17.01.2019 – Юг News – Новините от друга гледна точка\nЦиганин и касов апарат – точно никога\nBy Uploader 17.01.2019 Без категория 0 comments\n32 обекта в 12-хилядния ромски кв. Изток в Кюстендил са запечатени след масирана и веднага огласена по медиите съвместна проверка на данъчната служба, агенцията по контрол на храните и общината, обявиха от районната прокуратура, под чието наблюдение в продължение на месец беше извършена проверката. По предварителна информация обектите с продажби в квартала са 86, реално работели 45. Останалинте предвидливо затворили, докато проверяващите обикаляли квартала – очевидно са имали предварителна информация. Проверяващите от НАП, от Агенцията по кнотрол на храните, от пожарната, общината влязоха още преди Коледа в ромския кв. Изток, за да проверят обект по обект законна ли е търговията по магазини, сергии, от отделни лица на открито. Полиция и жандармерия обезпечаваха проверката. Констатирани са драстични нарушения, каза говорителят на районната прокуратура Галя Димитрова. Все пак има и положителен ефект от проверката – вече доста от ромите търговци регистрират обектите си, според наблюдаващия прокурор Радостина Стоянова.\nЗа какво беше това трепене от страна на прокуратурата и една дузина служби. Не е ли ясно, че циганин и касов апарат са несъвместими. И какво трябва да се разбира под понятието „търговски обект“ в гетото. Гараж, землянка, сгънати в правоъгълна форма кашони, найлонови конструкции, бараки. И пр. Ами тия, дето се покриха от проверката. Кой им обади овреме и дали и сега не са подновили „активна тръговска дейност“. Интересно е, че пожарната не е глобила нито един от ромите търговци – те ли не са наясно с огъня и отоплителните системи – горят на поразия трина от дърводелските цехове по способа „горно горене“. А и тия глоби – кога ги платят циганите, от прокуратурата пак да свикат пресконференция.\nИзобщо – държавата да не се прави на улава. Всички цигаин са търговци, всичко се продава в гетото на специфична собствена цена. Без касов апарат, без нищо. Продава се. От девствена момичешка плът до електроника и – още малко и ядрени елементи. Пак ги проверявайте.


Laguna Boutique Hotel - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nUnigas Magu, Hulhumale, Международно летище Мале, Град и летище Мале, Малдиви, 23000 - Покажи на картата\nИмате въпрос относно Laguna Boutique Hotel?\nМного добър 7,0 (894 отзива)\nПовече за Laguna Boutique Hotel\nLaguna Boutique Hotel, който се намира в Международно летище Мале, Град и летище Мале, е популярно място за туристи. Центърът на града е на около 3 km, а до летището може да се стигне до 10 минути. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nСъоръженията и услугите предлагани в Laguna Boutique Hotel гарантират Вашия приятен престой. Хотелът е оборудван със съоръжения като безплатен WiFi достъп във всички стаи, ежедневно почистване, 24-часова охрана, станция за зареждане на електрически коли, таксиметрови услуги.\nНасладете се на висококачествените удобства по време на престоя си тук. В някои стаи са на разположение телевизор с плосък екран, хавлии, климатик, събуждане, бюро, които ще помогнат на гостите да релаксират след дългия ден. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. Каквито и да са поводите за Вашето пътуване,Laguna Boutique Hotel е най-доброто място за престой, което можете да изберете в Град и летище Мале.\nВсички типове туристи (13)Пътуващ по бизнес (1)Двойка (6)Самостоятелно пътуващ (3)Група (3)\nAnastasia от Малайзия


света | 7 Дни София\nБългарка влезе в Топ 10 на най-красивите лица в света без грим. Моделката Виктория Лазарова зае деветата позиция на международния конкурс Miss Grand International, който се провежда в момента в Тайланд. В него участват всички миски по света грабнали титлата „Мис Гранд“ за съответната държава. „Българи постигнахме световен успех! Събрахме над 22000 споделяния за по-малко […]


Фотогалерия: Протести 2020 - Галерии - Дневник\n18:17, 27 дек 20 , 5906\nРейтинг: 234 18:24, 27 дек 20 Любопитно\nАми велики народни въстанници ,сър!С надница 30 леваС от там>💀🐪.\nРейтинг: 2943 18:31, 27 дек 20 Любопитно\n"Около 200 представители на арменската общност в България се събраха на протест пред посолството на Азербайджан в София."\nВероятно и това бе записано като протест срещу "шайката"?\nРейтинг: 2346 18:36, 27 дек 20 Неутрално\nНай-важното е след следващите избори да не постигнем една перманентна Боковщина, пък била тя и без Боко!\nРейтинг: 2346 18:38, 27 дек 20 Любопитно\nС надница 30 лева\nА Боко дава по 30 Евро, а?\nРейтинг: 2346 18:40, 27 дек 20 Неутрално\nРейтинг: 2704 18:43, 27 дек 20 Весело\nДа, и през това преминахме- априори обречената на зрелищен провал "велика" протестуция.\nИ бяхме свидетели на това, как типичното катунарство, свързвано с една симпатична част от народонаселението на България, но в лумпено-маргинален вариант мутирало до откровен терор над гражданите, беше въздвигнато в ранг на тежка политическа криза.\nИ доста злорадо (така беше, що да го крием) триехме доволно ръце, когато измамени евродепутати и еврокомисари спешно даваха на заден, преди да са ги осмяли, че са се вързали на лакардиите на кадрите на КТБ -Радан Депозитара и Ленчето Перачката.\nЕ, не всички успяха, де!\nНякои оставиха трайна следа за подигравки.\nРейтинг: 714 18:44, 27 дек 20 Неутрално\n"Около 200 представители на арменската общност в България се събраха на протест пред посолството на Азербайджан в София."============ Вероятно и това бе записано като протест срещу "шайката"?\nШайката е термин измислен от антикомуниста Антон Тодоров.\nШайката са Бойко, Росен (Плевнелиев), Цецо!\nАнтикомуниста ги е поставил на корицата на книгата си.\nРосен Плевнелиев е в средата от тримата шайкаджии.\nШайкаджиите много добре си знаят, че срещу тях са К.Нинова и БСП!\nДано и арменците в БГ да мразят партиите от ЕНП!\nРейтинг: 2006 18:47, 27 дек 20 Неутрално\nНагледах им се достатъчно, за да гледам подбрани снимки. А би трябвало да има разходки с портретите на Радев и Божков начело, носени от трите мухоморки . А зад тях познатите – Манолова, Р. Петков, Копейкин, Вожда на ДБГ , един от "Боец", Настимир едикой си, някой от БСП и още една сюрия желаещи. Накрая на три метра дистанция – борците от ДБ.\nРейтинг: 4493 18:48, 27 дек 20 Неутрално\n"А Боку дава по 30 Евра, а"\nНяма как! Бац€ има само банкноти от по €500!\n18:49, 27 дек 20\n19:02, 27 дек 20\nРейтинг: 2346 19:06, 27 дек 20 Неутрално\nАбе, струва ми се че Боко подкупи българите с по 50 лева на месец към пенсиите!\nИскам само един от апологетите му да обоснове, че това не е подкуп!\nРейтинг: 2943 19:11, 27 дек 20 Весело\n"Абе, струва ми се че Боко подкупи българите с по 50 лева на месец към пенсиите!\nИскам само един от апологетите му да обоснове, че това не е подкуп!"\nВикаш, трябваше да им спре пенсиите, та изборите да са честни?\nРейтинг: 1863 19:11, 27 дек 20 Неутрално\nПротестите започнаха с този срещу ДПС.\nНай-смешното ще бъде ако след изборите видим протестиращи и ДПС да управляват рамо до рамо. Много е възможно да се случи, като гледам социологическите проучвания.\nРейтинг: 633 19:15, 27 дек 20 Неутрално\nЕвтин театър. Ако наистина искаха оставка на правителството щяха да приемат предложението за ВНС и нова Конституция. Предстои да видим колцина ще останат до изборите.\nРейтинг: 4264 19:21, 27 дек 20 Неутрално\nПротестите утихнаха , но гневът на хората срещу некадърните и корумпирани управници драстично нарасна!\nРейтинг: 259 19:26, 27 дек 20 Неутрално\n"А Боко дава по 30 Евро, а?"\nАууууу! Ма верно ли бе? И за какво протестират бойковите хора? М?\nРейтинг: 2815 19:32, 27 дек 20 Неутрално\nВ бързината са пропуснали още няколко снимки като: 1-П.Кържилов напада и залива с кафе възрастна жена. 2 -Тълпа малтретира майка с малки деца и троши колата и. 3-Метежници нападат участвали в Панорама. 4 -Флоров сам разгонва катуна на Орлов. 5 -Стъки затваря за метежници кръстовището при румънското посолство. 6-Джамбазки с пиратки и вода охлажда ентусиазма на щурмуващите сградата на ВМРО.\nРейтинг: 1962 19:36, 27 дек 20 Неутрално\nНа вас Борисов толкова ли раздаваше?\nЕ, ние протестирахме безплатно.\nВ това е силата ни.\nРейтинг: 1962 19:37, 27 дек 20 Неутрално\nЕвтин театър. Ако наистина искаха оставка на правителството щяха да приемат предложението за ВНС и нова Конституция.\n—цитат от коментар 17 на nxl27679751\nЕ точно това беше евтиния театър.\nРейтинг: 2815 19:37, 27 дек 20 Весело\nЧерепа друго казва.\nРейтинг: 1962 19:53, 27 дек 20 Весело\nЧерепа каза едни други неща, но тях не искате да ги чуете, а Каскета - да си го причини.\nРейтинг: 2346 19:54, 27 дек 20 Неутрално\nЩом тебе Боко те е купил за 50 лева, на пазара си!\nВсеки ще те купи за 51 лева! И ще намериш оправдание! Не се съмнявам в тебе!\nРейтинг: 670 19:56, 27 дек 20 Неутрално\nПротести в узурпираната страна на ало Ваньо, каскети, тулупи, ти си го избра, осемте джуджета, суджуци и кренвирши, риба тон, белла, сладолед и тъпа герберастия....!!!\nИли по скоро кажи му гербераст и замълчи!\nРейтинг: 5802 20:03, 27 дек 20 Любопитно\nПенсионираният въздухоплавател с вдигнатия юмрук, защо не е показан? Култова картинка!\nРейтинг: 4493 20:17, 27 дек 20 Неутрално\nДПС управлява в момента!\nРейтинг: 4493 20:19, 27 дек 20 Весело\n"Черепа друго казна."\nЗнаех си, че ти вярваш на Черепа!\nРейтинг: 1131 20:19, 27 дек 20 Весело\nВсяко Велико Народно Въстание заслужава отделна галерия, триото по една и резидента - две.\nДокъм Ивановден ще стигнат.\nРейтинг: 272 20:36, 27 дек 20 Неутрално\nЖалко жалко жалко, цялата тази енергия открадната от Отровната четворка, не знам как го допуснахме\nРейтинг: 2346 20:42, 27 дек 20 Любопитно\nНа внимание на Бокофилите!\n"Чрез Борисов дойде предложение за мен да се включа в редиците на НДСВ, когато НДСВ спечелиха изборите през 2001 г..."\nЩе отрезнеете ли? Ще проумеете ли че Боко е Комунист, а ГЕРБ си е БКП!\nДори не е БКП-2, а чисто автентично БКП!\nТова трябва да се изпрати до ЕНП!\nРейтинг: 763 20:56, 27 дек 20 Весело\nЯ кажи *не-бокуфил*,къде се е свряло лайнявото трио?\nДай нЕква информация за бойкикев?\nЗащо замлъкнаха,къде се скриха,няма трибуни,няма заплахи,спря раздаването на министерски постове!\nТа пак питаме - КЪДЕ СА ТРИМАТА ТЕРОРИСТИ,ВОДАЧИ НА НЕУСПЕЛИЯ МЕТЕЖ?!?\nКолкото и да се репчите форумните прутестъри,видяхме ви колко струвате - 0 копейки!\nСега се впишете в списъците за ваксинация - и на такива като вас ваксината ще подейства,вервате ни!\n21:03, 27 дек 20\nРейтинг: 2943 21:09, 27 дек 20 Весело\n"Щом тебе Боко те е купил за 50 лева, на пазара си!\nВсеки ще те купи за 51 лева! И ще намериш оправдание! Не се съмнявам в тебе!"\nДалече съм от пенсия, още 9 години ми остават. Затова говоря за пенсионерите в трето лице.\nА какво искаш за пенсионерите? Нали вечният рев е, че им са малки пенсиите?\nДа работят на три места?\nОтдавна съм написал тук, че ако не се дава, ще се реве - ГЛАД!\nАко се дава - ПОДКУП!\nКакво точно трябва да се направи според тебе?\nКусури намираме всякакви.\nРейтинг: 714 21:11, 27 дек 20 Неутрално\nЩе проумеете ли че Боко е Комунист, а ГЕРБ си е БКП!Дори не е БКП-2, а чисто автентично БКП!Това трябва да се изпрати до ЕНП!\nСега усети ли се, че Иван Костов, Атанас Атанасов и всички депутати от ДСБ ви продадоха и на два пъти гласуваха за правителство на Борисов.\nДано и Христо Иванов се усети, че в ДБ се е събрал с ДСБ, които гласуваха\nпротив Вот на Недоверие за правителството напуснато от него. Има ли депутати от ДСБ в новото НС – пак ще се продадат на Тиквата и пак ще гласуват за ГЕРБ.\nБСП никога не са подкрепяли избора на Тиквата за Премиер!\nРейтинг: 1209 21:30, 27 дек 20 Неутрално\nБеше едно лято на истината за демокрацията у нас\nРейтинг: 2346 21:31, 27 дек 20 Любопитно\n—цитат от коментар 36 на hrx16647690\nИ това автоматично означава, че щом не подкрепям Боко, трябва да прегърна Корнито и БСП?\nА, стига, бе!😂\nС БСП вървят Р.Овч.; Таско-руския зет; оня "журналист", дето трябва да си поне на пет метра от него, като говори, че банята от слюнка ти е в кърпа вързана!\nРейтинг: 2943 21:32, 27 дек 20 Любопитно\nКъде точно е правена снимка 1?\nНа нея се види как Христо се бори с жандармерията. До крака на жандармериста долу, влаво, има изпаднал розов пластмосов предмет, който ми прилича на нещо, което не трябва да е там. Наоколо има промишлен пейзаж, не прилича на сараи.\nИзабщо - стачка по романа "Тютюн" на Димов, но не на фона на тютюневи складове, а на нещо петролно.\nНякой наш активист да е бил там?\nРейтинг: 920 21:48, 27 дек 20 Неутрално\n4 -Флоров сам разгонва катуна на Орлов.\nТова аз въобще не го знам ..\nКой е този Флоров?\nИмаше един съдия май, навремето ???\nИли това е просто "Цветанов" - но на латински?\nРейтинг: 714 21:50, 27 дек 20 Неутрално\nДо коментар [#36] от "hrx16647690":И това автоматично означава, че щом не подкрепям Боко, трябва да прегърна Корнито и БСП?\nГласувай за който си искаш.\nНо си пълен глупак, ако гласуваш за тези, които са те продали.\nДСБ и СДС вее са те продавали !\nРейтинг: 2305 22:06, 27 дек 20 Неутрално\nНа първата снимка на която е Христо Иванов ярко личи полицейската агресия, а протестът беше заради липсата на еднакви стандарти в управлението на държавата.\nЛично аз мисля че трябва да има повече такива личности, като него, чрез които да се изваждат на бял свят схемите на управляващите.\nРейтинг: 118 03:52, 28 дек 20 Неутрално\nПротести си правиха,\nРейтинг: 202 04:27, 28 дек 20 Неутрално\nВеликите въстания заминаха още щом им спряха парите, Останаха боклуците и мърсотията след въстаниците. Трябваше отровните да отидат и почистят, може "майките"" да им помагат.\nРейтинг: 2704 12:23, 28 дек 20 Весело\n"Протестите утихнаха , но гневът на хората срещу некадърните и корумпирани управници драстично нарасна!".\nАбе, драстично, ама не толкова, колкото подигравките и презрението към тези , които искат да ги представят като такива.\nУникално некадърно -по свой, неописуемо отблъскващ начин.\nХиляди граждани се събраха за "Масово ходене на охраняван плаж" край резиденцията на почетния лидер на ДПС Ахмед Доган в парка "Росенец". Протестът беше организиран във Фейсбук, след като председателят на партия "Да, България" Христо Иванов достигна с лодка до плаж - публична държавна собственост, в непосредствена близост до сараите на Доган, но бе посрещнат от гардове на НСО, които със сила го върнаха във водата.\nХиляди симпатизанти на ДПС с шапки със знака на партията, бяха доведени организирано на контрапротест.


"Прокълнатият поет" Шарл Бодлер умира от сифилис и наркотици едва на 46 | Impressio.dir.bg\nНавършиха се 150 години, откакто в Отвъдното се преселва френският поет, естет и декадент\nРедактор : Валерия Калчева / 1 септември 2017 / 17:30 14141 Прочита 2 Коментара\nНаричан е "баща на модерния критицизъм", смятан е за предтеча на символизма. Заедно със Стефан Маларме и Пол Верлен формира движението на френските декаденти от втората половина на ХІХ в.\nШарл Бодлер напуска този свят едва на 46 години. На 31 август се навършиха 150 години от смъртта на френския постромантик, поет, естет и декадент .\nШарл Бодлер е роден на 7 април 1821 година в Париж в семейството на виден сенатор по времето на Наполеон, в което царят пуритански нрави.\nБаща му си отива от този свят, когато Бодлер е на 6 години. Момчето силно се привързва към майка, но тя се омъжва повторно за офицер, който работи по-късно като дипломат в различни страни. Това разбива чувствата и живота на бъдещия поет. Бодлер намразва жените. По-късно в творчеството си презира и обругава Жената, излива мъката си, която е изпитал като дете от предателството на майка си, която според него го лишава от любов и нежност. Бодлер описва всички злини на света със съществуването на Жената.\nОще преди да навърши пълнолетие, се отдава на разгулен живот. Опознава опиума, алкохола и безразборния секс. Смята се, че по това време се разболява от сифилис, заразен от проститутка. За да го откъснат от пороците, го изпращат на пътешествие до Индия.\nСлед завръщането си в Париж, Бодлер вече е на 23 години, но продължава екстравагантния си живот.\nМайка му и вторият й съпруг успяват да поставят имуществото му под попечителство под предлог, че неразумно изразходва средствата, останали от баща му. С това го обричат на полугладно съществуване. Бодлер започва усилена работа над поетичната си книга - "Цветя на Злото".\nПрез този период той се запознава с мулатката Жан Дювал, която присъства в живота му почти до края.\nПрез 1857 г. Бодлер публикува своята първа и най-известна стихосбирка "Цветя на злото" ("Les fleurs du mal"). Тя е издадена от неговия приятел Огюст Пуле Маласис, който наследява печатница в Алансон.\nПървото издание на "Цветя на злото" с авторски бележки\nКнигата се посреща с неодобрение от критиката и широката публика. Основните теми - сексът и смъртта, скандализират обществото, което дамгосва стиховете като неблагоприлични. Бодлер, издателят и печатарят му са съдени за нарушаване на обществения морал. Стихосбирката е преиздадена през 1861 г. с допълнения.\nОсвен отричания поетичен сборник "Цветя на злото" и десетина естетически студии, Бодлер е оставил и три есета, посветени на дрогата - "Поема за хашиша", "Опиоман" и "Виното и хашишът като средства за разширение на личността".\nВ тях той описва въздействието на опиума и хашиша върху психиката, изследва влиянието на отровите върху мозъка и описва образите и усещанията, които те пораждат с определения като като напр. "хармония в най-очарователна форма" и "мигновено овладяване на рая".\nНо Бодлер описва и терзанията, предизвиквани от наркотиците - "огъня на едно лъжливо щастие и лъжливо просветление".\nИнтересно е сравнението, което прави великият познавач на "отровите" между виното и хашиша:\n"Виното въздига волята, хашишът я парализира. Виното укрепва физическите сили, хашишът е инструмент за самоубийство. Виното прави човека добър и общителен, хашишът го дърпа към уединение. Виното, иначе казано, е трудолюбиво, а хашишът по същество е лентяй. Защо в крайна сметка да работиш, да ореш, да пишеш, да произвеждаш нещо, щом можеш да попаднеш в рая и без никакъв труд? Най-сетне, виното е предназначено за хората, който работят и които са достойни да го пият. Хашишът принадлежи към самотните наслаждения, той е създаден за презрените безделници. Виното е полезно и плодотворно. Хашишът е безполезен и опасен."\nВ средата на 40-те години Бодлер се увлича от творбите на Едгар Алън По. Почти до края на живота си той превежда на френски негови произведения.\nФинансовите затруднения на Бодлер се засилват, особено след фалита на неговия приятел и издател Огюст Пуле Маласис през 1861 г. През 1864 заминава за Брюксел, където се надява да продаде правата за своите произведения. През този период, освен пристрастеността си към опиума, той започва и да пие много.\nПолужив, изтощен от наркотиците и пагубния си начин на живот, от борбата със сифилиса, майка му го завежда в Париж и го настанява в болница, където го посещават много негови приятели.\nБодлер започва да губи разсъдъка си, в последните си дни не може да говори. Мисълта му се прояснява само веднъж - когато го навестява мадам Сабатие. Бодлер обича платонично Аполони Сабатие, известна като Президентшата. Класната куртизанка мадам Сабатие е запленила цялата френска бохема. Не прави изключение и самият Бодлер, който е пламенно влюбен в нея и й изпраща анонимни мрачни любовни стихотворения. След като тя му се отдава, Бодлер се измъква с неясни оправдания от връзката.\nМулатката Жан Дювал не се появява в последните му дни, отдавна тя го трови с упреците си, че не може да я издържа материално.\nЖан Дювал в картината на Едуар Мане\nПоетът издъхва в ръцете на майка си на 31 август 1867 година, която няма представа, че несретният й син ще се превърне в гордост за цяла Франция.\nГробът на Шарл Бодлер в Монпарнас (Снимка: Shutterstock)\nПредставяме ви цитати от поета:\n"Харесва ми Вагнер, но моят тип музика е звукът от котка, провисена за опашката през прозореца, опитваща се да се хване за стъклото с нокти"\n"Всеки здрав човек може да изкара два дни без храна. Но не и без поезия".\n"Светът се върти около неразбирателството".\n"Има само три същества, достойни за респект - свещеникът, войникът и поетът. Да знаеш, да убиваш, да създаваш".\n"Любовницата е бутилка с вино, съпругата е бутилка от вино".\n"Какво е изкуството? Проституция!".\n"Единствен Бог може да управлява без да съществува".\n"Танцът разкрива всичко мистериозно, скрито в музиката. Танцът е поезия с ръце и крака".\n"Всички сме родени, белязани от злото".\n"Всеки, който знае как да забавлява, има правото да говори за себе си".\n"От утробата на изкуството е родена критиката".\n"Откъдето и да идваш, Рая или Ада, какво значение има, о, красота!"\n"Винаги съм се чудел на това, че на жените е позволено да влизат в църквата. За какво могат те да говорят с Бога?\n"Да работиш не е толкова скучно като да се развличаш."\n"Животът е болница, в която всеки пациент мечтае да се премести на друго легло."\n"Красивото винаги е странно."\nкажи: "И червила, и пудри за какво са,\nи често, като теб ухаеща на миро.


Alpine - X903D-V447 9” тъч скрийн навигация за Mercedes Vito (447), съвместима с Apple CarPlay и Android Auto\nНачало > Продукти > Главни устройства за Mercedes > X903D-V447\n» Главни устройства за Mercedes Vans\n» Главни устройства за Mercedes\nЪпгрейд на вашия Mercedes Vito (447)\n9” тъч скрийн навигация за Mercedes Vito (447), съвместима с Apple CarPlay и Android Auto\nAlpine представя 3-та генерация Alpine Style навигационна система за Mercedes Vito (447). X903D-V447 има огромен 9-инчов тъч скрийн, който лесно може да бъде достигнат от мястото на водача. Това ви позволява добре да виждате и лесно да работите с навигационните карти и другите функции.\nПродуктът има и много по-бърз процесор за навигацията и по-голяма памет. Можете да увеличавате и намалявате навигационната карта чрез жестове с ръка.\nСистемата предлага iGo Primo NextGen навигация с карти TomTom. Голямо предимство е това, че разполагате с 3 години безплатни ъпдейти на картите. Можете да инсталирате и допълнителни бази данни за кемпери, за да разполагате с база данни за търсене на интересни обекти за къмпинг. X903D-V447 има Apple CarPlay и Android Auto съвместимост.\nАко търсите добра и лесна за използване навигационна система за Vito с голям дисплей, това е вашият продукт.\nПървокласна навигация специално за Mercedes Vito\nСъздадена за Mercedes Vito\nX903D-V447 е създадена специално за Mercedes Vito (447, година на модела 2014 и по-нови). Огромният 9-инчов тъч скрийн с висока резолюция X903D-V447 ще ви изненада с отлично качество на картината.\nЛесен достъп до устройството\nЛесният достъп е важен фактор, особено при дълги пътувания, когато често сменяте радио станции или правите навигационни настройки. Устройството е такова, че лесно го достигате, без да се накланяте напред. Под екрана има големи бутони за лесен достъп до основните източници, за сила на звука, телефон и др.\nМного голям тъч скрийн - 23 см (9 инча)\nСърцето на системата е големият 23 - сантиметров тъч скрийн дисплей – всъщност екранът има същия размер като екрана на Apple iPad®. Навигационните карти, както и номерата и текстовете, се виждат добре. Това е важно по отношение на сигурността при шофиране. Бутоните върху самия екран също са големи, което прави продукта много лесен за използване.\nАко вашият Mercedes Vito има бутони за управление от волана, можете да ги използвате с X903D-V447. Устройството на Alpine се свързва с електрониката на автомобила и можете да управлявате силата на звука, телефон и други.\nЩе бъдете очаровани от дизайна, който идеално пасва с таблото на вашия автомобил.\nКамерата за задно виждане (ако я има) се актививира при заден ход. Можете да активирате камерата и ръчно. Това е лесно - с бутон за директен достъп върху екрана.\nТехнологията на Alpine разделен екран ви дава възможност да виждате навигационната карта и информация за аудио възпроизвеждането с един поглед. Това елиминира необходимостта да превключвате между различните приложения.\niGo Primo NextGen навигация в момента е един от най-добрите навигационни софтуери на пазара. Например изчисляването на маршрута от Мюнхен до Париж отнема само няколко секунди.\nПодробни карти на 48 европейски държави\nЪпдейти могат да бъдат закупени онлайн на naviextras.com\nЪпдейти могат да се купуват за дадна държава или регион\nСпестявате средства, като купувате само ъпдейти, които са ви нужни\nТърсене на адреси чрез въвеждане на пощенски кодове\nКачеството на навигационната система зависи до голяма степен от базата данни с карти: X903D-V447 има TomTom карти с покритие на 48 европейски държави. В рамките на 3 години след първото използване можете да отидете на alpine.naviextras.com и да свалите ъпдейти на картите безплатно за вашето устройство Alpine, без ограничение колко често ще правите това. След изтичане на тези 3 години можете да сваляте регионални пакети или пълен ъпдейт на много изгодни цени.\nБаза данни с интересни обекти за кемпери\nX903D-V447 предлага много информация за къмпинги в цяла Европа, но много полезна би била опционална база данни с интересни обекти за кемпери. Такива бази данни могат да се закупят онлайн и да се импортират в X903D-V447.\n3D карти & разрешена скорост\nКартите са 3D с детайлни изображения. Това ви помага по-добре да се ориентирате в големите градове. Изобразяваните ограничения на скоростта и предупрежденията за камери на пътя (не за всички държави в ЕС) са допълнителна помощ при шофиране.\nБлагодарение на TMC получавате информация за трафика, което е голямо удобство. Можете да видите целия маршрут, по който ще шофирате, както и условията на пътя. Инциденти, задръствания и всякакъв вид проблеми са показани с предупредителни икони на картата, а пътища с бавен или спрян в момента трафик са изобразени с различен цвят. Това ви позволява по-добре да планирате маршрута си.\nКогато шофирате, картите ви помагат да следвате пътя до вашата цел с отлично гласово навигиране и нова, по-добра визуализация. Когато наближава завой, картината се променя така, че да видите къде точно трябва да завиете. Големи знаци и стрелки ви водят по пътя и ви показват колко време ще отнеме достигането до целта. Търсите бензиностанция, ресторант или кафене по маршрута си? Новите бутони върху навигационния екран ви помагат бързо да намерите най-близките такива места. При натискане на навигационния бутон на вашето устройство Alpine активирате Apple CarPlay навигация, без да минавате през много менюта.\nGoogle карти ви водят по пътя. Лeсно е да достигнете целта си с безплатно гласово навигиране, информация за трафика и други. Независимо дали го използвата на телефона си или на дисплея в автомобила ви, Android Auto се грижи за вашата сигурност. То е създадено така, че да минимизира отвличане на вниманието и да останете фокусирани върху пътя. Устройството работи с Android Auto и Google maps. Android Auto и Apple CarPlay имат достъп до навигационната антена, за по-голяма точност при позиционирането.\nX903D-V447с Apple CarPlay съвместимост ви дава възможност да използвате вашия iPhone по време на пътуване. Apple CarPlay предоставя на потребителите с iPhone отлична възможност да осъществяват обаждания, да използват карти, да слушат музика и да изпращат и получават съобщения само с една дума или докосване. Можете да се наслаждавате на Spotify, интернет радио и други, докато пътувате. Просто свържете вашия CarPlay iPhone към USB входа на устройството.\nAndroid Auto е приложение, създадено за по-голяма сигурност при шофиране. С опростен интерфейс и нови гласови команди, то е създадено така, че да минимизира разсейването на водача и вниманието му да остане съсредоточено върху управлението на автомобила. Apple CarPlay и Android Auto имат достъп до навигационната антена на X903D-V447 за постигане на възможно най-голяма точност при използване на навигационните приложения.\nСистемата на Alpine е напълно съвместима с най-новите смартфони като iPhone X и Samsung Galaxy S9.\nЪпгрейд за DVB-T дигитална TV\nAlpine предлага няколко DVB-T дигитални TV тунери и антени, които могат да бъдат свързани към X903D-V447.\nОпционален DVD плейър\nЪпгрейдвайте вашата Alpine система с DVD и CD възпроизвеждане. DVE-5300 е 1DIN. Той има HDMI технология за отлично качество на картината и може да се управлява чрез тъч скрийна.\nВъзможност за свързване на 3 камери\nОпционалният KCX-C250MC интерфейс позволява свързването на 3 камери, включително предна и странична.\nБезжична конзола за зареждане\nМнго полезен аксесоар за вашия Mercedes Vito е безжичната конзола за зареждане KCE-3QI. Тази малка конзола ви дава възможност да зареждате вашия мобилен телефон с опция за безжично зареждане.\nUSB и AUX порт на таблото\nX903D-V447 има USB / AUX порт, който замества оригиналния порт във вашия Vito.\nX903D-V447 предлага големи възможности за настройки на звука.\nИзползвайте тъч-скрийна, за да се придвижите до желаната картинка от интериора на автомобила и да направите съответните настройки.\nУправление на потоковото възпроизвеждане: AVRCP (аудио/видео дистанционно) Ver.1.5\n4 V изход от предусилвател\nДисплей: 9′′ WVGA дисплей с висока резолюция\n50/50 разделен екран: ляв / десен смяна\nИзходи от предусилвател: 3 изхода (4 V, преден/заден/субуфер)\nИзбор на режим - обикновен и информационен\nИнтерфейс за управление от волана - включен в комплекта\nПодготвен за опционален DVD плейър DVE-5300X\nМонтажни скоби, кабели и интерфейс за управление от волана\nСтойности на макималната изходна мощност: 4 x 50 W\nРазделителност на канал (на1kHz): 85 dB\nGPS антена: Micro-strip Planar Aerial\nЧувствителност на приемане: -130 dB Max\nМетод на приемане: паралелно 12 канала\nИзисквания към захранването: 14.4 V. DC (11-16V)\nX903D-V447: За Mercedes Vito (447)\nИнсталационен кит за камера за Mercedes Vito (V447)


Андрей Ковачев: Европейският парламент призовава да се направи оценк\nГ-н Ковачев, в четвъртък Европейският парламент прие нова резолюция по отношение на тоталитарните режими на 20 век, но тази информация се прокрадна само в няколко сайта. Бихте ли дали повече подробности за този документ – на кого е инициатива, какви са неговите цели?\n– Резолюцията по важната тема за значението на европейската историческа памет за бъдещето на Европа беше приета по инициатива на Групата на Европейската народна партия. Формалният повод е 80-годишнината от подписването на пакта Рибентроп-Молотов, с който двамата мракобесни диктатори Хитлер и Сталин си поделят Европа и документално поставят началото на Втората световна война с всичките ѝ разрушителни последици. С приемането на този документ ние почетохме паметта на жертвите на тоталитарните режими на 20 век и напомнихме, че паметта за трагичните събития от нашето минало е от първостепенно значение за запазването на европейския проект.\nОбединена Европа беше създадена именно в отговор на ужасите на тоталитаризма и днес е застрашена от възкръсването на духовете от миналото. Европейският парламент също така призовава страните-членки да направят своята ясна морална оценка за престъпленията на всички тоталитарни режими, защото тежките посегателства срещу правата на човека и актове на агресия на националсоциализма бяха заклеймени и наказани, но за съжаление същото не може да се каже за престъпленията на комунистическите режими.\nСтана ясно, че вие с евродепутата Александър Йорданов сте взели участие в изработването му. Бихте ли казали повече за това?\n– С колегата Александър Йорданов сме съвносители на тази резолюция и направихме предложения, които се отнасят до употребата на тоталитарни символи, възхваляването на тоталитарните идеологии и техните носители, както и необходимостта да се отпуснат достатъчно финансови средства в подкрепа на съхранението на историческата памет, възпоменанието на жертвите на тоталитаризма и проучването на архивите.\nКак премина дебатът за гласуването на Резолюцията?\n– Дебатът беше много емоционален и с малки изключения огромното мнозинство в Европейския парламент споделя мнението, че ние трябва да почитаме паметта на всички жертви и да осъждаме всички тоталитарни режими на 20 век. Човешкото страдание е едно и също, независимо от политическите намерения на режима, който го е причинил! В своето изказване аз също призовах за това. Макар да имат своите идеологически различия, националсоциалистическият и комунистическият режими са две лица на едно и също зло – тоталитаризма. През 20 век това зло донесе на нашия континент неизмеримо страдание, разрушение и милиони невинни жертви.\nКраят на Втората световна война донесе разгрома на един от тези режими, но другият беше оставен от тогавашния демократичен свят да пороби за десетилетия половин Европа и да я постави под болшевишки ботуш! Когато днес гледаме назад към тези трагични събития в нашата история трябва да е ясно, че историята не трябва да има ляв или десен прочит. Поздравих също така правителството и българския министър на образованието за приемането на новите учебни програми, които най-накрая обективно отразяват събитията от 20 век.\nРазбра се, че Резолюцията е приета с гласовете на европейските социалисти, но в същото време тя не е подкрепена от българските евродепутати социалисти, включително и от председателя на ПЕС Сергей Станишев. За какво говори тази тяхна позиция?\n– За огромно съжаление това показва, че БСП не е европейска социалдемократическа, а нереформирана комунистическа партия. Много е странно, че представителите на тази партия обвиняват други в опити да се разделя обществото, но отказват да почетат паметта на всички жертви на тоталитарните режими. Това тяхно поведение по никакъв начин не спомага да се постигне помирение и да вървим заедно напред. Дали някога представящите се за европейски социалдемократи ще могат да надскочат своята комунистическа същност остава отворен въпрос.\nПрез 2009 г. Европейският парламент излезе с друга декларация за европейската памет и тоталитаризма, в която се посочваше, че Европа няма да е обединена, докато не съумее да намери общ поглед върху своята история и признае като общо наследство националсоциализма, фашизма и комунизма. Вие неотдавна в Европейския парламент повдигнахте този въпрос и критикувахте, че посланието на документа отпреди 10 години не е изпълнено и това е довело до редица проблеми. Може ли да ги припомните?\n– Когато преди 10 години Европейският парламент прие Резолюцията за Европейската съвест и тоталитаризма беше поставено началото на дебата за формиране на общ прочит върху историята на Европа с осъждане на всички тоталитарни режими на ХХ век, тяхното преосмисляне и извличането на поуки от трагичните събития в европейската история. Моята лична оценка е, че по различни причини това не се случи. Затова призовах за рестарт на този дебат. В момента не правим достатъчно да се справим с възкръсването на духовете от миналото. Национализмът и популизмът се подсилват от липсата на памет и разбиране за нашата история, за ролята на европейската интеграция в преодоляването на дълбоките рани от тоталитарните режими. Ние сме в дълг към младите поколения да им предадем паметта, за да не стават жертва на политическите играчи, които предлагат лесни решения на сложни проблеми. Образованието е най-добрият начин да им предадем това знание, че свободата не е даденост, тя винаги е на едно поколение от изчезване и трябва да се отстоява.\nИзползвам случая да ви запитам за вашата оценка на реакцията на МВнР срещу изложбата на посолството на Руската федерация, открита на 9 септември, с която се твърди, че окупацията на България през есента на 1944 г. в резултат на обявената от СССР е освобождение от нацизма? Аз имах възможност да задам няколко въпроса на руския посланик Анатолий Макаров, когото помолих да назове поне един пронацистки или профашестки министър от кабинета на Муравиев, на когото Съветският съюз обявява война, но той каза, че не може да отговори на този въпрос.\n– Поздравявам Министерството на външните работи за достойната позиция. Фактите са абсолютно ясни: На 5 септември СССР обявява без никаква причина война на България, многохилядните войски на Трети украински фронт нахлуват на територията на страната. В условията на последвалата окупация на страната от Червената армия е извършен преврат, с който е свалено легитимното и демократично правителството на земеделеца Константин Муравиев, предприело стъпки за възстановяване на конституционния ред, обявило война на Нацистка Германия, приело оставката на регента Филов и подновило издаденото от предишното правителство на Иван Багрянов пълномощно на Стойчо Мошанов да подпише примирие със САЩ и Великобритания на дипломатическа мисия в Кайро. Така нареченото освобождение е трагедия за нашата Родина – България остава откъсната и изолирана от Европа за десетилетия и днес все още не можем да преодолеем последиците от това.


Епидемия от жълтеница пламна в село Джурово (Правец, Новини) - balkanec.bg\nНеделя, 29 Ноември 2020, 12:39\n7 Февруари 2012, 20:10\nЕпидемия от жълтеница пламна в село Джурово\nПрочетена: 2208 0\nЕпидемичен взрив на хепатит А пламна в село Джурово. Броят на болните от т.нар.болест на мръсните ръце непрекъснато нараства. Хепатит А, наричан още жълтеница заради характерното пожълтяване на заболелите пациенти, се предава по въздушно-капков и чревен път.\nЛекарите съветват, че най-добрият метод за превенция е поставянето на ваксина срещу хепатит А. На ваксинация могат да се подложат всички над 12-месечна възраст. Не по малко важно е да се спазва добра лична хигиена - старателно миене на ръцете след ходене до тоалетна или смяна на памперси; използване на индивидуални кърпи и прибори при заразен член от семейството.


Ан Фортие — Жулиета (8) — Моята библиотека\n„… Туй, което\nзовем ний «роза»,\nще ухае сладко\nпод всяко друго име…“\nГледката от крепостта „Фортеса“ на Медичи бе зашеметяваща. Видях не само теракотените покриви на Сиена, напечени от следобедното слънце, но и поне петдесет километра вълнисти хълмове, които се издигаха пред мен като океан в нюанси на зелено и далечно синьо. Непрестанно вдигах очи от четивото си и разглеждах красивия пейзаж с надеждата, че той ще изгони застоялия въздух от дробовете ми и ще изпълни душата ми с лято. Но всеки път, когато свеждах глава и отново се зачитах в дневника на маестро Амброджио, потъвах в мрачните събития от 1340 година.\nПрекарах сутринта в едно кафене, където прегледах официалните ранни версии на „Ромео и Жулиета“, написани от Масукио Салернитано и Луиджи да Порто през 1476 и 1530. Интересно бе да се види как сюжетът се бе развил и как да Порто бе превърнал в литература историята, която според Салернитано се базираше на истински събития.\nВъв версията на Салернитано, Ромео и Жулиета, или по-скоро Мариото и Джианоза, живеели в Сиена, и родителите им не враждували. Оженили се тайно, след като подкупили един монах, но драмата започнала, когато Мариото убил прочут гражданин и трябвало да замине в изгнание. Междувременно, родителите на Джианоза, които не знаели, че вече се е омъжила за обречен човек, настояли да се омъжи за някого другиго. Отчаяна, Джианоза накарала монаха да приготви силно приспивателно. Ефектът бил толкова впечатляващ, че тъпите й родители я сметнали за мъртва и побързали да я погребат. За щастие, добрият монах успял да я изкара от гробницата и Джианоза потеглила тайно с кораб към Александрия, където Мариото си живеел живота. Но вестоносецът, който трябвало да уведоми Мариото за измамата с приспивателното, бил пленен от пирати и не си свършил работата. Когато Мариото чул новината за смъртта на Джианоза, се върнал бързо в Сиена, за да умре до нея. Тук, разбира се, бил заловен от войниците и обезглавен. А Джианоза прекарала остатъка от живота си в манастир.\nДоколкото виждах, ключовите елементи в оригиналната версия бяха: таен брак, прокуждането на Ромео, откачения план с приспивателното, изчезналия вестоносец и самоубийствената мисия на Ромео, базирана на погрешната му вяра в смъртта на Жулиета. Голямата изненада е, разбира се, че цялата история се бе развила в Сиена.\nДа Порто, захванал се с историята половин век по-късно, също се заричаше, че историята е основана на действителността и наричаше Ромео и Жулиета с истинските им имена. Но все пак се бе уплашил и бе преместил събитията във Верона и променил семейните имена — вероятно, за да избегне отмъщението на могъщите кланове, замесени в скандала. Бяха променени и подробностите за изгнанието на Ромео. Във версията на Салернитано, младият любовник заминал за Александрия в Египет. Според да Порто, Ромео отишъл в Мантуа, на по-малко от петдесет километра разстояние.\nНо да не обръщаме внимание на дреболиите. Според мен, да Порто бе написал много по-интересна история. Той бе измислил маскарада и сцената на балкона, както и гениалното двойно самоубийство. Единственото, на което не се вързах бе, че беше накарал Жулиета да умре като си сдържа дъха. Но може би да Порто бе смятал, че публиката няма да хареса кървава сцена — скрупули, каквито Шекспир, за щастие, не бе имал.\nСлед да Порто, някакъв тип на име Бандело се бе почувствал задължен да напише трета версия и да добави много мелодраматични диалози, без обаче да промени същественото в сюжета. След него италианците приключили с историята и тя се понесла първо към Франция, после към Англия и накрая се озовала на бюрото на Шекспир, готова да бъде обезсмъртена завинаги.\nДокато се връщах от крепостта, притиснала към гърдите си дневника на маестро Амброджио, заоглеждах хората около себе си и забелязах, че между мен и тях имаше невидима стена. Те си вървяха, ядяха сладолед и не се замисляха за миналото и, за разлика от мен, не бяха обременени от чувството, че мястото им не бе в този свят.\nПо-рано същата сутрин, стоях пред огледалото и изпробвах колието със сребърното кръстче, което открих в кутията на майка ми и реших да нося. Независимо дали имаше парична стойност или не, то бе принадлежало на майка ми и ми се струваше съвсем правилно да го нося. И докато стоях и се оглеждах, внезапно в главата ми се появиха рецитираните безброй пъти реплики, които едва сега, след като видях гроба на майка ми и точната дата на смъртта й, натежаха в душата ми:\n„О, господи! Предчувствам беда!\nИзглеждаш ли ми тъй или си бледен?“\nЛуда ли бях? Може би. Но пък има различни видове лудост. Леля Роза винаги приемаше като даденост, че целият свят е в състояние на постоянно променяща се лудост и неврозата не е заболяване, а прост житейски факт като пъпките. Някои имат повече, други — по-малко, само истински ненормалните нямат никакви. Тази философия ме бе утешавала много пъти преди и сега стана същото.\nКогато се върнах в хотела, директор Росини се приближи към мен като вестоносеца от Маратон, умиращ да ми разкаже новините.\n— Госпожице Толомей! Къде бяхте? Трябва да тръгвате! Веднага! Графиня Салимбени ви чака в „Палацо Публико“! Тръгвайте, тръгвайте! — извика той, като размаха ръце енергично. — Не трябва да я карате да чака!\n— Чакайте! — възразих, като посочих двата куфара, които седяха на пода. — Това са моите куфари!\n— Да, да, да, доставиха ги преди минута.\n— Е, бих искала да си отида до стаята и…\n— Не! — извика директор Росини, като отвори вратата със замах и ме подкани да изляза. — Трябва да вървите веднага!\n— Дори не знам къде отивам!\n— Санта Катерина!\nМакар да знаех, че тайничко се радва на възможността да ме образова по отношение на Сиена, директор Росини завъртя очи и пусна вратата.\n— Елате, ще ви начертая карта!\nОзовах се на „Пиаца дел Кампо“ и се почувствах като в гигантска мида. Застанах неподвижно за миг и се огледах. Звуците от многобройни гласове под купола на синьото небе, гълъбите, които търсеха трошици по земята, древната градска стена и оживените кафенета бяха сгушени сред напечените от слънцето средновековни фасади. Група туристи ме повлече като вълна; бяха се втурнали възбудено напред, въодушевени от величието на огромния площад.\nДокато ми чертаеше картата, директор Росини ме увери, че „Пиаца дел Кампо“ бил считан за най-красивия площад в Италия, и то не само от жителите на Сиена. Той едва можел да изброи хилядите случаи, в които гости на хотела от целия свят, дори от Флоренция, идвали при него и славословели красотата му. Той, разбира се, възразявал и им посочвал красотата на много други места, но хората дори не искали да го изслушат. Упорито настоявали, че Сиена била най-прекрасният град в света. А той не можел да се противи на подобно мнение, нали?\nНатъпках картата в чантата си и тръгнах към „Палацо Публико“ — сградата на общината. Нямаше начин да не я открия благодарение на високата часовникова кула „Торе дел Манджиа“, чийто строеж ми бе описан толкова подробно от директор Росини, че ми бяха нужни няколко секунди да разбера, че всъщност сградата не бе построена пред очите му, а по някое време в края на Средновековието. Той я бе нарекъл „лилия“, горд паметник на женската непоквареност с бялото си каменно цвете върху високо червено стъбло. Интересното бе, че кулата била построена без основи. Росини твърдеше, че стояла на мястото си цели шест века, задържана от божията милост и вярата.\nЗаслоних очите си срещу слънцето и огледах кулата, която се издигаше към небето. Никъде другаде не бях виждала женската непоквареност представена като осемдесетметров фалически символ, но това беше само моето мнение.\nЦялата сграда сякаш излъчваше гравитация и ти се струваше, че площадът постепенно хлътва под тежестта й. Директор Росини ми бе обяснил, че ако се съмнявам в думите му, трябва да си представя как слагам стъклена топка на земята. Независимо къде стоях на площада, топката щяла да се търколи право надолу към „Палацо Публико“. Нещо в тази идея ми се стори страшно привлекателно. Може би бе мисълта за нежна стъклена топка, подскачаща по древните каменни павета. Или просто бе начинът, по който Росини бе изрекъл думите — шепнешком, като фокусник, говорещ с четиригодишни хлапета.\n„Палацо Публико“ — официалната общинска сграда в Сиена още от тринайсети век — се бе разраснала с годините, както става с всички държавни постройки. Първоначално издигната като място за събрания на девет администратори, сега бе впечатляваща грамада. Влязох във вътрешния двор с чувството, че бях наблюдавана. Предполагам, не толкова от съвременници колкото от минали поколения, посветили живота си на града.\nЕва Мария Салимбени ме чакаше в „Залата на мира“. Седеше на скамейка и разглеждаше стенописите. В мига, когато ме видя, загриженото и изражение се замени от доволно.\n— Значи все пак дойде! — възкликна тя, като скочи от пейката и ме целуна по двете бузи. — Започвах да се тревожа.\n— Съжалявам, че те накарах да чакаш. Дори не знаех…\n— Виждам, че си получила дрехите си. Много красиво. Виж… — посочи ми огромния стенопис. — Някога виждала ли си нещо толкова прекрасно? Великият ни художник маестро Амброджио Лоренцети изрисувал стените в края на трийсетте години на четиринайсети век. Вероятно е приключил тук над вратата през 1340 година.\nЗавъртях се да огледам стенописа. Лявата половина показваше спокойна градска сцена с обикновени граждани, тръгнали някъде по работа. Дясната представяше зашеметяваща гледка от провинцията отвъд градската стена. Внезапно се сетих нещо и попитах объркано:\n— Имаш предвид… маестро Амброджио?\n— О, да — кимна Ева Мария, без въобще да се изненада, че името ми бе познато. — Един от великите ни художници. Нарисувал тези сцени, за да отбележи края на дългата вражда между двете ни семейства — Толомей и Салимбени. Най-после през 1339 година настъпил мир.\nНамръщих се озадачено.\n— Не знам… бях останала с впечатлението, че през 1340 година прадедите ни все още са враждували. Поне в провинцията.\nЕва Мария се усмихна загадъчно. Или бе доволна, че съм си направила труда да се запозная със семейната история, или бе шашната задето бях посмяла да й възразя. Каквато и да бе истината, тя изслуша мнението ми и каза:\n— Права си. Мирът имал неочаквани последици. Това се получава, когато бюрократите се опитват да помогнат. Ако хората искат да се бият, не можеш да ги спреш — вдигна ръце тя. — Ако им попречиш да го правят в града, ще пренесат битката си в провинцията. Но поне в Сиена размириците винаги били спирани преди нещата да излязат извън контрол. Защо?\nТя ме погледна, сякаш искаше да види дали ще успея да отгатна, но аз, разбира се, не можах.\n— Защото — продължи Ева Мария, като размаха пръст като учителка, — в Сиена винаги сме имали милиция. За да държат Салимбени и Толомей под контрол, гражданите на Сиена можели да мобилизират всички групи на милицията и да ги изкарат на улиците за минути — обясни ми тя, като кимна, сякаш се съгласяваше със самата себе си. — Вярвам, че точно по тази причина традицията с кварталите е запазена и до наши дни. Себеотдадеността на старата ни квартална милиция направила възможна сиенската република. Ако искаш да държиш лошите типове под контрол, добрите трябва да са въоръжени.\nУсмихнах се на извода й, но не проговорих. Сега не беше подходящият момент да й споменавам, че бях прекарала повечето си време в колежа, застанала в универсалния магазин, където продавах значки с надпис „Спрете оръжията“ и раздавах пацифистки памфлети.\n— Красиво, нали? — попита Ева Мария, като кимна към стенописа. — Град в мир със самия себе си.\n— Предполагам, че си права — отговорих, — макар хората да не изглеждат особено щастливи. Виж — посочих млада жена, която изглеждаше хваната в капан от група танцуващи момичета. — Тази изглежда… не знам… потънала в мисли.\n— Вероятно е видяла сватбената процесия — предположи Ева Мария, посочвайки групата хора, следващи жена на магаре. — И може да се е замислила за изгубената си любов.\n— Гледа барабана — поправих я. — Или дайрето. А другите танцьорки изглеждат… злонамерени. Виж как са я заклещили по средата. А една от тях е вторачена в корема й.\nХвърлих бърз погледа на Ева Мария, но не можах да разгадая изражението й.\n— Или пък аз просто си въобразявам.\n— Не — тихо каза тя. — Маестро Амброджио определено е искал да я забележим. Групата танцьорки е по-голяма от всички други на картината. А ако погледнеш отново, жената е единствената с диадема на главата.\nВторачих се в стенописа. Беше права.\n— Е, коя е тя? Знаем ли?\nЕва Мария сви рамене.\n— Официално, не знаем. Но между нас казано… — Тя се наведе към мен и прошепна. — Мисля, че е прародителката ти. Името й било Жулиета Толомей.\nВторачих се в нея изумено.\nЕва Мария се засмя.\n— Не е ли очевидно? Защо иначе майка ти би те кръстила на нея? Всъщност, тя самата ми го каза — нейната кръв идва право от Жулиета и Джианоза Толомей.\nМакар да се въодушевих от чутото, изговорено с подобна увереност, информацията бе повече отколкото можех да понеса.\n— Не знаех, че си познавала майка ми — казах, като се учудих защо не ми го е споменавала преди.\nЕва Мария дори не трепна.\n— Дойде да ме посети веднъж. С баща ти. Преди да се оженят. Беше много млада. По-млада от теб. Прекарахме цяла вечер в разговор за маестро Амброджио. Те ми разказаха всичко, което ти казвам сега. Имаха невероятни познания и много се интересуваха от семействата ни. Тъжно се развиха после нещата.\nЗастанахме в мълчание за момент. Ева Мария ме наблюдаваше със суха усмивка, сякаш знаеше, че умирам от любопитство, но не смея да попитам каква бе връзката й, ако такава въобще съществуваше, със злодея Лучано Салимбени и какво точно знаеше за смъртта на родителите ми.\n— Баща ти вярваше — продължи Ева Мария, без да ми даде възможност да започна да я разпитвам, — че маестро Амброджио е скрил някаква история в този стенопис. Трагедия, случила се по негово време, която не можела да се обсъжда открито. Погледни — посочи тя към стената. — Виждаш ли малката клетка за птички на онзи прозорец? Сградата е палат „Салимбени“, а мъжът, когото виждаш, е самият Салимбени, седнал на трон като крал. Хората коленичат в краката му, за да искат пари на заем.\nУсетих, че историята натъжаваше Ева Мария, затова й се усмихнах, твърдо решена да не позволя миналото да застане между нас.\n— Не звучиш много горда от него.\n— О, той бил велик човек. Но маестро Амброджио не го харесвал. Не виждаш ли? Погледни… там има сватба… тъжно момиче, което танцува… а тук — птица в клетка. Какво мислиш за това?\nНе отговорих и тя се загледа през прозореца.\n— Бях на двайсет и две, когато се омъжих за него. Салимбени. Той беше на шейсет и четири. Мислиш ли, че това е старост? — попита тя, като ме погледна в очите, опитвайки се да прочете мислите ми.\n— Не е задължително — отговорих. — Както знаеш, майка ми…\n— Е, аз пък го мислех — прекъсна ме тя. — Мислех, че е ужасно стар и скоро ще умре. Беше много богат. Имам прекрасна къща. Трябва да ми дойдеш на гости. Скоро.\nШашнах се от признанието и последвалата го покана и отговорих прибързано:\n— Чудесно! — усмихна се тя и сложи ръка на рамото ми. — А сега трябва да намериш героя в стенописа!\nЕдва не се разсмях. Ева Мария беше истински виртуоз в смяната на темата.\n— Хайде — подкани ме тя като учителка, която говори с мързеливи хлапета. — Къде е героят? Винаги има такъв. Разгледай стенописа.\nВгледах се послушно.\n— Може да е всеки.\n— Героинята е в града — посочи ми тя, — и изглежда много тъжна. Значи героят е… Погледни! Вляво виждаш живота в града. После се появява градската врата на юг „Порта Романа“, която прерязва стенописа на две. А вдясно…\n— Добре, сега го виждам — съгласих се послушно. — Мъж на кон, който напуска града.\nЕва Мария се усмихна, но не на мен, а на стенописа.\n— Хубав е, нали?\n— Страхотен. Защо е с шапка на джудже?\n— Ловец е. Погледни го. Носи ловна птица и се кани да я пусне, но нещо го задържа. Другият мъж, който върви до него и носи кутия на художник, се опитва да му каже нещо, а младият герой се навежда на седлото си, за да го чуе.\n— Може би пешеходецът го кара да остане в града? — предположих.\n— Може би. Но какво може да му се случи, ако го направи? Виж какво е сложил над главата му маестро Амброджио. Бесилка. Не е приятна алтернатива, нали? — усмихна се Ева Мария. — Кой, мислиш, е той?\nНе отговорих веднага. Ако маестро Амброджио, нарисувал стенописа, бе същият маестро Амброджио, чийто дневник четях, и ако нещастната танцуваща жена с диадемата бе Жулиета Толомей, тогава мъжът на коня можеше да е само Ромео Марескоти. Но не исках Ева Мария да узнае какво бях открила, нито пък и източника на познанията ми. Все пак, тя бе Салимбени. Затова свих рамене и отговорих:\n— Какво ще си помислиш, ако ти кажа, че това е Ромео от „Ромео и Жулиета“? А прародителката ти, Жулиета, е шекспировата Жулиета?\nУспях да се засмея.\n— Историята се развива във Верона, нали? А и е измислена от Шекспир. Във „Влюбения Шекспир“…\n— „Влюбения Шекспир“! — Ева Мария ме изгледа възмутено, сякаш никога не бе чувала нещо толкова ужасно. — Жулиета — потупа ме тя по бузата, — повярвай ми. Всичко се е случило тук в Сиена. Много преди Шекспир. Ето ги на стената. Ромео заминава в изгнание, а Жулиета се готви за брак с мъж, когото не обича.\nЕва Мария се усмихна на изражението ми и най-после ме пусна.\n— Не се тревожи. Когато ми дойдеш на гости, ще си поговорим повече за тези тъжни неща. Какво ще правиш довечера?\nОтстъпих назад с надеждата да прикрия шока си от невероятните й познания по семейната ми история.\n— Ще си чистя балкона.\n— Когато приключиш, искам да ме придружиш на един много хубав концерт. Ето — тя зарови из чантата си и извади билет. — Програмата е великолепна. Ще ти хареса. Седем часа. После ще вечеряме и ще ти разкажа повече за предните ни.\nПо-късно през деня, когато отивах към концертната зала, усетих, че нещо ме дразнеше. Беше великолепна вечер, а улиците бяха претъпкани с щастливи хора, но аз не успявах да се развеселя. Бродех мрачно по улицата, но постепенно се осъзнах и идентифицирах източника на раздразнението ми.\nОще откак пристигнах в Сиена, хората вечно ми казваха какво да правя и какво да мисля. Най-вече Ева Мария. За нея очевидно бе съвсем естествено странните й капризи и планове да определят моите действия — включително и дрехите ми, а сега се опитваше да повлияе и на мислите ми. Ами ако не исках да обсъждам събитията от 1340 година с нея? Е, лоша работа — нямах избор. Но по някакъв странен начин все още я харесвах. Защо? Дали защото бе абсолютната противоположност на леля Роза, която винаги толкова се страхуваше да не извърши нещо нередно, че никога не правеше и нещо правилно? Или пък я харесвах, защото не трябваше? Умберто щеше да си помисли точно това. Ако искате Джули Джейкъбс да отиде в Копенхаген и да отреже главата на малката русалка, просто й кажете, че малките русалки са свято нещо. Разбира се, най-сигурният начин да ме накарат да се мотая с член на семейство Салимбени бе да ми кажат да стоя далеч от тях. Предполагам, че това бе наследството на Жулиета.\nЕ, може би пък бе време за Жулиета да се замисли разумно. Според президент Макони, човек от семейство Салимбени винаги щеше да е Салимбени. Според братовчед ми Пепо, това означаваше злочестина за всеки Толомей, застанал на пътя им. И не се отнасяше само за бурното Средновековие. Дори и сега, в днешна Сиена, призракът на вероятния убиец Лучано Салимбени още не бе напуснал сцената.\nОт друга страна, може би точно тези предубеждения бяха запазили семейната вражда жива в продължение на поколения. Може би страшният Лучано Салимбени никога не бе и докосвал родителите ми, но бе подозиран само заради името си. Нищо чудно, че бе изчезнал. На място, където те признават за виновен поради родство, палачът ти надали ще седи търпеливо по време на делото.\nВсъщност, колкото повече размишлявах по въпроса, толкова повече везните се накланяха в полза на Ева Мария. Все пак, тя бе тази, която изглеждаше твърдо решена да докаже, че въпреки семейната ни история, можем да бъдем приятелки. И ако наистина бе така, не исках да провалям нещата.\nВечерният концерт бе изнесен от музикална академия „Чигиана“ в палат „Чиги-Сарацини“, точно срещу фризьорския салон на приятеля ми Луиджи. Влязох в сградата през безистен и преминах във вътрешен двор със стар кладенец по средата. Помислих си, че средновековните рицари бяха вадили вода от него за конете си. Камъните под сандалите ми с високи токчета бяха огладени през вековете от конски копита и колела на каруци. Мястото не беше прекалено голямо, нито внушително. Имаше си собствено кротко достойнство, което ме накара да се зачудя дали това, което ставаше отвъд стените на застиналия във времето двор, наистина бе важно.\nДокато стоях там и разглеждах мозайките по тавана на лоджията, разпоредител ми подаде програма и ми посочи стълбището към концертната зала. Разлистих брошурата, докато се качвах по стълбите, очаквайки да видя музикалната програма. Вместо това, прочетох кратка история на сградата. Първите изречения гласяха:\n„Палат «Чиги-Сарацини», един от най-красивите в Сиена, първоначално принадлежал на семейство Марескоти. Основната част на сградата е много стара, по през Средновековието семейството присъединило съседните постройки и, както много други могъщи семейства в Сиена, започнало строежа на висока кула. От тази кула била обявена победата в Монтаперти през 1260 година със звуците на барабан и дайре.“\nЗаковах се на място и препрочетох текста. Ако това беше вярно и не бях объркала имената от дневника на маестро Амброджио, значи в момента стоях в бившия палат „Марескоти“ — дома на Ромео през 1340 година.\nЕдва когато хората започнаха да ме побутват раздразнено, се отърсих от вглъбеността си и продължих нагоре. И какво ако това е бил домът на Ромео? От него ме деляха повече от шестстотин години, а и тогава той бездруго си бе имал своята собствена Жулиета. Въпреки новите ми дрехи и прическа, все пак бях само мършава издънка на съвършената красавица.\nДжанис щеше да умре от смях, ако можеше да прочете романтичните ми мисли.\n— Айде, пак се почва — щеше да изохка тя. — Джулс мечтае за мъж, когото не може да притежава.\nИ беше права. Но понякога, тези са най-добрите мъже.\nСтранното ми увлечение по исторически личности започна на деветгодишна възраст с президент Джеферсън. Докато всички други, включително Джанис, имаха плакати на попзвезди по стените, моята стая бе светилище на любимия ми президент. Дори си направих труда да науча как да изписвам красиво името „Томас“, а на най-хубавата ми възглавница, която прегръщах всяка нощ, когато заспивах, бе избродирано огромно „Т“. За съжаление, Джанис намери тайния ми дневник и го показа на целия клас. Всички се смяха лудо на рисунката ми, на която стоях в сватбена рокля и воал, хванала за ръка изненадващо мускулестия президент Джеферсън.\nСлед това, всички ме наричаха „Джеф“, дори учителите, които нямаха представа защо го правеха. Слава богу, никой не видя как потръпвах, когато се обръщаха към мен по този начин. Накрая, спрях въобще да вдигам ръка и се настаних на последния чин с надеждата никой да не ме забележи.\nНа единайсет години, благодарение на Умберто, започнах да се вглеждам във външния свят и се влюбих в Кангранде дела Скала от Верона. Увлечението ми продължи докато Джанис откри, че Кангранде бил малко над метър и петдесет заедно с рицарския си шлем. Подозирам, че това бе един от най-хубавите дни в живота й.\nВ гимназията си падах по герои от древния свят — спартанеца Леонид, римлянина Сципий, дори император Август за известно време преди да открия зловещата му страна. В колежа се върнах толкова назад във времето, че героят ми бе безименен първобитен тип, който живееше в руските степи, убиваше мамути и свиреше на изработена от кост флейта.\nЕдинственият човек, който посочи, че всичките ми любимци имат една обща черта, разбира се, бе Джанис.\n— Твърде неприятно е — каза тя една вечер, когато се опитвахме да заспим в палатка в градината и тя бе успяла да изтръгне всичките ми тайни в замяна на бонбоните, които отначало си бяха лично мои, — че всичките са мъртви като тупани.\n— Не са! — възразих енергично, съжалила задето съм споделила тайната си. — Прочутите хора живеят завинаги!\nДжанис изсумтя презрително.\n— Може и така да е, но кой би искал да целува мумия?\nВъпреки всички усилия на сестра ми, сега се чувствах в свои води и просто по навик преследвах призрака на Ромео в собствената му къща. Единственото ми изискване да продължим чудесната си връзка бе той да си остане такъв какъвто бе — мъртъв.\nЕва Мария стоеше насред концертната зала, заобиколена от мъже в тъмни костюми и жени в блестящи рокли. Помещението беше просторно с високи тавани в кремаво и бежово, украсени със злато. Около двеста стола бяха подредени за публиката и, съдейки по броя хора в залата, нямаше да е проблем да се запълнят. В далечния край, камерен оркестър настройваше инструментите си. Едра жена в червена рокля изглеждаше готова да запее всеки момент. Както на повечето места в Сиена и тук нямаше нищо модерно, което да дразни погледа, с изключение на някой тийнейджър бунтовник, нахлузил маратонки под официалния си панталон.\nЕва Мария ме забеляза и ме повика с кралски жест. Приближих се към групата и тя ме представи със суперлативи, които не заслужавах. След минути бях най-добрата приятелка на някои от културтрегерите в Сиена, един от които бе президентката на банка „Монте Паски“ в палат „Салимбени“.\n— „Монте Паски“ — обясни ми Ева Мария — е най-големият меценат в Сиена. Нищо от това, което виждаш наоколо, не би било възможно без щедрата финансова подкрепа на банката.\nПрезидентката ме погледна усмихнато. Също като Ева Мария, тя бе изключително елегантна за годините си и, макар да се бях издокарала за случая, очите й ми подсказаха, че имах още много да уча.\n— Е — каза тя весело, — и вие ли мислите, че парите са зло?\nВъпросът й ме изненада и тя се засмя.\n— Не е задължително — отговорих, като се изчервих под наблюдателния й поглед. — Просто смятам… вижда ми се парадоксално, че къщата на семейство Марескоти зависи от благоволението на Салимбени, за да оцелее.\nПрезидентката призна логиката ми с леко кимване, сякаш искаше да потвърди, че суперлативите на Ева Мария са били подходящи.\n— Да, наистина е парадокс.\n— Но светът е пълен с парадокси — обади се глас зад гърба ми.\n— Алесандро! — възкликна президентката с възхитено изражение. — Позволи ми да те запозная с госпожица Толомей. Тя е много строга с всички нас. Сигурна съм, че ще бъде такава и с теб.\n— Разбира се — отвърна Алесандро, като пое ръката ми и я целуна с престорено кавалерство. — Ако не беше такава, никога нямаше да повярваме, че е от семейство Толомей.\nТой ме погледна право в очите преди да пусне ръката ми.\nСтранен момент. Очевидно Алесандро не бе очаквал да ме види на концерта и реакцията му не бе ласкателна — това беше ясно за всички. Но не можех да го обвинявам задето искаше да ме подразни — все пак въобще не му се бях обадила, след като се бе отбил в хотела ми преди три дни. През цялото време, визитната му картичка седеше на бюрото ми и едва тази сутрин я съдрах и метнах в боклука, тъй като реших, че ако искаше да ме арестува, вече щеше да го е направил.\n— Не мислиш ли — намеси се Ева Мария, разтълкувала погрешно напрежението ни, — че Жулиета изглежда великолепно тази вечер, Сандро?\nАлесандро успя да се усмихне.\n— Да, като героиня на Шекспир — отговори той.\n— Да, да, да — обади се президентката с престорена ревност. — Но кой пази парите ни докато си тук?\n— Призраците на семейство Салимбени — отвърна Алесандро, като отново прикова очи в моите. — Много впечатляваща сила.\n— Престани! — Тайничко зарадвана на думите му, Ева Мария се престори на намръщена и го плесна по рамото с навитата за концерта програма. — Много скоро всички ще бъдем призраци. Тази вечер празнуваме живота.\nСлед концерта Ева Мария настоя да отидем на вечеря. Само ние тримата. Когато започнах да протестирам, тя изигра рожденическия коз и каза, че точно тази вечер, когато обръщала поредната страница в забележителната комедия на живота, единственото й желание било да отиде в любимия си ресторант с двама от любимите си хора. Странно, но Алесандро въобще не възрази. Очевидно в Сиена никой не възразяваше на кръстницата си на рождения й ден.\nЛюбимият ресторант на Ева Мария се намираше на „Виа дел Кампане“, съвсем близо до „Кампо“, и на границата между двата квартала — Орел и Гора. Любимата й маса бе на терасата отвън и гледаше към цветарница, която вече затваряха.\n— Е — каза тя, след като поръча бутилка „Просеко“ и ордьоври, — значи не харесваш опера!\n— Не, харесвам я — възразих, седнала неудобно, тъй като кръстосаните ми крака едва се побираха под масата. — Обичам опера. Икономът на леля ми вечно слушаше опера. Особено „Аида“. Просто… Аида би трябвало да е етиопска принцеса, а не дебела петдесетгодишна лелка. Съжалявам.\nЕва Мария се засмя весело.\n— Прави както прави Алесандро. Затваряй си очите.\nПогледна към него. По време на концерта бе седял зад мен и през цялото време усещах очите му на врата си.\n— Защо? Нали пак същата жена ще продължи да пее.\n— Но гласовете идват от душата — защити го Ева Мария, като се наведе към мен. — Просто трябва само да слушаш и ще видиш Аида такава каквато би трябвало да е.\n— Много мило — усмихнах се и погледнах Алесандро. — Винаги ли си толкова мил?\nТой не отговори. Нямаше нужда.\n— Великодушието — каза Ева Мария, като опита виното и го одобри, — е най-чудесната добродетел. Стой настрани от дребнави хора.\n— Според иконома на леля ми — отговорих, — красотата е най-великата добродетел. Но той би казал, че великодушието е вид красота.\n— Истината е красота — най-после проговори Алесандро. — А красотата — истина. Според Кийтс. Животът е много лесен, ако живееш така.\n— Не го ли правиш?\n— Не съм в гроба.\nЗасмях се, но той дори не се усмихна.\nМакар очевидно да искаше аз и Алесандро да се сприятелим, Ева Мария не можеше да ни остави да продължим без нейното участие.\n— Разкажи ни повече за леля си — подтикна ме тя. — Как мислиш, защо никога не ти е казала коя си?\nПогледнах и двамата си събеседници и усетих, че са обсъждали случая ми, но бяха на различно мнение.\n— Нямам представа. Мисля, че се страхуваше… Или пък… — Сведох очи. — Не знам.\n— В Сиена — обади се Алесандро, — името ти има огромно значение.\n— Имена, имена, имена — въздъхна Ева Мария. — Не разбирам само защо леля ти никога преди не те е довела в Сиена.\n— Може да се е страхувала — отговорих по-рязко този път, — че човекът, убил родителите ми, ще убие и мен.\nЕва Мария се прекръсти и доби потресен вид.\n— Какви ужасни думи!\n— Е, честит рожден ден! — казах и отпих от виното. — Благодаря за всичко.\nПосле се вторачих в Алесандро и го принудих да ме погледне в очите.\n— Не се тревожи, няма да остана дълго.\n— Не — кимна той студено. — Предполагам, че тук е прекалено спокойно и мирно за твоя вкус.\n— Харесвам спокойствието и мира.\nВ искрящите му зелени очи, забелязах част от душата му. Гледката бе притеснителна.\n— Очевидно — каза той.\nВместо да отговоря, стиснах зъби и насочих вниманието си към ордьовъра. За съжаление, Ева Мария разтълкува неправилно изчервяването ми.\n— Сандро — каза тя, решила, че флиртуваме, — защо не разведеш Жулиета из града и не й покажеш забележителностите? Тя би дошла с удоволствие.\n— Сигурен съм — отговори той, като набоде маслина. — За съжаление, нямаме статуи на малки русалки.\nТогава разбрах, че бе проверил досието ми и явно бе открил всичко за Джули Джейкъбс. Гърлото ми се сви от страх и ярост и се протегнах към кошничката с хляб с надеждата, че паниката ми не си личеше.\n— Не, но имаме други хубави статуи — каза Ева Мария, като ни изгледа поред, опитвайки се да разбере какво ставаше. — И фонтани. Трябва да я заведеш във Фонтебранда…\n— Вероятно би искала да видиш „Виа дей Малконтенти“ — предложи ми Алесандро, приковал в мен напълно лишените си от нежност очи. — По нея водели престъпниците, за да могат жертвите им да ги замерят с камъни на път към бесилката.\nОтвърнах на студения му поглед спокойно.\n— Някога пощадявали ли са някого?\n— Да. Прогонвали го оттук. Нареждали му да напусне Сиена и никога да не се връща. В отплата му запазвали живота.\n— А ако се върнел?\n— Тогава… — Той направи кратка пауза за ефект, а аз забелязах, че ледените му зелени очи напомняха на парчето малахит, което бях обявила за специално съкровище в четвърти клас преди учителката да ми обясни, че това е минерал, използван за добиване на мед. — Този човек трябва да е имал много сериозна причина.\n— Достатъчно! — намеси се Ева Мария и вдигна чашата си. — Вече няма изгнание и битки. Сега всички сме приятели.\nВ продължение на десетина минути успяхме да водим цивилизован разговор. После Ева Мария се извини и отиде до тоалетната, а ние с Алесандро останахме насаме. Хвърлих бърз поглед към него и забелязах, че гледаше врата ми жадно като вампир. За миг едва не си повярвах, че той просто си играе с мен, за да провери дали съм достатъчно нахакана, за да стана любовницата му за този месец. Е, помислих си, каквото и да планира този котарак, очаква го неприятна изненада.\nПротегнах се към парче наденица.\n— Вярваш ли в изкуплението? — попитах.\n— Не ми пука — каза Алесандро, като побутна чинията към мен, — какво си правила в Рим. Или където и да било другаде. Интересува ме само Сиена. Така че, кажи ми, защо си тук?\n— Това разпит ли е? — попитах с пълна уста. — Трябва ли да се обадя на адвоката си?\nТой се наведе към мен и сниши глас.\n— Мога да те вкарам в затвора за миг. — Щракна той с пръсти. — Наистина ли искаш това?\n— Знаеш ли — отвърнах, като започнах да сипвам маслини в чинията си с надеждата, че нямаше да забележи треперенето на ръцете ми, — игрите на надмощие никога не са ми действали. Може да са вършили чудеса за предците ти, но пък моите предци никога не са се впечатлявали много от тях.\n— Добре — облегна се Алесандро на стола си, решил да промени тактиката. — Какво ще кажеш за това? Ще те оставя на спокойствие при едно условие. Стой далеч от Ева Мария.\n— Защо не го кажеш на нея?\n— Тя е много специална жена и не искам да страда.\nОставих вилицата си.\n— За каква точно ме мислиш?\nАлесандро се поколеба.\n— Мисля, че си красива, интелигентна и страхотна актриса. А зад всичко това криеш умението си да нараняваш хората и да се измъкваш безнаказано. Мисля, че някой ти е платил много пари, за да дойдеш тук и да се преструваш на Жулиета Толомей…\n— Мисля, че част от задачата ти е да се сближиш с Ева Мария. Но познай какво… — усмихна се той. — Това няма да стане.\nНе знаех откъде да започна. За щастие, обвиненията му бяха толкова откачени, че се чувствах объркана, а не обидена.\n— Защо — проговорих накрая, — не вярваш, че съм Жулиета Толомей? Защото нямам светлосини очи?\n— Искаш да знаеш защо? Ще ти отговоря. Жулиета Толомей е мъртва.\n— Как можеш да си толкова сигурен? Очевидно не си прав, тъй като седя точно тук.\nТой ме загледа и очите му потърсиха в лицето ми нещо, което очевидно не бе там. Накрая отмести очи и стисна зъби. Осъзнах, че по някаква причина, която той не възнамеряваше да сподели, не го бях убедила и вероятно никога нямаше да мога.\n— Знаеш ли какво — казах, като бутнах стола си назад и станах, — ще последвам съвета ти и ще напусна компанията на Ева Мария. Благодари й от мое име за концерта и вечерята и й кажи, че може да си получи дрехите веднага.\nНе изчаках отговора му, а напуснах терасата и ресторанта без да погледна назад. Веднага след като завих зад ъгъла, далеч от любопитни очи, усетих как се просълзявам от ярост и, въпреки неудобните обувки, се затичах. Последното, което исках, бе Алесандро да ме настигне и да се извини за грубостта си. Ако въобще се опиташе да го направи.\nДокато се прибирах към хотела, вървях в сенките на почти безлюдни улици. Не бях в настроение да ме зяпат любопитни минувачи. Надявах се само, че няма да объркам пътя в тъмнината. Бях погълната от мисли за разговора си с Алесандро и всички умни неща, които трябваше да му кажа, но не успях. Внезапно осъзнах, че ме следят.\nОтначало просто ми се стори, че ме наблюдаваха. Скоро дочух тихите стъпки на човек, който се прокрадваше зад мен. Когато се забързвах, чувах шумолене на дрехи и меки подметки, а когато забавях крачка, звукът изчезваше и настъпваше зловеща тишина.\nЗавих рязко в непозната улица и успях да доловя движение и фигура на мъж с крайчеца на окото си. Ако не грешах, бе същият бандит, който ме следваше преди няколко дни, когато излязох от банката с кутията на майка ми. Мозъкът ми очевидно бе запечатал предишната ни среща като опасност и сега, след като разпозна формата и походката му, включи аларма, която прогони всички рационални мисли от главата ми и ме накара да си събуя обувките и да побягна.


Deprecated: Assigning the return value of new by reference is deprecated in /www/avabulgaria.com/blog/root/wp-settings.php on line 512\nDeprecated: Assigning the return value of new by reference is deprecated in /www/avabulgaria.com/blog/root/wp-settings.php on line 527\nDeprecated: Assigning the return value of new by reference is deprecated in /www/avabulgaria.com/blog/root/wp-settings.php on line 534\nDeprecated: Assigning the return value of new by reference is deprecated in /www/avabulgaria.com/blog/root/wp-settings.php on line 570\nDeprecated: Assigning the return value of new by reference is deprecated in /www/avabulgaria.com/blog/root/wp-includes/cache.php on line 103\nDeprecated: Assigning the return value of new by reference is deprecated in /www/avabulgaria.com/blog/root/wp-includes/query.php on line 61\nDeprecated: Assigning the return value of new by reference is deprecated in /www/avabulgaria.com/blog/root/wp-includes/theme.php on line 1109\nНЕОБХОДИМИ ДОКУМЕНТИ ПРИ РЕГИСТРАЦИЯ И ПРОМЯНА В РЕГИСТРАЦИЯТА НА МПС « avabulgaria.com\n« ТАРИФА № 4 ЗА ТАКСИТЕ, КОИТО СЕ СЪБИРАТ В СИСТЕМАТА НА МИНИСТЕРСТВОТО НА ВЪТРЕШНИТЕ РАБОТИ ПО ЗАКОНА ЗА ДЪРЖАВНИТЕ ТАКСИ\nАВА посреща 2009 година с добра новина »\nПубликувано на 08.01.2009 в 15:53 в категории Наредби.\tМожете да следите коментарите по тази публикация чрез RSS 2.0 хранилката. Можете да оставите коментар, или да използвате trackback от вашия блог.\nЕдин коментар по “НЕОБХОДИМИ ДОКУМЕНТИ ПРИ РЕГИСТРАЦИЯ И ПРОМЯНА В РЕГИСТРАЦИЯТА НА МПС”\nЗащо никъде няма заявлението което трябва да се попълва за промяна на регистрацията, търсих навсякъде но нищо! Явно са в комбина с онези отпред дето ги попълват и взимат пари за това\navabulgaria.com се задвижва с гордост от WordPress


Мартин Трифонов остава зад решетките с постоянна мярка задържане под стража - DenNews.bg\nМартин Трифонов остава зад решетките с постоянна мярка задържане под стража, реши Окръжени съд-Сливен.\n21-годишният Трифонов е обвинен в убийство и изнасилване на седемгодишната Кристин от сливенското село Сотиря.\nЗаседанието се състоя при закрити врата в областната болница в Сливен, където обвиняемият се намира под охрана от момента на залавянето му на 16 август. Неговото състояние не е позволило да бъде транспортиран до съда. Служебният адвокат на Трифонов няма да обжалва мярката.\nЗадържаният е направил пълни самопризнания, той осъзнава какво е направил. Обвинението е събрало доказателства, които са достатъчни да обосноват авторството на престъплението. При изследвания на биологичните материали на местопроизшествието е изолиран ДНК-профил на Мартин Трифонов.


Дата и час: 27 Яну 2021, 18:53\nМнениеот Петър Томов » 24 Авг 2019, 21:29\nА иначе който си има радиоточка, не слуша "Единицата", а слуша новините и заседанията от Общината! Така е в Г.О., В.Търново и Лясковец!\nМнениеот BigBrother » 24 Авг 2019, 21:32\nДнес послушах радио 1, половината му листа е евроденс, хитове сред 2002ра някъде, както и нови песни. От старите песни са махнати много голяма бройка. За близо час минаха DJ bobo, Dr. Alban, Snap, Ed Sheeren и Years & years.\nМнениеот Stani » 24 Авг 2019, 21:36\nСамо денс от 90-те\nМнениеот BigBrother » 24 Авг 2019, 22:15\nА тези дни имаше Enrique - Tired of beeing sorry, Marion 5 - Sugar, Outlandish - Calling you, Technotronic - Get up, една след друга.\nМнениеот ЖОРО » 25 Авг 2019, 09:05\nBigBrother написа: Днес послушах радио 1, половината му листа е евроденс, хитове сред 2002ра някъде, както и нови песни. От старите песни са махнати много голяма бройка. За близо час минаха DJ bobo, Dr. Alban, Snap, Ed Sheeren и Years & years.\nСамо DJ Bobo, Dr. Alban и Snap са Евроденс от 90те. Просто си уцелил момент в плейлистата, когато са се събрали 3 един след друг. Може да е нещо като рубрика...\nИначе Евроденсът от 90те им е много малка част от плейлистата. Явно вземат нещо от Радио Енерджи.\nНо Енерджи също имат нужда да въртят повече супер хитове на 90те. Те си въртят от край време едно и също.\nдемек бозата да е още по-голяма !\nМнениеот BigBrother » 25 Авг 2019, 10:13\nОт 8 съм пуснал 1. Ето какво е положението\nSnap - Rhytm is a dancer\nWhitney - Im every woman\nFreak power - Turn on...\ndepeche - Personal Jesus\nJustin - Cant stop the feeling\nJoe Cocker - You can...\nDr.Alban - Sing halleluah\nBruno mars - Uptown..\nThe police - Every breath...\nInner circle - Sweet\nMJ - Cant stop loving you\nEd - Photograph\nМнениеот JukeBoxHero » 25 Авг 2019, 13:44\nДа, това са добре познати хитове. Търговските станции въртят такива песни, искат или не, защото непознатите песни не се възприемат толкова лесно, дори и да са по-хубави. Ако са много по-хубави вече е нещо съвсем друго. Масовата практика обаче е да се пуска нещо до болка познато, вместо да се експериментира. Залага се на сигурното. Реално тук няма подбор на музиката, почти никакъв, защото няма място за маневри. При радиата за съвременна музика пък се подбират песните, които звучат най-съвременно - продукти в лъскава опаковка, но кухи, без съдържание. Животът явно е станал съвсем забързан - хората нямат време за слушане на музика, а искат нещо за фон, докато работят в офиса или свалят секретарката.\nМнениеот BestRadio » 25 Авг 2019, 13:47\nПоследна промяна 1 на BestRadio, променена общо 25 пъти\nМнениеот BigBrother » 25 Авг 2019, 13:48\nЛошото е, че по 1 започват да вървят доста неща, които са от години в ефира на друга от големите станции на Фреш медия БГ.


Осака размисли и ще продължи участието си в Ню Йорк (програма)\nДен, след като се отказа, Осака е на финал в Ню Йорк\n29-08-2020 11:39 | Tennis24.bg\nСветовният номер 1 Новак Джокович бе близо до това да запише първа загуба през 2020 година, но все пак успя да надвие испанеца Роберто Баутиста Агут с 4-6, 6-4, 7-6(0), за да се класира за финала на Мастърса “Уестърн енд Съдърн Оупън” в Ню Йорк.\nДвамата тенисисти често си разменяха игровото преимущество, като Джокович водеше с 5-2 в решаващия трети сет, но съперникът му отговори с четири поредни гейма и сервираше за мача при 6-5. Сърбинът не се огъна по напрежението и проби, за да вкара мача в тайбрек, в който беше перфектен и не даде нито една точка на Агут, реализирайки ас и при трите си сервиса.\n“Това беше много странен мач. Ако трябва да бъда честен, не знам как спечелих, той беше по-добрият играч. Изобщо не се чувствах добре на корта, ни по отношение на играта, нито физически. Но някак си успях да измъкна победата”, сподели Джокович след успеха.\nБаутиста Агут се опитваше да се превърне в третия тенисист в историята, който записва четири поредни победи над Джокович над твърди кортове, присъединявайки се към Анди Родик и Жо-Вилфред Цонга. С успеха си Джокович вече има баланс от 22 победи и нито една загуба от началото на сезона.\nНа финала сърбинът ще се изправи срещу Милош Раонич от Канада, който победи Стефанос Циципас със 7-6(5), 6-3. При успех Джокович ще се превърне в първия тенисист, спечелил всички Мастърс турнири поне по два пъти в кариерата си, докато Раонич се бори за първия си успех на ниво Мастърс след три загубени финала до момента. /БГНЕС


Демонтаж на климатик партер Пловдив\n2 Post By the inquirer\n2 Post By krasimirradev\n03-12-20, 11:25 #1\nКлиматика е на партер в гр Пловдив, НЕО 24ка на топло духа вътре студено, взехме си нов и търсим някой да го демонтира и да го вземе за рециклиране!\nИмате ли информация кой може да го свали - разбрах, че при демонтаж климатика го извозват без да се заплаща\n03-12-20, 12:19 #2\nОтговор: Демонтаж на климатик партер Пловдив\nФирмата, която монтира новия, сваля стария. Не си спомням дали и колко платих.\n03-12-20, 12:30 #3\nМонтажът на новия е безплатен, но не включва демонтаж, искат 70лв. Иначе са съгласни да го монтират до стария както си е по договор безплатно!\nИма фирми за рециклиране, идват и ти го демонтират и си го взимат за тях, без да се плаща, тях търся ако някой знае да сподели!\n03-12-20, 12:47 #4\nКакво значи "безплатен" монтаж? Червена пропагандна простотия! Ти, да не би да работиш за чест и слава? В цената на новата машина е включен и монтажа, той НЕ Е безплатен. 70 лева може и да е малко, ако машината не може да си събере сама фреона. Но винаги съществува възможността, до старата неработеща машина да се монтира друга, "безплатно"\n03-12-20, 13:21 #5\nзнам, че е включен в цената, просто така го написах има ли смисъл, аз друго питам и търся, който ще дойде да го демонтира си знае за фреон и тн., като не можеш да помогнеш какъв е смисълът да пълним темата!\nиначе новият е от магазин с 2г гаранция за 600 с монтаж, без монтаж цена не дават само за климатик ако искаш да си купиш, с монтаж без монтаж е 600 и сам си решаваш, толкова ако е важно да се знае!\n03-12-20, 13:34 #6\nПървоначално публикувано от stoycho89\nновият е от магазин с 2г гаранция за 600 с монтаж\nЗа тия пари и новият ще духа подобно на стария . Важното е гаранция да има.\nКакто сам каза: "сам си решаваш".\ndimjek и pap1918 харесват това.\n03-12-20, 13:35 #7\nТо за тези пари и новият ще е като стария\nEdit: изпреварил си ме\nТози пост е редактиран от krasimirradev; 03-12-20 в 13:42.\nАми ако духа топло и на -10. Тези с по 2000-3000 за климатик ще се гътнат.\n03-12-20, 13:44 #9\nТова е магазин офис под наем каквото сложат това е, за отопление има и конвекторна печка, но ще се ползва и климатика когато се налага. Лятото е огромен пек в Пловдив и се надявам, че ще върши работа! Иначе току що намерих две фирми идват, демонтират ти го без пари и го взимат за рециклиране!\nИмена и телефони, ако някой желае на лично да не правя реклама. Темата е за ключ, полза нямаше никаква, питам търся нещо, а само спам в този форум!\nИмате теми за избор на климатици, аз друго търсех\n03-12-20, 15:07 #10\nКато напишеш в гугъл: Демонтаж и извозване на климатици намираш това което търсиш, а не пускаш цяла тема\n03-12-20, 16:52 #11\nБившата ми грее 18м2 в панелка без тец, в София, Южен хол, с едно ариели 9ка за 600лв.никакъв проблем няма!\nТози пост е редактиран от Bokobogdan; 03-12-20 в 17:23.\n03-12-20, 17:42 #12\nПървоначално публикувано от Bokobogdan\nКакво е общото между партер и 18 кв.м, в апартамент южен хол в панелка? Отговор - НИЩО.\n03-12-20, 21:28 #13\nМайстор за монтаж и демонтаж на климатик\nОт rokitok във форум Въпроси свързани с монтажа\nПоследно: 19-06-17, 23:44\nИзграждане на топлоизолация в апартамент на партер\nОт mitakazxc във форум Топлоизолация и дограма. Вентилация и обработка на въздуха\nПоследно: 24-01-13, 12:55\nДемонтаж на климатик 18-ка и монтаж на нов\nОт KOMAPA във форум Всичко за климатиците\nПоследно: 12-09-12, 21:49\nПомогнете и на мен за климатик в Пловдив\nОт вениии във форум Всичко за климатиците\nПоследно: 03-10-10, 22:21


Колко ще струва нова блокада на границата с Гърция - Ureport.bg\nUreport | Политика | България | Колко ще струва нова блокада на границата с Гърция\nОт българския туристически бранш прогнозираха загуби до 100 милиона лева, ако български товарни превозвачи блокират границата с Гърция по Великденските празници. Те обявиха, че на 29 април всичките пет ГКПП-та по българо-гръцката граница ще бъдат блокирани като реакция на блокадата на гръцките земеделци през февруари т.г.\nАко блокадата се осъществи, това означава, че хиляди българи няма да могат да осъществят почивките си по Великден в Гърция, за които са платили.\nСпоред Байко Байков от Асоциацията на българските туроператори, аргументите на транспортния бранш са разбираеми, но туристическият бранш у нас е против формата на изразяване на протеста, определена от него като „беззаконие“.\nПо данни на асоциацията, над 100 000 души ще предприемат организирани пътувания към Гърция – 50 000 за Великден и още толкова по Гергьовден, освен това в този период има и много българи, които сами организират почивката си или пътуват по друга причина. С тях броят на засегналите от блокадата може да премине 150 000.\nОколо 50 000 гръцки граждани, които се очаква да почиват в България, също ще бъдат затруднени, а щетите ще са и за българските хотелиери, подчерта Байков.\nТой отчете, че вече има намаление на резервациите на българи за все още останалите места за празниците, както и анулиране на групи на гръцки туроператори към България.\nОт бранша се обърнаха с апел към професионалните общности на българските превозвачи да въздействат на членовете си да направят разумни постъпки за разрешаване на проблема. Призоваха и министерствата на туризма, транспорта и външните работи и премиера Борисов да направят необходимото българите да посрещнат празника, както подобава, а не в притеснения дали ще пресекат границата.\nАсоциацията на туроператорите предложи превозвачите вместо да блокират границата да спрат вноса на селскостопанска продукция от Гърция, докато не бъде подписано споразумение с местните земеделци, че повече няма да стачкуват по такъв начин.\nПред Нова телевизия Ивайло Константинов от Националното сдружение на автобусните превозвачи коментира, че те подкрепят духа на протеста на колегите си от товарния сектор, но не и начина и времето, по които се реализира.\nБлокадата на гръцките фермери в началото на годината предизвика сериозно напрежение между София и Атина, но българските власти не успяха да разрешат проблема дори и със заплахата да сезират Брюксел.\nблокада, българи, Великден, граница, гърци, Гърция, движение, Европейска комисия, Европейски съюз, загуби, напрежение, почивка, превозвачи, пътуване, резервации, туристи, туроператори


Изложба ни кара да се замислим за емпатията / Elle.bg\nИзложба ни кара да се замислим за емпатията\nТри авторки споделят едно пространство, за да представят идеята си за "Емпатия"\nАвторките Албена Щениовска – Еглофф, Елица Матеева – Паскинс и Райна Стоймирова ви канят на откриването на съвместната им изложба "Емпатия"! Заповядайте в Галерия на СБХ, ул. „Шипка” 6, ет. 4.\nДа посетите тази изложба е добре, защото:\n1. Ще узнаете повече за интуитивната способност да се поставиш на мястото на отсрещния, за да достигнеш до това, което той изпитва, съпреживявайки неговите емоции, чувства и мисли.\n2. Това е среща на творци с различни пластични характеристики в живописта, но с идентични схващания по темата, които приемат емпатията като естетически факт, пластично визуализиран чрез средствата на живописта, в която са закодирани общи смисли.\n3. Ще усетите връзката творец – зрител: опит за взаимност във възприятията, определящи чувството за близост и зависещо от посланието, което не само казва, а внушава чувства и мисли в паралелни реалности.\n4. Ще разберете повече за емпатията като стремеж за усъвършенстване.\n5. Извеждайки темата „Емпатия” , се подкрепя елитарната същност на изкуството-далече от битовизма и дребнотемието, един стремеж за комуникация на духа.\nЕтикети: галерия, изложба, култура


Детска количка Vtech - Фургон | Ozone.bg\nМини фургончето от Vtech е оборудван с реалистични звуци и забавни факти. Натиснете прозрачно светещо бутонче, за да се пуснат песничките и мелодиите.\nМини фургончето от Vtech е оборудван с реалистични звуци и забавни факти. Натиснете прозрачно светещо бутонче, за да се пуснат песничките и мелодиите. Количката е подходяща за развитието на фината моторика и въображението на мъниците.\nВижте и: Камиончето, Линейката, Пожарната, Аварийната кола, Циментовоза, Трактора, Състезателната количка и Фадрома\nЗанимателна проходилка Vtech - Розова\nВид: Играчки от ТВ реклами, Плюшени играчки, Зайчета, Интерактивни играчки\nИнтерактивна играчка Vtech - Лаптоп, розов


Това не е поредният мит за кредитите, а самата истината. Количеството на доволните клиенти, успели с помощта на този вид услуга да сбъднат съкровените си желания, е огромно.\nСпоред статистиката, най-активни в търсенето на бързи кредити са младите хора в активната възраст между 30 и 50 години. Те имат всички предпоставки за успешна кандидатура – обезпечаване на кредита със заплата, добри перспективи и като цяло чисто кредитно минало.\nЧудесно! Мнозина изтеглиха първия си кредит, като след време се убедиха, че това всъщност не е била никак лоша идея.\nСигурни сме, че поне веднъж ви се е случвало да се спрете на опцията „кредит“ и веднага да я отхвърлите, казвайки си „това не е за мен, няма как“. Следва притеснение и вайкане от Ваша страна, как точно да намерите пари и да се справите със сегашния си проблем, или просто идеите, които искате да реализирате, поставяте отново на заден план.


Ученичка направи опит за самоубийство – Мрежа на учителите новатори\nУченичка от хуманитарната гимназия в Казанлък е направила опит за самоубийство днес сутринта. 18-годишното момиче в прерязало повърхностно вените си с бръснарско ножче и се опитало да скочи от прозорец на втория етаж на сградата на училището.\nНожчето купила преди да дойде в клас, а само светкавичната намеса на неин съученик е предотвратила най-страшното, пише сайтът novini.bg.\nВ рамките на две седмици дванайсетокласничката Бонка за втори път изправя на нокти близките и съучениците си. Няколко дни по-рано тя и съученичка се напили с водка, след което влезли в час и Бонка срязала ръката си.\nОтново съученик я спасил, а след това в болницата се погрижили за възстановяването й. Ученичката живее в Овощник, без родителите си, само с баба си и дядо си. Причините за страшното решение да сложи край на живота си засега не са ясни.\nПълно мейл решение без хостинг и R&D разходи