Dieffenbachia: Отглеждане на тропически плевел у дома - Храсти 2021\nБританските моряци на своите кораби пренасят Дифенбахия на територията на съвременна Европа от тропиците на Южна Америка в ерата на големи географски открития. Това растение бързо се превърна в популярно оранжерийно и домашно цвете поради ефектния си външен вид и не капризно разположение..\nDieffenbachia принадлежи към биологичното семейство на ароидите. Растенията от този вид имат големи пъстри листа от различни нюанси. Влажният климат на тропиците им е най-подходящ, където в естествени условия те активно се възпроизвеждат, с агресивността на плевелите.\nВ домашни условия отглеждането на дифенбахия изисква спазване на определени условия. Важно е да се вземе предвид в този случай нуждата на растението от слънчева светлина и висока влажност. Германският ботаник Дифенбах направи голям принос за изучаването на тези полухрамове, увеличаване на тяхното видово разнообразие и развитието на агротехническите методи. По чието име по-късно е кръстено това цвете.\nКакво е Dieffenbachia\nИ каква е тя - този гост от тропиците? Кои са основните му отличителни характеристики:\nРастението е полу-храст с големи петнисти листа..\nПо време на вегетационния период Dieffenbachia активно расте нагоре, докато стъблото постепенно оголява, а цялата маса от листа с буйна капачка е концентрирана в горната част на стъблото.\nПри благоприятни условия може да достигне повече от 2 метра височина.\nЦъфтящата дифенбахия у дома е изключително рядка. Техните съцветия имат вид на незабележимо ухо, едва забележимо на фона на пъстри листа. В естествени условия цъфтежът се случва редовно. На мястото на избледнели пъпки узряват червени или ярко оранжеви плодове.\nКак да се грижим за dieffenbachia, за да получите ефектен храст:\nПоставете саксията с растението в помещение с температура на въздуха 25-30 градуса.\nНавлажнявайте въздуха, пръскайте цветето ежедневно с чиста топла вода.\nПрез лятото се предпазвайте от обедното слънце, а през зимата осигурете допълнителна осветеност. Растението се нуждае от светлинен ден с продължителност най-малко 12 часа.\nDieffenbachia са подходящи за кисела почва, предназначена за декоративни широколистни култури.\nПоливайте редовно, тъй като горният слой на почвата изсъхва.\nРедовно минерално торене с азотно-калиево-фосфорни торове. Органичните добавки не са подходящи за всички сортове диффенбахия.\nАко листата на дифенбахия пожълтяват, това е тревожен сигнал. Именно неспазването на условията на задържане най-често заплашва здравето на цветето..\nВъзпроизвеждане на дифенбахия у дома\nИма два метода, с които можете да размножите цвете в затворено поле:\nКакто бе отбелязано по-горе, у дома цъфтящата дифенбахия е изключително рядка. В допълнение, мъжките и женските цветя са разположени от противоположните страни на кочанното съцветие. Опрашването се извършва ръчно. Изключително трудно е да се получат семена с този метод. Следователно, размножаването на семена от дифенбахия се използва в работата им от животновъдите за отглеждане на нови видове от това растение.\nВегетативно размножаване на дифенбахия\nНай-често това растение се размножава чрез вкореняване на посадъчния материал, взет от различни части на растението:\nНай-доброто време за присаждане е ранна пролет.\nПриготвяне на резници. С нож или секатор се изрязват резници с дължина 15-20 см. Листните плочи се отстраняват. Секциите се третират с въглен на прах или Kornevin.\nВкореняване в земята. Оптималният състав на почвата за вкореняване е субстрат, съставен в равни пропорции от торф и грубо измит речен пясък.Най-доброто време за размножаване е ранна пролет..\nРедът на засаждане на резници:\nДренажен слой от експандирана глина или камъчета се излива в широка купа.\nПредварително подготвената почва се поставя отгоре.\nСубстратът трябва да се навлажни. Важно е да използвате мек. Пречистена, добре отстояла топла вода.\nСтъблата резници се полагат хоризонтално върху повърхността на почвата, потъвайки половинките. При този метод на засаждане, след около 9-10 месеца, младите издънки растат по цялото стъбло..\nТакъв храст впоследствие се трансплантира като цяло, без да го разделя на части.\nМожете да поставите резници под ъгъл 30-45 градуса към почвената повърхност с дълбочина 2 cm.\nЗа покълването на корените необходимата температура на почвата е 25-270.\nЗа да създадете микроклимат с висока влажност на въздуха, засадените резници трябва да бъдат покрити с пластмасова обвивка, пластмасова бутилка или стъклен буркан..\nТази импровизирана мини оранжерия трябва да се проветрява редовно.\nВажно е редовно да се овлажняват насажденията..\nСтъблата резници и листните плочи покълват добре във вода.\nВ този случай, както в случая на засаждане в земята, контейнерът за покълване се покрива отгоре, за да се създаде микроклимат с висока влажност на въздуха.\nВъв водата се добавя активен въглен. Образуването на корени става в рамките на 2 месеца.\nВкореняване във вода се използва най-добре за върховете или средата на стъблото на растението..\nВъздушното наслояване обикновено се извършва в средата на стъблото. За да получите материал за засаждане, направете следното:\nКлонът на растението се нарязва на няколко места..\nВ слота са инсталирани дистанционери.\nЛекувайте разрезите с стимулиращ вкореняване.\nУвийте с мокър сфагнумов мъх.\nСлед известно време корените поникват от пъпките, разположени в близост до разрезите. Такава клонка се нарязва и засажда в отделна купа за по-нататъшно вкореняване..\nDieffenbachia се трансплантира в голям контейнер, ако е необходимо, чрез прехвърляне.\nВъзпроизвеждането на дифенбахия у дома е интересно и ползотворно занимание. Тъй като млад храст расте бързо, и неговите декоративни качества са отлични.\nСред хората обаче съществува мнение, че дифенбахията е отровна, следователно не е подходяща за отглеждане в домашни условия.\nНаистина в началото на 20 век представителите на семейството на ароидите са изучени подробно от ботаниците. В хода на което беше разкрито, че всички части на тези растения съдържат калциеви оксалати. Тези съединения са опасни за хората, тъй като дразнят лигавиците и кожата. Това цвете, ако е неправилно обработено, е потенциално опасно за човешкото здраве..\nСимптоми на отравяне със сок от Дифенбахия\nАко части от растението случайно се погълнат, като правило има:\nМоже да се появи оток на ларинкса и болезнен шок.\nСпешна помощ на пострадалия\nПийте много течности. За това е подходящ леко розов разтвор на калиев перманганат, преварена вода или мляко. Добре е да приемате абсорбенти за неутрализиране и бързо елиминиране на опасни вещества от тялото. Обадете се веднага на линейка.\nАко сокът от това растение влезе в контакт с отворена кожа или очи, изплакнете под течаща вода.\nПоследиците от тесния контакт с дифенбахия могат да бъдат много сериозни за малки деца, хора, предразположени към алергични реакции и животни. Ето защо мнозина смятат, че дифенбахията не трябва да се държи у дома..\nПрез цялата история на развъждането на дифенбахия не е регистриран нито един случай на сериозни последици от отравяне със сока му.\nВъзможно ли е да задържите Dieffenbachia у дома или е по-добре да се отървете от този опасен тропически гост??\nРазбира се можете да. Важно е да се спазват прости предпазни мерки, когато сте в контакт с растение, не забравяйте неговите характеристики.\nПоставяйки се в жилище, не забравяйте да вземете предвид, че през дневните часове, в резултат на фотосинтеза, растението освобождава кислород във въздуха, а с настъпването на нощта - въглероден диоксид. Поради тази причина не се препоръчва да поставяте цветето дифенбахия в спални и детски стаи..\nНе трябва да отглеждате тези растения, ако живеят в къщата:\nКотки или кучета.\nСортове на дифенбахия\nВ интернет можете да намерите снимки на много различни видове на това цвете. Ето най-популярните.\nНай-често срещаните видове. Често служи като основа за отглеждане на нови сортове с необичайно ефективни шарки по листата. Повърхността на листните плочи при някои разновидности на петна диффенбахия може да бъде различна. Друго име за този вид е боядисана дифенбахия.\nТози вид има форма на храст. Светлите лимонови, почти бели листа по краищата имат ярко зелена граница.\nХубава или Сегуина\nРастение със заоблени продълговати листни плочи, в центъра на които има лек шаблон под формата на херинга. Краищата на листата са тъмнозелени. При добри условия на осветление този контраст става по-изразен..\nКонтрастът между тъмнозелените ръбове и фона прави растението много видимо и привлекателно. При добра светлина моделът е по-ярък и забележим.\nКомпактен сорт. По отношение на декоративността, той по никакъв начин не е по-нисък от високите си братя. Такъв храст може да бъде уреден дори в малък апартамент..\nУдължените дифенбахии от този сорт са украсени с контрастираща светла ивица, разположена по протежение на централната вена.\nЦветът на листата на този вид е необичайно ярък, контрастен. Светло жълти или яркозелени петна изглежда се пръскат по цялата повърхност на тъмнозелените листа.\nТози вид е по-малко податлив на ултравиолетово лъчение, но е по-взискателен към влажността в помещенията и редовното поливане и е много чувствителен към температурни промени.\nDieffenbachia е прекрасна декорация за зимна градина, офис, частна къща или градски апартамент. Благодарение на техния интензивен растеж и лекота на отглеждане, можете бързо да създадете уютен кът, изпълнен с пищна пъстра зеленина. Растенията реагират благодарно на грижовно отношение.\nНикога не забравяйте, че сокът от дифенбахия е токсичен. Важно е да се спазват прости предпазни мерки, когато се грижите за вашето растение.\nВ този случай отглеждането на дифенбахия ще донесе много положителни емоции и, вероятно, ще доведе до нови открития..\nНачало »Dieffenbachia - тропически вечнозелен цвят във вашия дом\nОтглеждането на стайни растения е вълнуващо изживяване. Цветята правят стаята ни уютна, оригинална и дават положителни емоции. Непретенциозната екзотична дифенбахия също принадлежи към домашните любимци. Цветето е обгърнато в мистерия: с него са свързани много суеверия и знаци.\nDieffenbachia е южно растение, кръстено на австралийския градинар Йозеф Дифенбах, открил този род. Естествено местообитание - Южна и Северна Америка. Вечнозелена трайница расте до два метра в естествената си среда. Големите листа, покриващи дебело, сочно стебло, най-често имат удължено-овална форма. Цветът на листата е ярък петен. Точката на растеж е в горната част на издънката, така че растението прилича на дърво.\nПри някои видове пъпките са разположени в основата на централната издънка и над нея, като в този случай дифенбахията се превръща в буен декоративен храст по време на растеж.\nСъцветието, като това на целия род Aroid, е с форма на кочан. На закрито многогодишните растения цъфтят много рядко. След цъфтежа се образува оранжево-червен плод - зрънце.\nСокът от екзотична култура е отровен. Тя се откроява само ако стеблото или листата са повредени. Сокът може да причини изгаряне на тъканите, ако попадне върху лигавиците на носа, устата или очите. Не се препоръчва растението да расте в помещения, където са малки деца..\nЗащо не можеш да се задържиш у дома\nНе заради отровния сок цветето се отказва да расте на закрито. Той е кредитиран с различни мистични качества..\nВ древни времена хората са вярвали, че цветно листо е в състояние да отнеме реч на човек. Това явление е разбираемо: когато отровен сок попадне в устата, се появява подуване на езика и ларинкса - поради това човек не може да говори..\nДнес растението се нарича "муджегон", считайки го за символ на безбрачие. Смята се, че човек не може да бъде в стая с дифенбахия, тъй като това се отразява негативно на неговата мъжка енергия. Не се препоръчва на неомъжени момичета да го отглеждат, а безплодието заплашва семейните..\nВ южната екзотика има и положителен знак - да се отнема отрицателната енергия. Цветето не трябва да се отглежда в спалнята, а в други помещения, например в кухнята, хола, изучавайте. Дифенбахия ще гаси изблици на гняв, ако се отнася с любов и грижа. В семейния живот ще има хармония.\n„Зелен барометър“ - така често се нарича южната екзотика. Преди дъжд или сняг, капки "роса" се появяват върху листата на дифенбахия. Растението отчита излишък от влага във въздуха, като се отървава от излишъка си.\nВ рода Dieffenbachia в природата има около 30 вида. Животновъдите са разработили много хибридни сортове за отглеждане на закрито.\nТози представител на флората е разделен на две подгрупи по външен вид - храстови и дървесни.\nTreelike dieffenbachia имат изправено стъбло без странични издънки. В горната част на растението има точка на растеж. Понякога има изключения: "задрямали" пъпки са разположени в основата на багажника или върху самия багажник. Когато се събудят, пускат млади клонки на клони.\nДифенбахия бързо се превръща в дърво, достигайки естествения си размер в стаята - два метра. Прилича на палма. Долните листа, докато растат, пожълтяват и отмират. Големи листни плочи с причудлив цвят са подредени последователно. Те могат да бъдат или гланцирани, или матови..\nХрастовите разновидности на многогодишните растения дават много издънки, покрити с листа, които са близо до почвената повърхност. Малките листни плочи са украсени с петнист модел. Буен, декоративен храст във височина достига само един метър.\nСортирани или боядисани (Dieffenbachia picta)\nЕдин от най-популярните видове в цветарството на закрито. Привлича производители с голям размер. Тропическото растение расте на закрито до два метра. Листата с овална форма са с големи размери: 15x40 см. Те изглеждат много впечатляващи благодарение на причудливия модел. Зеленият фон на листната плоча е украсен с ивици, петънца, петънца от светлозелени или бяло-жълти нюанси.\nЕднакво популярен сорт дифенбахия. Растение за възрастни не надвишава един метър. Продълговатите листа са леко насочени към върха. Листната плоча с размери 13 на 45 см е декоративно боядисана. Зеленият фон на листата (тъмен или светъл) е украсен с причудлив орнамент от жълти и бели петна.\nЛеополд (Dieffenbachia leopoldii Bull)\nНиско растящо многогодишно растение с много къс и дебел ствол: височината му е около 5 см, ширина - 2 см. Широките елипсовидни листа са боядисани в тъмнозелен цвят. В центъра на листа има бяла ивица..\nХубава или хубава (Dieffenbachia amoena)\nСортът dieffenbachia, който не е капризен в грижите, привлича производителите на цветя по цвета на листата: на зелен фон ясно се виждат бели ивици, които се разминават от центъра към страните по цялата листна плоча. Високо многогодишно растение - високо около 1,5 метра и с големи листа - изглежда много впечатляващо.\nТипът дифенбахия на храста има прилика с петнистата. Съкратените дръжки имат широки листа с много леки странични вени.\nМногогодишно високо един метър с широки листа, чийто цвят е едноцветен зелен. Удебелена вена тече в центъра на листа.\nНискорастящ сорт с ефектен цвят на листата. Листна плоча с дължина 25 см, широчина 10 см, ланцетна. На зеления фон на листата се появяват светложълти „езици на пламъка“.\nХрастово растение с тревисти стъбла. Височината на храста не надвишава 70 см. Удължените листа са насочени към върха. Те имат мраморен цвят: бели, жълтеникави и тъмнозелени петна се открояват на светло зелен фон.\nКамила (Dieffenbachia Camilla)\nБуш дифенбахия с интересен модел на листата. Средата на листа е кремаво, кантът е тъмнозелен. Размерът на ланцетната плоча е 15 на 40 cm.\nПъстрото растение се различава от своите съседи по големите си листа, като достига дължина от 80 см. Dieffenbachia е рекордьор сред стайни растения. Петната от бяло-жълт цвят са "разпръснати" върху тъмнозеления фон на листа.\nВечнозелената дифенбахия е непретенциозно растение, но все пак трябва да се спазват някои правила при отглеждането му.\nЗа добър растеж е важно правилно да подготвите почвения субстрат. В равни пропорции е необходимо да се смесват пясък, торф и листна почва. Към тази смес добавете 4 части тревна почва. Препоръчва се да добавите въглен към готовия субстрат, което ще предпази цветето от болести. За по-добра влажност и пропускливост на въздуха можете да смесите тухлени стърготини или натрошена кора в малко количество в почвата.\nПодходящ за отглеждане на екзотична и универсална почва за дифенбахия или овощни широколистни култури.\nМногогодишното растение расте бързо, така че трябва да изберете саксия за засаждане с малък марж. Той също трябва да е стабилен. На дъното на саксията не забравяйте да излеете дебел слой дренаж (камъчета, речни камъчета, експандирана глина).\nНай-доброто място за дифенбахия в апартамента са прозорците, обърнати към източната или западната страна, с разсеяна светлина. Яркостта на шаблона върху петнистите листа зависи от правилното осветление. Въпреки че Дифенбахия е фотофилна, тя не обича пряката слънчева светлина. За екземпляри с плътен цвят на зеленината са подходящи по-засенчени места..\nПрез зимата, с кратки дневни часове, така че екзотичната култура да не загуби своя декоративен ефект, се препоръчва да се осигури допълнително осветление (от 18 до 22 часа). За тези цели са подходящи фитолампи или флуоресцентни лампи..\nРастението обича космоса. През лятото може да се премести в лоджията или верандата. Основното условие за това е липсата на чернови. Значителните температурни спадове през деня и нощта също са нежелателни за цветето..\nВ стаята, където расте цветето, температурата не трябва да бъде по-ниска от +17 градуса през цялата година.\nПо време на активен растеж дифенбахията се нуждае от обилно поливане. В пролетно-летния период е необходимо да се полива след 2-3 дни. През зимата честотата на поливане и обемът на водата трябва да бъдат намалени - веднъж на 5 дни. Почвата не трябва да бъде преовлажнена. Поливайте растението, след като горният почвен субстрат изсъхне с дълбочина 1-2 см през лятото, половината от саксията през зимата.\nСтрува си да се погрижите за влажността в помещението: тя трябва да бъде висока. Листата на цветето трябва редовно да се напръскват с чиста вода при стайна температура, особено през зимата, тъй като въздухът в помещението се изсушава от батериите. При недостатъчна влажност на въздуха краищата на листата ще изсъхнат, което ще се отрази неблагоприятно на декоративността на тропическата екзотика.\nЕдно растение в жегата може периодично да организира дъждовен душ навън или в банята. Почвата в саксията трябва да бъде покрита с полиетилен, за да не я наводни.\nЗа да увеличите влажността на въздуха, до Dieffenbachia може да се постави широк контейнер, напълнен с вода. Като овлажнител е подходящ палет, който трябва да се напълни с мокра експандирана глина, а върху него трябва да се постави саксия за цветя. Влагата ще се изпари от тигана, листата ще бъдат наситени със свежест, корените няма да изгният. Добър вариант за овлажняване е използването на домакински овлажнител, ако е необходимо.\nМладо растение, когато активно расте, трябва да се подхранва редовно - веднъж на 2 седмици. Можете да използвате сложен тор за разнообразни култури или органична материя, съдържаща азот. Първата горна превръзка е през април, последната - в началото на октомври. През зимата не е необходимо да подхранвате цветето.\nБързорастящото растение в млада възраст се нуждае от годишна трансплантация. Дифенбахия за възрастни се трансплантира на всеки 3-4 години, когато кореновата система е запълнила целия контейнер. Това може да се определи по външните характеристики: корените ще "гледат" от дренажните отвори. Процедурата за трансплантация се извършва най-добре, когато цветето все още е в състояние на покой (късна зима - началото на пролетта).\nМногогодишното растение се трансплантира по метода на прехвърляне, като внимателно се изважда от стария контейнер със землянка. Почернелите и изсушени корени се отрязват, разрезите се обработват с натрошени въглища. Растението се поставя в нов по-голям контейнер с дренажни отвори. Страничните празнини са покрити с прясна хранителна почва, изсипва се нов горен слой. Поливане. След трансплантацията се извършва първото хранене на дифенбахия след месец..\nАко през настоящата година трансплантацията не е планирана, тогава е необходимо, доколкото е възможно, да се замени горният почвен субстрат с нов..\nМладата дифенбахия не е необходимо да бъде подрязана. Удължено растение за възрастни, изгубило декоративната си привлекателност, се отрязва. Докато екзотиката расте, багажникът става оголен: долните листа изсъхват и отмират.\nДва начина да помогнете за възстановяване на естетическия вид на цветето:\n1. Изрежете растението хоризонтално, оставяйки гол ствол с височина 10 см. На конопа трябва да има две или три пъпки, които да поникнат. Извадете освободения сок със салфетка. Сокът е отровен, така че трябва да работите с гумени ръкавици. Ако течността попадне върху кожата, веднага я изплакнете с течаща вода, след това нанесете масло или мастен крем върху кожата.\nПоръсете разреза с натрошен въглен, той може да се активира, ако няма дървени въглища. За да се излюпят пъпките по-бързо, трябва да създадете микроклимат. За да направите това, покрийте пънчето с найлонов плик или стъклен буркан. Периодично трябва да се проветрява "Parnichok". След появата на издънки премахнете подслона.\n2. Вкореняване на върха на дифенбахия. Ще поговорим за този метод малко по-долу..\nСъвет: не поливайте растението четири дни преди планираната резитба, след това от раната се отделя много по-малко отровен сок.\nНе е необходимо да се създават специални условия за растението през зимата. Тропическите трайни насаждения се нуждаят от стабилна температура през цялата година (+ 18... + 25 градуса). Основното е да изключите чернови..\nНе забравяйте за овлажняващите процедури, избършете и напръскайте листата. Можете периодично да обръщате саксията към източника на светлина, така че цветът на зеленината да е наситен от всички страни..\nОтрежете горната част на растението, обработете среза с "Kornevin" или "Циркон" (за по-добро образуване на корени). Поставете розетката за вкореняване във вода или мокър пясък. Покрийте с фолио. По-добре е да вземете тъмен, непрозрачен буркан. Сменете водата в контейнера за два или три дни, навлажнете пясъка. Корените ще се излюпят бързо. Разсад може да бъде трансплантиран в саксия, когато корените достигнат дължина от 4 cm.\nРазделете стъблото на няколко части (средна дължина 10-15 см). Всяко отрязване трябва да има 3-4 вътрешни точки. Изсушете нарязаните парчета в продължение на два дни, като обработвате разфасоването с въглен. След това ги поставете във влажна среда за вкореняване, оставяйки пъпки по повърхността. Покрийте с фолио. Температурата трябва да се поддържа оптимална: +25 градуса.\nМладите резници се коренят по-бързо от старите дървесни: понякога са необходими шест месеца преди появата на първото листо. Издънката се трансплантира с образуването на три листа в отделна саксия заедно със старото стъбло. Не можете да го премахнете, в противен случай гръбначният стълб може да изгние.\nХарактерна особеност на дифенбахията при възрастни е постепенното увяхване и отмиране на листата на долния слой. Това е нормално, тъй като дървесните видове имат своя точка на растеж на върха..\nГрешките в грижите могат да повлияят неблагоприятно на декоративността на цветето:\nвърховете на листата изсъхват. Причините са сух въздух, температурни спадове или течения;\nцветът на плочата се е променил. Обезцветяването и загубата на яркост са свързани със светлината - излишък или липса на такава. Продължителното отсъствие на превръзки също може да повлияе на цветовата схема на дифенбахия;\nмладите листа са малки. Почвата е подкиселена. Необходимо е да пресадите цветето, да промените субстрата;\nбагажникът загуби своята еластичност, стана мек. Температурата в помещението е ниска или почвата е кисела. С леко разпадане на стъблото, повредената част може да бъде изрязана, със значително разпадане, горната част може да бъде отрязана и вкоренена;\nлистата окапват твърде бързо. На цветето липсва влага или саксията е станала тесна за него.\nЕдно от най-често срещаните заболявания, засягащи дифенбахията, е кореново гниене. Прекомерното поливане е причината за заболяването. Цветето трябва да бъде трансплантирано, като се отстранят засегнатите участъци от корена. Намазва се с добавяне на разреден във вода Fitosporin.\nМекото гниене засяга стъблото в основата. Заболяването води до увяхване на листата. Растежът на растенията се забавя. Болестта не е лечима. Можете да корен на върха.\nБактериалните заболявания включват бактериоза и антракноза, които засягат листата на цветето. Здравите листа трябва да се третират с фунгицид, болните листа трябва да бъдат отрязани. Пръскането временно анулира.\nОт насекомите вредители заплахата са паякообразни акари, мащабни насекоми, червеи. Измийте вредителите под душа или избършете листата със сапунена вода. Спрей с инсектициди: Aktellik, Fitoverm, Aktara, Kleshchevit и други.\nОбичате да отглеждате тропически растения? Не забравяйте да обърнете внимание на дифенбахията. Такива епитети като вълшебни, ефектни, коварни се отнасят до това конкретно цвете. Екзотично многогодишно ще зарадва с големи, сложно оцветени листа. Той ще украси всеки интериор, ще добави нотка на мистерия към него. Е, дали да вярвате в поличби или не, зависи от вас.\nDieffenbachia като стайно растение се лекува по два начина. От една страна, това е много красиво цвете, листата на което по своята красота могат да се съревновават с кротон, стрелка, калатея и други признати декоративни широколистни стайни растения. От друга страна, много е казано и писано за токсичността на Дифенбахия. Освен това това цвете е класирано сред капризните, трудно за грижи. Въпреки многобройните спекулации, в това има известна истина. Сокът на Дифенбахия е отровен и не можете да спорите с това. Контактът с кожата или лигавиците може да причини сериозно дразнене. Тя също не понася небрежно напускане. Но трябва да признаете, че тръните на роза също могат да причинят сериозни наранявания, но никога не се случва на никого да я нарече вредно цвете и ако не се грижите за стайни растения, тогава търпеливите хлорофитуми с здравец ще изсъхнат.\nАко следвате правилата за безопасност, когато работите с dieffenbachia, дръжте го далеч от деца и животни, тогава това няма да представлява опасност. Спазването на абсолютно не сложни правила за грижа за растение, отглеждането му ще ви донесе само удоволствие..\nDieffenbachia е вечнозелен храст с прав, здрав ствол и много красиви, големи листа. Фитодизайнерите оценяват това цвете заради способността му да се вписва в почти всеки интериор. В почти всеки уважаван офис и институция, в която е работил дизайнер, има диффенбахия. Но това цвете не е ценно само за красотата. Опитните цветари знаят, че дифенбахията перфектно почиства въздуха от различни гадни неща - бензол, трихлоретилен, формалдехид и други вредни примеси, които изпълват въздуха на големите градове. В стаята, където това растение стои и диша по-лесно, а главата боли по-малко, а външният му вид създава допълнителна атмосфера на домашна топлина и комфорт.\nВ домашни условия дифенбахията се отглежда не по-рядко и не по-малко успешно, отколкото в офисите. Вярно бих искал да отбележа, че когато това стайно растение все още е в своята "младежка" възраст, то може да расте дори в малки размери, но с времето... Дифенбахията за възрастни е истински гигант и може да нарасне до два, а дори и повече метра. Въпреки че това не е особено плашещо за истинските производители на цветя, често можете да видите, че фикуси, палми, монстера и дифенбахия са поставени в малки стаи. Би било желание.\nБих искал да се спра малко на цъфтежа на растението. Да, Дифенбахия цъфти! Това не означава, че този цъфтеж е красив, по-скоро оригинален. Но тези цветя нанасят на растението повече вреда, отколкото полза. Цъфтежът го отслабва. В резултат растежът на младите листа спира, дъното на стъблото е изложено. Затова се препоръчва премахване на цветя.\nТова закрито растение се нуждае от колкото е възможно повече светлина. Само при наличието на добро осветление листата ще могат да запазят своята уникална шарка. В противен случай самите листа стават по-малки, а светлият модел става избледнял, незабележим. Но дори и ярката слънчева светлина, особено през летните обедни горещини, може да причини значителна вреда за нея..\nDieffenbachia също има специални температурни изисквания. Тя се нуждае от топлина през цялата година. Минималната температура на съдържанието му е +18 градуса. Това прави невъзможно растението да се държи на перваза през зимата, където температурата винаги е по-ниска през този период (освен ако, разбира се, не е специално изолирана). Хипотермията на земна кома и черновите са особено опасни за растението. Разбира се, има много изисквания, но не и едно, което не може да бъде удовлетворено у дома.\nНе пресушавайте почвата в саксия! Вода дифенбахия редовно и щедро. В този случай водата трябва задължително да се утаи и да е топла. Въпреки че растението няма особено изразен период на сън, през зимата, когато дневната светлина е значително намалена, жизнените цикли на растението също се забавят. Например, растежът на листата продължава, но обикновено те са малки, нежизнеспособни и отмират с течение на времето, което има отрицателен ефект върху декоративния ефект на цялото растение. Тъй като е невъзможно да се организира за нея период на сън при студена зимуване, както за много други стайни растения, през този период (от около октомври до март), можете просто да намалите поливането.\nСухият въздух е противопоказан и при дифенбахия. Трябва да се пръска редовно. Що се отнася до напояването, водата трябва да е топла и утаявана. Опитайте се да миете листата по-често, това ще й помогне. И като цяло хигиената на листата на всяко декоративно широколистно растение е не само неговото здраве, но и красотата, заради която го отглеждаме всъщност. Не се увличайте прекалено със собствени химически лакове. Много от тях, въпреки че придават на листата блясък за известно време, но със своите странични ефекти нанасят голяма вреда за това. Случва се на големи листа на растения да се появи грозен бял цъфтеж (често се дължи на твърда вода) и е много трудно да го премахнете, в този случай е по-добре просто да ги избършете с безалкохолна бира. Този метод е едновременно по-безопасен и по-евтин от различните химикали там..\nДобър резултат показва редуването на органични и минерални торове. Можете да започнете да подхранвате растението още през април и да го торите всяка седмица до края на лятото..\nДокато Дифенбахия е още млад, поне всеки може да го трансплантира (до около 3-4-годишна възраст). След това по-рядко - веднъж на 3-4 години. Когато растението "узрее" напълно и стане трудно да го извадите от ваната или саксията, ще бъде достатъчно да сменяте горния слой на земята годишно. Универсална почвена смес за стайни растения е доста подходяща за трансплантация. Ако имате желание и възможност, можете да опитате да го съставите сами. За да направите това, достатъчно е да смесите в равни части хумус, листна почва, торф и пясък. Когато пресаждате, не забравяйте да инспектирате кореновата система на растенията за повреди и гниене. Също така, по време на трансплантация, леко задълбочете част от багажника, в крайна сметка ще даде допълнителни, млади корени.\nРазмножаване на Дифенбахия\nРастението расте достатъчно бързо и също толкова бързо губи декоративния си ефект. Дори и да не сте планирали да го отглеждате, рано или късно се налага да го подмладите и това е възпроизвеждане..\nТози процес е доста прост, но има някои тънкости..\nПърво вземете мерки за безопасност! Не забравяйте да използвате гумени ръкавици. Ограничете достъпа до растението за деца и домашни любимци, докато работите. След приключване на работата - измийте добре ръцете и инструментите си.\nДифенбахия се възпроизвежда като драцена. Тоест, получавате растение както от отрязания връх, така и от левия пън. Технологията е следната:\nИзгорете остър нож над огън или лекувайте с алкохол.\nИзрежете върха на растението възможно най-ниско до земята, но оставете няколко пъпки върху него (изглеждат като дупки на багажника).\nПоръсете пенечек с натрошен въглен или активен въглен и покрийте със стъклен буркан. Докато бъбреците оживяват, периодично изваждайте буркана за проветряване. Поливането през този период е намалено.\nОтрязаният връх може да се постави във вода или веднага да го засадите в лека смес от торф и пясък (перлит). За да ускорите процеса на вкореняване, препоръчително е да използвате стимулатор за образуване на корени. Ако върхът е твърде дълъг, тогава той може да бъде нарязан на няколко фрагмента с три пъпки на всяка (около 15 см) и вкоренен в земята, заровен наполовина.\nТемпературата през този период не трябва да бъде по-ниска от +22 градуса, а осветлението трябва да бъде меко, дифузно.\nМалък съвет: за да направите по-малко сок по време на рязане, спрете поливането три до четири дни преди размножаването.\nКак да запазим дифенбахия у дома\nDieffenbachia е тропическо растение, което изисква висока влажност и топлина в стаята за нормален растеж. Отличителна черта на закрито цвете е наличието на отровен бял сок, така че растението не се препоръчва да расте, ако в дома има животни и малки деца..\nDieffenbachia принадлежи към семейството на Aroid. Това е декоративно вечнозелено растение, отличаващо се с големи листа с пъстър цвят и пищна корона от различни нюанси. Родината на цветната култура е Южна Америка, следователно, като всяка тропическа флора, тя предпочита висока влажност. При благоприятни условия за растеж дифенбахията достига височина 2 метра.\nХраста получи името си от немския ботаник Дифенбах, който положи много усилия за опитомяването на дивата култура. Растението рядко цъфти, пъпките му приличат на ухо, увито в тъпи бели прицветници. След приключване на процеса на цъфтеж, на негово място се развива куп червени или оранжеви плодове..\nПри естествени условия животът на тропическо растение продължава до 10 години. При закрито цвете този период се намалява с 2-3 пъти. В същото време домашната дифенбахия често не преодолява прага на височина 1 метър. За 4 години можете да отглеждате буен храст в апартамент. С растежа на растението то ще загуби декоративния си вид. Големите листа ще отпаднат, растението ще стане летаргично.\nDieffenbachia има следните полезни свойства:\nабсорбира и неутрализира летливите токсични съединения, подобрявайки качеството на въздуха;\nпредпазва от насекоми;\nпремахва фините прахови частици;\nпоради високото съдържание на фитонциди, той облекчава стаята от патогенни микроорганизми, предотвратява растежа на голяма колония от стафилококи.\nДифенбахия е отровно растение. Сокът от Дифенбахия е отровен. Когато сокът от фифенбахия попадне върху кожата и лигавиците, той провокира оток. Това е силен алерген, който може да доведе до дразнене на кожата, сърбеж и обриви. При поглъщане предизвиква интоксикация. Сокът е опасен само ако е нарушена целостта на растенията.\nПри възрастен човек токсините бързо се детоксикират в чернодробните клетки, но докато са в кръвта, той може да почувства гадене, виене на свят и мускулна слабост. Организмът на детето не може да се справи с такова натоварване, така че може да се наложи медицинска помощ. Подобна ситуация се наблюдава при отглеждането на домашни любимци. Малките домашни любимци могат да умрат.\nЗа да се избегне контакт с сок от растения, трябва да се носят ръкавици, когато се грижат за дифенбахия.\nТова решение трябва да се взема от собственика на растението поотделно. Поддръжката на растенията не се препоръчва, ако има:\nхора с индивидуална непоносимост към компонентите, съставляващи химическия състав на зеленчуковия сок;\nдеца под 3-4 години;\nдомашни любимци, особено котки.\nВ други случаи дифенбахията не представлява заплаха за човешкия живот. В този случай трябва да се вземат предпазни мерки, за да се избегнат неприятни последици под формата на дерматит или изгаряния..\nХората, склонни към алергични реакции, могат да развият анафилактичен шок.\nDieffenbachia не трябва да се отглежда в предучилищни училища, здравни центрове или спални помещения. Последното се дължи на факта, че вечнозеленото растение започва да произвежда въглероден диоксид през нощта. Това може да накара хората да изпитват лошо качество на съня. Те ще се чувстват уморени, представянето им ще намалее..\nПредпазни мерки за безопасност и помощ при отравяне със сок от дифенбахия\nПо време на подрязването или трансплантацията не трябва да се допуска децата и животните да се приближават до дифенбахия. Необходимо е да се работи с храсти в защитни ръкавици, за да се предпазят очите от получаване на сок. Препоръчва се да се носят дрехи, които покриват възможно най-голяма част от повърхността на кожата.\nАко сокът попадне върху лигавиците, кожата и очите, трябва незабавно да го изплакнете с течаща вода. Категорично е забранено да поглъщате сока от листата на растението. Ако се появят симптоми на интоксикация, трябва да се обадите на линейка. Като част от първата помощ трябва:\nдайте на жертвата топла вода, мляко, слаб разтвор на калиев перманганат;\nследи за приемането на адсорбент (активен въглен), което предотвратява абсорбцията на токсини в тънките черва;\nинформирайте лекарите за времето на поглъщане на сока, проявените симптоми.\nЗа да се намали опасността за деца и животни, е необходимо да се постави дифенбахия на труднодостъпно място.\nВидове и сортове диффенбахия\nБотаниците класифицират повече от 40 вида дифенбахии, от които около 10 се отглеждат у дома.\nЛеополд рядко се среща сред цветя на закрито. Този сорт дифенбахия се култивира от джунглата на Коста Рика. Растението се отличава с екзотичния си вид: стъблото на културата е късо, не достига 5 см дължина. В същото време месесто стъбло расте с диаметър до 2 см. Широките елипсовидни листа са боядисани в тъмнозелен оттенък. Централната жилка на листата ясно се откроява поради белия си цвят. Дръжките са къси и незабележими, боядисани в бледозелен цвят с люлякови петна.\nDieffenbachia очарователна или приятна (Dieffenbachia amoena)\nНай-непретенциозното растение за поддържане у дома. Собственикът на закрито цвете трябва само да следи умерената влажност на почвата. В сравнение с другите видове Дифенбахия, тази култура понася условията на суша, така че нейният декоративен вид не страда през зимния сезон, дори когато отоплението е включено. Прелестната дифенбахия достига до 1,5 метра височина и има широки листа, върху които са разположени жилки с бели ивици.\nПоявата на Seguin Dieffenbachia е подобна на петнистите видове растения. Но за разлика от последния, Seguin има по-широка листна повърхност. На него има малко вени, достигащи до 9-12 см дължина. Листният лист се намира на къси дръжки.\nОтровният храст на Ерстеда има големи листни плочи с наситено зелен цвят. Листата имат заострени краища с ясно изразена централна вена, дължината на която достига 35 cm.\nДифенбахия великолепна (Dieffenbachia magnifica)\nРазнообразната Дифенбахия се характеризира с наличието на много бели точки, разположени по цялата повърхност на листата и техните дръжки. Благодарение на тази характеристика, този тип дифенбахия е бил наричан кралски или великолепен.\nDieffenbachia едролистна (Dieffenbachia macrophylla)\nВъпреки казващото име, този вид дифенбахия няма най-големи листа. В същото време листните плочи са яйцевидни и са равномерно оцветени в зелено. Не е пъстро растение с бели жилки..\nDieffenbachia Baumann има най-големите листа, дължината на които варира от 70 до 80 см. Боядисани в тъмнозелено. На повърхността им има леки петна. Dieffenbachia Baumann се нарежда на първо място сред растенията с широки листни остриета, които се отглеждат у дома.\nБаузата се цени от производителите на цветя заради естетическия си вид. В сравнение с други дифенбахии, храстът има малки листа, дължината на които е 40 см. Повърхността им е боядисана в зелен нюанс с жълтеникав нюанс. Листната плоча в средата е украсена с много бели и тъмни петна.\nКак да изберем дифенбахия в магазина\nПреди да закупите, трябва да инспектирате растението за наличие на жълти листа. Ще трябва да оцените състоянието на зелената част на дифенбахията. Не трябва да се оцветява, поврежда или деформира..\nПрепоръчва се да се обърне внимание на долните листа. Пожълтели, летаргични или повредени издънки не са жизнеспособни и трябва да изсъхнат скоро. Подобна ситуация възниква при наличие на счупени вени, през които листата получават хранителни вещества. Дифенбахията трябва да има свежи и сочни зелени.\nАклиматизация и трансплантация след покупка\nВеднъж закупена, Дифенбахия трябва да се адаптира към новите условия. За да може растението да се аклиматизира безопасно, се препоръчва да се спазват следните правила:\nпоставете закупеното растение в частичен сянка с температура +18 ° C;\nако dieffenbachia е купена през зимния сезон, не трябва незабавно да го поставяте в добре отопляемо помещение, въпреки факта, че е пригодено към горещ климат;\nако почвата в саксията е суха, е необходимо обилно поливане;\nслед 40 минути изсипете излишната вода от тенджерата.\nТрансплантацията може да се извърши само 10-14 дни след покупката. В този случай е необходимо да изберете саксия, която съответства на размера на кореновата система на растението. Не се препоръчва пресаждането на храста в голям контейнер, за да се избегне замърсяване на почвата..\nСтрува си да се пресажда дифенбахия, придобита през есенно-зимния период от февруари до май.\nДифенбахия е родом от Южна Америка с топъл и влажен климат. Поради това тропическият храст принадлежи към светлолюбивите растения, които добре понасят високите температури. В същото време се разболяват, ако в къщата има чернови..\nЗа добър растеж и развитие растението трябва да избере правилната почва с леко киселинно рН от 5,6 до 5,8. За да получите тази киселинност, трябва да направите земна смес от:\nСъставките ще трябва да се приемат в съотношение 4: 1: 1: 1. В този случай не трябва да се забравя за отводняването. За да може dieffenbachia да получи достатъчно минерали от почвата, можете да добавите малко тухлени стърготини или въглен в саксията..\nDieffenbachia е светлолюбиво растение, така че ще се чувства страхотно на перваза на прозореца или на открит балкон. В същото време директната слънчева светлина не трябва да пада върху храсталака. Ако балконът или прозорецът са на юг, не се препоръчва да оставяте растението там през летния сезон..\nАко растението се нуждае от ултравиолетова светлина, стъблото му ще се разтегне и ще стане крехко за кратко време. Стъблото ще изтъни, листата ще станат мудни.\nПо време на активен растеж дифенбахията се нуждае от обилно поливане. В същото време е необходимо да се поддържа умерена почвена влажност. При излишък на течност кореновата система може да изгние. Това се дължи на факта, че гъбичните спори бързо растат при условия на висока влажност. Поливането се препоръчва, когато почвата изсъхне на дълбочина поне 2 см. За да проверите, можете да спуснете пръсти или специално устройство в почвата.\nПрез лятото е достатъчно растението да се полива веднъж на 2-3 дни, през зимата е необходимо да се намали броят на процедурите до 1 път седмично.\nЕдно тропическо растение се нуждае от условия с висока влажност до 70-80%. Но в апартамент е трудно да го реализираме. Ето защо се препоръчва редовно пръскане на листата със спрей бутилка, особено през зимата, когато в помещението има сух въздух поради постоянно нагряване от отоплителни устройства. Можете да разберете, че храст се нуждае от влага, като погледнете усуканите и сухи ръбове на листата. Съдът трябва да се пълни само с чиста вода.\nНеобходимо е да се регулира температурният режим в помещението в зависимост от сезона. През пролетта и лятото температурата в апартамента трябва да бъде между + 20... + 22 ° C. Dieffenbachia толерира условия при +30 ° C на фона на висока влажност. През есенно-зимния сезон се препоръчва да се понижи температурата до + 16... + 18 ° C. По-ниските температури могат да доведат до загуба на зеленина.\nПрез зимата е необходимо да подхранвате растението 1-2 пъти месечно, през лятото да увеличите броя на торенето до 1 път за 10 дни. Препоръчва се торенето да се добавя във водата за поливане на растението. За нормалния растеж на дифенбахия, течни торове или прахове за ароид.\nТрансплантацията се извършва, ако е необходимо, от края на февруари до май. За да направите това, първо трябва да подготвите почвена смес от пясък, торф, хумус и листна пръст. Разрешено е да се закупи универсална почва за плодови и широколистни растения. Съдът за трансплантация на dieffenbachia трябва да има обем, по-голям от предишния капацитет.\nПрепоръчва се задълбочаването на стъблото повече, така че върху него да се появят нови адвентивни корени..\nИзвадете внимателно земната бучка от стария контейнер. След успешното приключване на манипулациите е необходимо да се инспектира кореновата система на растението. Ако тя е здрава, можете да трансплантирате Dieffenbachia със стара почва в нова саксия. В този случай не трябва да се забравя за дренажния слой. За да го оформите, трябва да излеете малко количество експандирана глина върху дъното, върху което трябва да поставите малко количество прясна почва и да добавите пръст отстрани на растението.\nПрепоръчва се леко навлажняване на почвата по време на засаждането. Когато поливате, добавете към водата препарат, който е необходим за подобряване на вкореняването:\nАко дифенбахията има изгнили корени, те трябва да бъдат премахнати. Поръсете разреза с прах от таблетки с активен въглен и изчакайте, докато изсъхнат. След приключване на процедурата можете да трансплантирате растението в нова саксия..\nПодрязване на храстовиден дифенбахия\nПодрязването се извършва, когато храстът е отстранил долните листа. Това говори за стареенето на Дифенбахия. Също така процедурата се провежда, ако е необходимо да се отстранят повредените и болни листа от растение..\nВ първия случай трябва да отрежете горната част на дифенбахията на 2 см под възела. Изпъкналият сок ще трябва да се втрие със салфетка и да се третира с активен въглен или въглен на прах. Процедурата дава растеж на млади издънки, които впоследствие се формират на стъблото в близост до среза.\nПрепоръчва се да се отрежат болни и повредени листа с чист нож, предварително третиран с алкохол. Процедурата се извършва със защитни ръкавици.\nРазвъдни методи на дифенбахия у дома\nDieffenbachia възпроизвежда по 2 начина:\nВегетативен начин. Това ще изисква отделно растящи части от майчиното растение..\nГенеративен. Този метод включва предварително опрашване на цветето с последващо образуване на семена..\nНай-простият и най-разпространен метод за отглеждане на тропическо растение са вегетативните методи за размножаване на Dieffenbachia.\nРазмножаването с помощта на резници най-често се извършва през пролетта. Трябва да вземете части от стъблото, които достигат 10 см дължина. За да отглеждате нова Dieffenbachia, е необходимо да отрежете млади и свежи дръжки, боядисани в светло зелен цвят. Не можете да вземете резници с различни повреди, деформирани и петнисти части на растението.\nИма 2 метода на резници: вкореняване във вода и в почвата.\nНеобходимо е да се разтвори таблетка с активен въглен в буркан с вода. Течността трябва да се сменя всяка седмица, за да се намали рискът от гниене на посадъчния материал. При присаждане на дифенбахия във вода трябва да се спазват няколко правила:\nКонтейнерът с дръжката трябва да бъде поставен на топло място, за да не попада пряка слънчева светлина върху него.\nЗа успешно отглеждане се препоръчва да се поставят няколко резници в буркана едновременно.\nЗа да накарате корените да се развият по-бързо, можете да добавите към водата специален препарат: Корневин, Циркон.\nДобавянето на 1-2 капки сок от алое на 500 мл вода във водата ще увеличи шансовете за успешно размножаване..\nКорените трябва да се появят след 1-2 седмици. Когато те растат 2 см, можете да засадите растението в земята на дълбочина 2-3 cm.\nЗа да изкорените резници в земята, трябва да подготвите смес от субстрат от торф и перлит в равно съотношение. Последният, ако е необходимо, може да бъде заменен с вермикулит. За да се намали рискът от разпад на кореновата система на разсада, се препоръчва да се добави таблетка или прах с активен въглен в почвата. Разтваря се във вода за напояване - 1 таблетка на 500 мл течност.\nЗа успешни резници трябва да следвате инструкциите:\nНарежете здравословно светло зелено стръкче.\nИзсушава се в рамките на 24 часа.\nДръжте в коренов разтвор 5-9 часа.\nЗасадете в подготвена почвена смес на дълбочина 5 cm.\nПокрийте с прозрачна пластмасова обвивка или найлонова торбичка, за да създадете ефект на парник.\nОранжерийните условия за дифенбахия са от значение само през зимата, когато е необходимо да се поддържа постоянна температура за резници.\nЗа размножаване с върха е необходимо да отрежете растението на място, разположено точно под последната (горната) пъпка. Основното предимство на този метод е, че горната част ви позволява да получите растение за възрастни с добри декоративни качества. Върхът на растението обикновено се отрязва при загуба на възрастно растение поради падане на долните листа или при разпадане на кореновата система.\nВъзпроизвеждането се извършва на няколко етапа:\nНеобходимо е да се отреже горната част и да се постави във вода, в която предварително е разтворена таблетката с активен въглен.\nСлед това е необходимо да се осигури нагряване на резервоара, ако температурата в помещението е под +22 ° C.\nВодата се сменя веднъж седмично.\nКогато се появят корени, достигащи дължина 3 см, можете да засадите посадъчния материал в почвата.\nВ студения сезон се препоръчва да се създадат парникови условия за дифенбахия. В този случай слепващото фолио или торбичка трябва да бъдат покрити поне веднъж на ден, за да се предотврати натрупването на конденз. В противен случай растението може да изгние..\nРазмножаване на стъблото\nТози метод се използва за подмладяване на дифенбахия, която е на повече от 4 години. Багажникът на старо растение става груб, повърхността му е покрита с твърда кора. Листата в долната част на храста отпадат, излагайки стъблото. След тях листата, разположени в средата на багажника, започват да пожълтяват и изсъхват..\nРазмножаването чрез стволови резници се извършва съгласно следния алгоритъм:\nНеобходимо е да се намери точката на разминаване на листата. Издънката се изрязва на 7 см под тази точка.\nПосадъчният материал трябва да бъде изсушен и след това вкоренен в подготвения субстрат.\nПреместване в оранжерия.\nКореновата система може да се развие в рамките на 4-6 месеца. През този период зелената част на растението не расте. Хранителните вещества и влагата, получени от почвата, се изразходват за растежа на корените.\nКато посадъчен материал ще трябва да отрежете младите здрави листа без признаци на увреждане, болести или следи от вредители. След това е необходимо да изсушите листовите плочи и да ги поставите в чаша вода. Когато се появят корени с дължина до 2 см, листата трябва да се засаждат в субстрат и да се създават оранжерийни условия, покрити с прозрачен филм.\nВеднага можете да засадите листата в подготвена почва. В този случай се препоръчва да засадите няколко листни плочи, защото те могат бързо да изгният заедно с неразвита коренова система..\nВ някои случаи дъщерният изстрел расте от основния ствол на дифенбахия. Страничният клон пречи на по-нататъшния растеж и развитие на майчиното растение, така че трябва да бъде отделен и засаден отделно. Необходимо е да изчакате, докато на младата издънка се образуват поне 2-3 здрави листа, преди да я отрежете. Нова Dieffenbachia се вкоренява във вода с разтворен активен въглен на прах.\nВеднага след като издънката има корени, можете да я засадите в почва с подготвен дренаж. За разлика от други методи за размножаване, парниковите условия не се изискват за млад разсад. Дъщерната дифенбахия не се нуждае от оранжерия, защото е пълноценно растение.\nРазделяне на корените по време на трансплантация\nЗа да извършите размножаването на дифенбахия чрез разделяне на корените, следвайте следния алгоритъм:\nпремахнете храста заедно със земния кок;\nизплакнете корените с течаща вода, разкачете заплетените корени;\nизследвайте кореновата система за гниене, промяна в цвета и премахване на лезии;\nразделете кореновата система на дифенбахията на няколко части и изсушете;\nслед 24 часа растенията трябва да се засаждат в подготвена почва в отделни контейнери.\nПреди засаждането се препоръчва да се дезинфекцират корените в слаб разтвор на калиев перманганат или вода с разтворен активен въглен. Това предотвратява появата на гниене върху корените на растението, отслабени от трансплантация..\nЗа възпроизвеждане изрежете издънката и я увийте в навлажнен мъх, отгоре покрийте с прилепнал филм. Когато се появят корени, напълно отделете разсада от майчиното растение и го засадете в подготвен контейнер със субстрат.\nГенеративният метод за възпроизвеждане се използва само от животновъдите. В домашни условия е невъзможно да се опрашва дифенбахия.\nАко е било решено да се купуват семена в магазин, след покупката посадъчният материал трябва да бъде стратифициран. За да направите това, поставете семената между две навлажнени памучни подложки и поставете в хладилник за 2-3 седмици..\nПрепоръчва се засаждане на семена през първата половина на март. В този случай, стафиксирането на посадъчния материал трябва да се извърши в средата или в края на февруари..\nДокато се приготвят семената, е необходимо да се подготви съд с дълбочина до 15 см. Посадъчният материал трябва да се разпръсне върху навлажнената почва. Не се изисква да го погребвате. Прилепващ филм се опъва върху горната част на контейнера и се поставя на добре осветено място. Необходимо е температурата да се поддържа в рамките на + 22... + 25 ° C.\nВъзможни проблеми с репродукцията на дифенбахия\nЗа да се избегнат негативните последици от неправилното възпроизвеждане на растението, е необходимо стриктно да се спазва алгоритъма на вкореняване на закритото цвете. Освен това ще е необходимо да се създадат благоприятни условия за растеж и развитие на дифенбахия..\nИма няколко често срещани грешки, които можете да направите при засаждането на разсад:\nИнструментите за работа с растението, почвата, саксията и корените трябва да бъдат дезинфекцирани, за да се избегне развитието на гниене в подземната част на растението.\nИзбор на грешен контейнер. Твърде стегнатият контейнер може да забави развитието на дифенбахия. Големите саксии съхраняват излишната влага, създавайки оптимални условия за развитието на гниене и мухъл.\nУвреждане на корените, стъблото или листата на разсада. Забавя растежа на растението или причинява загиването му.\nБолести и вредители на дифенбахия\nОт вредителите вътрешните храсти засягат:\nщитове и фалшиви щитове.\nВ условия на висока влажност може да се появи гниене и различни гъбични заболявания на растението. За да намалите риска от инфекция, трябва редовно да третирате почвата със слаб разтвор на калиев перманганат.\nКогато дифенбахията е засегната от червена боровинка, по листата и почвата се появяват подобни на памук люспи. Обработката трябва да се извършва както в зелената, така и в подземната част на храста. Препоръчва се да почиствате растението с Актара или Моспилан 3-4 пъти седмично на всеки 10 дни.\nМожете да се досетите за появата на паяк акара от изсъхналите краища на листните плочи и невидима паяжина от долната страна на листата. За елиминиране на вредителя ще са необходими множество обработки с пестициди. За да постигнете максимален ефект от химичен или биологичен препарат, покрийте растението с торба за 24-48 часа. Процедурата трябва да се повтаря 3 пъти всяка седмица. По време на борбата с вредителите е необходимо редовно да почиствате стаята.\nЩитовете или фалшивите щитове се отличават с наличието на кръгъл екзоскелет при възрастни, който здраво предпазва насекомите от дезинфекция на растението с химически препарати. В същото време можете да се отървете от вредителя, като използвате обичайното къпане на дифенбахия под душа и избършете листата със сапунена вода. За да приготвите последния, трябва да настържете лента сапун за пране и да го разтворите в 1 литър вода. За разлика от други насекоми, възрастните не могат да се движат. Ларвите на крастата се движат между растенията.\nМудните листа са първият признак на дехидратация на растенията. Ако почвата в саксията е суха, цветето трябва редовно да се полива. В противен случай трябва да проверите субстрата и кореновата система на дифенбахия за гниене и мухъл. Ако корените на растението изгниват, е необходимо храстът да се отстрани от саксията заедно със земния кок. След това е необходимо да почистите почвата от корените и да премахнете повредените места. Площта на всеки разрез трябва да се третира с активен въглен или канела на прах. Засадете Dieffenbachia в нова почва и регулирайте честотата на поливането правилно, за да намалите риска от повторно поява на гниене..\nЗащо дифенбахията оставя суха\nОбикновено листата на дифенбахия изсъхват при недостатъчна влажност на въздуха, под 60%. В същото време растението отслабва и става уязвимо от увреждане от паяк акара. Често листата изсъхват на течение или студени.\nЗащо листата на дифенбахия пожълтяват\nПожълтяването на листата се дължи на:\nвисока твърдост на водата за напояване;\nизгаря след излагане на пряка слънчева светлина върху листовата плоча.\nАко на Dieffenbachia се появят черни бъгове\nАко листата на растението изгубят декоративния си вид и се покрият с тъмни петна, тогава трипси са се появили върху тях. Насекомите-вредители изискват многократна обработка на растението с химикали. Необходимо е редовно да пръскате дифенбахията и да я затваряте плътно с торбичка. Обработката се повтаря на всеки 2 дни. Общият брой на процедурите варира от 6 до 7. След 10 дни повторете процедурата, за да убиете ларвите на трипс.\nМирише ли цвете Dieffenbachia\nDieffenbachia цветя мирише неприятно. Ароматът на растението е пластичен, оставя сладникав вкус в корена на езика.\nКолко често цъфти дифенбахия\nЦъфтежът на Dieffenbachia може да се наблюдава рядко, през април или май. Ухо с бледи прицветници се появява на 2 седмици. Освен това през това време той трябва да бъде отстранен, за да не навреди на растението. По време на цъфтежа ухото поема всички хранителни вещества, което може да доведе до изсъхване на диффенбахията.\nПричини за напукване на листата\nПричината за напукване на ствола на дифенбахия е поражението на растението от меко гниене. Когато се появи такова заболяване, лечението е невъзможно. За да спасите храста, можете да отглеждате нов разсад от върха му.\nСледваща Статия ТОП 7 най-добри оранжерии от поликарбонат: как да изберем, плюсове и минуси, отзиви\nЗащо зюмбюлите не цъфтят в градината?\nНачало »Туберозна бегония: тайни на грижи и отглежданеГрубената бегония е тревисто многогодишно растение, което образува грудка поради растежа на част от стъблото (зоната между прикрепването на семедоновете и кореновата яка).


Софийски градски съд ще чете присъдите срещу Златомир Иванов – Златко Баретата и още 16 души | Stara-Zagora\nСофийски градски съд ще чете присъдите срещу Златомир Иванов – Златко Баретата и още 16 души\nСъстав на Софийски градски съд ще прочете присъдите по делото срещу Златомир Иванов - Златко Баретата. Той заедно с Мартин Димитров са обвинени за предумишленото убийство на Румен Стефанов, извършено по начин, опасен за живота на мнозина (чрез употреба на огнестрелно оръжие на обществено място, където са се намирали множество хора), за което Баретата е бил подбудител, а Димитров – помагач. Златомир Иванов е обвинен и за това, че е ръководил организирана престъпна група за разпространение на наркотици. Като участници в групата са обвинени и Евгени Петров Евтимов, Георги Тодоров Йорданов, Мартин Василев Димитров, Валентин Григоров Луков, Коста Василев Трифонов, Борислав Руменов Секулов, Марин Петров Вълчев, Росен Рангелов Иванов, Кирил Станимиров Атанасов, Богдан Василев Василев, Мартин Ицко Горески, Васил Илиев Колев, Юлиян Любомиров Зашев, Даниел Любенов Кръстев, Стоян Еленков Дичев. Началото на заседанието е в 9 часа. На заседанието на 6 октомври 2010 година по искане на защитата на Иванов съдебният състав измени мярката му за неотклонение. Така на Баретата беше постановена мярка „домашен арест”, която обаче все още не е потвърдена от Апелативния съд. Ход на делото е даден на 11 юни 2010 година. Подсъдимите смятат, че доказателствата срещу тях са манипулирани. На заседанието на 14 юли 2010 година свидетелски показания даде Тихомир Георгиев-Боксьора. Първоначално Георгиев отказа да дава показания пред съда. По-късно обаче се съгласи, като обясни, че първоначално му е било лошо и това е била причината да откаже показания. Пред съдебния състав той обясни, че е съществувало строго организирана група за разпространение на наркотици, като е имало райони с отговорници. Самият той каза, че не познава лично Златомир Иванов, но го е виждал в къщата му. Там Георгиев е ходил в качеството му на охрана на Мартин Станков-Рашо. Георгиев обясни, че поръчките за количествата и вида на наркотиците за съответния район се записвали в тетрадка. Самият Мартин Станков е имал човек на име Пешо, който е разнасял стоката, а за часа и мястото на доставката съответният ръководител на район е бил уведомяван с СМС. Георгиев разказа и за случай, при който е видял разпределянето на сума от 50 хил. лв., 10 хил. от които били предназначени за Димитър Вучев-Демби. Пред съда Георгиев каза, че не е давал показания под натиск. Той сам е изявил желание да свидетелства срещу групата. На няколко въпроса от адвокатите на подсъдимите Георгиев не пожела да отговори, докато не се консултира с адвокат. Един от тези въпроси беше свързан с това дали е водил органите на досъдебното производство на място, на което е посочил, че е имало изгорен труп от участниците в престъпната група. Делото продължава с разпит на други свидетели. Тихомир Георгиев ще се яви отново в съда, за да отговори на въпроси в присъствието на адвокат. Петър Михов, който също бе призован като свидетел по делото срещу Златомир Иванов-Златко Баретата, се отказа от показанията си от досъдебната фаза на производството. По думите на Михов показанията си той е дал след оказан психологически натиск върху него от страна на Тихомир Георгиев-Боксьора. Тихомир Георгиев му предложил да даде показания срещу хора от групата на Златко Баретата, като до предложението се стигнало, за да може самият Петър Михов да избегне осъдителна присъда по заведено срещу него дело. Тихомир Георгиев занесъл снимки с подробни обяснения какви показания за всеки един от групата да бъдат дадени от страна на Михов. Прокуратурата поиска показанията на свидетеля Михов в досъдебната фаза да бъдат прочетени. Адвокатите на подсъдимите обаче възразиха на това искане с основния аргумент, че в досъдебната фаза прокуратурата е събирала доказателства в разрез с НПК. 20 млн. лв. на месец бил оборотът на Златомир Иванов – Златко Баретата от продажбата на наркотици, твърди Димитър Вучев-Демби, който бе разпитан на заседанието по делото на 20 юли 2010 година. Всеки отговорник на район трябвало да продава по 5 кг. на месец. Ако не го правели, ги наказвали и ги убивали. Вучев твърди, че човек от службите на име Александър Бояджиев го е запознал с Баретата. Идеята била да го накарат да съдейства за монополизиране на пазара с наркотици. Демби поиска от съда да бъде освободен от разпит, защото се притеснявал за сигурн остта на семейството си. Адвокатите на Златомир Иванов поискаха промяна на постоянния арест в по-лека мярка заради влошеното здравословното състояние на Иванов. Според назначена медицинска експертиза той се нуждае от специална диета и грижи. Съдът обаче отхвърли молбата на защитниците с мотива, че мярката не може да бъде променена, тъй като престъпленията, в които е обвинен Златомир Иванов са тежки и умишлени и с висока степен на опасност. Също така съдът прецени, че периодът на задържане на Иванов в ареста не е неразумен с оглед на тежестта на обвиненията. По тношение на здравословното състояние на Иванов, съдът прецени, че е необходимо неговото лечение да бъде продължено. Това обаче не може да стане в домашни условия, тъй като е необходима специализирана апаратура. Според съдебния състав, по време на престоя на Иванов в ареста, наистина е имало влошаване на здравословното му състояние, което се потвърждава от назначената съдебномедицинска експертиза. Затова съдебният състав прецени, че лечението на Иванов трябва да продължи с настаняването му в болнично заведение. Велин Добрев, който се яви като свидетел на заседанието на 1 октомври 2010 година се отказа от показанията си, дадени в досъдебната фаза. Пред следовател Добрев е казал, че Димитър Вучев-Демби се е отчитал на Баретата за продадения хероин. Днес пред съда Добрев каза, че Вучев е ръководил собствена организирана група за разпространение на наркотици и че не знае той да е бил свързан по някакъв начин с Баретата. Добрев не отрече, че Вучев и Иванов са се срещали, но не знае какво са си говорили на тези срещи и не е виждал Демби да дава пари на Барет та. Добрев каза, че Димитър Вучев и Мартин Станков-Рашо са си разпределили стока от Турция, която са продавали. Двамата са отговаряли за различни райони в София, които отговаряли на районите на съответните полицейски управления. Пред съда свидетелят Добрев обясни, че показанията, които е дал пред следовател, били изопачени. Разпитът е продължил няколко часа и следователят непрекъснато се е опитвал да изопачи показанията му в посока на това, че Демби се е отчитал на Баретата. Това е и причината, поради която днес Добрев се отказа от показанията си. Той беше разпитан зад параван, внесен в съдебната зала. Съдът аргументира това с включването на Добрев в програмата за защита на свидетели и това произхождало от действащото законодателство. На заседанието на 4 октомври 2010 година експерти препоръчаха Златомир Иванов да се лекува в домашни условия. След престоя на Баретата в болница „Токуда”, състоянието му е „стационирано”, става ясно от експертизата. Според експертите това означавало, че здравословното състояние на Иванов не се е влошило, но не се отбелязва и подобряване. Имало и опасност от влошаване на психическото състояние на подсъдимия, смятат експертите. Самият Иванов каза пред съда, че е доволен от полаганите за него грижи, както и от условията в болницата. Въпрек това, той трябвало да стои затворен 24 часа в стая, което не му се отразявало добре. Той попита лекарите дали това не е предпоставка за влошаването на състоянието му. Експертите са категорични, че ако Иванов бъде върнат в ареста, здравето му ще се влоши. Според тях домашното амбулаторно лечение се препоръчва в подобни случаи – така ще се избегнат и негативни ефекти върху психиката на подсъдимия. Според лекарите възстановителният период би могъл да продължи и повече от година. Специалистите казаха още, че престоят в болницата на Баретата не е наложителен, но връщането му в ареста би влошило състоянието му. На заседанието на 5 октомври 2010 година бяха разпитани двама анонимни свидетели. В показанията си първият анонимен свидетел обяснява как е разпределено наркоразпространението в Перник. До 2005 година пазарът е ръководен от Райко Кръвта, по-късно – до 2007 година - е поет от Румен Стефанов-Алфа. На по-късен етап разпространението на наркотици в Перник било поето от Мартин Димитров, за когото свидетелят казва, че е свързан със Златомир Иванов - Златко Баретата. Това свидетелят знаел от дилъри, които разпространявали наркотиците в Перник. От пок азанията на свидетеля става ясно още, че наркотиците в Перник се разпространявали на цена от 120 лв. за доза, докато в София тази цена била 60 лв. След уточняващи въпроси, зададени от адвоката на Златомир Иванов, свидетелят казва, че не е бивш служител на МВР и цялата информация, с която разполага не е от оперативни работници, а от наркодилъри. Единият от подсъдимите – Мартин Димитров каза пред съда, че показанията на този свидетел са неверни. Само за него в тях се посочвали лъжи. „Ако съм на мястото на този смешен свидетел, ще ме е срам да свидетелствам”, каза Станков на прокурорите по делото. Според показанията на втория анонимен свидетел така наречената организация „Фирмата” била ръководена от Мартин Станков-Рашо. На заседанието на 6 октомври 2010 година съденият състав промени постоянния арест на Златомир Иванов-Златко Баретата. Искането за промяна беше внесена от защитата на Иванов с аргумент влошеното му здравословно състояние. Така съдебният състав с председател Петър Гунчев определи домашен арест за Баретата. Подсъдимият Златомир Иванов е настанен в болница „Токуда” по изричен негов избор, което е прецедент по отношение грижата на здравето на лица, търпящи мярка за неотклонение „задържане под стража”. Това се казва в протеста на прокуратурата по отношение на решението на СГС. Според прокуратурата Медицинският институт на МВР разполага с необходимото отделение и специалисти, които могат да полагат грижи за здравето на подсъдимия, а домашният арест е неуместна мярка, тъй като Иванов има нужда от постоянни медицински грижи в болнично заве ение, където да му бъдат предоставени необходимите хигиенни условия, хранителен режим и лекарско наблюдение. До настоящия момент съвсем успешно мярката за неотклонение „задържане под стража”, търпяна от подсъдимия Иванов, е съвместявана с престоя му в болница „Токуда”, без това да е довело до влошаване на здравословното му състояние, каквото е и категоричното експертно заключение, отразено писмено в експертизата и потвърдено при разпита на вещите лица от съда”. На 5 ноември 2010 година Апелативният съд в София освободи окончателно Златко Баретата от ареста. Тричленен състав с председател Иво Вапцаров и членове Христина Михова и Стефан Илиев е потвърдил определението на Софийския градски съд от 6 октомври 2010 г. С него на подсъдимия за организиране на престъпна група за разпространение на наркотици Златомир Иванов бе изменена мярката за неотклонение от „задържане под стража” в „домашен арест”. В мотивите си магистратите се позовават основно на експертно становище на лекари за влошеното здрав ословно състояние на Иванов. В ареста по преценка на съда остават петима от групата на Иванов. Това са Филип Христов, Ивайло Борисов, Георги Йорданов, Росен Иванов и Петър Йорданов. Според магистратите техните молби за промяна на наложените им мерки за неотклонение са неоснователни. Всяко от изброените лица е обвинено за повече от едно престъпление, за което се водят и отделни производства. Две от лицата са извършили престъпления в периоди на изпитателни срокове по произнесени по-рано спрямо тях присъди. Поради това съдът счита, че петимата са със завишена степен н обществена опасност и вероятността да извършат друго престъпление и да се укрият е голяма. Това би довело и до проточване на започналото в съда дело срещу групата на Златомир Иванов, сочат още магистратите. Съдебният състав измени мярката за неотклонение на друг от подсъдимите – обвиненият за притежание на наркотици Кирил Атанасов от „задържане под стража” в „парична гаранция” в размер на 2000 лв. Той няма други повдигнати обвинения, не е осъждан и има постоянен адрес. Определението на Софийския апелативен съд е окончателно и не подлежи на обжалване. На 8 март 2011 година Софийският градски съд отложи делото срещу Златомир Иванов-Баретата. Причината е в неявяването на подсъдимия Борислав Секулов, който е представил пред съда болничен лист за здравословното си състояние. От него става ясно, че той има нарушения на вестибуларния апарат и не може да участва в процеса. На 6 юли 2011 година На 15 юни 2011 година Софийският градски съд отложи делото срещу Златомир Иванов-Баретата. Причината е, че друг от подсъдимите - Борислав Секулов, получи епилептичен припадък и това принуди председателя на съдебния състав Петър Гунчев лично да се обади на телефон 112 и да повика линейка. На 13 септември 2011 година Защитеният свидетел Велин Добрев се отрече от свои показания по делото срещу Златомир Иванов-Баретата и още 20 подсъдими за разпространение на наркотици. Свидетелят бе разпитан зад параван в съда. През 2009-а година Добрев бил казал, че Димитър Вучев-Демби е подчинен на Баретата и се занимавал с дрога. Сега обаче защитеният свидетел обяви, че тези показания са били манипулирани от следовател. Добрев, известен в ъндърграунд средите като Вили Моториста, каза пред съда, че всъщност Демби бил самостоятелен играч на наркопазара и нямал шеф. На10 октомври 2011 година двама свидетели дадоха показания по делото срещу Златомир Иванов – Златко Баретата и още 20 подсъдими за разпространение на наркотици. За днешното заседание бяха призовани около десетина души, които да дадат показания, но се явиха само двама. Пред магистратите показания даде Боряна Георгиева, съпруга на Тихомир Георгиев – Тишо Боксьора, който свидетелства срещу Баретата. Тя заяви, че познава подсъдимия Ивайло Борисов, тъй като живеят в един квартал. Георгиева поясни, че мъжът й е бил охрана. Вторият свидетел Марио Божков разказа, че Димитър Вучев – Демби е искал 100 хил. лв., за да не свидетелства срещу Баретата. Божков, като посредник, е пращал есемеси на Златомир Иванов преди делото с молба за среща. По думите на свидетеля – ако срещата се е била осъществила, това дело е нямало да го има. Делото продължава в сряда, 12 октомври. На 12 октомври 2011 година е разпитана като свидетел съдебната репортерка Диляна Гайтанджиева, която е взела интервю от Златомир Иванов. На 10 ноември 2011 година Прокуратурата представи справка за показанията на анонимен свидетел, който не може да бъде намерен. Съдът обаче счете за неправилно четенето на тази справка в хода на заседанието, тъй като до края му този свидетел може да бъде открит. На 7 февруари 2012 г. За Златко Баретата прокуратурата поиска 17 години затвор с мотива, че е бил начело на една от най-жестоките банди за продажба на дрога у нас и че е поръчвал убийства. Държавното обвинение настоя хората от групировката му, известна като „Фирмата”, да лежат в затвора между 6 и 8 години. Така общата им присъда става 154 години затвор. След поредица скандали, основните прокурорски свидетели разказаха, че групата на Златомир Иванов е пласирала всички видове наркотици в продължение на седем години в 13 български града. С побой и ч упене на ръце са наказвани дилърите на конкуренцията, а на полицаи е плащано да пазят хората на Баретата. Тези факти припомни прокуратурата на финала на делото. Златомир Иванов обаче определи процеса като скалъпен, а обвиненията като свободно съчинение. Адвокатите контрираха, че всички свидетели срещу Златомир Иванов са с тежки присъди, някои от тях са го изнудвали за пари, а други са дали показания, за да излязат на свобода.


Нокаут! Ето сметката за газ на семейство-Консултации Банско, проектиране, строителство, Банско, узаконяване, консултиране, недвижими имоти, София, България,\nВисоките сметки за ток стават все по-голям разход за много домакинства., съобщава БТВ. В Елин Пелин, в дома на едно семейство, разходите за газ за една година са се увеличили три пъти.Ангел Славчев сравнява цената за декември 2020 и тази 2021 г., като казва, че сега е 482 лв. Миналата година за отопление на газ цената беше 162 лева. 300% увеличение, а доходите не мърдат“, каза той пред бТВ.Славчев добави, че и ако не се помисли за компенсации, вече се готвят протести заради високите цени на газ и ток. източник: standartnews.com


Димчо Данов: „Винаги съм се стремял към победа” | Габрово | stovesti.info\nДимчо Данов бе част от добър футболен отбор\nДимчо Данов е роден на 6 ноември 1970 г. в Айтос. Започнал е да играе футбол от пети клас в родния си град, след това преминава през школата на „Нефтохимик“ - Бургас. Завършва Националната спортна академия (тогава ВИФ) по специалностите треньор по футбол и учител по физическо възпитание и спорт. В НСА играе от 1992 до 1995 година при треньора Михаил Мадански, който го кани да играе в отбора на „Янтра“ - Габрово. В габровския отбор е от 1995 до 1998 година, след което играе в тима на сегашния „Лудогорец“ - Разград, който в този период е бил към фирма „Антибиотик“ - до 2000 г. След това го „продават“ на „Спартак“ - Плевен, където играе две години под ръководството на Велислав Вуцов. Когато постъпва в плевенския отбор, той е бил в „Б“ група, а само след година преминава в „А“ футболната група. Тогава получава отново покана от Пламен Марков и започва да играе във „Видима-Раковски“ в Севлиево, където е близо три години. В този период севлиевският отбор е в „А“ група. След изтичането на договора му с „Видима-Раковски“ отново се завръща в „Янтра“ - Габрово, но след сериозна контузия приключва своята футболна кариера.\nВ момента Димчо Данов е учител по физическо възпитание в СУ „Отец Паисий“ в Габрово.\n- Какъв пост Ви беше поверен на футболния терен, г-н Данов?\n- Играех полузащитник или плеймейкър. Тук ще вметна, че голямо влияние върху моето развитие, както и върху спортната ми кариера е изиграл Пламен Марков. Няколко пъти сме работили заедно с него. Поддържам добри отношения и с г-н Мадански. А по време на моята футболна кариера съм играл с много добри футболисти.\n- Играл съм със Здравко Лазаров, който беше национал, с Илиан Стоянов, който в момента е в Япония, с Мартин Кушлев – в „Славия“, с Николай Колев-Потона, с Илиян Райков. Бяхме много сплотен колектив, а това е нещото, което рядко се постига в колективните спортове.\n- Футболистите сте малко като цирковите артисти, както те пътуват от град на град, от представление на представление, така сте и вие – от един отбор в друг, как се адаптирате към непрекъснатите промени?\n- Различно е. Зависи от отбора, в който футболистът започва да играе. Лично аз съм се адаптирал лесно, тъй като съм комуникативна личност и бързо създавам приятелства, които и до ден днешен поддържам. А считам, че във футбола са и най-верните приятели.\n- Все пак, когато попадате в съвсем непозната среда, какви са първите чувства, които изпитвате?\n- Ще Ви отговоря с пример. Когато ме взеха в Разград, от Габрово пътувахме с кола по нощите. Пристигнахме, настанихме се в хотела и в първия момент се почувствах буквално като в небрано лозе. Реших, че трябва да се поразходя из града. Когато пообиколих по улиците, бях готов веднага да се връщам.\n- Защото градът ми се стори много пуст, наоколо ми лъхаше на някаква безнадеждност. Но веднага заминахме на тренировъчен лагер. Запознах се с отбора и когато се върнахме отново в Разград, усещането ми беше вече съвсем различно. И днес, като превъртам лентата на живота си назад, ми се струва, че там са преминали най-хубавите години от живота ми. Всичко зависи от организацията на работа, от отбора, в който си. Ако всичко ти е наред в професионален план, означава, че си добре. Ние сме като всички работници – отиваш и си вършиш работата. С тази разлика, че си разделен от семейството си, от близки и приятели. Моята съпруга също е спортистка – хандбалистка, и с нея бяхме непрекъснато по мачове, по различни отбори, разделени. Но това е съдбата на професионалния спортист.\n- Разбирам, че сте имал подкрепата на семейството си?\n- Без подкрепа от страна на семейството, на нашите родители нямаше да имаме възможност за добра реализация.\n- Вие сте роден край морето и оттам пристигате в планината, как се справихте с климатичните различия?\n- Беше ми трудничко. Друго си е морето, климатът е по-мек. А като видех сняг, кожата ми настръхваше. Но отдавна свикнах. Тук имам много добри приятели и познати. В момента съм и учител по физическо възпитание в СУ „Отец Паисий“. Занимавам се с децата, те са 10-11-годишни, на които преподавам онова, което съм учил самият аз.\n- Защо, според Вас, футболът в Габрово „куца“?\n- Не само в спорта като цяло, но и във футбола всичко опира до финанси, които са едно от важните неща за пълноценното му функциониране. В Габрово имаме много добра база. Лошото е, че клубовете са много и разделени. От една страна е хубаво, защото има масовост – повече деца са обхванати и спортуват. Но ако търсим високо спортно майсторство, отборът трябва да е един, какъвто сега, след срещата между всички в Общината, се надявам да се реализира. Защото това е най-верният път за добър футбол в Габрово.\n- Считате ли, че ще се постигне наистина единение?\n- Надявам се, но това трябва да бъде „под шапката“ на Общината. А малките деца, които искат да тренират, да бъдат насочвани, както едно време, когато имаше отбори по училищата. Треньорите да ходят по училищата и да подготвят децата. Или пък в основния клуб да се подготвят и развиват групи от деца, а оттам нагоре да се избират най-добрите за представителните отбори в различните възрастови групи. И те да продължават да вървят нагоре. Когато самият аз започнах отново да се занимавам с футбол при завръщането си в Габрово през 2012 г., всички отбори от Велико Търново, Горна Оряховица и други градове ние ги биехме, защото отборът беше един. Но когато качествените деца са разделени в различни отбори – в единия има четири или пет, в другия отбор са шест-седем, не е най-добрият подход, когато се търси качество и високо спортно майсторство. Но ако се търси масовост – може да се продължава по същата схема. За масовост могат да се направят два или три отбора и най-добрите да се насочват към този тим, който има най-добри постижения. Затова наистина вече е време за обединение и всички сили да се насочват към един отбор.\n- Самият Вас кой Ви насочи към футболната игра?\n- Баща ми е бивш футболист и явно футболната страст се предава по наследство. Много пъти давам като пример на „моите“ деца, че ние през ваканциите от сутрин до вечер по училищата в Айтос – а тогава нямаше такива удобства като изкуствени игрища, сме си правили турнири помежду си. Събираме се и по цял ден - с топката, като волни птички. Ритахме и всеки се стремеше да бъде по-добър от останалите. Да, ние се организирахме, но не ни обръщаха кой знае какво внимание, както ние сега обръщаме на подрастващите. Сега нивото на работа с децата по отношение на футбола, а и на спорта въобще, е съвсем, съвсем различно. Сега започват от детските градини, както се казва.\n- Ранната спортна подготовка добрият вариант ли е?\n- Струва ми се, че и това не е най-добрият вариант. Защото децата вече са пренаситени и често дори не искат да играят.\nДругото, което се търси днес, е какво ще бъде онова, което да стимулира децата. Счита се, че това са турнирите, в които се включват подбрани деца. Но според мен трябва всички да участват в тях. Защото който е добър, по време на надпреварите веднага си проличава. Не може да играят 5-6 деца, а останалите да не се включват. Тогава те остават огорчени, обезверени. Моето мнение е, че не всяко от трениращите малчугани може да стане професионален футболист. Но дори и така да е, когато лишиш детето от неговия хъс да играе, го осакатяваш за цял живот.\n- Казвате, че баща Ви Ви е научил да играете футбол, но как решихте да влезете в професионалния спорт?\n- През 1984-1985 г. в Айтос тренирах едновременно баскетбол и футбол. Още от втори клас играех баскетбол, а в пети започнах да играя и футбол. До девети клас се занимавах едновременно и с двата спорта. В девети клас обаче ме взеха в мъжкия футболен отбор на Айтос - „Вихър“, който беше в „Б“ група. Тогава отборите, които бяха включени в групите, се считаха за професионални и футболистите не работеха, а заплатите им се осигуряваха от местните предприятия. Системата беше такава, че спортистите се назначаваха на щат в заводите. Именно поради факта, че започнах във „Вихър“, трябваше да избирам между футбола и баскетбола. Избрах футбола.\n- Съжалявал ли сте някога за този свой избор?\n- Не, никога не съм съжалявал. Оттам нататък животът ми се разви в участия в различни отбори. И никога не съм си поставял за цел да играя професионален футбол. Просто при мен така се стекоха обстоятелствата.\n- Тоест самият живот Ви „вкара“ в професионалния спорт?\n- Да, така е. Дори самият аз давам себе си за пример на „моите“ деца в училище. Разказвал съм им, че два пъти съм кандидатствал в Спортното училище в Бургас, и двата пъти не ме приеха. Но това не ме отказа от футбола. Продължавах да тренирам и да играя, не се отказах и постигнах своите цели. Но ми се струва, че голяма част от сегашното поколение се отказват при срещата с първата дори и малка трудност, вместо да се преборят с обстоятелствата.\n- Казвате, че днешните млади хора се стъписват твърде бързо и от най-малките трудности? Това означава ли, че не изграждат в себе си упоритост и неотстъпност?\n- Да, повечето от тях не изграждат силата на характерите си.\n- От кого зависи как ще бъде формиран човешкият характер – от родителите, от училището или от обществото като цяло?\n- Според мен и от семейството, и от училището, и от обществото. Не може някой родител, защото има и такива, изобщо да не се интересува от детето си и ние да очакваме резултати. Или пък да му разрешават абсолютно всичко, което изгражда у младия човек чувство за безнаказаност, тъй като все още той няма изградени критерии. Така че според мен най-важна е семейната среда, след това сме ние – учителите, и разбира се, обществото не бива в никакъв случай да проявява безразличие към нелицеприятните, към негативните прояви на подрастващите.\n- Като учител считате ли, че днешните деца се чувстват самотни?\n- Проблемът при днешните деца е, че те са зомбирани от мобилните телефони, от айфоните. Та те дори като седнат някъде заедно, не говорят помежду си, а забиват поглед в екраните и чрез тях общуват с едносрични изрази. Няма я вече онази връзка, в която да си говорят за интересни случки, да обсъждат книги, филми. Най-актуалните теми при тях са различните игри и кой до кое ниво е достигнал. Но това са технологиите. Вече много силно, агресивно, бих казал, навлязоха в ежедневието на децата.\n- Развитието на технологиите ли създава днес емоционални инвалиди?\n- Според мен – да!\n- Кой трябва да разчупи този възел – новите технологии да бъдат използвани активно, но без да пречат на възпитанието на младото поколение?\n- Важно е новите технологии да се използват по предназначение, а не за забавление. Ето защо считам, че е от значение отношението на родителите. Децата не са малко и всяко от тях се държи в училище по различен начин от вкъщи. Там поведението им е друго - съобразяват се с изискванията на родителите, а в училище считат, че могат да правят каквото им душа иска, да са като волни птички.\nМного пъти съм имал случаи, когато се обадя на родител за непристойно поведение на детето в училище, той да казва, че то не е способно да се държи невъзпитано. Доста често напоследък срещам родители, за които установявам, че не познават другото лице на собственото си дете. Този факт си го обяснявам с това, че вкъщи те имат много по-малко време за общуване, през което разменят най-важната информация, но рядко разговарят за детайлите от случилото се от деня. А и разговорите се концентрират предимно върху учебния материал, но не и върху емоционалните преживявания на младия човек. Да, знанията са изключително важни за бъдещето на всеки, но неговото емоционално самочувствие е онзи елемент, от който зависи изграждането на завършената личност.\nИменно поради това считам, че най-важното за едно дете е атмосферата, която има вкъщи, изградената хармония във взаимоотношенията в семейството като цяло.\nИмаме случаи, в които е имало инцидент с някое дете, викаме родителя в училище, той пристига, вдига голяма гюрултия, става панаир в класната стая и то пред очите на детето. То, естествено, си прави извода, че щом родителят може да се държи по този начин, то също има право на подобно поведение.\n- Забрави ли българинът отколешните ценности, на които в семейството и в училището държаха най-много?\n- Много малко хора мислят за тях и ги спазват.\n- Тежкото битие ли е причината или то ни служи като оправдание, все пак българинът е преживял значително по-трудни моменти?\n- Когато дойдох в Габрово, градът беше от близо 100 000 човека. Хората бяха по-отворени един към друг, съществуваше толерантност и взаимопомощ. Днес всеки се е затворил в черупката си и не знам накъде отива нашият град. Бил съм на много места в страната, но като че ли тук изоставаме.\n- Считате, че не се развиваме нормално като общество, а всеки се затваря в собствената си малка клетчица?\n- Да. Всеки се затваря в себе си. Гледа да си вземе заплатката и да може да изкара със семейството си месеца. И това не е само мое мнение, а на немалко хора. Погледнете като стане 19,00 часа какво е по централните улици – няма хора, навсякъде е пусто.\n- Кога приключихте с професионалния футбол?\n- През 2005 година. Играл съм 15 години професионален футбол и смятах още години да посветя на този спорт, но контузиите ми попречиха. Скъсах ахилес и след като се пооправих, заминах по чужбина. Бях в Гърция, но се прибрах като настъпи кризата там.\n- И станахте учител?\n- Това съм завършил в Национална спортна академия.\n- Едната от специалностите Ви е учител по физическо възпитание и спорт. Не означава ли това, че трябва да се обръща внимание върху физическото укрепване на младите хора и как точно да се постигне то? Че е важно човекът да се грижи за своето физическо здраве, но днешният човек полага ли грижи за него?\n- Напоследък стана актуално посещението на фитнес залите, много хора предпочитат да карат велосипеди, други тичат по стадиона, трети се събират да играят футбол, четвърти се занимават с туризъм. От няколко години насам считам, че българинът започна да се замисля за физическото си здраве. Но за жалост, на много деца в това отношение не се обръща достатъчно внимание. Голяма част от тях са с наднормено тегло, не им се играят игри, свързани с физическо натоварване.\n- Как може да се преодолее леността у младия човек?\n- Надали има формула за това. Който има заложен в себе си стремеж да се развива пълноценно, включително и физически, той го прави. А другия трудно ще накараш да се раздвижи.\nНо наистина в последните години наблюдавам стремеж към повече движение в ежедневието - туристически походи, и то със сериозни преходи, в планините. Велопоходи по предварително набелязан маршрут, познавам хора, които всяка сутрин бягат по габровските баири, правят утринната си физзарядка на въздух, едва след което започват своя работен ден.\n- Кога сте бил най-щастлив?\n- Когато се роди дъщеря ми. Тогава се усетих като цялостен човек. Имал съм и други прекрасни моменти, но не толкова силни като появата на новия живот. Като например момента, в който влязохме с отбора на „Спартак“ - Плевен в „А“ група. Мачовете с габровския отбор, когато стадионите се пълнеха с по над 4000-5000 човека и чуваш всички те да скандират името ти.\nЕ, понякога е имало и негативни реакции, но те са съвсем в реда на нещата, когато не се представяш добре по време на футболния мач. Но наистина, когато публиката ставаше на крака да ме аплодира, се чувствах различен човек. Не бих могъл да опиша точното чувство, то трябва да се изпита.\n- Притеснявахте ли се преди всеки мач как ще се представите по време на играта?\n- В първите минути, когато излизах на терена, наистина ме обхващаше известна несигурност, но когато се „завъртеше“ на силни обороти играта – всички странични мисли и усещания изчезваха. Оставаше единствено стремежа нашият отбор да победи. Макар футболът да беше моята работа и за своята игра да получавам заплата, винаги съм поддържал в себе си стремежа към победа. А понякога резултатът от футболната среща зависеше от това как от първата минута ще „тръгне“ мачът. И през следващите минути пред теб остават само топката, твоите съотборници, терена и вратата.\n- Днес със спортистите се занимават и психолози, как се справяхте във Вашето време без техните съвети?\n- Ролята на психолог на отбора изпълняваше треньорът. От него зависеше дали отборът ще излезе със самочувствие на терена, с жажда и стръв за победа или няма да е зареден с хъс за победа. Преди всеки мач треньорът знаеше каква дума да каже на всеки състезател, за да излезе той на терена с необходимото самочувствие. И ако треньорът не е добър психолог, отборът е загубен.\n- Така е и по отношение на децата – към всяко от тях трябва да имаш различен подход.\n- Затова и по времето, когато учех във ВИФ, имахме и учебни предмети „Психология“ и „Педагогика“, по които съм държал изпит. Натрупаните по време на образованието си знания винаги успешно ги прилагах в своята практическа работа. Въпреки това винаги съм казвал, че по-важно от натрупаната с течение на години практика няма.\n- Удовлетворен ли сте от своя живот досега, г-н Данов?\n- Да. Имам прекрасно семейство. През целия си живот съм упражнявал с голямо удоволствие любимата си професия. И съм здрав, какво повече мога да искам?


Разликите между зрялата и съзависимата жена | Diana.BG\nКакво ви идва на ум като чуете думата “съзависимост”?\nНай-вероятно я асоциирате с хора, роднините или близките, на които имат някакъв вид зависимост, най-често алкохолна, наркотична или друга.\nФакт е, че това явление е свързано не толкова с вредните навици, колкото с особено психологическо състояние на човека. Оказа се, че напоследък съзависимостта се явява едно доста често срещано явление.\nРазбира се, партньорите в една двойка зависят един от друг, но тази зависимост може да бъде както прекомерна, така и недостатъчна. Отношенията им представляват някакъв вид обмен. Обаче както даването на някои аспекти от себе си е необходимо, така даването на други съвсем не е нужно. Основният въпрос в обмяната е да се осъзнава какво точно става помежду им, доколко ставащото способства за укрепването на връзката и сега, и в перспектива.\nКаква е разликата между позицията на жената, която се намира в стабилна и здрава връзка, и жената, намираща се в съзависими отношения?\nВ този контекст за обобщаване на качествата на личността на психологически зряла, възрастна, знаеща, опитна жена, ние ще употребим изразът “зряла жена”.\nЗрялата жена има чувство за собствено достойнство и смята себе си за ценност.\nСъзависимата жена не е сигурна в ценността и достойнството си и се нуждае партньорът ѝ непрекъснато да ги потвърждава с любовта си.\nЗрялата жена умее самостоятелно да се защитава от несполуките в живота. Тя е в състояние да решава проблемите си, да се обръща за помощ към другите, да контактува с различни хора.\nСъзависимата жена се нуждае от мъж, който да я защитава, защото тя не се чувства способна да се пази самостоятелно.\nЗрялата жена се чувства комфортно и в уединението си, тя може съвсем хармонично да живее самостоятелно, без да губи усещането за изпълненост и смисленост на живота. Съзависимата жена не може да остава сама и извън отношенията, животът ѝ се вижда безсмислен.\nЗрялата жена умее да се самоподкрепя и да се самоутешава.\nСъзависимата жена се нуждае от мъжа да я подкрепя и утешава в трудни житейски ситуации.\nКогато мъжът се проявява неуважително, игнориращо, недостойно, зрялата жена се дистанцира от него. Тя става по-недостъпна и насочва вниманието си към други мъже или интересни занимания.\nСъзависимата жена смята, че любовта трябва да е безусловна и остава близо до мъжа, давайки му цялата си топлина, време, внимание, надявайки се, че мъжът ще се промени.\nЗрялата жена знае, какви са интересите ѝ, тя си има хоби, приятелки и се стреми към личностно развитие.\nСъзависимата жена подарява целия си живот на мъжа и няма друг интерес, освен семейните отношения.\nЗрялата жена, бидейки част от семейството, добре очертава своето лично пространство, което е неприкосновено.\nСъзависимата има обща с мъжа си електронна поща, компютър, парола за страниците в социалните мрежи, кръгът на общуването, начините за отпускане и почивка…. Постепенно не се открива разлика в мненията, вкусовете, мислите, желанията; невъзможно е да разбереш кой в двойката управлява времето и изборите.\nЗрялата жена има добър усет за това какво точно иска, какво харесва и какво ѝ отива.\nСъзависимата жена се затруднява в избора на дрехи (или друго) и се нуждае от съвета на мъжа, приятелка или още някого преди да вземе решението.\nЗрялата жена умее да се радва на обикновените неща, а също така да изпитва естетическа наслада от изкуството и красотата. Съзависимата може да се радва на живота само, когато до нея има любящ мъж.\nЗрялата жена винаги намира време да се погрижи за себе си, своето здраве и красота.\nСъзависимата жена никога няма време за подобни неща, заради работата, семейството, другите грижи…\nЗрялата жена знае от колко и какъв тип мъжко внимание се нуждае. Тя може да се договаря и спокойно зачита приятелствата и интересите на мъжа.\nСъзависимата жена иска цялото внимание на мъжа за себе си и през цялото време изисква той да се откаже от приятелите и “опасните” хобита.\nЗрялата жена умее спокойно да изрази несъгласие по повод поведението или дискомфорта в отношенията.\nСъзависимата жена се старае да не разваля връзката с конфликти и не се вслушва във вътрешните си сигнали.\nЗрялата жена не тормози партньора. Тя или го подкрепя в неговите начинания, или просто изчезва от живота му. Съзависимата жена прави истерии или чете конско на мъжа за това, че не е такъв, какъвто го иска, като набляга на чувството за вина, без да променя собствените си модели на поведение.\nЗрялата жена открито заявява своите потребности и желания, като оставя на мъжа свободата да избира дали да ги задоволи. Тя знае къде е границата за приемливото за нея и може да оцени най-важното – дълбочината и топлината в отношенията.\nСъзависимата жена предявява изисквания и претенции, хленчи и се оплаква, гледа мъжа като зле функциониращ инструмент, невъплъщаващ нейните желания.\nЗрялата жена не се сърди на партньора. Тя открито изказва своите желания и несъгласието.\nСъзависимата жена трупа обиди за несбъднатите мечти и с течение на времето затваря сърцето си за мъжете като цяло.\nЗрялата жена умее да се възхищава на своя партньор и да го уважава за добрите качества, които притежава, позволявайки му да бъде и несъвършен.\nСъзависимата жена идеализира партньора и очаква от него решенията на всички проблеми, най-вече в кризисни ситуации.\nЗрялата жена остава в отношенията, защото знае, че е избрала точният мъж.\nСъзависимата се вкопчва във връзката поради причината, че изпитва силен страх да остане сама, струва ѝ се, че няма да ѝ се удаде да създаде нова връзка с друг мъж.\nЗрялата жена се грижи за партньора си, защото го обича и едновременно с това чувства лекота и свобода.\nСъзависимата жена се грижи за мъжа си, защото се страхува да не го загуби и с готовност го дарява със своята свобода, защото и без това няма представа какво да прави с последната.\nавтор: Надежда Баранова, източник: gestaltclub.com\nпревод: Ирина Янчева-Карагяур /консултант позитивна психотерапия/\nредакция: Галя Йоргова /консултант позитивна психотерапия/\n10 неща, които можем да разберем за събеседника ни от езика на тялото му


Учени изключиха жената от размножителния процес\n2825 1 коментара Споделяне\nУчени успешно успяха да отгледат яйцеклетки в лаборатория и с това да изключат жената изцяло от размножителния процес. Експериментът е официално направен, за да може най-накрая да се намери решение при бездетните двойки, които се опитват да имат деца. Учените са успели да вземат клетки и жената и след това да ги отгледат до размер за оплождане. Процесорът най-вероятно ще позволи и на жени с по-тежки заболявания да забременеят, без да изложат яйцеклетката на медикаменти и други заболявания. Предишният успешен експеримент на същите изследователи е изтеглянето на яйцеклетки от плъхове, отглеждането им до годен размер за оплождане и т.н.\nСледващата стъпка от този експеримент е била именно извличането на подобни клетки от човек. Това е първото проучване в света, в което една яйцеклетка успява да стигне подобни размери в лабораторна среда. Следващата стъпка ще е обвързана с проверката на здравословното състояние. Професор Даниел Брайсън от университета в Манчестър заявява, че това най-накрая може да се смята за изключително постижение, което през последните 20 години се е смятало за напълно невъзможно. Има още много време, преди да се смята, че човек ще може да отгледа друг в лаборатория.\n10 февруари 2018 | 12:51\nИ как по-точно изключиха жената? Малоумно заглавие!