да спаси, освен Бог.\nКазано е в Писанието, че Бог направи човека по образ и подобие свое. Значи, той е душа излязла от Бога. Щом е така, тази душа не може да коленичи пред една мома или пред един момък и да очакват спасението си един от друг. Бог спасява душите. Той препоръчва на хората да живеят в абсолютна чистота, за което е казано: само чистите по сърце ще видят Бога. Когато Давид искаше да съгради храм на Бога, той му каза: ти не можеш да ми направиш храм. Твоите ръце са опръскани с кръвта на толкова жертви! Твоят син Соломон ще ми съгради храм! При това Давид беше приятел на Бога! Също така и Мойсей, такъв голям законодател и той не можа да влезе в обетованата земя. Днес всички писатели, проповедници, учители, философи, на общо основание все учат хората и търсят начини как да ги спасят. Всеки автор в края на книгата си ще спаси поне един човек. Казвам: който се наема да спасява, той трябва всички да спаси. Това значи истинско спасение. Във великата книга на природата е писано: само Бог може да спасява. И при най-големите страдания и падения, и при най страшните грехове и престъпления, които човек може да извърши, божественото в него, великият драматург, който живее в душата му казва: не бой се, ще изплуваш от това състояние. Божественият глас казва на светиите и проповедниците: работете, помагайте на страдащите, на слабите! Същевременно този глас говори и на грешниците: пъплете нагоре!\nКазвам: всеки от вас трябва да има такова верую, което да го изведе на спасителния бряг. В какво вярвате, това е безразлично, стига вашето верую да ви изведе на спасителния бряг и да ви крепи в живота. Ние вземаме думата верую в най-широк смисъл. Казвате: веднъж съм дошъл на Земята, няма какво да правя, ще живея. Добре, ако можеш ди живееш, ти разбираш смисъла на живота. Ако след 20 години умреш, ти се самозалъгваш: нищо от това, ще замина за другия свят. Ходил ли си друг път на онзи свят? Не съм ходил, но сега мисля да отида. Ти никога не можеш да отидеш там, където не си ходил. Христос казва: излязох от Отца си и при него се връщам. Той не отива на някое празно място, но отива там откъдето е дошъл. Някой казва: аз ще отида в рая. Ходил ли си там? Не съм ходил. Щом не си ходил и сега не можеш да отидеш. Други пък казват за себе си: аз съм грешник или аз съм праведник. Питам: кога и как научихте, че сте грешник? Или кога и как научихте, че сте праведник? Да мислите така, това са човешки заблуждения, човешки изобретения. Ние наричаме този човек, който не върши волята божия. Праведник наричаме този, който изпълнява волята божия. Думите праведник и грешник изразяват състояния, но не и качества на душата. Когато хората казват за някого, че е праведен, с това те искат да представят, че в кръвта на този човек прониква това състояние, а не че той изпълнява волята божия.\nЗа друг някой казвате: този човек е много добър. Как проверихте това? Добротата не е нещо материално. Във великото единство на живота добродетелта не може да се ограничи само в един акт. Казвате: този човек е добър, защото ми даде пари. Добрият човек не дава пари. В друг случай казвате: моята майка е добра, защото ме роди. Добрата майка не ражда. Вие разбирате думата раждане в буквален смисъл. Истинското раждане подразбира да родиш дете, което никой не може да го отнеме. Могат ли да вземат детето ти, това значи добиване, а не раждане. Раждането подразбира идея, която може да расте. В която ръка, глава или душа влезе тази идея, тя може да се разширява, да стане толкова велика, че всеки който се опита да я вземе, да я открадне, дълго време ще помни какво е направил. Казва се в Писанието: роденото от Бога, грях не прави. Хората пък казват: родили се човек на Земята, все ще направи някакви грехове. Например, защо сгреши Адам? Той сгреши понеже сам прекъсна връзката си с Бога. Когато Бог го постави в рая го запита: как искаш да живееш, като животните или като мене? Адам погледна Бога, погледна животните и каза: някак ми допада повече да живея като животните. По този начин той сам се отдели в сърцето си от Бога и зачена, а Бог само извади заченатото от него. Така се яви Ева на света.\nИ тъй, заключението което може да се извади от тази мисъл е следното: всяко нещо мяза на себе си. Всеки, който обича Бога и го познава, той работи за него. Онзи, който не обича Бога и не го познава, той сам се отделя от него и казва: знаете ли какво аз мога да направя? Кажеш ли, че ти сам можеш да направиш нещо, ти си заченал Ева. Това е началото на злото. Когато дойде изкусителят, змията, пред Ева, тя не отиде при Адама да се посъветва с него как да постъпят, но сама реши въпроса като каза: аз мога да разполагам със себе си както искам. Адам от своя страна си каза: мене жена ми трябва. Ева пък каза: мене учител ми трябва. Тя взе от плода, който й предлагаше ученият човек, яде от него и даде на Адама да го опита. Двамата ядоха от забраненият плод и сгрешиха. По този начин те скъсаха връзката си с Бога, заради което Бог каза: аз решавам сега двамата заедно да излязат от рая. Това е станало не само във времето на Адама и Ева, но и днес, всеки момент става. Всеки човек е поставен на първо време в рая, където Господ го пита: като мене ли искаш да живееш или като животните? Той отговаря: аз не мога да живея още в новия живот. Как може да се живее без ядене и без пиене. Аз не съм готов още за духовен живот. Казвам: яденето, мисълта, работата не е нещо материално. Днес хората умират, защото ядат по физически начин. Ако приемаха храната си по духовен начин, те щяха да живеят по закона на безсмъртието. Човек, който пие вода по духовен начин, той никога не ожаднява. Така приетата вода в организма представлява жива вода, която иде от извора на вечния живот. Как ще се постигне това? Чрез положителна и силна вяра. Някои казват: ако вършим постоянно волята божия и раздадем всичко на бедните, какво ще стане с нас? Как ще се справим с всички хора, които ще се трупат около нас да им се дава нещо? Питам: как се справя касиерът на банката с хората, които идват при него за пари. Той дава пари само на онези от тях, които имат някакъв документ, чек или полица, с който ще удостоверят, че имат право да получат пари от банката. На онези, които нямат никакъв документ, касиерът казва: за вас няма пари. Ама как така? За Бога дайте нещо! Дайте си чека. Нямаме чек. И без чек може да ни дадете нещо, толкова пари имате. Наистина, имам много пари, но те за на банката. Аз разполагам с тях, но и отговарям за тях. Смисълът на живота не седи само в това да правим добрини.\nНякой казва: човек трябва да бъде добър. Главната задача в живота не седи в това, да бъде човек добър, но да изпълнява волята божия. Задачата на човека не е да бъде той учен, но да се стреми към истинското знание, да разбира разумните закони на живата природа и да ги прилага правилно в живота си. Човек може да знае много теории за светлината, но това още не значи, че той знае законите на светлината. Съвременната наука казва, че светлината се образува от трептенията на етера и образува известен брой трептения в секунда. Казвам: светлината не се образува сега. Тя вечно съществува. Това, което наричат трептения на етера, то не е нищо друго, освен отражение на самата светлина. Казва се в Писанието, че Бог живее във вечна и непристъпна светлина. Тъй щото, светлината и топлината съществуват вечно. Това, което считат трептения, вибрации на светлината и топлината, са техни отражения. Вибрации съществуват само в отраженията на телата и предметите. Каквито са познанията на съвременните хора за светлината и топлината, такива са и за любовта.Вследствие на това някой казва: аз не мога да любя всякога. Че ти никога не си любил и не можеш да любиш. Човек сам по себе си не може да люби. Люби ли той, това се дължи на вътрешното единство, което съществува в този момент, както в него самия, така и между всички хора. Когато дойдем до това вътрешно единение, само тогава ще почувстваме какво нещо е любовта. Това, което днес хората наричат любов, то е сянка, отражение на любовта. Ама Слънцето ни грее! Там, където ви грее Слънцето, то е място на страдание. Някой казва: горя от любов! Щом гориш от любов, ти не живееш в божията любов. Ти си изпаднал в областта на вечния огън, за който се говори в Писанието. Казано е там: ще ги изпратя във вечния огън. Това се отнася за онези хора, които не вършат волята божия. Те сами определят своето бъдеще.\nСъвременният свят е пълен със заблуждения, с противоречия, вследствие на което в съзнанието на хората често се явява голяма тъмнина. И затова някой казва: тъмнина е в ума ми! След известно време казва: светна ми, светлина имам! Когато тъмнината и светлината се сменят лесно в мозъка на човека, това показва, че мисълта му не е хармонична. Ако човек под влиянието на някое тъмно състояние в мисълта си рече да отмъсти някому, това показва, че той не може да се владее. Казвам: има един правилен, разумен начин, по който човек може да отмъсти някому или да му направи добро. Кой е този начин? Начинът на любовта. Сега ние седим и размишляваме, ние ли трябва да отидем при извора или той трябва да дойде при нас? Ние жадните ще отидем при извора. Достатъчно е само да ни покажат мястото на този извор. Ние ли ще отидем при хляба или той ще дойде при нас? Ако сте гладни, вие ще отидете при хляба. Ние ли ще отидем при светлината или тя ще дойде при нас? Ако сте слепи, вие ще отидете при светлината. Слепият има нужда от светлина. Следователно, ние разумните хора, трябва да отидем при любовта, а не тя да дойде при нас. Не чакайте Господ да дойде при вас, но вие идете при него. Мнозина очакват Господ да слезе на Земята, както някога е слизал. Затова го търсят в Ерусалим или другаде някъде, ходят по стъпките му, дано намерят нещо от него, но всичко това отива напразно. Казвам: ако Бог е слизал на Земята, грехът не би съществувал. Там където божият крак е стъпвал, грях и престъпление не може да се извърши. Ще кажете: писано е например, че Бог се яви на Мойсея в Синайската гора и там му говори. Когато Бог говори с Мойсея, той не остана на Синайската гора, но се дигна в една по-висока сфера. Тези и много неща още не са писани в Библията, следствие на което хората я тълкуват буквално и изпадат в ред заблуждения. Някои казват, че някогашният рай бил някъде в Мала Азия, където текли четири реки. Кои са тези реки? За двете от тях предполагат да са Тигър и Ефрат. Ами другите две реки кои са? Обаче, тия четири реки съществуват в човешката душа. Там съществува и раят, но за да влезе човек в него, той трябва да дойде до пълно вътрешно единство в себе си. Дойде ли до това положение, всякакъв страх, всякакво безпокойство ще изчезнат от него. Казвате: тогава в какво трябва да вярва човек? Че когато той се домогне до науката на вечния вътрешен мир, всички въпроси, които днес го смущават, ще се разрешат.\nКогато на съвременните хора се говори за божията истина, те казват: какво ще стане с нашата търговия, наука, религия, както и с нашите закони? Всичко това ще се стопи, както снегът се топи от слънчевата светлина. Снегът е потребен на житното зърно само през зимата, като временна горна риза да го предпази от студа да не замръзне. Дойде ли обаче пролетта, земята трябва да се освободи от снега и да каже: Господи, благодаря ти за услугата, която ми направи сега с тази бяла дреха. От днес нататък нека слънчевите лъчи действат върху мене, да поникне новият живот, който си скрил в недрата ми. Мислите ли, че човек може да влезе в Царството божие със своите заблуждения? Не, всички заблуждения трябва да се стопят, всички нечистотии да изгорят и да остане само чистото семе, което е вложено в човешката душа. Само по този начин човек може да бъде свободен. Казвате: как трябва да живеем тогава? Какво ще стане с нашия живот? До сега ние още не сме живяли както трябва. Ние се движим още в рамките на робския живот. Човек сам е изковал веригите, оковите на своя живот и той сам трябва да се освободи от тях.\nВървя един ден из града и срещам два левенти момъка, млади, здрави. Единият от тях върви напред, едва влачи краката си, окован в тежки вериги. Оковите дрънкат и той си мисли: няма какво, ще страдам за правото! Не страда за правото този човек. Когато апостол Петър беше окован във вериги и затворен, дойде при него ангел господен, разкова веригите и му каза: стани и излез вън! Така става с всеки, който страда за правдата и за божията истина. Другият млад човек върви отзад, с пушка в ръка и пази първият да не избяга. И той върви и си мисли: какво да правя? Не ми е приятна тази работа, но такава е длъжността ми. Все по някакъв начин трябва да се прехранвам. Питам: как трябва да постъпват хората, ако се ръководят от закона на любовта? Сега единият счита, че е достойнство за него да носи пушка и затова казва: предпочитам да носа пушка, отколкото да вярвам в такива глупави идеи. Вторият казва: предпочитам да нося тежки окови на краката си, отколкото да се откажа от своите идеи. Всеки човек, който иска да властва над другите, той създава окови за тях, но няма да се мине дълго време. Утре той сам ще изпадне в това положение и да опита тежестта на оковите. Светът е колело. Днес си свободен, утре ще те ограничат. И обратно, днес ограничават идейните хора, утре ще ги освободят. Обаче, това освобождение е временно. Един ден пак ще им турят букаите, да не бягат.\nКазвам: по този начин светът не може да се оправи. Изисква се да стане коренно, вътрешно преобразуване в разбиранията на хората. Ако отидете при някой съвременен свещеник, или проповедник, или учител и говорите с тях за страданията, за мъчнотиите в живота, те ще ви кажат: такава е волята божия! Не, волята божия не е да страдат хората. Това е резултат на тяхната воля. Казвате: волята божия е българският народ да воюва. Не, Бог желае българският народ да расте и да се развива, а не да се убива. Кой даде душата на българският народ? Откога българите се нарекоха българи? По какво се отличава българинът например от англичанина? Има нещо по което се различават. Както българинът, така и англичанинът, така и всеки индивид, всяко семейство, всяко общество и всеки народ изпълнява волята божия по свой специфичен начин. Всеки народ ще има божието благословение дотолкова, доколкото той върши волята божия. Отклони ли се този народ от правия път и престане да изпълнява волята божия, той започва да кове своето нещастие. Нещастието му ще представлява нещо подобно на епидемия за народа. Ще се разпространява от човек на човек, докато целият народ се намери под неговия натиск. Страшна ли е тази епидемия? Днес хората се плашат от всяка епидемическа болест, а не се плашат от греховете и престъпленията, които са причина за тези болести. Когато някой човек заболее от инфлуенца или друга епидемическа болест, той вика 10 души доктори да го лекуват, а когато върши някакво престъпление не вика нито един лекар. Когато някой човек замисли да върши престъпление нека предварително повика при себе си десетина души, било лекари, било свещеници или свои близки и приятели и да им каже: слушайте, аз съм намислил да извърша едно престъпление. Какъв съвет ще ми дадете? Трябва ли да го направя или не? Ако трябва да го направя, какви мотиви ще ми представите? Ако не трябва да го направя, също искам да обосновете мнението си. Сега като се яви инфлуенция, всичко стават на крак. Репортерите пишат във вестниците, лекарите обсъждат въпроса в заседание, че се явила особен род инфлуенция с много смъртни случаи и т.н. Казвам: инфлуенцията иде с цел да отнеме излишния баласт от човешките умове и сърца. Тя представлява ангел хранител за страдащите души. Или да отнеме част от непосилния за тях товар.\nЕдно стадо, един пастир.\nСега управниците казват за своя народ: вие ще бъдете стадото, а ние пастирът. Питам: какъв е този пастир, който сам дере кожите на овцете си? За такъв род хора Христос казва: крадецът не иде освен да открадне, заколи и погуби. Как е възможно добрият пастир да поставя своите овци, своите герои в драматично и трагично положение да умират? Хората като гледат отвън тези сцени разчувстват се, вадят кърпичките си и плачат. Интересно е наистина, когато хората отиват на театър и плачат. Когато гледат как техни братя и сестри страдат в живота, за тях никой не плаче. Казвам: това, което става на сцената много лесно може да се измени. От автора на драмата зависи какъв ще бъде краят на неговите герои. От него зависи да подпише или да отмени смъртната присъда на героите си. Реши ли да прости на своя герой, да отмени смъртната му присъда, той превръща своята трагедия в драма, без да знае някой за това негово решение. Най-напред героят се осъжда на смърт, но после иде заповед от царя да спрат изпълнението на присъдата и да ревизират делото. След ревизия на делото осъдените на смърт се амнистират, публиката тържествува, ръкопляска и си отива по домовете доволна и облекчена.\nПитам: когато Господ ви е поставил пред известни мъчнотии и изпитания в живота, вие изигравате ли ролите си както трябва. Господ ви поставил пред най-малки изпитания, но вие и тогава сте отстъпвали. Можете ли да минавате за герои при такива положения? Обаче срещате десетки, стотици и хиляди такива хора, които носят кръст за храброст на гърдите си и вървят, надуват се, минават за герои. Истински герой е само онзи, който никога не се подкупва, никога не се съблазнява. Изпитания и съблазни ще дойдат, но героят нито се подкупва, нито се съблазнява, нито се съкрушава. Някой казва: влязох в еди-кое си общество, но никой не ме почита. Ако очаквате почит от хората, вие се лъжете. Проследете цялата история и вижте кой министър и кой държавник е бил почитан докрай и уважаван от своя народ? И най-добрият човек да стане министър, веднага ще почнат да го подозират и да се съмняват в него. Той няма да издържи, ще се подхлъзне и ще върши работи, каквито никога не е мислил. В късо време той ще измени своя характер. Религиозните хора, свещениците и проповедниците от своя страна като гледат какво се върши в обществения и частния живот на хората казват: ние се занимаваме с небесни, с духовни работи, а хората на Земята да живеят както намерят за добре. Не, земният живот е божествен и никой няма право да живее както той намира за добре. На човека е дадено правото да върши волята божия, да работи за освобождение от смъртта, от ред нещастия и мъчения. Това е задачата на всеки човек, който е дошъл на Земята и той трябва правилно да я реши. В живота на съвременните хора срещаме страдания, заболявания от различни болести и какво ли още не, но малцина се спират върху причините на тези аномалии в живота. И затова къде кого срещнете, ще чуете да казва: аз пиша нова драма или аз съчинявам ново музикално произведение. Казвам: задачата на новата драма е не да поставя своите герои в положение да умират. При това героят на новата драма трябва да представлява идеален тип. Човек със свещена глава, с добре развити гърди, с хармонично тяло, с правилни движения и без да е богат, където влезне все добро да прави.\nМнозина мислят, че Христос бил беден и нямал къде глава да подслони. Това е, защото хората не го оставяли на мира. Ще кажете, че Христос нямал къща. Защо му е къща? Може ли да бъде беден този\nчовек, който е в състояние да нахрани 5000 души с 5 хляба и 2 риби? Може ли такъв човек да няма подслон? Христос и в лодката спа много добре. Той нямаше нужда от пружина. Само болни хора се нуждаят от пружина на леглото си, меко да им е. Започнат ли да ви завиват с много меки, топли юргани и да ви поставят на пружина, да знаете, че сте тежко болни и ви чака нещо по-лошо. Казвам: във всеки човек трябва да се роди една свещена идея за Бога, та каквото намисли да върши да се запита, какво мисли Бог за тази работа, дали е добра или не. Днес всеки мисли какво ще кажат хората за него, а не какво Бог ще каже. Срещне ви някой и казва: ти си глупав човек, за нищо не си способен. Вие започвате да се безпокоите, да се тревожите. Не се тревожете, но вие пък запитайте този човек: ако аз според тебе съм глупав човек, ти как ще докажеш своята разумност? Можеш ли да нахраниш 5000 души с 5 хляба, както направи това Христос? Не е разумен човек този, който има богатства и къщи и мисли, че се е осигурил. Разумен е само онзи човек, който може да прави делата на Христа: да лекува болни, да възкресява мъртви и да отваря очи на слепи.\nСрещам някой беден човек, който се оплаква, че няма никакви приходи в живота си. Казвам: твоите приходи са вложени в живота, който Господ ти е дал. Ти трябва да вярваш в този жив Господ и всякога да говориш истината. Не мога да говоря истината. Не можеш да говориш истината, защото не искаш. Човек, който търси истината, той може да се освободи от заблужденията в своя живот. Той трябва да съзнае в себе си, че в света съществува само един велик Учител, който посочва на всички хора пътя на истината. Думите на този Учител са сила и мощ. Съзнае ли човек, че само една истина съществува в света, после той ще съзнае, че има само една мъдрост, една любов, една правда, една добродетел и един живот. Съзнае ли това, той ще бъде в сила да се освободи от всички заблуждения. Някой ще каже: ами ако се разболея? Болести не съществуват във великия живот. Те са човешки изобретения. Този живот е един и същ във всички свои прояви и се явява като условие за развитието на човека, докато той намери истинската среда, в която животът не се променя. Тази разумна среда е любовта. И когато Христос казва: аз съм пътят, истината и животът, той подразбира онази среда, в която човек може да намери своя възлюбен. Дойде ли човек до това положение, всичко в него оживява. Той не познава болести, външните условия не му препятстват, мъчнотиите не го спъват, страданията не го обезсърчават, на всички услужва без възнаграждение, затова нито се пазарява, нито се ценява. Такъв човек мяза на онзи японски принц, за когото ще ви приведа следния пример.\nЕдин японски принц се заинтересувал от живота на американците и силно пожелал в себе си да го изучи отблизо. Как ще му се отдаде такъв случай не знаел, защото между американците и японците не съществували приятелски отношения. Най-после той се натъкнал на мисълта да стане слуга в някое американско семейство, за което провидението му помогнало. И наистина, той станал слуга в едно американско семейство, където изпълнявал работата си отлично. Каквото му заповядвала госпожата или другите членове от семейството, той всичко изпълнявал точно, навреме и безукоризнено. В свободното си време той отварял Евангелието и четял. Госпожата забелязвала това и казвала на домашните се: нашият слуга често отваря една малка книжка и чете от нея, но нищо от това, защото като работник, като слуга той е незаменим. В края на месеца госпожата пожелала да му плати, обаче той й казал: много ви благодаря, аз не искам пари. Това, което научих тук ми е достатъчно възнаграждение. Едва сега госпожата разбрала, че техният слуга е човек от високо произхождение, дошъл между тях с цел да придобие известна опитност. С това искал да каже: аз не се нуждая от пари, те са само за дребнави хора, за хора без убеждения. Някой става министър, или учител, или чиновник, за да му платят. Царският син обаче като душа, която съзнава единството с Бога, не се нуждае от пари. Това се отнася до идейните хора, а обикновените хора работят както разбират. Аз не говоря за буквата на нещата. Когато извършиш някаква работа или някаква услуга идейно и ти платят за това, ти можеш да вземеш парите, но важното е като вършиш тази работа да нямаш нито в душата си, нито в ума си или в сърцето някаква мисъл или някакво желание да ти платят. Върши всичко идейно, безкористно та и когато ти плащат и когато не ти плащат да си готов да не се смути духът ти.\nКазвам: идейната, безкористната работа с нищо не се изплаща. Как ще се изплати българският народ за моята 20 годишна работа сред него? Цели да се продадат българите пак не могат да ми се изплатят. Пък и аз не искам нищо за своята работа. Единственото нещо, което бих желал от българите е да се научат да служат на Бога, да го обичат, да бъдат разумни и да обикнат истината. Могат ли да направят това, аз ще бъда радостен, че след като съм проповядвал толкова години истината, българите са ме разбрали. Що се отнася до въпроса как ще се прехранвам и какво ще ям, това е най-лесната работа. Аз не се нуждая от много храна. Щом искам да хапна нещо, ще отида при едно орехово или ябълково дърво и ще го попитам: позволяваш ли да си избера няколко от твоите плодове? Щом ми позволят, ще си избера 2-3 ореха или 2-3 ябълки и то най-хубавите от цялото дърво. Аз не ям всичко. Ям малко и то най-хубавото, най-чистото. Казвате, че някоя ябълка или круша например е родила много плодове. Плодовете може да са много, но не всички носят благословение. Има известни моменти в живота на плодните дървета, когато ако те родят плодовете им носят благословение. Има моменти пък, когато плодовете на дърветата носят смърт за човека. Само безсмъртният човек разбира кое е смъртно и кое е безсмъртно. Човек, на когото очите светят като види месо, той не може да намери Бога. Този човек няма съзнание за нещо високо, за нещо идеално в живота си. Мнозина мислят, че и да ядат месо, пак могат да бъдат духовни, морални и добри хора. Ако е така, тогава и вълкът може да каже: аз ще ям овце и пак ще бъда добър. Това не е философия. Разумните хора казват: великата философия на живота седи в единението. Който живее според тази философия, той трябва да служи на Бога даром. Да служиш даром, това не подразбира да служиш безплатно. Да ти се плаща това подразбира смърт. Даром да работиш това подразбира живот, да получаваш нещо живо, което носи в себе си живот. Някой ми работи даром. Това значи, че той ми работи от любов и аз му се отплащам с любов. Той ми работи с живот и аз му се изплащам с живот. Тази мисъл трябва да държите в умовете си, ако искате да бъдете свободни, да имате подем в живота си и да станете герои. Щом постигнете това, каквито страдания и мъчнотии да дойдат в живота ви, вие ще кажете: не се плаша от тия неща. Някои казва: аз не съм ял цели три дни. Само три дни ли не си ял? То е малко, до 40 дни колко още остават. Когато човек пости 40 дни, той преодолява физическите условия и се издига в по-висока сфера. Щом се издигне в тази сфера, хлябът ще дойде. Така беше с пророк Илия, който прекара известно време при потока Херит, където враните му носеха храна. Реши ли човек да изпълни волята божия, той ще има една велика опитност да провери божия закон като реалност в света. Всеки, който е изпълнил волята божия, имал опитността и ангел да го посети. Пък и сам Бог ще го посети. Който е имал такава свещена опитност, той не се хвали с нея пред хората. Трябва ли чешмата да разправя на хората, къде са нейните извори? Какви са изворите й, това се вижда от самата вода. Всеки човек трябва да носи в себе си една свещена идея, която да внася в него мир и доволство. Това са истинските герои, от които светът днес се нуждае. Какви са съвременните хора? И учени и прости. Всички се плашат и казват: някаква особена инфлуенца се явила! Какво от това? Пийте гореща вода, яжте варени картофи и не се бойте! Благодарете, че е дошла тази инфлуенция. Тя е дошла и ще си замине. Ама сиромашията дошла. Какво по-хубаво нещо от сиромашията? Ама богат да съм. По-тежък товар от богатството има ли? Всичко в света е хубаво, но за разумния човек. За глупавия човек всичко е спънка.\nТова значи: всеки човек трябва да има само един Учител, само една свещена идея, нищо повече! Има ли единство в душата си, той ще намери къде живее човекът. Някога човекът намери истината и скоро след това се отдалечи от нея. Защо? Защото хората се заблуждават едни други. Обаче човек трябва да бъде герой. Духовното иде вече в света, затова бъдещите писатели, поети, драматурзи, музиканти трябва да внесат този духовен елемент в своите произведения. Докато човек се вдъхновява от материални работи, той върви още в обикновения път на живота. Види ли обаче реалното, познае ли Бога, той става мощен, силен човек. Той се вдъхновява вече от идейното, от великото и красивото в живота. Ако е поет, неговото перо свети и лъчеизпуска живи, мощни слова. Когато напише едно стихотворение, той няма да пита хората дали го харесват или не, но ще извика един сляп човек и ще му каже: ела да ти прочета моето първо стихотворение. Той чете: един Бог, един Учител, една любов, една мъдрост, една истина, една правда, една добродетел, един живот! Само проявената всеобемаща любов в живота е божията любов. Щом слепият чуе тази поезия, очите му ще се отворят. Това значи поезия! Съвременните поети четат своите произведения на слепите, но очите им не се отварят. Ако поетът прочете едно свое стихотворение на някого и след това вземе пушката си и отиде да се бие, това показва, че стихотворението го е ослепило, внесло е тъмнина в съзнанието му. Обаче, ако след прочитането на стихотворението, този човек се откаже от желанието си да се бие, да отмъщава, да прави зло на хората и тръгне да помага на своите братя и сестри, да разравя погребаните хора в материалния живот, това стихотворение му е дало светлина, отворило е очите му. Защо всички хора да не проповядват, да не възпяват тази велика истина?\nПитам: къде са онези българи, които са живяли преди хиляди години? Какво ще стане със сегашните българи например след 100 години? Писано е в Писанието: само онзи човек, онзи дом, онова общество и онзи народ ще влязат в Царството божие, които познават Бога и му служат. Царството божие не е извън вас, то е вътре във вас.\nИ тъй, изпитанията, страданията, мъчнотиите и съблазните ще дойдат в света, но праведният човек не се смущава от това. Този човек мяза на кораб сред океана, блъска от хиляди и милиони вълни, но в края на краищата, той ще пристигне благополучно на своето пристанище. Блъскането, клатушкането, което съвременните хора изпитваме, се дължи на това, че ние минаваме със своите кораби през една водна зона на живота. Няма да се мине дълго време и нашите кораби ще спрат на пристанището, където ще кажат на всички пътници: хайде излезте вече вън от парахода! Като стъпим на сушата ще вземат билетите ни и ще ни проверят. Щом видят, че някой човек не е разбрал, че има само един Бог и един Учител, ще го изпратят на друго пристанище, в друг кораб отново да мине през океана. После пак ще спре на някое пристанище, където повторно ще прегледат билета му. Докато човек не възприеме идеята, че има само един Бог и един Учител в света, много люшкания, много повръщания ще има в неговото пътуване. Няма по-велико нещо от това, да намери човек свещеното място на своята душа, да знае къде се намира той и къде живее. Да намерите себе си, това е свещен момент в живота на човека. Да се види човек, това е епохален момент в живота му. Външното, което виждате не сте вие. Вие се оглеждате в огледало, гледате очите, носа и лицето си, но това не сте вие. Това не е истинският човек. Някога очите ви са тъмни и това зависи от разположението на стомаха ви. Някога очите ви са светли и това пък зависи от състоянието на вашия мозък. Това са илюзии. Само един свещен момент има в живота на човека, когато той може да види душата си, когато той може да види себе си. За този момент именно ви говоря аз като велика реалност в живота. И в Писанието е казано: човек трябва да потърси себе си и да се намери. Някой път като ви отслабне ръката или крака, не се безпокойте, това не сте вие. Търсете себе си и като се намерите направете връзка с първичната причина, която ви е пратила на Земята и ще видите, че между Бога и вас никакъв клин не може да влезе. Всеки човек представлява звено, брънка от великата верига на живота. Съзнаете ли това, вие ще се освободите от кошмарното, от сънното състояние в което се намирате. Сега вие се чувствата като отделени от майка си и от баща си. Това са илюзии на живота.\nКазвам: съзнанието на човека трябва да се пробуди, за да намери себе си, своята душа. Само по този начин той ще се проникне от онова велико чувство на любов към Бога. Само по този начин той ще прояви любов и към своите ближни и ще започне правилен живот, а не живот на нови драми и трагедии. В новия живот няма драми и трагедии. Трагедията е резултат на греха. Драмата е избавяне от греха, а комедията е смешната страна в живота на онези хора, които наново грешат. Последните са “ санчо-пансовците” в света.\nПожелавам на всички да намерите вашия Учител. Един е Учителят, който носи истинското знание! Той има много проявления в света, но по същина е само един. Намери ли човек един от моментите на неговото проявление, едновременно с това, той ще намери и себе си. Закон е: като намериш Бога, ще намериш и себе си, като видиш Бога, ще видиш и себе си. И обратно, като видиш себе си, ще видиш и Бога. Да видиш Бога, да видиш и себе си, този е най-свещеният момент в живота на човека! За този момент именно човек живее!\nИ тъй, поздравявам всички, които са видяли вече Бога и себе си! Поздравявам и онези, които скоро ще видят Бога и себе си. На онези, на които предстои в далечното бъдеще да видят Бога и себе си, пожелавам с търпение да дочакат този момент. Затова и в Писанието е казано: само чистите по сърце ще видят Бога.\nБеседа от Учителя, държана на 23.01.1927 г. в гр.София.


by admin · 19 януари 2017\nЗагубата на коса често задейства паник бутон сред дами и. Въпреки това, има много фактори, които могат да инвестират в косопад за срок от установяване причините за загуба на коса може да ви постигне подходящ препарат за почистване.\nХормони – Това сред най-големите причини за загуба на коса. Дихидротестостерон, или DHT, е отговорен пред коса се поддаде на мъже, така и жени. Всеки от нас произвежда DHT докато всеки отива bald.this е така, защото някои хора повече андроген рецепторите, отколкото другите в техните космените фоликули.\nСъщо така, има някои части на това лице, че просто трябва да се вземат допълнителни грижи за. Един от тях е вежди очите. Чифт добре поддържан веждите наистина може да допълни чертите на лицето на потребителя. Поради това от решаващо значение, за да ги отрежете в някои случаи. Друг сериозен проблем, че хората се сблъскват в днешно време е с разширения. С нарастване на мръсотия и замърсяване вътре проблеми атмосфера за коса е засилило. Сплит завърши или естествена коса е един от тях. По този начин, това е важно за получаване на прическа, от време навреме. Също така, те могат да бъдат използвани напълно се промени теорията за мъж или жена.\nЗа суха кожа масаж с бадемово масло областите като лактите, кокалчетата на ръката, глезените и други стави. Съдейства за да се избегне напукани основания. Той е идеален да не се използва много гореща вода върху\n. Изварата, когато се прилага върху суха кожа и измит чист като всеки ден режим на е плюс за зимата, което е трудно за дерматити. Използвайте глицерин за напукани устни, или когато в собствения си дом се прилагат някои прясно мляко пази от съкращения. Розовата вода ще продължи кожата и прилага точно същото важи и преди да се опитате легло. Никога не оставяйте всеки козметичен или лечение на кожата без надзор. Лягане без подреждане и кандидатите е достатъчна.\nСега във вашата мисъл величина „дай ми косата ми назад“ процес е труден, можете да получите изумен колко трудно е да се открият на добра репутация и ефикасен коса падане лекарства продукт!\nDong Quai, доста популярна китайска билка, е друг DHT блокер, точно както от палма и корен от коприва. Dong Quai блокове андроген-рецептор сайтове, които помагат конвертирате тестостерона в дихидротестостерон. Ето защо е свързана с хора също така използване на Dong Quai да се справи с оредяваща коса заболявания.\nТова може да е въпрос, правилно? Дали Provillus маскарад? Първо, нека да разгледаме някои от най-много за възстановяване на косата измами, които се движат в наши дни. Имате си лазер гребени, спрей за коса, коса „клип-ин“, косата акупресура растеж, и в допълнение хипноза растежа на косата! Със сигурност?\nНяколко билкови решения, които ще решат проблема билков са бързо днешния пазар. Двойка от тях обаче не са полезни за дивата косата. Опитайте да правите на лов или да открият от близките си добър добър изтъняване на косъма решение. По такъв начин може да се избегне прахосването на парите си за пробата и грешката. Вие не може да се предскаже, когато след измамата пристигат от. Те са навсякъде, приклекна, готови да се нахвърлят върху тяхната нищо неподозиращата жертва. реалното. Светът на възстановяване на косата не е имунизиран срещу това. Може наистина да искат да се прихване от ценното си коса, но разполага с достатъчно отчаян, за да бъде излъган от друг търгаш? И е Provillus, уж №1 за коса лечение загуба на разположение днес,\nизмама, тъй като?\nЗа да откриете това, което работи, първо трябва да прочетете защо имате намаляване на коса в началото на процеса. Двете най-често срещаните причини за косопад са свързани с DHT и косата физическо насилие. Аз отивам да отида с тези две причини, така че можете да знаете точно какво трябва да направите.\nОще страхотно начало въпроси, които лосион против косопад ще отстранят коса проблеми са доматени филийки, доматено пюре и доматен сок. Продуктите са пълни с витамин С и те ще се добавят към естествените нива на рН в косата. Естествен блясък RRN косата ви да се използва и във вашите шкафове под формата на кафе, чай от лайка и дори банани.\nРедовен масаж на скалпа чудесно за много по-добро движение, която насърчава развитието на коса. Масажирайте скалпа си с кокосово масло и бадем. Сварете сминдух и индийски цариградско грозде (Amla) Повече от кокосово масло и след това се охлажда информационните технологии. Приложете тази масло на скалпа, както и да го измие след водене на маслото за една нощ. Лимонов сок може да се смесва с маслото и се прилага в рамките на скалпа за предотвратяване на зимата косата. Човек трябва пресни зеленчуци и плодове в\nдиета като средства за защита на косата есен. Яжте храни, пълни с протеини най-вече ядки, фасул, соя, мляко и т.н. с вашата диета. Яжте марулите и спанака често. Има бели сусам почти всеки лосион против косопад ден. Тези семена са невероятни източници на магнезий лосион против косопад и калций. Natural сок от алое вера може да бъде много отлични за повторното израстване.\nВие сте ETO вземе лаптоп грижи или компютър, като поддържането им в добро здраве. Хигиена би означавало, да ги измиване и отстраняване от мръсотията.\nправилния шампоан и балсам, уверете се, да ги мият два пъти в пълна седмица и слънце да изсъхне. Не използвайте\nвземането на адекватни грижи.\nВъпреки че губят брави са проблем на много от хората са изправени също е изключително разочароващо известие прекрасната си коса есен, ние не трябва да се сърди за това, тъй като във всеки случай са налице процедури, необходими да се ангажира. Ние просто трябва се определи какво причинява диабет от падането на косата и да се потърси адекватно намаление от помощ или да спре на проблемите.\nNext story женски косопад\nPrevious story по бърз растеж на косата


На 11 юли църквата почита Света Олга – ProNews Dobrich\nНа 11 юли църквата почита Света Олга\nBy Pro News Dobrich 11.07.2021 297 No comment\nНа 11 юли църквата чества Света Олга. За произхода и мястото на раждането й има най-различни предположения. Според някои Олга Киевска е внучка на княз Борис І – дъщеря на най-малката му дъщеря Ана. Друга версия я представя като дъщеря на самия цар Симеон I. Според трета тя е дъщеря на княз Владимир Расате (първородният ослепен син на княз Борис I). Историци смятат, че светицата е била българска княгиня и е отишла в Русия вече християнка.\nТя била съпруга на киевския княз Игор. След ранната смърт на съпруга си тя поела управлението на княжеството до пълнолетието на своя син Светослав. Княгиня Олга се заела да благоустроява държавата. Обикаляла всички области на страната и навсякъде оставяла следи от мъдри грижи, като въвеждала в управлението ред и правосъдие. С това тя спечелила любовта на народа и се прославила като мъдра управителка.\nРусите през Х в. били още езичници. Но още в средата на ІХ в. всред тях започнало да прониква християнството. На някои места били построени църкви и християните свободно извършвали богослужение. Такава църква имало и в гр. Киев. Княгиня Олга наблюдавала живота на християните, могла да узнае за тяхната вяра и да направи сравнение със славянското езичество. Със своя светъл и проницателен ум тя схванала, че езичеството не могло да възпита такива люде, каквито са християните.\nПрез 955 г. тя се отправила в Цариград. Там император Константин Багренородни я приел с големи почести. Патриарх Полиевкт я наставил във вяра и я удостоил със св. кръщение, в което тя била наречена Елена.\nБлаговерна Олга се върнала в Киев дълбоко убедена в превъзходството на християнската вяра. Тя вече не могла да не желае да се обърнат към християнската светлина и другите, които оставали в езически мрак. Преди всичко, като любяща майка, тя говорела на сина си за тази вяра. Цели 12 години св. Олга разпространявала светата вяра далеч зад пределите на Киев. Тя умряла на 11 юли 969 г.\nЛетописецът преподобни Нестор, завършвайки своите известия за благоверна Олга, пише: “Тя била предтеча за християнството в нашата земя, както зорницата пред слънцето, както зората пред пълната светлина, както месечината нощем; тъй тя светела всред неповярвалите люде. Тя първа из Русия се изкачила в Царството небесно. Руските синове я хвалят като началница. Тя и след смъртта си моли Бога за Русия, а нетленните й мощи продължават да вършат чудеса.”\nМашините в две избирателни секции в Добрич не работят\nКак да подадем сигнал за изборни нарушения в Областната дирекция на МВР в Добрич?\nПредлагат площад в родния Добрич да носи името на Борис Георгиев-Моката


Вижте каква е скритата история на света, за която не знаете (снимки и факти) - E-Novini.bg\nВижте каква е скритата история на света, за която не знаете (снимки и факти)\nУчени направиха изумително откритие в Австралия! ПАПАРАК.БГ представя първа на българските читатели изумителното откритие, което буквално пренаписва историята на човечеството!\nПроф. Ханс Цимер от Университета на Аделаида откриха изумителен скелет на хуманоид в близост до единствената мегалитна цивилизация откривана в континента.\nКогато археолозите внимателно изровиха ги остави с увиснали ченета! Скелетът е висок точно 5.3 метра!\nТова са най-големите останки на хуманоид, откривани някога:\nСкелетът е абсолютно идентичен с тези на хората, които населяват Земята днес, той просто е огромен!\n„Теоретично това е невъзможно! В общоприетата история на човечеството няма гиганти, а тези прекрасно запазени телесни останки са точно от такъв!“, разказва изуменият професор Цимер. „Тази находка ни представя много повече въпроси от отговори! Тя е в състояние да преобърне историята на нашия свят!“\nСпоред учените огромният размер на този хуманоид не се дължи на генетичен проблем или на състояние като гигантизъм. Това е естественият размер на съществото.\nСъщо изключително значимо е, че скелетът на гигантът е намерен в близост до районът, където през 2014 е открит древният град в района Улуру – единственият мегалитен град в Австралия, който също е обгърнат в мистерия! Улуру е районът, където се намира емблематичната за Австралия Айерс Рок!\nАйърс Рок е една от емблемите на Австралия!\nВ мегалитното селище са открити огромни перфектно издялани каменни блокове тежащи по 80 тона, които са транспортирани в сърцето на пустинята над 200 километра. Учените все още нямат рационално обяснение, как е постигнато това и коя е цивилизацията, която е построила мистериозния град.\nСпоред редица изследователи, районът Улуру, който в миналото е бил безпощадна пустиня е бил трансформиран от мащабен катаклизъм.\nДнес той е обгърнат с гъста растителност и се смята, че точно това мащабно събитие е променило всичко. Геолозите са открили ясни следи от радиация, които са от преди 2500 до 3500 години. Възможно е това да е с вързано с разрухата на града и изтреблението на неговите гигантски обитатели.\nЛъсна скандалната схема, с която Сашо Дончев точи държавата чрез ОВЕРГАЗ!\nВижте какво крият „Забравените пирамиди“, които са поставили основите на всичко!


Новини | Изследване показва нови полезни свойства на ресвератрола | DiVino\nНачало - Статии и новини - Новини - Изследване показва нови полезни свойства на ресвератрола\nИзследване показва нови полезни свойства на ресвератрола\nРесвератролът може да изиграе ключова роля в понижаването на високото кръвно налягане. Ново научно изследване показва как прословутата съставка на червеното вино може да подобри здравето на сърдечно-съдовата система.\nВисокото кръвно налягане е една от водещите причини за животозастрашаващи заболявания като сърдечни удари и инсулти. Според американския Център за контрол и превенция на заболяванията, един на всеки трима възрастни в САЩ страда от подобни заболявания.\nВ продължение на повече от десетилетие учените откриваха връзки между ресвератрола и по-ниското кръвно налягане. Ново проучване на изследователите от лондонския King's College хвърля светлина върху причините, поради които ценният полифенол е полезен за сърдечно-съдовата система.\nПо време на изследването, резултатите от което са публикувани в медицинското списание Circulation, на мишки с високо кръвно налягане е даван ресвератрол, като са наблюдавани ефектите му. От една страна, резултатите потвърдили получената от предишни изследвания информация, а тя е, че ресвератролът понижава кръвното налягане. По-интересното е, че е установено как се случва това. Оказало се, че ресвератролът действа като оксидант и предизвиква разширяване на кръвоносните съдове. А това води до понижаване на кръвното налягане. Откритието е изключително интересно, тъй като досега ресвератролът беше известен като антиоксидант или точно обратното на описаното в новото изследване. Антиоксидантите са полезни заради способността им да предпазват клетките от вредното въздействие на свободни радикали, които предизвикват окислителен стрес.\nНовото изследване показва, че ресвератролът и други антиоксиданти могат да помагат и като доставят кислород. То може коренно да промени разбирането за действието на ресвератрола и така до доведе до подобряване лечението на високото кръвно налягане.


НАП проверява 1900 фирми, плащат минимална заплата - agenda-bg.com\nНАП проверява 1900 фирми, плащат минимална заплата\nHome/Бизнес/НАП проверява 1900 фирми, плащат минимална заплата\nДанъчните ще търсят дали възнагражденията се плащат “на ръка”\nПроверки на 1900 работодатели в София, при които значителна част от заетите на пълен работен ден получават минималната работна заплата, започват от Националната агенция по приходите (НАП).\nПо предварителни данни на приходната агенция, в над 80% от случаите има значителен риск възнаграждението да е такова само по документи, а в действителност разликата да се плаща „на ръка“.\n„Осигуряването на по-нисък от реалния доход е сериозен проблем”, каза по повод на започващите проверки директорът на „Контрол“ в НАП Васил Панов.\n„Често това е в резултат на договореност и взаимен интерес на работодателя и работника, но в много от случаите ситуацията е такава заради натиск на работодателя и тук държавата може да помогне на работника, ако той честно посочи реалната си заплата”, изтъкна още той.\n„Съгласието да работите на минимална заплата, а да получавате повече на ръка е грешен избор в дългосрочен план“, категоричен е Панов.\nНАП приема сигнали за данъчни и осигурителни нарушения на единния си телефон за цялата страна 0700 18 700 или на електронна поща.


» Цвят на веждите – как да изберем кой е подходящ?\nВеждите неслучайно се наричат рамка на лицето. Те балансират чертите, добавят яркост на очите и дори подмладяват. Ако изберете неправилния цвят, ефектът може да е катастрофален.\nУниверсалният съвет на специалистите е актуален и днес. Брюнетките трябва да имат вежди с един тон по-светли от цвета на косата им. Блондинките пък – с два тона по-тъмни. Формулата обаче невинаги е същата. Ето какви съвети трябва да следвате, ако искате да имате красиви и стилни вежди:\n1. Платинено и златно руси\nЕстествените блондинки имат едва забележими вежди. Ако не сте сред тях, веждите трябва да са с тон или два по-тъмен от този на косата ви. Това кара веждите да изглеждат по-гъсти, очертават лицето ви и правят очите ви по-ярки.\nАко по принцип сте брюнетка, но сте се боядисали руса, веждите трябва да се изсветлят поне с един тон от естествения ви. За жалост това става само с боядисване. Ако опитате с грим, тъмните косъмчета ще прозират под светлия молив. Изключение могат да са платиненорусите блондинки, на които стоя добре и тъмни, дори черни вежди.\nАко промените цветът си от светъл към тъмен, задължително трябва да промените и цвета на веждите. Кестенявите тонове изискват кафяв подтон за веждите. Заложите ли на цвят капучино за косата, изберете за веждите си пепеляви оттенъци. Подсилете с няколко слоя лек грим.\nАко веждите ви са естествено с тон по-тъмни от косата ви, то определено имате късмет. Вариантът с по-светли вежди също е възможен. Ако веждите ви са тънки, тъмната гама подчертава това несъвършенство. Светлите вежди помагат да се смекчат веждите и овала на лицето.\n3. Гарваново черно\nЛипсата на вежди тук е препоръчителна, но невинаги стои добре. Единственият универсален тон, който би стоял добре, е гарваново черно – същото като това на косата. Всичко останало стои неестествено.\n4. Рижа коса\nАко това е естественият цвят на косата ви, то веждите със сигурност също са рижи. Комбинацията е задължителна, така че, ако решите да се боядисате в този цвят, бъдете готови да смените и цвета на веждите. Морковеният оттенък е топъл и си отива с теракотен нюанс на веждите. Студените нюанси стоят най-добре с кафяви вежди.\nКогато прецените, че е време за смяна на цвета на веждите, е добре да се доверите на услугите на специалист. Те се боядисват със специални продукти. В домашни условия също е възможно да се справите, но винаги съществува риск да ги изгорите.\nНеоспоримите правила не трябва да се нарушават. Топлите тонове се комбинират с топли цветове на веждите, а хладните - с хладни. Пастелните цветове трябва да се подбират спрямо цвета на очите или цвета на сенките. Ако цветът на косата е ярък – син или розов, цветът на веждите трябва или да е в хармония с него, или да контрастира.\nЦветът на веждите трябва да се тества както на изкуствено, така и на естествено осветление. Най-добре е да го видите под слънчеви лъчи. Преди да се подложите на боядисване или перманентен грим, най-добре пробвайте как ще седят веждите ви с гел, сенки или молив. Така, ако цветът не ви хареса, просто ще го измийте. Цветът на веждите се поддържа на всеки две седмици. Перманентният грим пък изисква повторение веднъж годишно.


Днес (64) Вчера (264) Гледна точка (O)позиция Колумнисти Добрата новина Добротворци Интервю\nднес (64) вчера (264) Здравословно Пътешествия Любопитно Шоубизнес Музика Играй и спечели Авто Полезно\nКак да приготвим класически джин-тоник коктейл?...\nДнес 64 Вчера 264 COVID-19 2\n22.06.2021 10:35 6275\nЕх, лятото с неговите очарователни нотки на море, безвремие и небрежност. Въпреки изключителните валежи този месец, очаква се затопляне скоро, а какъв по-добър летен коктейл, с който да смаете всички от хубав джин-тоник?\nДнес ви предлагам един класически вариант на джин-тоник, който със сигурност ще се хареса на всички, обичащи коктейли с този алкохол.\n- Хубав джин.\nЗапознай се с Johnnie Blonde Представите ни за уиски винаги са били класически. Но границите са за това, за да бъдат премахвани. Револ...\n*Тук е важно да уточним, че е важно да заложите на добра марка джин. Не е нужно да е в най-високия клас, но в среден такъв е задължително, за да имате добра напитка. Евтините варианти на джин нямат почти никакъв вкус или аромат и категорично не носят качествата, които са необходими на този алкохол, за да направи коктейла невероятен. Заложете на джин тип "london dry" и няма да сбъркате със сигурност.\n- Лайм или лимети ( придава тази екстра свежест и лека сладост)\nПо традиция на празниците отделяме много време да приготвим празничната трапеза, но не и за напитките, които приготвяме. Ако искате да ...\n*Купих си мента в саксия, струваше няколко лева и откровено казано е невероятна покупка. Първо, ухае на свежест всеки ден в хола, второ гледа се толкова лесно, стига да я поливате ежедневно, а и имате прясна мента под ръка всеки ден.\nЗа страхотен коктейл:\nНужна ви е голяма чаша - поне 350 мл. Формата е според вашите предпочитания, класическите коктейли варират, както в обемна чаша на столче, така и висока, водна чаша.\n1. Нарежете 1/2 лайм на полумесеци и сложете на дъното на чашата.\n2. Добавете няколко бучки лед.\nНезависимо дали вкъщи имате пенливо, бяло, червено или розе, представяме ви 5 коктейла с вино за перфектния happy hour #вкъ...\n3. Накъсайте 4-5 листа мента\n4. Добавете 50 г джин. Важно е да отмерите джина. Ако сложите много, ще е изключително натрапчив вкус, който няма да е приятен.\n4. Долейте с тоник и разбъркайте.\nЗадължително се сервира със сламка, може да използвате хартиени (налични в магазинната мрежа) или метални за многократна употреба.\n*Ако в началото, когато добавяте лайм, сложите 1/2 ч.л. кафява захар и натиснете поне 10 листа мента, за да се разтвори захарта с долят бял ром, вместо джин, то ще получите така известният коктейл "Мохито".\nЕтикети: джин коктейл\nДалай Лама „обмисля“ да се прероди в свободен ... 13\nWWF: 88% от запитаните в София искат затваряне ... 59\nЖена разпръсна тънки резенчета краставица ... 26\nИТН отправи тежки обвинения срещу министър ... 61\nНа 29 юли отбелязваме Международния ден на ... 32\nПолина Паунова към пиара на ГЕРБ: Снимате... 8272\nИва Митева попари ГЕРБ за закрито изслушване... 8120\nНапрежението между Бойко Рашков и ГЕРБ ескалира... 7936\nБългари във Великобритания се обявиха срещу... 7392\nТурция и Азербайджан с обща армия. Възражда... 4052\nКоронавирусът по света: САЩ с най-много заразени... 1189\nПоследвах тези съвети и доматите ми зреят... 1131\nНяма да има карантина за българи от червени... 767\nПрез август задължително правете това, за... 694


Тунелите са съоръжения с най-висока стойност при пътищата и магистралите, което прави тяхната експлоатация, безопасност и поддръжка от първостепенно значение.\nИзправени пред многото предизвикателства, свързани с изграждането и експлоатацията на пътни и железопътни тунели, изпълнителите често са изправени пред избора между традиционни методи и иновации в един също толкова важен аспект от изпълнението – хидроизолацията.\nКачествената хидроизолация на тунели означава, че независимо от местоположението на съоръженията, експлоатационно натоварване, климатичните особености на географското положение, валежите, подпочвените води, преминаващият трафик, те ще бъдат устойчиви и безопасни.\nКакто при много други големи съоръжения свързани с преодоляване на природни предизвикателства за строителството им, така и при тунелите най-силно изразеният риск за дългосрочната цялост на конструкцията е проникването на вода. Защитата на окончателната бетонна облицовка на тунела, независимо дали е пътен или железопътен, означава да се гарантира трайността му във времето както по отношение на структурата, така и по отношение на неговата експлоатация.\nОсобености при хидроизолацията на тунели\nОт хидрогеоложка гледна точка изграждането на тунел включва няколко съображения: първото свързано с прогнозата относно локализацията на водните потоци, докато второто е с прогнозата за отводнителните процеси; с възможните последици, които изкопните и строителните работи причиняват върху повърхностната хидрогеоложка структура.\nРазлични форми на хидроизолационни техники отдавна се използват за защита на тунелите, с различна степен на успех.\nКогато се наложи да се предпр\nиемат коригиращи работи или поддръжка по хидроизолацията, поради установяване на неефективност според очакваното, потенциалните трудности и лекотата на изпълнение варират значително в зависимост от вида на конструкцията. При тунелите тази вариативност е най-голяма именно заради големината на структурата. Затова основната хидроизолация на тунела е от изключително значение за по-безпроблемното ползване на съоръжението в един много дълъг времеви период.\nЗа да се направи проект за хидроизолация на тунела е необходимо да се познават редица фактори, които са приоритет на хидрогеолозите и инженерите. Те трябва да проучат циркулация на водата в скалните маси и в подземните водни кръгове; да определят пропускливостта на средата и основната посока на водния поток.\nВпоследствие идват решенията разработени от света на производството за противодействие на ефектите поради една от основните причини за влошаване на конструкциите, водата и влажността; днес решенията са повече и се основават на различни технологии.\nPrevious: Акрилни спортни настилки – общи ползи за спортуващите


Продукти: за 8 порции\nзахар – 1,5 ч.ч.\nбакпулвер - 15 г\nолио - 80 мл\nкисело мляко - 1 ч.ч гъсто\nорехи - 3 с.л. смлени\nсини сливи – 150 г\nЗа намазване на формата:\nПресейте брашното със малко сол, ванилия и бакпулвера.\nРазбийте яйцата със захарта на пухкава кремообразна смес, добавете олиото и киселото мляко, продължете разбиването до хомогенна смес.\nНамажете форма за кекс с малко олио и поръсете с брашно, изтръскайте излишното.\nСипете яйчената смес при брашното и разбъркайте с дървена лъжица или шпатула до гладка смес без брашнени бучки. Тази смес изсипете във формата за кекс. Загрейте фурната на 170 градуса.\nРазполовете сливите и махнете костилките им. Подредете половинките върху кексовата смес във формата и всяка поръсете с малко смлени орехи.\nСложете във фурната и печете около 35-40 минути до суха клечка. Извадете и оставете върху метална скара да се охлади. По желание поръсете с пудра захар.\nПубликувано от Сия Рибагина в 9:26 Няма коментари:\nПиле с вълшебен сос\nЛесен шарен кекс


Франсиско Бланш, стратегът за стоки и деривати на Мерил Линч, подразделението за корпоративно и инвестиционно банкиране на Bank of America отбеляза биткойн в скорошен доклад. Бланшът се счита от много от най-добрите анализатори на стоки на Уолстрийт. В рамките на него Бланш сравнява криптовалутите със златото, както и се опитва да проучи какви проблеми трябва да бъдат разгледани с биткойн, за да продължи да расте.\nСпоменат като „решаващо препятствие“ за биткойн в доклада е фактът, че големите финансови институции тепърва ще го приемат като обезпечение. Както Бланш продължи да казва „Не сме запознати с нито една голяма институция, която да приема криптовалутата като обезпечение в момента.“ Това странно звучащо изискване може да излиза от идеята, че биткойнът има потенциал да бъде модерен обезпечителен актив, тъй като е в ниска корелация с глобалната икономика – като той е алтернативен и децентрализиран актив. Фактът обаче, че никоя институция не държи биткойн с подобни цели, може да бъде неуспех, който трябва да бъде надминат според Бланш.\nПреминавайки през историята на валутата във времето, беше отбелязано, че промяната в нуждите на хората, както и непрекъснатото възприемане на новооткрити технологии, доведоха до развитието на нова валута:\nСолта е била „някога добивана и ценна в древния свят“.\nНо солта и другите валути, обезпечени със стоки, често се оказват непрактични и нетрайни\nИспанците откриват големи сребърни находища в Боливия през 16-ти век, което води до близо 400 години търговия, доминирана от сребърни долари.\nПренасянето на големи количества злато и сребро също не беше идеално, така че светът започна да преминава към хартиени пари през последните 200 години.\nХартиените пари създадоха огромни вълни от повишаване и спадане на цените заедно с бизнес цикъла. Днес валутите на повечето държави разчитат на „пълната вяра на емитиращото правителство“, че централните банки ще се съобразят с мандата си да не позволяват на инфлацията да достигне твърде висока или ниска стойност.\nТази история на развитието на валутата намеква, че биткойн може да спечели по някои точки на легитимност рано или късно. Критериите, изложени от Blanch, за да се превърне биткойн в резервна валута за света, са: безопасност, ликвидност и възвръщаемост.\nПо собствените му думи: „Биткойн и други криптовалути имат добри резултати при някои, а при други не толкова добре“,\nВ тази част на доклада възгледите на Бланш изглеждат доста интригуващи. Той отбеляза това „Рискове като\nхакерството, кражбата на самоличност или откровените измами са повтарящ се проблем. ” и спомена липсата на централизация на бикойните в негативна конотация „Липсата на централизиран процес на вземане на решения или орган създава рискове като разделяне на валута“. Очевидно е, че за Уолстрийт дори да започне да обмисля биткойн, принципите на структурата на биткойн може да попречат, тъй като някои елементи от неговата основна структура като децентрализация увеличават краткосрочния риск в очите на инвеститорите.\nСлед това отново, когато използвате волатилността като начин за измерване на риска; отбелязва се, че с времето е намалял. „Волатилността на биткойните е много висока в сравнение с еврото, йената или дори златото“, отбеляза Бланш. „Но през миналата година тя падна два пъти под волатилността на среброто, световната валута за 400 години.“\nИзточник: Merrill Lynch на Bank of America\nОтносно ликвидността и възвръщаемостта\nДокато пазарната ликвидност на криптовалутите все още е много малка в сравнение с тази на фондовите пазари, последните тенденции доведоха до забележително увеличение на обемите на търговия. Бланш спомена, че „е трудно да се пренебрегне, че обемите на търговия за основни дигитални валути като биткойн и Ethereum са скочили рязко през последните години“ и продължи да подчертава важността на факта, че макар че неотдавнашното рали от 24 часа обемите на търговия за биткойни нараснаха над 2 долара милиарда няколко пъти.\nЗабележителните модели, споменати по отношение на ликвидността, включват неотдавнашния общ успех на пазара на криптовалути, скок от пазарна капитализация от 20 милиарда долара до около 90 милиарда долара през тази година. В рамките на всичко това, най-забележителното от всичко може да бъде повишението на цените на Ethereum с няколко хиляди процента и цената на биткойните повече от удвояване на стойността тази година.\nМодел, подобен на злато\nВ доклада се споменава за приликите между златото и биткойните, твърди се, че биткойнът, подобно на златото, биткойн притежава стойности, които го правят по-ценен като резерв по време на криза.\nИнтересно е, че както беше споменато в доклада, златото достигна своя връх до близо 2000 долара през 2011 г., когато финансовата криза се задълбочаваше. Това е същата година, когато биткойн се появи за първи път в масовия поток.\nБланш продължава, че биткойнът може да следва „модел, подобен на златото“, спекулирайки, че разходите за копаене заедно с неотдавнашния скок на интереса към биткойните са водещите фактори, допринасящи за покачването на цените на валутата, като казва, че биткойнът следва модела на златото „над много по-компресиран период от време, “\nВ заключителна бележка обаче се изяснява, че приликите на биткойн досега със златото не предполагат непременно дълголетие. В крайна сметка пазарите на биткойни остават спекулации, и Бланш каза, че „Според нас възвръщаемостта на криптовалутите ще зависи най-вече от вярата на хората, корпорациите и финансовите институции в тази нововъзникваща технология.“\nكيفية شراء VeChain (VET) في المملكة المتحدة (2021)


Източник на “заболяването” на хлебните изделия са спорите на зърното, които преминават в брашното и запазват своята жизнена способност дори след изпичането на хляба. Болестта на хляба е заразна при близък контакт с намиращия се в съседство друг хляб, приготвен от пшенично брашно.\n“Заболелият” хляб не е опасен за здравето и живота на човека, но не е годен за употреба.\nЛятото е най-благоприятното време за възникването на този процес поради повишената влажност и високата температура на въздуха, които способстват за развитието на бактерии.\nПризнаци за заболяване на хляба\nВ меката част се появяват:\n- странична миризма\n- сиви петна\nВ последствие миризмата се засилва, а меката част се превръща в провлачени конци.\n“Лечение” няма, следователно по-лесно е да се избегне този процес. Kак?\n1. Помещението в което се съхранява хлябът, трябва да бъде сухо и добре проветрено.\n2. Ако в магазинът, от който купумате хляб, той се съхранява в няколко редици, натрупан в щайги или контейнери, това означава, че на практика трайността му е скъсена.\n3. Количеството хляб в търговската мрежа не трябва да превишава дневната потребност.\n4. Етажерките, върху които се съхранява хлябът, трябва да са под формата на решетка. Те трябва редовно са се избърсват и почистват от трохите, а 1-2 пъти седмично трябва да се обработват с оцет.\n5. Негодният за употреба хляб и тестени изделия не трябва да се преработват вторично. Те трябва да се изгарят.\n6. Необходимо е строго спазване на сроковете за годност на изделията от пшенично брашно (от 16 до 24 часа) и от ръжено брашно (36 часа).\n7. В домашни условия хлябът е най-добре да се съхранява в специални дървени кутии за хляб. Черният и белият трябва да бъдат поставени отделно. Кутията трябва два пъти седмично да се измива с гореща вода, а след това да се подсушава добре.\n8. Хлябът не трябва да се съхранява на тъмно и влажно място, в целофанови или полиетиленови пликове.\n9. Не трябва да се презапасяваме с хляб...


Противоречие # спор | spisanievip.com\nНачало » Мотивирай се » Психология » Противоречие # спор\nПредотвратете превръщането на противоречието в спор\nНие, хората сме така устроени, че все влизаме в противоречие един с друг. И не само хората, така е в първичния животински свят. Сблъсъците между отделните индивиди са нещо природно нормално. Ето защо не трябва да се плашите от противоречията, но това не означава, че те трябва да се превръщат в спор.\nПротиворечие # спор – използвайте противопоставянето, като конструктивна критика\nЛинкълн веднъж смъмря един млад офицер затова, че влиза в остър конфликт с негов колега. „Никой човек, решил да достигне максималното, на което е способен, не може да отделя време за лични препирни.” – казва той. А още по-малко да си позволите да понесете последствията.\nЗатова отстъпвайте за нещата, за които чувствате, че не сте прави. Отстъпвайте и за малките неща макар и да имате право. А ето и няколко кратки съвета за това как да предотвратите превръщането на противоречието в спор:\n1.. Радвайте се на несъгласията\nКогато двама души са винаги съгласни един с друг, значи има нещо нередно в техните взаимоотношения. Приемайте всяко противоречие, като възможност да поправите бъдещи по-големи грешки и проблеми.\n2.. Не се доверявайте на първото си инстинктивно впечатление\nЕстествената реакция при усещане за противоречие е да заемете отбранителна позиция. Но бъдете внимателни. Както се казва в една добре позната поговорка – “Три пъти мери, един път режи”.\n3.. Бъдете сдържани\nНе забравяйте, че всеки си има причина за яда и гнева си. Опитайте се да не съдите хората по първичните им реакции.\n4.. Търсете точките на единомислие\nИзслушайте внимателно опонента си и обсъдете пресечните си точки – това, за което мислите еднакво.\n5.. Бъдете искрени\nПомислете добре къде грешите и си признайте. Опонентите ще изгубят интерес да спорят, понеже няма да има за какво.\n6.. Отложете противопоставянето, за да имате време да обмислите нещата\nПредложете на опонента си да се срещнете по-късно или на следващия ден, за да имате време, вие и другите, да обмислите добре нещата. Така всеки ще открие кое е правилното за него и как може да се достигне до някакво споразумение.\nИ една мъдра мисъл, като за край на тези простички съвети: “С жена ми отдавна сключихме едно споразумение и го спазваме, колкото и да сме ядосани един на друг. Докато единият крещи, другият мълчи и слуша, защото, когато двама души крещят, няма комуникация, само шум и вредни вибрации.”, Ян Пийрс\nЕтикети: конструктивна критика противопоставяне Противоречие спор\nПредишна статия Как да изградим бизнес план Следваща статияРетро елементи в модерната баня\nЗа какво всъщност става въпрос ? И най-важното: как да решим проблема ? На всички нас ни...\nНаивни ли са добрите хора?\nСпособността да превъзмогнеш обидата, когато си ударен несправедливо и да простиш, не е присъща на всеки. Трудно...\nЛично съвършенство: две красиви думи\nЖивотът е дар, но той носи със себе си ужасна отговорност. Всеки от нас трябва да излезе...


Главният изпълнителен директор на "Виваком" Атанас Добрев обяснява възможностите на платформата\nИновативните решения на VIVACOM в областта на интернет на нещата вече са обединени в единна и изцяло нова платформа - VIVA SMART, съобщиха от телекома в сряда. Чрез нея компанията предлага умни услуги в три направления, в които има опит: умен град, дейта хъб и умно образование.\nVIVA Smart City е иновативна платформа за управление, мониторинг и анализ на градска среда, която предлага както софтуер за съответната община, така и мобилно приложение за всички нейни жители и гости. Системата, наречена INVIPO, работи в редица градове по цял свят като Дубай, Измир, Дъблин и други. Тя има 13 модула, разпределени в следните области: мобилност, околна среда, енергия, безопасност, управление. Позволява наблюдение и контрол на трафик, градски транспорт, паркиране, наем на велосипеди и други.\nЗа мониторинг на околната среда са предвидени измерване на водите и отпадъците, както и метеорологична станция.\nИма и модули за интелигентни сгради, измерватели, улично осветление, електромобили, инфраструктура. За безопасността на града се грижат функции за видеонаблюдение, трафик нарушения, други нарушители и аварийни системи. Има и секция, която включва обществени услуги.\nВторото направление на VIVA SMART e Smart Data Hub - единна платформа за съхранение, пренос, обработка и използване на данни. Тя обединява всичките 11 дейта центъра на VIVACOM в страната и създава условия за развитие на успешен дигитален бизнес на клиентите на телекома, като едновременно с това оптимизира оперативните им разходи. Всички центрове осигуряват висока степен на сигурност, надеждност и достъпност на данните. Чрез тях компанията предлага облачни услуги и колокация на IT оборудване.\nТретият елемент на VIVA SMART e умното образование. През последните години компанията инвестира в редица инициативи, насочени към развитие на българското образование. През 2018 г. стартира и най-голямата й кампания за дигитализация на образователната система у нас - "Образование 4.0". Тя се реализира съвместно с в. "24 часа", Министерство на образованието и науката, Столична община, Регионален инспекторат по образованието София и Дигитална национална коалиция. Нейната цел е да промени нагласите и да създаде рамка за дигитализация на българското образование.\nФокусирана е в три основни направления: образование на учители, създаване на дигитално съдържание и дигитализация на класните стаи и училищната среда. До момента телекомът е изградил дигитални класни стаи в над 200 училища и повече от 80 детски градини в цялата страна, а с помощта на партньори са обучени и над 6000 преподаватели. Телекомът планира да стартират пилотни лаборатории за обучение на учители и ученици в 5 града.\n"През последните години работим много усилено в предлагането на умни решения, отговарящи на нуждите на бизнес клиентите ни и българските общини. Но фокусът ни за в бъдеще е да развиваме концепцията за интернет на нещата у нас и да предлагаме повече иновативни и модерни услуги. Това ни мотивира да обособим VIVA SMART като отделна платформа със стратегическо значение за компанията ни", каза Атанас Добрев - главен изпълнителен директор на VIVACOM.


27 мар 2018 | 14:30 30451\nВ много държави има една стара поговорка, според която богатство се трупа и губи за три поколения.\nС други думи, богатството рядко се запазва много след внуците. Данъци, разходи, размиване на богатството през децата и техните деца и неизбежният ефект на разглезването от наличието на толкова много пари в крайна сметка оказват своето влияние върху семейните богатства.\nФамилията Рокфелер обаче успява да пребори всичко това. Сега тя влиза в 17-ото си поколение със 170 наследника, но запазва значително състояние — то е възлизало на 11 млрд. долара през 2016 г., според Forbes. Това се случва 100 години след като Джон Д. Рокфелер става първият милиардер в САЩ, след като основава Standard Oil Company в края на 19-и век.\nОще по-невероятното е, че семейството остава до голяма степен обединено, без публични скандали, междуособици, съдебни дела и трагедии, които обикновено съпътстват други заможни фамилии. В момента има 250 членове на фамилията, които са преки потомци на Джон Д. Рокфелер и Лаура Спелман Рокфелер.\nРазбира се, семейство Рокфелер започва с огромно богатство, което помага през годините. Същото обаче може да се каже и за фамилиите Вандербилт, Карнеги и Астор, но в момента те не се раздават на милиарди както семейство Рокфелер. През май аукционната къща Christie's ще предложи на търг частната колекция на покойния Дейвид Рокфелер и Пеги Рокфелер, в която има предмети на изкуството и скъпоценности, като тя се очаква да бъде придобита за между 500 млн. долара и 1 млрд. долара. Набраните средства ще бъдат дарени за благотворителност. През живота си Дейвид Рокфелер е дарил над 1 млрд. долара.\nИ така, каква е тайната на фамилията Рокфелер?\nВ едно от редките си интервюта, Дейвид Рокфелер-младши, председател на Rockefeller & Co., споделя пред CNBC, че семейството е разработило система от ценности, традиции и институции, които са му помогнали да запази целостта и богатството си. Те са полезни за всяко семейство, опитващо се да отгледа деца, които имат добра ценностна система по отношение на парите, дори и семейството да не е богато.\nТой посочва четири основни компонента.\nПървият са редовните семейни събирания.\n"Събираме се като фамилия два пъти в годината, като на едно място често сме по над 100 души за коледен обяд например," казва той. "Имаме нещо, което наричаме семеен форум. Когато навършиш 21 г., започваш да получаваш покани за тези срещи." На тях фамилията обсъжда посоката, в която се движи, проекти, нови членове и други семейни новини, свързани с кариери или важни събития. Важно е всички да се чувстват като част от семейството дори и да са се присъединили към него чрез брак.\nСпоред Рокфелер също така е важно да се поддържа семейната история.\nСемейство Рокфелер осъществява това отчасти чрез техните семейни имения, където се събират, за да си спомнят за миналото.\n"Това са места, които са ни познати и които се предават от поколение на поколение," казва той. "Мога да се върна на мястото, където прадядо ми е живял преди повече от 100 години и да видя как е живял и как са живели неговият син и внуци."\nДа нямаш вече семеен бизнес също е важно, казва Рокфелер. Много от споровете в други богати семейства са заради някакъв бизнес — кой трябва да го ръководи, как трябва да бъде ръководен и кой трябва да прибира печалбите.\nСемейство Рокфелер не разполага със семеен бизнес, за който да възникват конфликти, от 1911 г., когато заради антимонополните закони Standard Oil е разделена от правителството на няколко публични компании. С този ход богатството на фамилията Рокфелер се трансформира от една огромна компания в множество публични компании. Всичко това, в комбинация с добре изготвени попечителски тръстове, улеснява предаването на акциите и финансовите активи на следващите поколения, без те да стават обект на сериозни битки.\n"Богатството в нашето семейство, разбира се, идва от петролния бизнес на Standard Oil," казва Рокфелер. "Самият бизнес обаче не ни обединява, а има много фамилии, които бяха разделени от бизнеса. Мисля, че ние сме късметлии, че нямаме бизнес, който да ни разделя."\nНещото, което най-силно сплотява фамилията Рокфелер, са семейните ценности и по-конкретно филантропията. Техните различни семейни фондации, в това число Rockefeller Foundation, Rockefeller Brothers Fund и David Rockefeller Fund имат общи дарения за над 5 млрд. долара.\nЧленовете на семейството също така са насърчавани да участват във фондациите и да помагат в избирането на каузите, които да бъдат подкрепяни.\nДейвид Рокфелер-младши си спомня, че дарява още откакто получава първите си джобни пари на 10-годишна възраст. Той получавал джобните си в неделя и дарявал част от тях на църквата или за друга кауза.