Масаж за бъдещи майки | Enigma-ipl.com\nБременността е особено важен процес и събитие в живота на една жена. Необходимостта от постоянни грижи за организма през този период /както физически, така и психически/, изискват сериозно отношение на бъдещите майки не само към себе си, но и към своето бъдещо дете. Ето защо Центрове „Енигма” създаде пакет услуги, специално насочен към бременни жени с цел благоразположение на духа и тялото, премахване на стреса и нежна грижа за кожата.\nОсобено подходящи в това отношение са масажите с етерични масла /ароматерапия/ и различните видове SPA терапии. Изключително приятни, разтоварващи и същевременно уникални по своята същност, тези терапии оказват благоприятно влияние върху кръвообращението, нервната система и жизнените функции на организма, пречистват от токсините, стимулират сетивата и създават пълен релакс на тялото като премахват типичните при бременност болки в кръста, краката и ходилата. Имат дрениращ и регулиращ ефект. Използваните етерични масла са изцяло натурални продукти с доказано позитивно въздейстиве върху кожата, създаващи усещане за комфорт и хармония. По този начин бременната жена освобождава стреса и мускулното напрежение, което се отразява благоприятно върху плода и неговото бъдещо развитие.\nАбхаянга масаж - Древен индийски масаж на цялото тяло със затоплени масла /подбрани според съответната конституция на клиента според индийската философия: вата, пита, кафа. Масажа се фокусира върху успокояване на нервите,стимулираненациркулацията и подобряване на лимфния поток. Този всеобхватен масаж елиминира токсините и вредните отпадъци от тялото и в същото време провокира снабдяването на клетките с хранителни вещества. По време на този масаж се използват дълбоки релаксиращи движения и се обръща изключително внимание на марма точките /енергийни точки в нашето тяло/. Ползи: осигурява проникването на маслата дълбоко в тъканите, елиминира токсините от тялото, укрепва и стяга тъканите, разхубавява кожата, подмладява, намалява стреса и напрежението, дарява ви с нова енергия и виталност.\nНай-чувствен и глезещ масаж. Ревитализира, овлажнява и подхранва кожата. Сладък, "лаком", наустоим - едно наистина "пълно потапяне" в света на чувственото и духовно блаженство. За предоставянето на тази специална процедура, Анубис използва специална смес от какао и какаово масло.\nСтатично, като въздействат терапевтично с натиск върху специфични точки от човешкия организъм.\nДинамично, с изпълнението на определени и добре подбрани масажни техники\nГорещите камъни увеличават кръвния поток и клетъчния метаболизъм в третираните зони, като в същото време упражняват релаксиращ ефект върху мускулите, успокояват болката и хроничните възпалителни процеси.\nСтудените камъни предизвикват свиване на кръвоносните съдове , като освобождават хистамин и други субстанции за борба с болката и острите възпалителни процеси.\nТропически бамбу масаж – екзотичен масаж с различни видове естествени бамбукови стикчета и луксозни масла. Релаксира и отпуска мускулите, елиминира токсините, подобрява структурата на тъканите моделира фигурата, съживява сетивата. По време на масажа се използва специфична техника и изключително нежно масло комбинация от различни растителни екстракти.\nФакт: Бамбукът е един от най-важните фактори в източната философия за постигане на духовен мир и спокойствие.


Овен: Прекалената самонадеяност ще ви вкара в ядове | Бряг News - Новинарски сайт\nОвен: Прекалената самонадеяност ще ви вкара в ядове\n09.11.2021 | 07:59 ч.\nХороскоп за вторник, 9 ноември 2021 г.\nВъв вторник Овенът ще отстоява позициите си до последно. Това е добре, но самочувствието ви все пак трябва да си има граници, защото няма човек, който да не греши. За да не се чувствате глупаво, не бъдете прекалено самонадеяни!\nИзгладете неразбирателствата с близките си. Вторник е добър ден да повдигнете и най-чувствителната тема. В един откровен разговор не само ще смъкнете голям товар от раменете си, но имате всички шансове да спасите връзката си.\nБлизнаците няма да имат успех в търсенето на компромиси с хората, от които зависят. Затова най-добрата тактика е да разчитате само на себе си и да запазите плановете си в тайна.\nДнес не е ден за пазене на неутралитет! Ще ви се наложи да вземете решение в полза на една от двете спорещи страни около вас. Разбира се, всяка от страните си има своите плюсове и минуси, така че трябва добре да изчислите предварително зад кого да застанете!\nБезредието и хаосът ще дразнят Лъвовете повече отвсякога. За съжаление, по-лесно ще подредите разхвърления си офис, отколкото мислите и плановете в главата си!\nВторник е идеален ден за амбициозните Деви! Звездите ви насърчават да проявите смелост и да отстоявате идеите си до край. Едва ли ще съумеете да си седите тихо в ъгъла и да мълчите. Самочувствието няма да ви го позволи!\nВъв вторник Везните ще се чувстват безсилни да решат важен за тях проблем. Вместо да нервничите и да изнасилвате нещата, по-добре го оставете за друг път!\nМозъкът ви ще работи на бързи обороти в решаването на важните задачи. Еднакво добре ще се ориентирате в трудна среда, ще слушате съветите на другите и ще генерирате свои идеи. С други думи, Скорпионът във вторник е способен да прави чудеса и е грях да не се възползва от това, което му вещаят звездите!\nСтрелецът никак няма да е настроен за харчене на пари. Тази прекалена пестеливост може би ще ви накара да пропуснете изгодно предложение, но от друга страна – сте застраховани срещу възможни загуби!\nКозирогът ще постави работата пред личните си нужди. Тази всеотдайност обаче рано или късно ще ви се отблагодари във вид на парични бонуси или издигане в кариерата!\nБлагодарение на своята комбинативност и пъргав ум Водолеят ще съумее да впечатли другите по въпроси, по които всъщност не е особено компетентен. Ако успеете да скриете празнотите в познанията си, ще задържите интереса на другите и дори ще спечелите тяхната възхита!\nВъв вторник Рибите да не предприемат работа по важни проекти! Рискувате да не успеете. По-добре отложете важни преговори, извършването на големи парични разходи или поставянето на ново начало в работа или личния живот. Изчакайте по-добри дни за това!\nРиба: Не крийте глава в пясъка за важните неща, които чакат решение!\n28.11.2021 | 09:59 ч.


Карнобат - DiVino.taste\nРазположен в плодородната Карнобатска котловина, десетилетия наред Винпром Карнобат създава вина и ракии. Агрономите и енолозите на винпрома майсторски съчетават хилядолетните традиции с най-актуалните достижения на съвременното лозарство и винарство, в които компанията инвестира непрестанно.\nТайната на пивките карнобатски вина и ракии се крие в собствените лозя, засадени върху най-плодородните масиви на карнобатския край. В над 2000 ха среща си дават отглежданите векове наред по българските земи тамянка, димят, юни блан, мискет, памид, рубин и ркацители и някои от най-известните и аристократични винени сортове като совиньон блан, траминер, сира, каберне совиньон, мерло, пино ноар, каберне совиньон, мерло, пино ноар, каберне фран и др.\nОт висококачествените, грижливо поддържани лозя, опитните енолози създадоха класическата серия вина Chateau Karnobat и Карнобатска гроздова. За повече от две десетилетия, вината и ракиите на Винпром Карнобат станаха неизменна част от трапезата на родните ценители. Британската енологична журналистка Каралайн Гилби, ги определя като вълнуващи, богати, с изразена сортова отличимост и носещи автентичността на региона, в който са направени.


Даниел Асенов и Николай Чавдаров с олимпийски визи - SportVox | SportVox\nДаниел Асенов и Николай Чавдаров с олимпийски визи\n18:30, 22 апр 2014, Автор: Сезгин Басриев, Преглеждания:154\nДаниел Асенов се пребори за квота за Младежките олимпийски игри в Нанджинг, съобщава сайтът на БФБокс.\nТова става факт с днешната му победа по точки над индиеца Гаурав Соланки, който се състезава от името на АИБА, в мач между загубилите на ¼-финала. Тайсъна, както е известен състезателят от ямболското село Кукорево, претърпя поражение от Масуд Юзифзада (Азер) преди ден и отпадна от борбата за медалите на световното първенство за младежи.\nДнес обаче българинът се реваншира с катогеричен успех над своя съперник, като не остави никакво съмнение в превъзходството си нито у зрителите в „Арена Армеец”, нито у съдиите – 3:0 (29:28, 29:28, 29:28).\nПобедата върна усмивката на лицето на Даниел и той бе щастлив да сподели вълнението си от спечелената квота. „Днес вече съм добре. Това бе втората ми мечта – да стигна до олимпиада. Първата – да взема медал от световното, не можах да осъществя за жалост. Изкарах безсъсна нощ от притеснение и в плач, но излязох мобилизиран на ринга. Доволен съм, че отивам на олимпиада. Ще се подготвя добре и отново ще се боря за медалите там”, заяви Асенов.\nСлед Асенов, Николай Чавдаров успя да спечели четвъртата квота за българския бокс за младежките олимпийски игри в Нанджинг през август. Младият благоевградчанин заслужи визата с победа в допълнителните мачове в кат. до 75 кг на световното първенство за младежи в София. Той надви представителя на силната школа на Казахстан Бакзан Бакиров в изключително здрав мач. Чавдаров губеше в първия рунд, но в следващите направи на пух и прах опонента си. Българинът показа, че заслужава квотата, след като вкара доста силни и тежки удари в главата на казаха и напълно заличи преднината му. След края на мача реферът напълно заслужено вдигна ръката на Чавдаров за победител в двубоя.\n„Доволен съм, свърших си работата. Не съм мислил за вчерашната загуба, напротив – излязох много релаксиран на ринга и знаех, че ще спечеля”, коментира Николай след срещата си.\nВ другия мач в категорията визи заслужи световният шампион Сатали Теви-Фуимаоно от Австралия, който победи по точки Кале Калиойнен от Финландия.\nС успеха си Николай Чавдаров затрудни максимално треньорския щаб на националите, който ще трябва да реши кои трима ще участват на игрите в Нанджинг. Според регламента на МОК всяка страна има право да изпрати по трима свои боксьори, а другите българи с квоти са медалистите ни от световното Душко Благовестов (56 кг) и Благой Найденов (81).\nБойни Избрано\tАрена Армеец София Бокс Даниел Асенов Николай Чавдаров София


Община Търговище връчи наградите „Спортист на годината” - Труд\nПонеделник 10.08.20 / 08:04\nПонеделник / 10.08.2020 / 08:04\nОбщина Търговище връчи наградите „Спортист на годината”\nШампионката по вдигане на тежести Ивана Петрова е призьор за годината\nЕвропейската шампионка по вдигане на тежести при кадетките Ивана Петрова е най-успешният спортист на 2018 г. в Търговище. Това стана ясно на годишните награди, които присъжда Община Търговище за спортистите, постигнали значими успехи. Отличието на Ивана бе връчено на тържествена церемония лично от кмета д-р Дарин Димитров.\nНаградите „Спортист на годината“ и „Отбор на годината“ за 2018 г. бяха определени от комисия, в която участват спортни деятели, експерти от Община Търговище и журналисти, отразяващи дейността на клубовете, уточняват от местната администрация.\nВторото място в индивидуалната класацията на първите 10 зае състезателката по спортна стрелба от клуб „Светкавица“ Мирослава Минчева. Трети е световният шампион по радиозасичане - радио ориентиране, Иван Сираков, състезател на клуб „Вариант 5“.\nПърви в категорията „Отбор на годината“ са шампионите от Държавното отборно първенство на Северна България от Спортен клуб по тенис на маса „Пътинженерингстрой-Т Светкавица”.\nЗа пръв път тази година Община Търговище присъди и награда „Млада спортна надежда“ на най-успешния състезател до 12-годишна възраст. Тя отиде при гимнастика Георги Стоянов от спортен клуб „Торнадо“. Отличието му бе връчено от изявената състезателка по спортна стрелба и почетен гражданин на Търговище Антоанета Бонева.


Луна лапва 100 бона хонорар от „Капките” - Lupa BG\nЛуна лапва 100 бона хонорар от „Капките”\n14:56 - 04 Март 2020\nЧалга легендата Луна и пристигналият от Холивуд Димитър Маринов са двамата най-добре платени участници в стартиралия осми сезон на "Като две капки вода". Според мълвата чалга динозавърът ще лапне 100 бона от шоуто!\nСамо ексцентричната блондинка и единственият българин, качил се на сцената на „Оскарите“, ще заработят от формата шестцифрени суми, издават запознати. Най-продължителни преговори за финансовата част, типично в неин стил, е водила Луна, преди да сложи подписа си под своя договор.\nС по-висок от нейния хонорар логично е Димитър Маринов, който участва в спечелилия "Оскар" за най-добър филм "Зелената книга". Актьорът разкри, че заради родното шоу е отказал две оферти от\nХоливуд, но това повече прилича на рекламен трик. След "Зелената книга" Маринов има само една роля – на Игор в "Следвай ме" и едва точно в момента, в който вървят "Капките", към него са завалели предложения за нови филмови проекти.


Remember Tomorrow :: Триумфът на моята муза!\n02.12.2009 21:21 - Триумфът на моята муза!\nАвтор: weed Категория: Лични дневници\nЯвно днеска ще е ден за тъпи расъждения.\nДали, защото съм яка или зарад" пълнолунието, нямам си идея, но ми е добре така.\nНякак си усещам свтлинка в душата си, която тлее и тлее...понякога изгасва, но щом светне се чувствам прекрасно. Чувствам се жива, о, толкова жива, а няма по-прекрасно чувство от това, да знаеш, че си жив, да използваш живота си смислено и да го цениш.\nПонякога съжалявам, че губя толкова време от живота си в безсмислени неща, като писане в блогове, употребяване на скайп и интернет като цяло, след като мога да изляза и да видя невижданото, невидимото, да погледна в душите на хората. Това ми е мечта, да видя цвета на хората и да срещна перфектния - прозрачният!\nСъщо искам да летя, нависоко с криле обгърнати от пламъци. Да ръся пепел от тялото си, да се дам на хората.\nИскам да ...се гръмна. Да, да, точно така! Да застана до синята стена, точно над дъгата и да се застрелям в главата...кръвта ми да се слее с червения цвят, после с оранжевия, жълтия, зеления синия и лилавия....ще бъде прекрасно!\nПисна ми да бягам, за да седя на едно място, писна ми да бъда или не, писна ми от Свободата, Санчо, писна ми.\nИ казвам ви! Вярвайте, че ще полетите над Света и това ще стане. Ще летите по-високо от всеки. Ще усетите небето под своите крака, а хората ще бъдат онези нищожества, които винаги са били.\nТагове: Моята, муза,\nМоята муза се казва Холисто\nЗа моята муза\nПанайот Панайотов: Жените ме вдъхновяват...


Брауни мъфини с пудинг Рецепта | Dr.Oetker\nВанилов десерт с медено-какаов вкус\nРецепта от блог Cooks & Bakes\n11 сладки (/бисквитки)\nза рецептата Брауни мъфини с пудинг\nСмес за мъфини:\n95 г пшеничено брашно\nМасления крем с пудинг:\n1 пак. захарни сърца Dr.Oetker\n1 пак. шоко перли Dr.Oetker\nРазтопете натрошения на парченца шоколад и нарязаното на кубчета масло, като ги поставите в тенджерка на котлона на водна баня. Свалете от огъня и добавете какаото и захарта - разбъркайте с лъжица добре. Сложете ванилената есенция и едно по едно яйцата, като разбърквате добре след всяко едно от тях. Накрая добавете брашното, разбъркайте, солта и най-накрая орехитe.\nСложете хартийки за печене в гнездата на тавичката за печене и изсипете сместа в тях. Загрейте предварително фурната на 180°C, печете с вентилатор. Когато фурната се загрее напълно сложете тавичката вътре. Печете около 25-30 минути, като проверявате с клечка за зъби вътрешността. Браунито е добре изпечен, когато по клечката остават влажни трохи. В случая клечката не трябва да бъде суха, а по нея да има лепкави трохички. Извадете тавичката от фурната и охладете за около 10 минути.\nМаслен крем с пудинг\nСварете пудинга по указанията на опаковката с 65 г захар и 400 мл прясно мляко. Изсипете пудинга в купа и оставете да се охлади, покрит с домакинско фолио, за да не образува коричка. Не го слагайте в хладилника.\nРазбийте маслото с пудрата захар до хомогенен крем с помощта на миксер. Тогава към него започнете да добавяте лъжица по лъжица охладения пудинг и разбийте до хомогенен крем. Когато се смесват маслото и пудингът трябва да са на стайна температура, за да не се спластят.\nУкрасете мъфините с крема с помощта на пош и декорирайте със захарни украси по избор.\nЗа още идеи може да посетите блог Cooks and Bakes


Препоръчано от Буквите - сайт за нова литература и култура - "БРОДНИК" - автор fat jim\nДял трети Защита на авторското право и на сродните му права Глава дванадесета Гражданскоправна защита\nИвайло Господинов Иванов(Fat Jim)>>БРОДНИК\nМалко село беше Лесков дол - като се провикне Мехмед кехая от единия край, гласа му се чуваше чак до другия. През тоя, сгушен в полите на Сакар планина край, рядко минаваха другоселци. Единственият другоселец, който се мяркаше насам десетина пъти в годината, беше самият Мехмед кехая. Всъщност, той не беше никакъв кехая, а най-обикновен пройдоха, дето като млад бил служил в някакъв конак, а после хукнал да скитосва по прашните пътища на Империята и да разнася новини от Стамбул до Русчук и обратно. Бил ходил и по Влашко, стигал бил чак до Моравия - поне така бе казал веднъж в кръчмата на Митю между две ракии, дето го бяха черпили лесковдолци за хаберите.\nНай-голямата къща в селото беше на поп Захари - на два ката, с червен покрив от цариградски керемиди. Другите къщи в Лесков дол всички бяха все на по един кат и покривите им бяха от речни камъни. Хубава бе и тая на Найден Янкин - но не толкова заради богатство, а защото невястата му - стрина Пенка - беше голяма въртокъщница. Дворът винаги беше пометен, стените - варосани, а на коловете на плета винаги бяха наредени писани грънци. Лесков дол не беше от богатите села, имаше само една кръчма - тая на Митю. Но и само тя стигаше на лесковдолци. Пък и Митю правеше най-доброто вино по тоя край.\nКъщата на Дели Петко беше към края на селото - той не беше сиромах, но не беше и имотен - имаше само една нива, е - големичка, но само една. Дели Петко миналата година си беше довел булка от Тракия - Богдана. Бяха се залюбили, докато бил на гурбет, и лани баща й най-сетне му я даде. Мъчно стана тая работа, защото Дели Петко беше сирак, без наследство, дето откак се помнеше, все е бил нечий ратай. Тая къща си я беше построил самичък със спастрени от първия гурбет пари, а нивата бе купил от попа Захари с парите от друг гурбет. Изобщо - ако за някого от лесковдолци можеше да се каже, че от нищо нещо е съградил, това беше само Дели Петко. Широк беше делипетковия двор и застлан с речни плочи. Самата къща не беше голяма, но й личеше, че е правена с мерак. Ред камъни, ред кирпич - като на някой майстор - дюлгерин. Покривът беше висок, а кепенците - резбовани, пак негова работа.\nТа такмо в тая, делипетковата къща започна нашата история. Тоя ден беше неделя. Жътвата току беше започнала. У Дели Петкови имаше голямо събитие. На Станчо - първата им рожба, който сега караше десетия си месец, беше покарало първото зъбче. По обичая невястата Богдана, трябваше да раздава игли на съседките с мъжки рожби. Пак по обичая - те трябваше да благославят: да станели като игли здрави зъбките на момченцето.\nСамо че тоя път нямаше ни раздаване на игли, ни благословии. Първото зъбче на Станчо покара не отдолу, както у всички младенци, а отгоре. А голяма радост им беше Станчо - мъжко дете, първа рожба, че и бе роден в събота. Дели Петко дълго умува над случилото се, седнал до жена си на миндера срещу люлката на малкия, като навъсено сучеше черните си мустаци.\n- На лошо е! - отсече накрая бащата.\nИзлезе навън. Хвърли крив поглед към къщи и пое към кръчмата на Митю, мрачно нареждайки под носа си люти попържи по изчадията рогати на пъкъла. Тая заран той и Богдана, булка Дели Петковица, бяха ходили на църква, а по пладне Опашатият, анатема му, вече си бе свършил работата!…\nВ кръчмата всички се насъбраха около него, като научиха новината. Заразказваха се срашни истории за такива хора - как след смъртта си се превръщали в таласъми и караконджули - същите, дето по Мръсници яхат замръкналите навън пътници. Всички бяха единодушни, че в тая работа със зъбчето на Станчо, има пръст Нечестивият. Самият Митю - кръчмарят, на когото много се нравеше да слуша такива приказки, изкара от бездънната си изба една голяма писана бъклица и седна сред подпийналата мъжка компания, щедро наливайки на всеки, който вземеше думата. Най-често това беше Мехмед кехая, защото много бил ходил, много бил видял и имал много за разправяне.\nДо мръкнало цял Лесков дол шушукаше, че Дели Петков Станчо бил урочасан от Рогатия. Новини от такава важност се разпространяваха свектавично из селото. Дори и без Мехмед кехая да беше бил тъпана - той остана да спи под една от масите в кръчмата, доста прекалил със забранените му от вярата питиета.\nНа другата сутрин, още преди да тръгнат към нивата, у Дели Петкови довтаса поп Захари и обходи цялата къща с кандилницата в една ръка и кръста с китката чимшир - в другата. Ръси и пя, пя и ръси, че да изгони всичката напратена нечиста лошотия от праведния дом. След него с менчето светена вода подтичваше попадията - баба Сийка, която при изпълняването на такива важни задължения, сякаш изведнъж забравяше за и тлъстината си, и за петдесетте си лазарника и добиваше сръчност на девойче.\nСлед тях се заредиха съседки от махалата - всяка да види Станчо и да даде някакви съвети на Дели Петковица. Една й казваше да пусне щипка сол в огнището и да прокълне магията, друга - да изкъпе момчето със светена вода… Богдана ги слушаше пребледняла и наплашена, без да спира да се кръсти и да повтаря: “Богородице, дево!”\nТя така и не отида на нивата. Мъжът й я остави да слуша наставленията на женорята от селото - все някоя щеше да каже нещо, дето да им е от полза.\nСтогодишната баба Геновева - билярката, дойде чак след пладне. Тя живееше в една колиба далеч от селото и новината за Станчо навярно бе стигнала до нея доста по-късно.\nТя тежко пристъпи прага, подпирайки се на дебелата си, дрянова тояга. После уморено седна на миндера до люлката.\n- Верно ли, ма, булка Петков’це?\nБогдана отчаяно въздъхна:\n- Верно, бабо… Урочасаха ми детето…\nИ нищо повече не можа да каже. Зарови лице в престилката си и захлипа. Забрадката й се свлече на пръстения под и красивите й, черни плитки се заизвиха немирно като смокове-сейбии по раменете й.\nСтарата се наведе над люлката. Главицата на малкия се извърна към нея. Бебето се засмя лъчезарно и забърбори нещо на оня език, дето само младенците и ангелите го разбират. При това съвсем ясно се видя покаралото му горно зъбче.\nС възловатата си ръка Геновева помилва Станчо по едва наболата черна косица. “Да-а-а…” - продума на себе си старата и вдигна очи към Богдана:\n- Е, надумаха ли ти за лошотии?\nБогдана кимна. Цялото й лице беше мокро от сълзи.\nСтарата тихо се засмя с глас на трошащи се, сухи съчки. Не, тя не разбираше кой знае колко много от уроки и магия. Баба Геновева бе само една знахарка, която сутрин, преди да падне росата, сбираше из гората миризми, старо биле, вратика и други, незнайни цветове, треви и билки, с които цереше хора и животни. Тя беше само билярка, а не истинска магьосница, но определено поназнайваше за магиите доста повече, отколкото другите лесковдолци, та дори повече и от самия поп Захари.\n- Изобщо не ги слушай! - твърдо каза старата и пак се засмя.\nБогдана нищо не отвърна.\n- Никога не бях виждала такова нещо - поклати Геновева глава - никога! Ама едно знам - дарба има това дете, ей - дарба!\nБогдана изведнъж притихна и се заслуша.\n- От по-стари от мене люде съм чувала - продължи сериозно Геновева - че туй е или от болест, или от дарба. На болнавите младенци покарват така зъбите. Туй са слабовати деца, дето не са сукали до време, като платно бледи, челото им много напред изпъквало, а нозете им криви ставали. Белязани се такива. Ама не ти е болнав Станчо, булка, не ти е недъгав - я, как е зачервил страните! Я, как се смее! Не е то болест, дарба ще да е! Такива момчета знаят езика на самовилите. Такива момчета, като порастнат, могат да станат вампирджии, да мамят караконджулите и таласъмите и да ги убиват. Да-а-а… Могат…\nБогдана се поуспокои, страните й започнаха да възвръщат руменината си. Това бяха първите добри думи, които тя чуваше от вчера по пладне. Тя бе виждала вампирджия само веднъж през живота си. Когато се беше замомвала, през нейното село беше минал един вампирджия с магарето си. Човекът беше тръгнал за някакво друго село, където го викали да гони лошотии. Образът на този вампирджия се бе запечатал в паметта на жената не за друго, а защото той изглеждаше много по-различен от съселяните й. Беше висок, чернобрад мъж с някак тъжен поглед, с който сякаш виждаше през хората. Носеше бели дрехи, бе препасал пищов и нарамил някаква чудновата гайда с две ручила. Никой в селото й не бе виждал такива гайди - нито преди, нито след като онзи вампирджия премина оттам. И в Лесков дол бяха виждали вампирджии, но то пък е било още по-отдавна.\nБогдана бе чувала, че да изгониш лошотия, караконджул, а особено пък - да убиеш вампир е мъчна и опасна работа. За такова нещо вампирджиите получавали много пари - цели села им плащали с жълтици, стига да ги оттърват от нечестива напаст.\n- Злато имаш в къщата си, булка! - заключи Геновева - А ти се плашиш. А и съботниче е Станчо, нали?\nТе побъбриха още малко за това-онова. Всъщност, старата не знаеше дали от всички такива момчета ставало вампирджии, но беше сигурна, че човек не може да стане вампирджия, ако като младенец първото му зъбче не покара най-напред от горе. На изпроводяк Богдана, вече окончателно успокоена, подаде на старата една игла. Геновева се усмихна. Тя нямаше синове, нито пък дъщери, но все пак се обърна и благослови бебето.\nПо пладне Богдана нарами дисагите с просеника и гърнето боб за мъжа си, взе Стачо и отиде на нивата.\n- Вампирджия ли? - викна Дели Петко - Сакън! Не - няма да го дам за вампирджия!\nДели Петко беше чувал, че вампирджия къща не върти. Дай му на него все да броди по пътищата, да не осъмва и да не замръква не едно и също място; не са му на него по сърце ралото и сърпа - дай му все оная дяволска гайда, дето и на таласъма душата разиграва. Много пара печели вампирджията, ама нищо не оставя след себе си. Вампирджия булка не взема и деца не гледа - все по самовилите му е ума, по юдите, дето бродят по нощите. Вампирджия, праведно погребан, няма ни един - я върколаци го бастисват вдън гори тилилейски, я хайдуци го убиват за злато.\nМного вода изтече от ония дни. Станчо растеше като всички други дечурлига в селото, вече караше седмата си година. Богдана и Дели Петко вече имаха още две деца - петгошната Петра и тригодишния Стоимен. Дечурлигата обикновено играеха на двора, заедно със съседските. Станчо по нищо не се отличаваше от останалите - ни да кажеш, че е по-палав, ни - по-кротък. Нищо особено не се бе случило през всички тия години. Лесковдолци отдавна бяха забравили за случката с първото му зъбче. На Дели Петко и жена му също оня спомен вече не им беше до главите - думите на баба Геновева се бяха сякаш загубили сред многото грижи на селянина. А пък и самата билкарка се беше споминала още преди да се роди Петра.\nТа тогава Дели Петко, заедно с още няколко мъже от селото, бяха тръгнали с каруците на воденица. Петко взе със себе си и Станчо - дупе му път да видело. До тоя ден момчето никога не бе излизало от Лесков дол и му беше много интересно, когато волските коли излязоха по полския път. Все се извръщаше наляво-надясно; за пръв път виждаше такава шир; накъдето и да погледнеш - все поле; после - все гора; брей, как можеше да има толкова много дървета на едно място?\nДобре, ама когато по пладне коларите спряха да обядват край някакви храсталаци и няколкото малчугани, дето водеха със себе си, хукнаха да се гонят насам-натам, Станчо остана при мъжете. Детето дълго разглежда избуялата край пътя зеленина. Мълчешката изкара едно малко ножче с дръжка от рог, дето вуйчо му Иван беше донесъл по Великден от Габрово и отсече една клонка от някакъв храст. Никой не обърна внимание на това, дори самото момче не знаеше, че този храст хората обикновено наричат “свирчовина”. Сетне се настани в бащината каруца и издялка от клона една пищялка. Коларите вече бяха поели, когато Станчо приключи с това занимание, огледа доволно творението си, а после внезапно допря пищялката до устните си и… засвири! Ей-така - изведнъж! Засвири някаква игрива, измислена песничка, която сякаш току-що се бе занизала в главицата му.\nБаща му слисано се извърна и се вторачи в него, сякаш някой го бе халосал с копраля по гърба.\n- Тъй, тъй!… - засмя се от съседната каруца Найден Янкин, незабелязал прехапаните устни на Дели Петко - Бре, Петко, ти голям майстор си имал у дома, бе! Къде си го учил на такава музика?\nБащата не отговори нищо на съседа си, само припряно задъфка мустаци. Защото само той знаеше, че никога и никой не бе учил сина му ни да дялка пищялки, ни да свири на тях. Та малкият едва това лято за пръв път бе видял музиканти една неделя на селския мегдан, когато свиреха на хорото. Вярно, че оттогава Станчо не бе изпускал хорото в неделите, но все пак - никога не се бе докосвал до какъвто и да било инструмент. Само беше гледал и слушал.\nА такава свирня му удари! Не беше на никого по ума, как от някаква си нищо и никаква пищялка могат да се изкарват такива звуци.\nСтанчо свири по целия път до воденицата, свири и пред воденичаря и смаяните другоселци, надошли да мелят житото, свири и по пътя до Лесков дол, все игриви, омайни песни, дето никой не ги беше чувал от по-рано. Нито една свирня не обърка и нито една не повтори.\n- Голям музикант ще го бъде това момче! - заприказваха лесковдолци.\nОт този ден сякаш свърши станчовото детство. Иначе - помагаше на баща си в кърската работа, на всеки лесковдолец добра дума казваше, сваляше капица на дяда си поп Захари, де където го срещне, но отведнъж престана да играе с другите деца от селото. Когато свари да се усамоти някъде, над селото се извиваше свирнята му.\nЛесковдолци започнаха да се надпреварват да му носят какви ли не свирки и пищялки. От гурбети, от панаири, от сборове… Един му донесе дудук, друг - окарина, а Найден му донесе даже двоянка от някакво пътуване из Тракия. А Мехмед кехая бързо разпространи новината за малкия музикант от Стамбул до Влашко.\nСтанчо започна да свири по неделните хора на мегдана. На всички много им бе по сърце тая чудна свирня. Макар, че като го погледнеш - шушумига! Чернокос малчуган, тъничък като вейка… Не можеш по нищо да досетиш, че това дете умее и от нищо и никаква върбова пищялка да изкара такава музика, че и на калпака ти да му се прииска да поскача! Когато някой го питаше откъде му е тоя майсторлък, Станчо срамежливо му отвръщаше, че не знае - просто ей-така - някак отвътре, сама идвала свирнята.\nОт страх да не се разхайти момчето му от много хвалби, Дели Петко го цани за козар на селото.\nСамо човек, дето никога в живота си не е виждал коза, не знае какъв труд е да пасеш такъв добитък! Козите не стоят на едно място - едната побегне насам, другата - натам, третата се покачи на някоя канара, че ходи я стигай, ако си нямаш работа, а четвърта захрупа шумки по пътя, докато гониш останалите. Докато успееш да подбереш една-две, другите се разбягали.\nНо излезе, че Станчовата свирня действала даже и тях! Станчо разправяше, че когато ги извеждал, просто ги пускал да ходят където си щат, после сядал до някое дърво и надувал двоянката - и нито една коза не се отдалечавала.\nТова вече дойде като твърде голяма небивалица за лесковдолци. Някои от тях си рекоха, че Станчо, от хвалби вече наистина не си мерел приказките.\nПовярваха му доста по-късно. Когато Станчо изпълни дванайстата си година, един гайдар от съседните села му стори армаган гайда. Това беше голяма радост за момчето. От гайдата той можеше да изкарва още по-хубави свирни. Личен гайдар стана Станчо - и по сватбите взеха да го канят, и по сборовете - чак до Едирне. Прочу се Лесков дол с него. Голяма беше станчавата дарба.\nПо него време край селото се беше появила мечка - стръвница. Шест овце вече беше изяла на лесковдолци. Коварна беше тая твар - и от капани и примки бягаше, и авджиите като че ли надушваше и се скриваше, сякаш вдън земята. Някои селяни я бяха виждали - голяма, една такава, рунтава, с е-е-е-й такива зъби.\nТогава стана то - чудото: Станчо се върна с козите, надул гайдата си, а след стадото кротко си вървеше… мечката стръвницата! Беше се заслушала в станчовата гайда! Така докара Станчо мечката до насред мегдана. Там тя седна и започна да се чеше с лапа зад ухото, досущ като някое пале.\nА невярващите лесковдолци гледаха всичко това от прозорците на къщите си и от дуварите - никой нямаше куража да припари навън.\nСтанчо обиколи няколко пъти мечката, без да спира свирнята. Сетне преметна гайдата през рамо, сякаш досами него не беше оня звяр, дето бе наплашил цял Лесков дол, и почна да се смее. Мечката все така си седеше кротко. После захвана да си ближе предните лапи, сякаш ей-сега беше похапвала мед.\nИзведнъж иззад близката ограда нещо страшно изтрещя. Мечката отведнъж падна като посечена. Станчо сам не разбра, как внезапно се озова в силните ръце на Найден Янкин.\n- Как си, Станчо? Направи ли ти нещо тая пущина?\nДоде момчето да свари да отговаря “Не”, видя, че Найден бе преметнал през рамо черкезкото шишане, дето го бе донесъл от пазара в Стамбул.\nБре, като ревна това момче, като заплака: “Защо ми убихте мечката?”… И през сълзи заразправя, как още заранта, като извеждал стадото, от гората излязла стръвницата и се заслушала в гайдата му. Не посегнала към козите, седнала до него и цял ден го слушала. Даже й бил дал половината от комата хляб и сиренето, дето ги носел в торбата си. А мечката кротувала. Нищо лошо не му била сторила.\nОще същата вечер Станчо се изгуби. Взел си бил гайдата, една торба хляб и козе сирене и забягнал от Лесков дол. Така го били видели люде от други села по кърските друмища, та казаха на лесковдолци.\nНикой не разбра защо забягна Станчо. Повече от десет лета никой от Лесков дол не го видя. По друмници пращаше хабери, че е жив и здрав, че ходи по селата, та свири на гайда. От едно време насетне обаче, взе да праща хабери, че се е цанил чирак в някакво село отатък Балкана. Никой, обаче, не разбра къде и какво чиракувал гайдар Станчо. Даже Мехмед кехая, дето не спираше да хайтосва по безкрайните пътища на Империята да разнася новини, ни бе виждал Станчо, ни беше чул много нещо за чиракуването му.\nГоляма беше загубата за лесковдолци - такива свирци като него не са под път и над път! И все пак животът си течеше - само дето вече го нямаше Станчо, да извие гайдата в неделя, та да паднат като камък от сърце неволите на селяка.\nМного неща станаха в Лесков дол. Богдана - станчовата майка, все гледаше по друма, дето се виеше към село, дали не иде отнейде момчето й. От многото гледане ли, що ли, очите й се замъглиха и тя почна лошо да вижда. Дели Петко умножи имането си, започна да гледа кокошки, нае ратай и почна да го провожда до пазара да продава яйца. Петра - станчовата сестра - пристана на един тюфекчия от Котел. Ех, как чакаха Станчо да си дойде тогава, да посвири на сестрино венчило! Но Станчо не дойде. Брат му - Стоимен, пък взе за невяста една мома от съседните села - Минка. Къща си съгради Стоимен - пак спретната като бащината. Беше станал много набожен, цани се за ученик при попа Захария и сам искаше някой ден да се запопи. И наистина - когато поп Захари се спомина, Стоимен стана поп на Лесков дол. Голяма мъчнотия беше владиката да тури българин за поп, ама нали Лесков дол не беше голямо село, а гръцки попове слагаха само по големите. Такива ми ти работи.\nЛесковдолци вече бяха свикнали без Станча. По-младите дори не го помнеха. Селото си беше все същото и без него.\nВеднъж, на тринайсетото лято от забегването на Станчо, късно по нощите, на вратата на делипетковата къща се потропа. Дели Петко стана да отвори. На прага стоеше чернобрад странник, целият в бели дрехи облечен. Със затъкнат в пояса пищов и гайда през рамо.\nНе с очите, със сърцето си го погледна Дели Петко.\nКога някого дълги години чака човек, очите често лъжат. Тогава образът на оня, дето си го чакал, си стои все същия, като от едно време, после към него добавяш нови и нови черти, дето ти се иска да ги има. Уж помниш челяка, а и по друм да срещнеш, ще го познаеш ли с очи? Не с очите, със сърцето си го позна Дели Петко, че не лъже бащино сърце.\nБелодрешният пътник уморено кимна и от гърдите му като въздишка се изтръгна:\n- Па, влизай, недей стой на прага! - засуети се Дели Петко - Богдано, мари - провикна се той към одаята - Станчо си дойде!\nСтанчо изу опинците си, и влезе. Остави гайдата зад вратата, пищова - на полицата и седна на миндера. След малко дотърча разплакана майка му и го прегърна. Доде си изприкажат всичкото, събрало им се през тия години, то втори петли пропяха. Сети се Богдана, да сложи софрата.\n- Чиракувал си бил, Станчо - подхвана Дели Петко - тъй чухме за тебе. И гледам сега - майсторски калпак носиш! Е, какъв занаят изучи?\nИ в същия миг погледът му падна на станчовата гайда. Чудата беше гайдата, дето синът му бе оставил зад вратата - с две ручила...\nАх, как отведнъж разбра Дели Петко що за гайда бе тая!... И що за занаят имат ония, дето на такива гайди свирят... Нищо не можа да рече Дели Петко на сина си, наля му вино от каната, дето я донесе Богдана, сетне наля на себе си и на един дъх пресуши чашата.\n- Да-а-а... - издума той като на себе си.\nСтанчо улови накъде гледа баща му и поклати глава мълчешката.\n- И сега какво? - рекна Дели Петко - Вампири и караконджули ловиш а?\n- Ловя ги, тате.\n- И как ги ловиш?\nСтанчо помълча малко, после отпи от виното, сякаш се чудеше отде да започне. Но по очите му си личеше, че тоя разговор не му е много по сърце.\n- Всичките вампири, тате - мудно поде той - и караконджулите, и таласъмите, и самовилите, много обичат веселбите. А най им е по душа гайда да им свири. И като писна с нея, всичките се събират, та почват да играят...\nТук Станчо млъкна. Наля си още вино.\n- А, после? - запита любопитно баща му.\nСтанчо въздъхна, така, сякаш дъхът му дойде изпод камара нахвърляни камъни:\n- После, като надойдат вампирите, ги улавям в ей тая торба?\nИ извади от дисагите си една голяма кожена торба, обшита с червен конец и обнизана с мъниста.\n- И какво ги правиш, тия ми ти вампири?\nСинът му не отвърна нищо. Не, никак не му беше по сърце на Станчо тоя въпрос. Той само въздъхна и тежко отпи една дълга глътка вино.\nНа другата сутрин, още преди да огрее слънцето, цял Лесков дол научи, че делипетковият син се е върнал. И вече не бил гайдар Станчо, ами бил вампирджия Станчо.\nИзреди се цяло село да го гледа. Много се беше променил Станчо от оня ден, в който забягна. Висок беше станал, снажен, голям калпак носеше - като на майстор. Най-личен ергенин! Само лицето му като на сянка бе станало. Очите му, като че ли през хората гледаха и все към гората сякаш шареха. И не се усмихваше вече Станчо.\nНо когато дойде неделята, всички лесковдолци вече съвсем ясно видяха оня - другия Станчо. Той отказа да свири на мегдана. И това беше чудо, по-голямо от другите, как може гайдар да не свири?! И то не какъв да е гайдар, ами тъкмо Станчо - оня дето някога беше пръв музикант на веселбите! Дето всички другоселци знаеха за Лесков дол тъкмо заради неговата свирня!\nНо после помислиха, че туй трябва да свойствено за вампирджиите и не му се разсърдиха. Още повече - сега Лесков дол беше станало село с вампирджия! Колко бяха селата, дето имаха майстори на тоя занаят? Мехмед кехая, който тогава се случи да мине през селото разправи, че чак в селата отатък Едирне имало други вампирджии. А после пак хукна из Империята да носи хабери за Лесков дол и Станчо - вампирджията.\nВ кръчмата на Митю мъжете наобиколиха Станчо, захванаха да го черпят и да подпитват туй-онуй: много ли са лошотиите, как се ловят, опасни ли са, какво могат да сторят на човека... Вампирджията обаче, неусетно отклоняваше тия питания и все отваряше дума за нещо друго.\nМного дни така минаха, ама веднъж, когато селяните бяха започнали твърде много да кълнат таласъмите и караконджулите, Станчо се обади:\n- Хе, че какво пък знаете вие за тия твари?\nЦялата кръчма притихна, да чуе какво ще каже вампирджията.\n- Питахте ме веднъж - захвана той - дали били много таласъмите! Нищо ви не рекох, ама ей-сега ще ви река: да - много са! И са навсякъде! Де що има люде да поминуват - и таласъмите са там!\nВсичките мъже се изблещиха насреща му. Какви ги дрънкаше наш Станчо?\n- А в Лесков дол има ли ги? - попита един.\n- Има ги, разбира се! Навсякъде по къщята!\n- И при мене ли? - попита оня. Викаха го Тодор и живееше в горната махала.\n- И при тебе!\n- Лъжеш бре, Станчо - засмя се Тодор - като брадат циганин лъжеш! От дете живея в бащината си къща и никакъв таласъм не се мяркал там!\n- Че, какъв ще да е тоя таласъм - поклати глава Станчо - дето да се оставя да го виждаш как шари насам-натам! Знаеш ли, Митьо, обърна се той към кръчмаря - в избата ти има една голяма бъчва, дето до триста оки събира, нали?\nМитю кимна: “А-ха...”\n- Е, под нея се е настанил твоя таласъм! И му е хубаво там, та ти пие от виното!\n- У-ха! - викна Митю - И как да бастисам тая гад?\nСтанчо криво се усмихна:\n- Ти луд ли си, бе? Как ще си затриваш таласъма?\n- Нали сам каза бе, Станчо - пиел ми от виното... - смути се Митю.\n- Че колко вино може да ти изпие един таласъм, бе, Митьо? Ами, че той е ей-толкова! - и той отмери с ръка по-малко от педя - Какво лошо ти е сторил таласъма, че да го бастисваш? От него само добрина имаш - той ти благославя виното, благо да става и пивко! Така има и за него, и за тебе. Кътай си го таласъма, че голям берекет ти е той!\nЛесковдолци никога не бяха чували такива вещи приказки за таласъми.\n- И до морето съм ходил - продължи Станчо - там научих, че таласъмите и по корабите ходели. Е, не по всичките, както и не по всички къщя има таласъми. Тамошните вампирджии разправят, че на който кораб има таласъм, тоя кораб никога не потъва.\n- А бели не правят ли? - подметна някой от мъжете.\n- Правят, ама само когато човек ги разсърди - отбеляза Станчо и додаде - ето: вие не сте им напакостили - и те на вас не са! И в найденовата къща живее таласъм... Тоя таласъм обича да му е чисто и спретнато, затуй помага на стрина Пенка, че е добра къщовница. Чудите ли се, защо кога тя мете, ни пушилка се вдига, ни прахоляк, а така светват и двора, и къщата? Ей, туй е работа на таласъма! И да знаете - на когото от вас някоя работа идва отръки, или пък му се умножава имането, туй е от таласъмско дело. Докато човек не им стори криво - от тях само ще добрува!\n- Таласъмите - продължи малко по-сетне - когато се ядосат, големи поразии могат да сторят. Почват да хлопат по вратите, по кепенците, да трошат стомни и гърнета, да разливат млякото и да подплашват добитъка. Понякога влизат и в людете, та на тях им става чоглаво. Тогава оня, дето е подразнил таласъма, трябва да премине през река и да се върне от друго място. Човекът може през вода да гази, таласъмът - не. Той си остава на другия бряг. Ще постои, ще му мине и ще отиде в друга къща и пак берекет ще носи на новия си стопан. От мене да го знаете - таласъм се не убива! Голямо зло сторва човек на себе си, ако убие таласъм!\n- Стига, бре! - размя се друг от подпийналата компания - Не го ли виждате, че ни подиграва - ни таласъми има в Лесков дол, ни караконджули!\nСякаш облак легна на лицето на Станчо. Той рязко стана и излезе. Отвътре другите го видяха, как с бързи крачки се упътва към бащината си къща.\nВърна се след малко, нарамил вампирджийската си гайда.\n- Я сега, Митьо - рекна - я, да поръсиш с брашно край камината!\nМитю влезе в килера и донесе от там една кърпа брашно. После послушно поръси малко от него край камината.\nГайдата писна с някакъв чуден, неземен гласец. Изви се, сякаш отвътре самовилска песен, хем весела и скоклива, хем някак много тъжна и тежка. Хем като хоро, хем като ръченица, хем като моминска припявка, хем като омая на магьосница...\n- Ха, сега! - провикна се Найден.\nИ пръв се разрипа да играе. След него скочи и Дончо от долната махала, Тодор извади от пояса бялата си кърпа и я размаха:\n- И-ха!... И-ха-ха!\nКрай прозореца се начурдиха личицата на няколко дечурлига. После едно-две хукнаха из селото:\n- Тичайте! Вампирджията свири в кръчмата на Митю!\nТия думи се разпространиха мълниеносно. Лесковдолци, едва чули, като един се завтекоха към кръчмата, да чуят станчовата свирня и да рипнат и те в туй, невидяно досега, лудо хоро.\nСтанчо свири почти два часа. Отпуснаха се душите на лесковдолци. Наскачаха се всичките - и младите, и старите - като да от години не бяха играли.\nДобре ама, когато Станчо спря свирнята и нарами гайдата, само посочи с ръка разпиляното по пода брашно и си тръгна, без да каже нищо.\nИ чак тогава другите си спомниха, какво беше заръчал той на Митю, преди да засвири. Всички се скупчиха около камината и се вторачиха в поръсеното там брашно.\nА там... Там личаха мънички-мънички боси стъпчици - също като човешки, само дето човекът трябва да е бил не по-голям от ябълка. Станчо беше събрал със свирнята си таласъмите от цял Лесков дол...\nИ разбраха лесковдолци - не биваше да се шегуват с тия работи!\nВсе по-често в Лесков дол започнаха да прииждат другоселци да викат Станча тук и там, да гони някоя лошотия.\nВсе по-начесто започна Станчо да ходи по други села и колкото по-ходеше, толкова повече се прочуваше. Голям майстор-вампирджия беше! Но от всяко ходене се връщаше все по-мрачен и все по-умислен. Вярно - всеки път кесията му беше пълна със златни и сребърни пари, ама сякаш не им се радваше. С такива пари Станчо плати да построят нова черква в Лесков дол - досегашната беше много ниска и порутена, та някои селяни ги беше страх да влизат вътре, ако и да Господ ги пазеше. Голяма черква построи Станчо - с пет кубета, всичките посребрени и с висока камбанария със сребърен кръст отгоре - за тоя кръст цяло котле меджидии беше дал. Пари раздаваше и на сиромаси и просяци - на него, казваше, нищо му не трябвало. И пак хукваше по друмищата.\n- Не те ли е страх - запита го веднъж брат му - поп Стоимен.\n- От какво? - не разбра Станчо.\n- От самовилите, караконджулите и другите лошотии на рогатия?\n- Не - отсече Станчо - те не закачат свирача!\n- И от нищо страх ли нямаш? - удиви се поп Стоимен.\nСтанчо мрачно се усмихна:\n- Имам, брате - бива ли челяк от нищо страх да няма? - и добави с досада - Страх ме е от кърджалии по друмищата, брате. От челяците... От хорската лошотия ме е страх... Че за нея няма ни свирач, ни поп, ни светец! Никаква гайда не я оправя нея...\nИ разправи на брата си как докато пътъвал, често виждал тела на заклани от разбойници друмници. Тия друмници сетне ставали на вампири, защото такива ставали ония, дето оставали непогребани и гарваните им кълвяли месата, такива ставали убитите от куршум и умрелите неопростени.\nПрез малкото вечери, в които Станчо замръкваше в Лесков дол, разказваше на мъжете от селото за невидимите твари.\n- Лани - разправи веднъжка - промуших един тенец. Беше се утенчила на един овчар булката, дето се била поминала.\nИзчака за се съберат хората около него и продължи:\n- Тенецът е много чудновата твар. Значи, когато някой умре и не премине на оня свят, може и на тенец да стане. Та, тоя тенец почва да върши всичката работа, дето някой негов близък е почнал през деня и я оставил несвършена...\n- Ей! - обади се Стефан - възрастен селянин, дето къщата му беше тъкмо до тая на попа Стоимена - де да имаше един тенец, че да ми помага и на мене, а?\n- Не се глуми, бай Стефане - сериозно рече Станчо - тенецът не си знае силата. Той не се усеща, че вече не е човек, и както иска да помогне на обичните си - така, без да ще, почва да чупи - инструменти, грънци... а ако се е захванал нещо да ремонтира, я каруца, я покрив, може да съвсем да ги потроши и голяма поразия да направи. Тогава тенецът се ядосва, почва още повече да работи и като види, че все не му спори, начева да си изкарва яда върху оня, дето е му оставил несвършената работа. Почва да го препъва, да го души, да му прави горещо лете и вятър зиме... Някои гонят тенеца, като разливат вряла вода из къщата си. Той бяга, ама после идва пак. Трябва да изровиш гроба на оня, дето се е утенчил, да му промушиш тялото с ръжен и да го оставиш там...\nПосле затвори очи, пое дълбоко въздух и като на себе си додаде мудно:\n- Като да челяк да убиеш...\nИ на един дъх пресуши чашата. Никой не чу последните му думи.\nДруг път разправи за самовилите. Имало ги във всяка кория. Неведнъж бил свирил по самовилски сватби. Бил виждал и на Велека самовили да се къпят. Косите им били руси като узрели класове пшеница, а снагите им - тънки и бели, бели като първи сняг. Хубави били самовилите, ама горко на оня, когото залюбят! Никой не можел да устои на самовилска севда! И тогаз полъже ли се да тръгне след самовила, та да й става мъж, преставал човек да бъде и на дух се обръщал. А побегнел ли - тогава цял живот тая, същата самовила му била все пред очите и накъдето и да погледнал - все нея виждал, повяхвал, от севда се поболявал и от севда си умирал. Само вампирджийска гайда можела да му снеме болестта. Самовилата можел челяк да я вземе и за жена, ама трябвало да я издебне, кога се къпе и да вземе ризата. Така самовилата ставала на мома и тръгвала с челяка. Върнел ли й обаче, ризата, тя пак си ставала на самовила и отлитала вдън горите.\nИ за караконджулите разказа след време. Били черни и срашни и можели да се превръщат на животно и даже на човек. Ама не били ча-а-а-к толкова опасни, колкото разправяла мълвата. Караконджулът бил като луд ергенин - все с хората се закачал и му било много весело, кога се плашат от него. Понякога по Мръсници се преструва на бяло пале и тича пред закъснелия друмник, без да се чува шум от стъпките му, обръща се често-често караконджулът, та гледа пътника, докато онзи загуби от страх ума. Тогава се хвърля върху примрелия друмник, връща си истинския образ и почва да го язди, чак докато пропеят първи петли. Ако някоя мома кладе седянка по Мръсници, често могат да й дойдат ергени, дето да са им жълти очите, черни ноктите или железни - зъбите. Туй са караконджули, тръгнали да се глумят с уплаха челяшки. Затова, ако някой срещне караконджул, да не се издава, че го е познал; да не се издава, че се уплашил! Тъй караконджулът сам ще си иде. Когато обаче, караконджулите чуят вампирджийската гайда, мигом забравят за всичките си золуми и почват да се веселят с хората. Какво да ги правиш - караконджули? Никой не може разбра на караконджула акъла!\nНо най-страшни били върколаците. Те никак не обичали веселбите и гонели оня, дето се весели. Кръволоци са върколаците. Ни на човека, ни на духа прощават, ако гуляе някой край тях. Те живеели сами - в пусти воденици и изоставени хижи. Имали само едно око - като яйце голямо, дето им било на челото. Кога самовилите вдигат сватба, викат човек - вампирджия, той да им свири на свири на гайда. Защото вампирджията винаги носи препасан пищов с джепане от сребро - с куршуменото не можеш уплаши върколака. А дух пък не може пък да носи пищов - затова, когато върколакът види вампирджия по самовилските веселби, сам бяга.\n- Като знаеш все такива тайни работи - беше го попитал веднъж сиромах Дечо, дето живееше в дървена колиба край село - знаеш ли къде има зарито имане?\nМъжете в кръчмата се размяха: на бика окото - все в просото. Тъй, де - не може Дечо да не иска да смени кърпените си гащи с чорбаджийски потури. И все пак - всички се заслушаха какво ще му отвърне Станчо.\n- Не - каза той - имане не мога да търся. Друг майсторлък трябва за тая работа. Вражалец трябва тука, аз съм вампирджия. Нещо като разсилен... като Мехмед кехая - нося хабери от единия свят до другия.\n- А тия твари, дето им знаеш езика - те не могат ли да ти кажат?\nСтанчо се замисли:\n- Е... знам ли?... - промърмори - не веднъж или дваж някоя горска юда ми е тупвала с крак по земята и ми вика “Тука, чичо! Тука е имането!”, а там, дето е ударил кракът й, лумва пламък...\nТози път мъжете наистина наостриха уши.\n- И ти копаеш ли? - попита един.\n- Как??? - ужаси се Дечо - казват ти: “Тука е!”, а ти не търсиш!!!\nВампирджията поклати замислено глава и покани Митю да налее винце на Дечо за станчова сметка.\n- Че как да хващам вяра на дух, бе човек! Знае ли той що е имане? Що е за него златото, че да ми го сочи? Не него ни злато му трябва, ни сребро, ни дрехи даже му трябват на гърба. Знаеш ли, има едни блатни юди, дето обичат да се крият в тинята. Тинята за тях е същинското имане. Ще им вярваш ли, ако ти кажат - “Ей там е имането!”, а?\n- Станчо - попита го тогаз един от селяните - а що е бродник?\n- Ей - такова, като мене - мрачно се пошегува вампирджията - дето само броди.\n- Бродникът е дух-скиталец, дето приживе е бил човек. Докато е бил още жив значи, нещо е загубил. Нещо... дето много да обича. И като умре, хуква да скита душата му по друмищата, по запустели къщи и воденици - да го търси. Ама не го намира...\nОт едно пътуване Станчо се върна, притъмнял като облак. Не говореше, в кръчмата не отиде. Тогаз брат му, поп Стоимен, го покани у тях - нещо лошо му се стори, че е станало със Станчо.\nВампирджията мълчаливо седна на поповата софра. Яде и пи без охота.\n- Вампир убих, брате! - тежко рече накрая.\nПо-рано беше разправял за вампирите. Те били като топка от мрак с две очи. Пиели челяшка кръв. Не само от куршум убитите ставали на вампири - вампирясвали и погребаните неумити, самоубийците също, също и ония, дето не са ги вардели нощем и ги прескочило някакво животно. Голямо страдание било за душата да се увампирчи. Ама когато минело време, вампирът се укоствал и ставал на човек. Но нямал истински кокали, а хрущяли - затова като ходел, се друскал и люлеел. Такъв укостен вампир всякога бил чип. Той можел и булка да си вземе, и челяд да си навъди, а децата му ставали вампирджии.\n- Е - каза брат му - добро си сторил, що?\n- Добро ли?... - преглътна Станчо - Ех, попе, попе... Знаеш ли как плаче вампирът, кога го давиш? Като младенец плаче... Като малко дете се моли: “Бате, недей, бате... - вика - Аз няма...” А го удавих...\nПоп Стоимен го изгледа въпросително:\n- Срам ме е - рече Станчо - че някога забягнах заради една мечка, дето бай Найден я гръмна, без да му е сторила зло... А людете сега ми плащат да убивам твари, дето пък на мене зло не са сторили.\n- Ха - засмя се брат му - че нали сам си избра занаята? И нали тъкмо на тебе ти е дадено да ги убиваш?\nСтанчо бавно стана и отиде до прозореца. Дълго мисли какво да отвърне на поп Стоимена.\n- На мене - рече накрая - ми е дадено да им знам езика. Дадено ми е да мога да ми омайвам... Но да убиеш, брате, да затриеш някого, бил той и вампир... това не е дадено никому!\nПоп Стоимен пребледня:\n- Не думай тъй, Станчо - уплашено изфъфли той - ерес е туй, богомилска!...\n- Ти го наричай както си щеш - рекна Станчо - ама аз зная, че някъде из твоите писания пише с е-ей такива букви: “Не убивай!”.\n- Ама туй е само за челяците!...\n- Тъй ли? - озъби му се Станчо - Ами хайде тогава - нека е само за тях! За колцина люде, брате, знаеш да са затрити от вампир или върколак? Да си чул вампир някого да е окрал? Лоша дума на някого да е казал? А колко има затрити от люде, от люде окрадени! И каква, брате попе, излиза тя? Значи вампирът и без царство, без кадия, без султан и без писания, е от челяка по-праведен... А занаятът ми не е да ги убивам! И не за туй съм чиракувал! Тъй само разправят людете! Тъй им се иска… Щото като се отърват от някоя беля, си мислят, че е умряла… Че някой я е убил! А тя просто престава да бъде беля.\nНа брата му чак му падна калимавката. Брадата му заигра нагоре-надолу.\n- Значи… - заекна Стоимен - жал ти е за нечистите сили?\n- Жал ми е, я!… Ама тия искаха, да видят как им давя вампира!\n- Лошотиите обичаш?\n- Лошотии? - от очите на Станчо чак избиха сълзи - Лошотии, казваш? Кой е лошият бе, попе - лош е бай Найден, че уби мечката, дето се беше кротнала; Петра е лоша, че пристана на тюфекчия - дето само пушки и пищови знае да наглася, та да се гърмят повече хората; тате и мама са лоши, че са му я дали; ти си лош, че учиш людете на работи, дето сам не ги разбираш; и аз - тежко въздъхна накрая - и аз съм лош… Ама много лош, че за пари скланям да трепя ония, дето никакво зло не са ми сторили… Не за туй съм учил, брате. Учил съм да им свиря, да ги укротявам, когато човек ги ядоса… Да знаят те, че от хората не само лошо могат да чакат…\nПоп Стоимен си беше запушил ушите. Не искаше да знае какви още безумия щеше му надрънка брат му.\nСтанчо бавно се отправи да си ходи.\n- А ти какво си помисли, брате? - обърна се от прага той към попа - Туй е то - вампирджия…\nСтоимен скочи разтреперан, а-ха да му викне едно “Анатема”, ама се сети, че за брата, бил той и поп, голям грях е брата си да проклина.\nСтанчо излезе без да се обръща и пое към бащината си къща.\nОт тоя ден Станчо все по-рядко захвана да се връща в Лесков дол. Идваше си за ден до два, после пак хукваше нанякъде в белодрешната си премяна с гайдата през рамо. Все повече пари носеше, когато се върнеше, но всичките гледаше, сякаш да ги изпие, раздаде и прахоса наведнъж, като че ли го пареха през кесията. И все го нямаше и никой не го знаеше де е.\nПрез такова време дойде оная - голямата лошотия - в Лесков дол. Кърджалии научиха, че в това село имало вампирджия който носел много жълтици. Чули бяха да разправят хора-другоселци, че тежко имане бил натрупал и в голям сандък си криел златото. И една ранна утрин, преди изгрев нападнаха Лесков дол кърджалиите.\nНай-напред захванаха да влизат по къщята, да изкарват стопаните на мегдана, със сезал да ги връзват и да ги бият, докато им кажели къде е златото. И когато не намериха злато, първо заклаха попа Стоимен - станчовия брат, че не им казал къде е имането. И баща му съсякоха - както си беше вързан. Само майка му Богдана не видя всичкото това зло, че се беше споминала два месеца по-рано.\nА сетне почнаха кърджалиите да убиват людете. На Найден му взеха главата и я побиха на кол насред село, дето бил гръмнал с шишането си по тях. Стрина Пенка промушиха с ятаган. Дечо - сиромаха, дето и той някога за жълтици питаше, с куршум го гръмнаха, когато се опита да бяга.\nПобесняха кърджалиите за това имане, дето никой не го знаеше де е и дали го има. Удавиха кръчмаря Митю в голямата бъчва, дето до триста оки побираше. И кога изклаха мъжете, на жените налетяха. На трудните им разпаряха коремите и побиваха на копие неродените младенци. Сетне запряха всичката челяд от селото в кръчмата и я запалиха. И когато се накървиха, захванаха да насилват момите и булките, а после и тях затриваха...\nКогато в селото не остана жив човек, изкъртиха очите на изписаните светии в новата църква, с посребрените кубета, дето Станчо я беше строил - били чували че майсторите вграждали там жълтици. Но след като и там не намериха злато, покачи се един от кръвниците на камбанарията, та свали оттам сребърния кръст, дето от на Станча меджидиите беше направен. Преди да си тръгнат, запалиха кърджалиите селото, че не намериха сандъка станчово имане...\nДва дни горя Лесков дол. Черните му пушеци опряха чак до небесата, да потропат на портите на дядо Господ, да му изплачат каква страшна злина хора са сторили на мирно село. За злато. Онова злато, дето никога не го бе имало.\nИ когато Станчо се върна, само кюмур и човешка леш завари в Лесков дол, защото и псетата и котките вече бяха подивели и хванали гората.\nТръгна Станчо из селото, а навсякъде - все пустотия. И когато видя изгорялата кръчма на Митю, сянка му падна на душата. Погали той по главиците станалите на въглен дечица. Затъмниха се очите му. Горчиво заплака Станчо.\nОтиде после на мегдана, приседна и запрегръща онова, дето гарваните бяха оставили от Дели Петка и попа Стоимена.\nПисна тогава вампирджийската гайда. Изви се оная ми ти, тънка самовилска песен, както никога досега и полетя да плаче над друмища и гори. Ама никой човек я не чу. Само живото може на песен да се диви и на песен да рипа. Да вдигне мъртъвците не е по майсторлъка на никой свирач... И сякаш затропаха, заиграха и заскачаха на тоя кървав мегдан безчет мънички таласъмски крачета, зер в Лесков дол само таласъмите бяха останали, ама и те щяха скоро да си идат, че нямаше вече кой да им къщува.\nИ тръгна с тая гайда Станчо далече от това опустяло село. Колчем да се беше обърнал, да види как се отваря оная ми ти земя накървена, как на въртоп става и поглъща цял Лесков дол... И църквата с посребрените кубета, и бащината му къща, дето с такъв мерак беше градена, и найденовата, с пометените двори и многото писани грънци на плета, и митювата кръчма с изгорялата челяд вътре, и Дели Петко, и на Найдена юнашката глава, дето пушка бе вдигнал срещу турци, и сиромах Дечо, дето искал злато да търси, злато не намери, а за злато го затриха, и него самия - вампирджията, че не Станчо тръгна по оня друм, а сянка белодрешна, безплътна и бездомна, че нямаше вече де да иде...\nИ само накапалата есенна шума остана да върти оня въртоп, дето цяло село изяде.\nВятърът поде призрачната песен и я понесе по горите, долините и чукарите на Сакар планина. Скоро оттук щеше да мине Мехмед кехая, да се диви и да мига учудено: “Имаше ли село тука, нямаше ли?...”\nИ до днес на закъснелия по тия места пътник може да му се случи да чуе в гората как изведнъж писва, незнайно откъде, гайда-омайница, извисява се чак до небесата, и секва пак тъй внезапно, като с ятаган посечена. Старците казват, че туй е станчовата гайда. Дето я чуел човек, там трябвало да спре и да се помоли.\nИ друга чудесия може на човека да се случи по тия места. Разпрявят, че нощем на пътя като отникъде може да го пресрещне белодрешен странник, положил гайда на рамо, и да го пита: “Накъде е, брате, Лесков дол?”\nНе бивало да се плаши човекът от такава среща. Добра среща била. Казват, че тогава пътникът скоро щял види близките си.\nТа тоя белодрешен странник, бил сам бродник Станчо, тръгнал по друмища, гори и храсталаци, да търси онова, дето някога бил загубил.\nНо и друго викат старците: бродникът затуй е бродник - че все броди, та го дири там, дето не е; в другия свят е останало то - онова най-безценното, най-тежко имане, което ако веднъж хората изгубят, сетне нивга не могат намери.\nТова произведение е добавено в "Любими произведения" от: mokka,\nПосещения: 4973 Отзиви: 5\n27-05 Пътят на книгата (Въведение в книгоиздаването)\n27-05 Да ме прегърне пътя\n27-05 Налъмите цъфнаха\n27-05 Аромат на Южен вятър


Apartment Luna Tribunj - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nPodvrh 3, Tribunj Beachfront, Трибун, Хърватия, 22212 - Покажи на картата\nПовече за Apartment Luna Tribunj\nУдобно проектиран като за бизнесмени така и за почиващи туристи, Apartment Luna Tribunj е идеално разположен в Tribunj - една от най-посещаваните части на града. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nСъоръженията и услугите предлагани в Apartment Luna Tribunj гарантират Вашия приятен престой. Хотелът предлага достъп до широк спектър от услуги като семейна стая, ресторант, перални услуги, химическо чистене, превоз с микробус.\nНасладете се на висококачествените удобства по време на престоя си тук. В някои стаи са на разположение климатик, отопление, балкон/тераса, големи легла с дължина над 2 метра, телевизор, които ще помогнат на гостите да релаксират след дългия ден. Възможностите за отдих, които хотелът предлага са частен плаж, риболов, които също предоставят бягство от ежедневието и предразполагат за пълна почивка. Когато търсите удобно и комфортно място за настаняване в Трибун, изберете Apartment Luna Tribunj, който ще се превърне във втория Ви дом.


Мръсният въздух в България – и ни трови, и ще плащаме заради него - Последни Новини от DNES.BG\nВластта очаква Еврокомисията да осъди България заради праховите частици\n22 авг 2017 07:00, Вера К. Александрова\nМръсният въздух, който дишаме, освен че ни трови, може да ни излезе и скъп, защото България вероятно ще бъде глобена заради него.\nДелото, което Европейската комисия води срещу България още от 2015 година за чистотата на атмосферния въздух, се очаква да влезе в съдебна фаза през септември или малко по-късно.\n"Очакваме да ни осъдят", каза министърът на околната среда и водите Нено Димов, цитиран от "24 часа".\n11 май 2017 07:00\nСъдебната процедура се води заради превишаване на допустимата доза фини прахови частици във въздуха в редица населени места за времето между 2007 и 2014 година.\nОсновна причина за подобно замърсяване е фактът, че хората се отопляват на дърва и въглища през зимата, но и заради транспортните средства.\nСлед осъждането страната ни ще разполага с около 18 месеца, през които да докаже, че може да се справи с проблема, преди да започнем да плащаме глоби, каза министърът.\nМеждувременно около 100 души излязоха на протест в Разград вчера заради мръсен въздух. Хората недоволстват, че вече месец дишат лоши миризми.\nСъбрани са 280 подписа, с които се настоява да се открие източникът на замърсяването. В сряда общинският съвет в Разград ще заседава извънредно заради проблема.\nОще по темата: глобаавтомобилиЕвропейска комисиясанкциимръсен въздухпрахови частици\nФакт Лято преди 3 години\nЛятото - дърва, въглища и гуми ли замърсяват въздуха.\nФакт - старите трошки и автобуси. Немитите улици. Фекалиите на кучетата.\nПак питам - лятото дървата и въглищата ли замърсяват!\nПрез най-студените дни на зимата, когато замърсяването с ФПЧ (фини прахови частици) е най-голямо (5-6-7 пъти над максимално допустимите норми), делът на колите в това замърсяване е под половин процент,но някои едно си знаят, едно си баят - колите били виновни. През лятото замърсяването с ФПЧ е в нормите,а замърсяването с ФПЧ заради двигателите на колите е 3 пъти по-малко от замърсяването заради неизмитите улици. Да, колите в София също замърсяват с ФПЧ,но малко и са третия по големина замърсител\nИнтересно с какво ще подменят самолетното гориво...\nЕвропдли преди 3 години\nЩе спра да карам стара кола и да живея по евростандарт, чак тогава, когато и заплатата в джоба ми стане по евростандарт. Всичкото друго преди това - санкции,глоби,нормативи и т.н може да ми кацне на дедовия. Наистина ли си вярвате, че ще забранят старите коли и ще въведат изисквания само за нови такива и хората, които едвам деянат ще стоят тихо и кротко? :D Просто ви е бедна фантазийката еврохомовска, колко голям проблем ще стане. Която политическа сила въведе това - ще се самоубие завинаги.\nФандъкова ОСТАВКА !!!\nНаправи билетета по 1.60 без никаква ясна причина и направи така,че трафикът на коли е с предимство пред пешеходците\nФандъковице, газифицирайте и газифицирайте. Да не се горят дърва и въглища! Но като започнате, лакомиите ще искат огромни цени, непосилни за много хора. Ако ме е тази алчност и кражби, ще има много нови коли, повечето с газ и бензин. А дизела колко е качествен, нали сами се убеждавате.\nКато заредите в Турция дори, колата лети. У нас се спъне и гори с 2 литра повече. На някой му се иска да грабне тлъсти пари но може да му коства властта. Не смазвате обикновените хора, дайте им шанс да живеят нор\nКъв мръсен въздух, кви 5лева. Нали сме от всякъде екологични, само ни вижте планините, морето. Ся това, че в градовете е гадно, какво толкова, те са само 3% от територията на държавата. А сега сериозно, колкото и да е мръсен въздуха, не вярвам да е чак толкова, като в Париж да кажем. А всякакви организации и еко мисирки трупат яко кинти на наш гръб.\nНека нека!!! Твърдо съм за!!! Никоя българска институция не работи, поне имам надежда че някоя чужда може да направи нещо.\nЕййй, колите ви избодоха очите бе. А причината да се карат старите коли коя е? Бедността и корупцията които са следствие на грабежа на българина последните 28 години. Защо се тръгва отзад напред. Защото ще лъсне корупцията и далаверите които се вършат. Убеден съм, може да имаме много по-висок стандарт ако не са надутите сметки на тока, парното, водата, храната, лекарствата и горивата. Когато се платят, остава малко. За кое по-първо, за нова кола, храна, дрехи. Някой иска да спечели много.\nА за колите по тротоарите няма ли да плащаме? И за всички други аспекти на шоферската свинщина? Заради изнежените шоферски дрисове.\nХората се отопляват с твърдо гориво в София, защото парното е много скъпо. Дърва и *** са алтернатива. Не трябва да се ограничават хората да ползват за огрев каквото поискат. Иначе ни теглят да ползваме загробващата топлофикация. Решение: да се увеличат данъците за старите коли, да се сложат филтри на заводите, да се направят повече велоалеи, а не колоездачите да си рискуват живота между колите. Да не презастрояват София и да има повече паркове, зимата: редовно миене на улиците!\nДа почват да ни съдят и за шума. София се е превърнала в мотописта.\nкарам петък вечерта около студентски, затворени прозорци, климатика да не взима въздух отвънка...\nстигам до една улица която в него момент мият, отварям и прозореца и влиза въздух. Нормален, свеж въздух.\nСофиян Провансов преди 3 години\nДано някога селската даскалица да осъзнае, че в европейска столица улиците се мият не само преди избори! Вероятно по документи София се мие всеки ден! Европейска столица на културата?! Председателство на ЕС?! Спортна столица?! Крадливи наглеци!!! Тънем в мръсотия и смрад!!!\nА Европа ще помогне ли най- сетне на бедстваща България, ще я защити ли от руската мечка с непосилните цени за отопление, вместо да ни наказват? Щото идат евроизбори, ще вземем ние да ги накажем...\nЗащо няма нищо за некачествения дизел на Вальо Златев? Нито дума, а? Защото Валката изкарва милиони, плаща на Бай Буй, но пише, че работи на загуба??? Милиарди влизат в техните джобове, поради което ще загубят милиони от продсжната на менте горивата. И най-лесното, забрана и вдигане на таксите. Това само ще им пълни сметките, с нищо няма да се подобри живота ни. Или някой е решил да внесе 500 000 катализатори и да спечели 250 милиона.Разберете, ще посегнат на колите и ще стане чудо. Живеем лошо!\nПрез 2007 година България влиза в ЕО с надежда за равни Европейски надници и пенсии ,но стана обратното .Чужденците завладяха и поробиха българите в БГ ,сега с мизерните пенсиики и роби служители на чуждестранни компании трябва да спрат да се отопляват на дърва ,въглища нафта,найлон и др. .Защо не накажат сърбите,македонците,албанците ,индииците ,китайците че отоплявали с твърди горива.Съжалявам че България е в ЕО и млади Българи напускат за по добър живот в Запада и др. страни.\nЕвропа се чуди как да се отърве от старите дизели и ни ги продават тук без пари и без катализатори, а Ганьо иска евтино и не му пука, че след него дими и това дишаме всички. Минуси се пишат под такива мнения, понеже половината тук карат стари димящи таралясници и треперят да не се наложи да си приведат колата в норма. От мен ако зависи, ще спра автомобилите в центъра, всичко ще е велоалеи и градски транспорт един след друг.\nАз като ви казвам ,че Екосъюза е само за патките,прасетат и кучетата вие си го харесвате.\nДанък въздух ама с лайф мотив Еко,данък зъби още не са го доизмислили ,но се очаква скоро.\nПак заради бездействието и мързела на бюрокрацията, българския народ страда и плаща!


В четвъртък се опитайте да приемате хората и събитията по-спокойно. Избягвайте притесненията, прибързаните действия и стремежа да завършете ангажиментите си по-бързо, отколкото изобщо е възможно. Днес е важно да се "движите" бавно, така че да имате време да се хармонизирате с вибрациите на деня и енергията на хората, които ви заобикалят. Днес вложете повече човечност и доброта в действията си, без да очаквате някой да ви благодари или да ви компенсира за усилията. Предстои ви ден, в който е важно да отделите достатъчно време за почивка, медитация и всяккави други духовни дейности. В четвъртък се съсредоточете върху собствения си живот, подобрете нещата, от които не сте доволни или, ако не сте достигнали този етап, подредете прилжено списъка с промени, които има нужда да направите. Не е ваша работа да се месите в живота на други хора или да се опитвате да ги променяте и това категорично не е мисията ви днес.\nОвен, Лъв, Стрелец: днес трябва да потърсите по-практично решение на проблемите и неприятностите си и да владеете по-добре емоциите си. Подготовката за предстоящо пътуване ще създаде напрежение или притеснения; взаимоотношенията ви с хора от други градове и държави ще бъдат сложни, но не драматични. Денят предполага специално събитие или новини в семейството ви. Четвъртък ще бъде сложен ден за финансовите ви дела, така че оставете настрана задачите и сметките, с които е възможно да се занимаете и утре. Днес ви липсва важна информация или ще изпитате затруднение в работата с документи. Не е изключено да постигнете много в работата си, но това ще зависи от вашите чест, почтеност и професионализъм.\nТелец, Дева, Козирог: днес ще ви разстроят ежедневни проблеми или неприятности, свързани със собствеността; щастливите моменти ще бъдат свързани със срещи с хора от близо и далеч. Неочаквана ситуация с дете или млад човек ще натовари връзката ви със сложни емоции. Днес съществува опасност от харченето на парични средства за ненужни или некачествени стоки или услуги. Разговорът или срещата с човек, по-млад от вас, роден под знака на Везни, Водолей или Близнаци, ще се отрази добре на настроението и плановете ви.\nБлизнаци, Везни, Водолей: в четвъртък ще имате сериозен ангажимент от професионален или административен характер. Днес може да постигнете важни успехи, за които допълнително разполагате с благоприятни обстоятелства. Използвайте този ден, за да отметнете повече работа. Избягвайте негативни хора или такива с труден характер. Действайте смело, за да реализирате своите планове. Помощ или съвет от човек, роден под знака на Риби, Скорпион или Рак, ще има благоприятен ефект върху вашите действия.\nРак, Скорпион, Риби: в четвъртък развитието на всяко събитие ще зависи от вашите емоции и настроения. Емоциите и безразсъдните ви реакции могат да причинят стресова ситуация или злополука. Денят е благоприятен за любовни преживявания, ако сте готови да давате любов, без да имате специални очаквания. Четвъртък носи преживявания, свързани с природни явления, политически събития или обществени събития от особено значение. Лично вие няма да останете изненадани от плановете, които имат хората в дома или семейството ви. Възможно е да посетите някого, който има здравословен проблем или е в болницата.\nзодии астрология астро Лъв Август Август 2020 13.08.2020 хороскоп Дневен ХОРОСКОП Дневен ХОРОСКОП - 13.08.2020\nСедмичен ХОРОСКОП - 06.10 – 12.10\nСедмичен ХОРОСКОП - 6 - 12 февруари\nДневен ХОРОСКОП - 14.08.2020


Shake Weight за мъже\nShake Weight е на най-новия революционен метод за фитнес упражнения, променил фитнес индустрията в Америка!\nЦена: 69,00 19,90 лв.\nShake Weight за мъже е най-новият метод за фитнес упражнения, предизвикал истински фурор в цяла Америка!\nShake Wight Men е революционен продукт, съдаден специално за тренировка на мускулите. Действието на Shake Wight се основава на принципа на динамичната инерция, което Ви осигурява цялостна фитнес тренировка само за няколко минути. Това намалява осезаемо времето, което сте отделяли за извършване на традиционната си фитнес програма.\nОсвен това, за разлика от огромните уреди във фитнес салоните, Shake Wight е изключително компактен и не заема много място! Shake Weight съчетава изключителна производителност и безкрайни възможности в малък, комактен размер.\nМножесто независими научни изследвания, доказват, че всяко отделно движение с Shake Wight увеличава с близо 300% мускулната активност, в сравнение с тази при стандартните дъмбели.\nЕдна 6 минутна тренировка с Shake Weight ще натовари напълно бицепсите, трицепсите, раменете и гърба Ви. Три вида упражнения в рамките на шест минути. Колкото по-интензивно разклащате, толкова предизикателството става по-голямо, а тренировката по-интензивна.\n- Тренировката отнема само 6 минути;\n- Осигурявате си тренировка, която въздейства върху цяла група мускули, не само в една посока или върху един мускул;\n- Можете да промените изцяло фитнес тренировката си;\n- Интензивните движенията нагоре-надолу предизвикват огромна вълна от енергия в тялото ви, което кара мускулите да се свиват и отпускат 240 пъти в минута;\nShake Weight - революционно нов начин, създаден специално за...\nЦена: 59,00 19,90 лв.


Mitsubishi ASX 1.6D Топ Състояние в Автомобили и джипове в гр. Сливен - ID36025408 — Bazar.bg\nMitsubishi ASX 1.6D Топ Състояние\nMitsubishi ASX 1,8D INSTYLE 2WD, фул опции. Евро 5 гр. Разград вчера 22 800 лв\nMitsubishi ASX 2014 гр. София 05 май 23 355 лв\nMitsubishi ASX 2.0i АВТОМАТИК ПЕРФЕКТНА гр. София 14 май 22 990 лв\nMitsubishi ASX 4X4=2020Г=7800КМ=НОВА=FACE=КАНАДА=ПОДГРЯВАНЕ= гр. София 18 май 39 999 лв\nMitsubishi ASX 2.0I Value4WDAutomat,150PS гр. Бургас днес 34 950 лв\nMitsubishi ASX гр. Пловдив вчера 30 000 лв\nMitsubishi ASX 2.0 гр. Бургас вчера 45 000 лв\nMitsubishi ASX 1.8 DID гр. София вчера 16 500 лв\nMitsubishi ASX гр. Стара Загора днес 12 500 лв\nMitsubishi ASX 1.8 d 4x4 гр. Дупница, Кюстендил вчера 19 400 лв\nMitsubishi ASX 1800 КАТО НОВА гр. Сливен вчера 16 900 лв\nMitsubishi ASX 1.8DI-D MIVEC ЕВРО 5A гр. Ловеч 21 май 14 300 лв\nMitsubishi ASX 1.6D Топ Състояние 24 500 лв


С апаратура от ново поколение се сдоби Хирургичното отделение на Многопрофилната болница за активно лечение в Кубрат, подчертаха от регионалния вестник „Екип 7“.\nИновативният медицински апарат „LigaSure“ и съпътстващите го 24 инструмента са на стойност 25 000 лева. Техниката за конвенционална и лапароскопска хирургия е купена със средства от бюджета на болничното заведение.\nАпаратурата позволява по време на операция само за четири секунди да бъдат запоени кръвоносни съдове до седем милиметра, по този начин цикълът на тъканно запояване се съкращава 17 пъти. Сред предимствата на новата техника са бързо кръвоспиране по време на интервенциите, съкращаване на времето за операция наполовина, намаляване на следоперативните усложнения, респективно и на болничния престой на пациентите. Инструментариумът позволява на хирурзите да оперират всяка област на тялото, без да засягат съседните тъкани и органи, също така не се използват конци, клипси и други материали, които остават в човешкия организъм.\nПървите две операции с новата апаратурата са извършени от д-р Евгени Генев, който от три месеца работи в Хирургичното отделение на болницата в Кубрат. В момента пациенти от селата Осенец и Делчево се възстановяват след интервенциите и разказват, че са доволни от професионалната работа на лекарите и сестрите, както и от болничния престой.\nС тази инвестиция в апаратура лечебното заведение изпреварва по-големи клиники в Североизточна България. Медицинска техника от този клас няма дори в областните болници в Разград, Търговище, Русе и Силистра, твърди д-р Павлина Мичева - изпълнителен директор на лечебното заведение.


Apartament Na Bałtyckiej - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nBałtycka 16D/46, Колобжег, Колобжег, Полша, 78-100 - Покажи на картата\nПовече за Apartament Na Bałtyckiej\nПри посещение в Колобжег, в Na Bałtyckiej ще се почувствате като у дома си, защото предлага квалитетно настаняване и отлично обслужване. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nNa Bałtyckiej предлага безупречно обслужване и необходимите удобства, за да удовлетвори гостите си. За удобството и комфорта на гостите хотелът осигурява семейна стая, асансьор.\nНасладете се на висококачествените удобства по време на престоя си тук. В някои стаи са на разположение отопление, балкон/тераса, вентилатор, телевизор с LCD/плазмен екран, сателитна/кабелна телевизия, които ще помогнат на гостите да релаксират след дългия ден. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. С перфектното си местоположение и несравними удобства, Na Bałtyckiej е един чудесен избор в много отношения.\nВсички типове туристи (24)Двойка (5)Самостоятелно пътуващ (1)Семейство с малки деца (7)Семейство с големи деца (5)Група (6)


Ще се събудим ли най- сетне?!преди 7 минути\nFerrari FF закъса под мост на лондонското Околовръстно (ВИДЕО)преди 19 минути\nПубликувана: 6 Юни, 2020 09:10\nЗащо са тези радиостанции в осем - девет града в страната? Излишно хвърляне на държавни пари! В цялата страна се хваща Хоризонт ! А и в всяко по- голямо градче си има местно радио за по един два часа. Нека ценим парите на данъкоплатците. То бива измислици ама стига толкова На където погледнеш журналистичета Могат не могат с микрофон чета или звъннат по телефона и айде - ние правим новини ! Не бива така.\nЛицето Балтаков лично е диктувало тия дни на едни женички от Хоризонт писмо в своя защита до СЕМ.Не Управителния съвет го бойкотира ,а той.


Семена от Целина 500 мг.\nФитнес добавка » Swanson » Магазин Семена от Целина 500 мг\nСемената от целина се използват главно при проблеми с пикочните пътища, тъй като в тях се съдржат ценни фитохимикали и летливи масла. Всяка капсула на Swanson Celery Seed осигурява на организма 500 мг. семена от целина за оптимална грижа за здравето на пикочните пътища.\nКакво съдържа Swanson Celery Seed\nЦелината (селъри) е богата на фитонутриенти, полизахариди, антиоксиданти, флавоноиди, витамини (витамин С, бета-каротин, витамин К, витамин B6, фолиева киселина), минерали (калий калций, магнезий, желязо, фосфор) и незаменими аминокиселини.\nДействие и ефект на Семена от целина\nСемената от целина ефективно защитават клетките от оксидативен стрес и възпаления и спомагат за правилната функция на кръвоносните съдове, храносмилателната система и органите. Нормализират кръвното налягане, кръвната захар и нивата на холестерола.\nСемена от Целина имат диуретично действие, спомагат за редуцирането на пикочната киселина и стимулира производството на урина. Ефективно се бори с бактериалните инфекции и инфекциите на пикочните пътища. Подкрепя правилната функция на пикочния мехур и репродуктивните органи, като заедно с това благоприятства здравето на черния дроб, кожата, очите и когнитивното здраве.\nКато хранителна добавка, приемайте по три капсули дневно с храна и вода\nПрепоръителна дневна доза: 3 капсули\nНе приемайте този продукт, ако сте бременна или кърмите. Консултирайте се с вашия лекар преди употреба, ако приемате лекарства с рецепта или страдате от бъбречно заболяване\nСемена от целина 500 mg\nОтзиви за Семена от Целина 500 мг\nМнения и отзиви за Фитнес добавки За Семена от Целина 500 мг\nКод на продукта 1478\nSwanson Celery Seed - При проблеми с пикочните пътища\nSwanson Celery Seed е билкова хранителна добавка, под формата на капсули, която се използва при проблеми с пикочните пътища. Това е изключително популярна хранителна добавка Семена от Целина, която има диуретично действие, спомагат за редуцирането на пикочната киселина и стимулира производството на урина.\nNow Foods Gaba 750 mg 100 caps\nГаба – помага при безпокойство и за здрав сънNow Foods Gaba 750 mg 100 caps `Габа` е органично х..\n44.90 лв. 39.50 лв. С ДДС 39.50 лв.


Борисов: ЕС се нуждае от по-амбициозен бюджет (Видео) - 24chasa.bg\n21.02.2020 20:50; 24 часа онлайн\nСлед заседание, продължило около 27 часа, Европейският съвет не успя да достигне до споразумение за бюджета на ЕС до 2027 година. Това съобщи председателят на Европейския съвет Шарл Мишел, цитиран от БТА.\nЕС се нуждае от по-амбициозен бюджет и това съм защитавал. Това каза премиерът Бойко Борисов след извънредното заседание на Европейския съвет.\n"Трябва да се намери компромис, но мисля, че днес не сме узрели за подобно решение", каза още той, като добави, че единството на съюза е важно за периферията и районите със специфична нужда.\nБорисов обясни, че това е обсъждал с премиерите на Австрия, Швеция, Нидерландия и Дания, а те са се съгласили с него. "Нулева миграция, енергийна диверсификация, финансова дисциплина, член на НАТО - всичко това е важно да се приема за България".\nТова е бюджет за 7 години - нека експертите с Еврокомисията и Европейския съвет да работят и когато кажат - ще дойдем пак, обобщи премиерът.\nПредседателят на ЕК Урсула фон дер Лайен заяви, че разногласията са знак на демокрация, цитира думите й AFP.\nРазликите бяха "все още твърде големи, за да постигнем споразумение", заяви германският канцлер Ангела Меркел пред репортери в края на двудневните преговори, предаде "Фокус".\nТя каза, че все още не е определена дата за провеждане на нова среща на върха, но добави, че „ще трябва да се върнем към темата“ на бюджета, на многогодишната финансова рамка, която трябва да започне да функционира от следващата година.\nБорисов обсъжда преговорите за новия евробюджет с Макрон и Орбан (Снимки и видео) Борисов: За новата финансова рамка на ЕС са нужни разумни компромиси Борисов: Няма държава, приела еврото, да е станала по-слаба. Работя без сън (Видео)


Hristo Siljanov - Ot Vitosha do Gramos - 3\nОколо нас се събраха повече момчета, отколкото бяха пушките ни. Тук се кръстосваха всички професии: бивши стари четници, работници, дюкянджии, майстори, воденичари, млекари, студенти. Близо четири пети от тях бяха костурчани, твърдо решени да стигнат в родния си край. Професионални комитаджии — от ония, които в четнишки каяфет и с дълги бради шествуват периодично из софийските улици\n— нямаше. Но за това пък имахме десетина-дванадесет калени борци, ветерани от голямото въстание, напуснали сега семействата, дюкяните или занаятите си, за да отбият кръвен дълг. Другите бяха повечето младоци, възторжени и нетърпеливи. Пет момчета от София, едно от Копривщица и едно от Сливен, неслужили във войската, някои от тях с буйна рошава коса, се записаха при нас. за да дойдат на гости в Костурско.\nАз държах за стари, опитни хора и когато направих списъка, изказах на Чекаларова учудването и опасенията си от многото аджамии. Но Чекаларов ми отговори:\n— По-добре. Имаме и изпитани хора, макар и малко на брой. Като са нови, по-добре ще ги организираме и възпитаме, и ще видиш какво ще излезе от тях.\nАз свих рамене.\nЩабът ни снабди с по един открит лист и с малко пари. Дадоха ни бележки, с които да вземем от склада пушки, патрони, бомби и волски цървули. За дрехи нямахме ни време, ни средства. Всеки трябваше да се задоволи с каквото има. Но вън от дрехите бяха необходими още редица неща: патрондаши, навуща, раници, манерки и други дреболии в едно време, когато даже ремъци мъчно се намираха в София. Цели пет дена ние тичахме като коне от магазин в магазин. Момчетата пък трябваше сами да си шият паласки от плат, понеже кожа не можеше да се намери. Те трябваше сами да правят ремъци за пушките и щиковете си, да пълнят бомбите.\nНякои момчета бяха толкова опърпани, че да заминат без горни дрехи бе просто немислимо. Намериха се услужливи дами, които ни приготвиха пелерини от разни платове, каквито можахме да намерим. И когато ги прибирахме от къщите, милостивите дами съжаляваха хората ни, които с тия тънки полупрозрачни наметала ще има да се борят срещу несгодите на зимата из планините.\nНа 24 септември сутринта направихме преглед на тая импровизо стъкмена дружина. Стана ми просто тъжно. Освен неколцина, които можаха да се постъкмят на свои средства, другите представляваха шарена картина, в която човек може да види покрай обикновените изпотрити граждански дрехи по някой военен шинел, куртки на полицейски\nи митнишки стражари, цивилни палта, един изтрит офицерски мундир без пагони (от времето на Сръбско-българската война), дори и един... редингот. Но почти всички бяха се снабдили с по едно тенекиено левче, с което бяха украсили калпаците и каскетите си.\nС позволението на щаба,ние склонихме Попова, фелдфебел от опълчението, да си прикачи пагони на подпоручик, за да се знае, че сме наистина военна команда. Времената се бяха изменили: преди години вътрешната организация не допускаше, по разни съображения, на своите войводи да обикалят из горите в офицерски униформи. Сега офицерските пагони бяха на почит.\nСъщия ден към обяд се раздадоха пушките, патроните и бомбите. Ние отиваме далече и ще бъдем съвсем откъснати от България и от българската войска; отвъд Вардар няма манлихерови патрони: затова всеки четник трябваше да вземе повече от 250. А патроните заедно с хляба, сланината, кашкавала, захарта, запасния чифт волски цървули и пр., и пр. надуха раниците, под тежестта на които се почувствувахме изведнъж превити. Пушките не достигнаха. Но никой от невъоръжените не искаше да се върне. Сълзите им ни трогнаха и за да не върнем никого, произведохме трима души санитари и неколцина бомбаджии, които да ни придружават невъоръжени, докато ги снабдим вътре с турски пушки. Някои македонки, дошли да изпратят свои близки, ни поднесоха китки.\nИ когато дружината, нарамила пушки, окичена с цветя, се построи и потегли, тя изведнъж доби друг вид. В усилен марш и с песни минахме Шарения мост и се отправихме към гарата, всред навалица народ. Патриотическа гордост и повишено самолюбие вълнуваха всички другари, непознати до вчера и сближени днес духовно, сякаш бяха членове на едно и също голямо семейство.


Победа за Андре Грайпел в Париж-Ница | http://velocafe.bg\tVelocafe.bg - колоезденето на едно място\nВеликолепен успех на Герант Томас на Тирено-Адриатико\nАвтор Velocafe.bg Публикувано на 9 март 2017 Коментари 0\nАндре Грайпел (Lotto Soudal) постигна победа в петия етап на Париж-Ница след като бе най-бърз във финалния спринт. Германецът остави зад себе си Арно Демар (FDJ) и Дилан Грьоневеген (LottoNL-Jumbo).\nСлед 199 километра каране Демар първи направи атака. Грьоневеген отговори като изпревари французина и поведе спринта в последните 200 метра. Постепенно той загуби сили и позволи на Демар отново да го изпревари. И двамата обаче не бяха в състояние да отговорят на мощната атака на Грайпел в последните 100 метра.\nЖулиан Алафилип (Quick-Step Floors) финишира спокойно в основната група и запази жълтото трико.\nВ същото време Герант Томас (Sky) направи великолепна солова атака, с която спечели втория етап на Тирено-Адриатико. Том Думолен (Sunweb) бе много близо до него, но завърши втори, точно пред връхлитащата група, в която Петер Саган (Bora-Hansgrohe) спечели спринта за третата позиция. Грег Ван Авермат (BMC) пое лидерството в генералното класиране.\nЕтикети Андре Грайпел, Герант Томас, Париж-Ница Категории Шосе


Ако за известния писател Йохан Волфганг фон Гьоте архитектурата е вкаменена музика, какъв израз биха определили архитектите, тяхното изкуство?\nВ тази публикация събрахме 40 фрази от известни архитекти, за да можете да се вдъхновите и да приложите тези концепции в работата си.\nИ архитектите, и интериорните дизайнери трябва да развият способността да радват своите клиенти с качеството на тяхната работа. И този тип архитектурни фрази, толкова вдъхновяващи и просветляващи, могат да дадат отлични съвети как да постигнете това.\nАрхитект фрази: фраза на Le Corbusier\nВижте по-долу нашата селекция от 40 архитектурни фрази.\nИ ако искате повече подробности за идеалния начин да зарадвате клиентите си, открийте нашата ексклузивна методология:\n40 фрази от известни архитекти, които са истински архитектурен урок\nЗа да улесним живота ви, ние разделяме фразите на архитектите на блокове, разделени по автор.\nЛе Корбюзие архитектурни фрази\nфрази на архитекта: le corbusier\nАрхитектурата е мъдрият, правилен и великолепен набор от обеми, подредени в светлината.\nПредпочитам да рисувам, отколкото да говоря. Рисуването е по-бързо и оставя по-малко място за лъжи.\nСто пъти мислех, че Ню Йорк е катастрофа; петдесет пъти, което е красива катастрофа.\nКъщата е жива машина.\nВижте повече подробности за живота и работата на Льо Корбюзие\nПосетете и Bauhaus, училището по архитектура, което е повлияло на раждането на модерната архитектура.\nВижте също: Научете всичко за урбанизма и се вдъхновете от най-големите урбанисти в света!\nАрхитект Цитати от Франк Лойд Райт\nфрази на архитекти: Франк Лойд Райт\nФормата следва функцията: тя е интерпретирана погрешно. Те трябва да бъдат едно цяло, заедно на духовна среща.\nЗнам цената на успеха: отдаденост, упорита работа и постоянна отдаденост на нещата, които искате да видите да се случват.\nЛекарят може да погребе грешките си, но най-много, което може да направи архитект, е да предложи на клиентите си да засаждат лозя.\nНаучете повече за Франк Лойд Райт и архитектурата, която не вреди на пейзажа\nЦитати от архитекта Оскар Нимайер\nфрази на архитекти: oscar niemeyer\nАко линията е най-краткият път между две точки, кривата е това, което кара бетона да търси безкрайност.\nАрхитектурата се ражда от линия. И когато е красиво и създава изненада, то може да достигне, ако бъде добре проведено, до горното ниво на произведение на изкуството.\nРаботата ми няма значение, нито архитектурата има значение за мен. За мен животът е важен, ние се прегръщаме, срещаме се с хора, имаме солидарност, мислим за по-добър свят, останалото е малък разговор.\nНай-важното е не архитектурата, а животът, приятелите и този несправедлив свят, който трябва да променим.\nНе разбирам кой се страхува от откритите пространства. Пространството е част от архитектурата.\nАрхитектурата е преди всичко строителство, но строителство, замислено с основната цел да подреди и организира пространство за определена цел и да цели определено намерение.\nОпознайте биографията на Оскар Нимайер и се вдъхновете от неговата житейска история.\nАрхитектурни цитати на Франк Гери\nфрази на архитекти: Франк Гери\nАрхитектурата трябва да говори за своето време и място, но тя копнее да бъде вечна.\nГрадовете трябва да имат икони. Библиотеки, болници, музеи. В рамките на 100 години хората ще ги видят и ще кажат: "Какво е това?" И те ще си помислят: „Това е изкуство.\nОпитвам се да сбъдна фантазиите на моите клиенти, да създам архитектурна форма, специално проектирана за тях.\nВижте повече за този архитект в тази статия: Франк Гери, криви, които деконструират архитектурата\nMies Van der Rohe и неговите фрази от архитекта\nфрази на архитекти: Mies van der Rohe\nДа си добър е по-добре, отколкото да си оригинален.\nАрхитектурата е волята на една епоха, преведена в космоса.\nНие отказваме да разпознаем проблемите на формата, ние приемаме само проблемите на строителството. Формата не е целта на нашата работа, а само нейният резултат. Формата не съществува сама по себе си.\nОткрийте живота и работата на Мис ван дер Рое: стъкло, стомана и архитектура\nНаучете за минималистичната архитектура, любимия стил на Mies Van der Rohe\nЦитати от архитект Лина Бо Барди\nфрази на архитекти: Лина Бо Барди\nЕмоцията на науката, преведена в техника от човека, е същата, предавана от произведението на изкуството. Баланс, структура, строгост, онзи друг свят, който човек не познава, който изкуството подсказва, по който човек е носталгичен.\nЦелта на къщата е да осигури удобен и комфортен живот и би било грешка да се надценява изключително декоративен резултат.\nМасовото производство, което днес трябва да се разглежда като основа за съвременната архитектура, съществува в самата Природа и, интуитивно, в популярната работа.\nИмаме няколко публикации, посветени на този архитект в нашия блог:\nSESC Pompéia Lina Bo Bardi: къщата на свободата\nФрази на архитекта Роберто Бурле Маркс\nфрази на архитекти: Роберто Бурле Маркс\nГрадина е направена от светлина и звуци - растенията поддържат.\nГрадината е природа, организирана от човека и за човека.\nБез да разбира нуждите на един град и особено без да разбира функциите на зелените площи, озеленителят не може да създава градини.\nНаучете повече за кариерата на Роберто Бурле Маркс: младият художник, станал пейзажист\nЦитати от архитект Заха Хадид\nфрази на архитекти: Заха Хадид\nВярвам, че нещата могат да се направят по друг начин и че си струва да се опита.\nНе вярвам, че можете да преподавате архитектура, можете само да вдъхновявате другите.\nВижте повече за вдъхновяващата Заха Хадид.\nНаучете повече за деконструктивизма в архитектурата и как Заха използва стила в своите творби.\nАрхитектурни фрази от Норман Фостър\nфрази на архитекта: norman foster\nМоливът и компютърът, ако са оставени на произвола, са толкова тъпи и интелигентни, колкото хората, които ги водят.\nЗа да бъдеш архитект, трябва да си две неща: оптимист и любопитство.\nКато архитект той се проектира за настоящето, с известни познания за миналото, за бъдеще, което по същество е неизвестно.\nИмаме повече за Норман Фостър, високотехнологичния архитект\nИзвестни фрази на архитекта от Антони Гауди\nфрази на архитекти: Антони Гауди\nТези, които гледат на природните закони като подкрепа за новата си работа, си сътрудничат със Създателя.\nКопирните машини не си сътрудничат.\nВижте повече подробности за живота и творчеството на Антони Гауди\nАрхитектурни фрази от Пауло Мендес да Роша\nфрази на архитекта: paulo mendes da rocha\nЗа мен първата и основна архитектура е географията.\nИдеалният проект не съществува, с всеки проект има възможност да се сближите.\nМисля, че основният въпрос на архитектурата е решаването на проблеми. Така че, ако искате да кажете това, какво качество трябва да има архитектурата - от съществено значение - ако трябваше да казва само едно качество, мисля, че трябва да е „подходящо“. Ние сме на върха на тази малка планета, въртим се изгубени във Вселената. Сега вече никой не го обсъжда.\nВижте в тази публикация повече подробности за работата на Пауло Мендес да Роша: „географският“ архитект\nВижте и биографията на Виланова Артигас, страхотен партньор на Пауло Мендес да Роча.\nФрази на архитекта Сантяго Калатрава\nфрази на архитекта: Сантяго Калатрава\nАрхитектурата е изкуството, което определя идентичността на нашето време и подобрява живота на хората.\nНе се стремя да бъда разбран, аз се стремя да бъда свободен.\nАко архитектурата се разбира като изкуство, струва си да я посветите на целия си живот.\nВижте повече подробности за живота и работата на Сантяго Калатрава.\nКакво мислите за тези 40 фрази на известни архитекти? Ако искате да добавите още един, оставете своя принос в коментарите!\nВъзползвайте се от възможността да посетите и 10-те най-добри области на архитектурата и да разберете коя ви подхожда!


Южна Корея срещу Ливан безплатни резултати от живо и видео поток (2021/06/13) - AiScore Football LiveScore\nСветовна Купа Квалификация, Азия 2021/06/13 14:00:00\nЮжна Корея vs Ливан Резултати на живо\nВлиза:Hussein Al Zein\nВлиза:Тае Хий Нам\nпоследните 5, Южна Корея Победи 3, Равенства 2, Загуби 0, Резултат 1.4 и допуснати голове 0.4 на игра\nName: Южна Корея vs Ливан\nЮжна Корея vs Ливан резултат на живо (и видео онлайн поток на живо) започва на 2021/06/13 в 14:00:00 UTC време в Световна Купа Квалификация, Азия. Тук на Южна Корея vs Ливан на живо можете да намерите всички Южна Корея vs Ливан предишни резултати, сортирани по техните H2H мачове.\nAiScore футболни резултати на живо се предлага като приложение за iPhone и iPad, приложение за Android в Google Play и приложение за телефон с Windows. Можете да ни намерите във всички магазини на различни езици като „AiScore“. Инсталирайте приложението AiScore на и следвайте Южна Корея vs Ливан на живо на мобилния си телефон!\nЮжна Корея vs Ливан Директен сблъсък