Топчо - Антония Минева\nВелизар седеше пред черния екран и гледаше редовете – бяло, зелено, зелено, лилаво, бяло, зелено, зелено, лилаво. Ако беше червено, а не лилаво, щеше да е като знамето. Умореният му ум блуждаеше. Беше 3 часа и 47 минути. Скоростта беше малко над 250 Мh/s. Най-сетне успя да подкара всичките видеокарти. Неговият дългогодишен приятел му ги беше дал. В момента нямаше възможност сам да си ги купи, защото имаше да връща много пари. Малко съжаляваше, че когато преди две години се беше опитал да копае биткойн, който тогава струваше точно 113 долара, накрая се отказа, а сега Жоро, с когото тогава заедно започнаха, имаше 25 копачки и 200 000 евро в криптовалута. С тези машини можеше да не работи и ден до края на живота си. Само като си помислеше за “Свободата”, която можеше да има, сърцето му трепваше, разперваше крила и политаше редом с дрона, който управляваше, за да снима от високо. Това беше мечтанта работа за него, да пътува и да снима. Но беше принуден да работи в офис, за да може да си връща заемите. Ще стане – успокояваше се сам - съвсем скоро ще стане. Ето, с тази едничка машина, без да е вложил и стотинка, вече беше изкопал половин биткойн.\nСамо малко да напредне, за да купи още машини. Ще забогатеят, ще пътуват, ще се забавляват... Ще могат дори да купуват на Топчо от храната за отслабване, която препоръча ветеринаря. 50 лв за килограм, който свършваше за 2 седмици! Какво точно имаше в тази храна? Топчо сигурно щеше да се радва най-много ако беше от стрити мишки. Едва ли някой щеше да си прави труда да хваща мишки и да ги гранулира, макар че имайки предвид цената, нямаше да е голяма изненада.\nТопчо беше вече три годишният котарак, който бяха осиновили с Мила миналата година. Велизар имаше не особено приятни спомени свързани с котарака Мохер, който беше домашният му любимец като дете, ако изобщо можеше да се нарече “любимец” нещо, което ти пикае в обувките, виси от пердетата и любимото му занимание е да се хвърля по преминаващите наоколо крака. И все пак, когато Велизар видя кръглите пухкави бузи на снимката в обявата за подаряване, нещо трепна в него и сякаш го накара да забрави за изпълненията на Мохер. Преди да се запознаят с него имаше известни притеснения, но Топчо (по документи Принс) сякаш беше различен биологичен вид от онова оранжево чудовище от детството му. Изглеждаше като нарисувано коте. Заради кръглите му бузи двамата с Мила единодушно решиха, че името Топчо му отива много повече и Принс изведнъж се сдоби с две имена. Имаше дефект по рождение на лявото краче - вместо четири пръста, имаше само два – сякаш показваше знака за Мир постоянно. Дали заради крачето или заради безкрайно умния поглед, и нереално спокойния характер, Велизар сякаш се влюби в сивата пухкава топка от пръв поглед. Със сигурност нямаше да може да се катери по пердетата с това краче, а и хората все търсеха съвършеното. Обявата седяла дълго, но никой не искал да го вземе.\nТопчо се оказа перфектният котарак – анимационният им домашен любимец беше една напълно самодостатъчна животинка, която не търсеше контакт с тях, освен ако не беше гладен. Е, беше гладен почти постоянно, но все пак имаше шанс да ги остави на мира, ако коремът му е пълен. В момента спеше на етажерката с документи до него, която се беше огънала под тежестта на 8-те му килограма.\nВелизар изпитваше удоволствие да гледа редовете, които ритмично се появяваха пред очите му, беше успокояващо. Често се чудеше какъв мозък трябва да има този, който е измислил цялата система с криптовалутата.\nСатоши Накамото. Звучеше му като измислено име. Прекалено “търговско”. Зад това име нямаше реално съществуваща личност. В Wikipedia се мъдреше предполагаемият рожден ден на този “човек”. Статията беше основно за системата блокчейн, нищо за произхода или живота на Сатоши. Добре де, ставаше ясно че е японец, но това изобщо не беше достатъчно. Как нормален човек измисля нещо толкова сложно и защо се крие? Къде е учил, коя е детската му учителка, кои са родителите му, какви са? За някакви неизвестни музиканти има такава информация, а за човека, който е на път да промени света с изобретението си, няма нищо.\nСпомни си как преди време с Мила си бяха говорили, че назрява световна промяна и тя му беше казала, че скоро нямало да има реални пари, била го прочела някъде. Тогава това му се струваше невероятно, но вече не беше така.\nБиткойнът беше влязъл в “новините” почти десетилетие след появяването си, но благодарение на него, криптовалутата скоро щеше напълно да измести парите, такива каквито всички ги познаваха, беше сигурен.\nВелизар искаше да е свободен и да твори. Да свири на пианото. Ако иска и цял ден, защото беше сигурен, че музиката го свързва с нещо по-голямо. Да снима. За да покаже на всички колко е красив света и колко не трябва да го забравяме. А не да кисне в офиса с още 100 ай ти специалисти, за които най-забавното нещо в живота беше какъв код са написали.\nПовечето хора изобщо не разбираха романтичната му музика, но пък за сметка на това, успокояваше се той, Топчо оценяваше свиренето му винаги. Беше чувал, че животните имат невероятен усет и се чувстват добре, когато слушат хубава музика. Обикновено, докато свиреше, котаракът се търкаляше в краката му и накрая заспиваше с глава върху педала.\n- Искаш ли да посвирим, Топчо?\nКотаракът опъна лапите си и те увиснаха от ръба на етажерката, която леко притеснително изпука. Докато заспиваше се чудеше, кога най-сетне ще спрат да го наричат по всякакви други начини, но не и както му е името. Въздъхна.\n- Е добре, няма да свирим сега. То и без това е късно. Но утре ще свирим, нали?\nВелизар не получи отговор.\nМашината за биткойн беше единствената възможност, да постигне живота, за който винаги е мечтал.\nПогледна часовника на ръката си. Беше прекарал 45 минути втренчен в монитора и разсъждаващ за света. Май беше време да си ляга. Мила беше в леглото от 4 часа.\nСтана от стола, който изскърца, сякаш това е последния ден от съществуването му и за пореден път си каза, че утре трябва да го смаже.\nТопчо вече напълно се събуди и изгъргори въпросително. Когато видя, че стопанинът му се е запътил нанякъде се протегна, слезе от рафта, вирна опашка и бутайки се в краката му, излезе заедно с него. Шума от машината остана зад вратата. Велизар се наслади на мига пълна тишина в коридора. Топчо продължаваше да усуква меката си опашка в глезените му. Явно беше гладен, но ако му дадеше сега, след 5 часа щеше да иска отново.\n- Съжалявам, Топчооо, Мила ще ти даде като стане, сега не е време за ядене и без това си дебеееел – каза, докато приглаждаше козината на главата му, а котаракът с досада чакаше да мине тази странна практика да го пипат по главата, докато му обясняват нещо, което в повечето случаи вече знаеше. После вратата на спалнята се затвори почти под носа му и го остави сам в тихия коридор. Той измяука мощно три- четири пъти, за да провери акустиката, одобри я и се насочи към почти успешното си ново легло, което Мила му беше сглобила от стара автомобилна гума.\nВелизар влезе в спалнята. Мила се беше сгушила в нейния край на леглото. Беше изключила радиатора и в стаята беше леко хладно.\nДръпна завивката и се мушна при нея, прилепи се до топлото ѝ тяло и я погали по бедрото. Толкова беше трудно да се живее с жена. А сега трябваше и с котарака да се съобразява.\n“Не влачи стола по пода, драскаш паркета.”\n“Не давай на Топчо да си играе с кабели, ще се научи да ги гризе.”\n“Не мокри паркета, ще се надуе.”\n“Не затваряй вратата на банята, тоалетната на Топчо е вътре.”\n“Не слагай мокри неща на дивана, остават петна.”\n“Не пускай Топчо в спалнята.”\nТолкова много Не-та! Беше 300 пъти по-лесно докато живееше сам.\nМожеше да си легне с дрехите в леглото и никой не го гледаше накриво “защото е прасе”.\nНамери ръката ѝ и я взе в шепата си. Момичето с най-прекрасните ръце. Знаеше, че по това ще я познае дълго преди да я срещне. Искаше му се да имат по-голяма къща, за да може всеки да се усамотява, когато пожелае и да си има негово пространство, в което да прави каквото поиска, без да се притеснява, че ще му се скарат. Това беше единственото решение, което да запази любовта им. Но как да стане като няма пари...\nДокато си мислеше за Мила, Велизар се унесе и заспа. Къщата утихна.\nСамо Принс леко хъркаше върху аквариума в кухнята, защото в “гуменото легло” нямаше как да си опъне лапите. Сънуваше, че Мила е станала и му е сложила храна. Примляска два пъти, отвори едното си око, но видя че паничката му е празна. Не разбираше защо те можеха да ядат когато поискат, а той не. Сви двупръстата си лапичка, постоя така със затворени очи, близна единия от пръстите си и отново заспа.\nМашината копаеше със 290 Mh/s.\nСатоши Накамото седеше пред монитора. Пръстите му чаткаха по безкрайните редове клавиши. Сякаш свиреше на пиано, но не създаваше мелодия. Създаваше бази данни, в които се съхранява огромно количество информация.\nБезспорно човеците бяха най-интересният вид, който беше срещал през целия си живот и при всичките си пътувания през Вселената. Бяха изключително изобретателни същества, способни да се учат, но за някои доста елементарни неща хич ги нямаше.\nНапример това, че се смятаха за най-съвършения вид на планетата си.\n“Опитомяваха” други видове и ги ползваха за храна или за домашни любимци.\nНякъде по средата на еволюцията си, бяха загубили своята способност да разбират света на другите видове и бяха решили, че той просто не съществува. Малките човеци все още усещаха връзката си с животните, но порастването им отнемаше усета безвъзвратно.\nСатоши искаше да опита да промени хората. Събираше всякаква информация за тях от 10 години. С изобретяването на Интернет хората сами си измислиха канала, по който това да стане възможно.\nКогато му хрумна идеята за виртуалните пари, той толкова отривисто плесна с ръце, че шестнадесетте му пръста се преплетоха, а двете му сърца за момент излязоха от балансирания си ритъм.\n“Колко удобно, че човеците могат да бъдат стимулирани толкова лесно да направят каквото поискам. За пари са готови на всичко. Сякаш малко ще ми е жал да разруша тази финансова система, но пък с малко повече работа, втората версия на човека ще е по-успешна.”\nТака си мислеше Сатоши докато се протягаше през клавиатурата към най-далечния бутон.\nПремести курсора, изтри цифрата 6451.39, въведе 1 000 000 и натисна ентер.\nКотаракът Принс се събуди:\n- Трябва да кажа на Велизар, че Биткойнът току-що стана 1 000 000.\nВелизар и Мила се стреснаха.\nНещо ставаше с котарака.


30 Юни 2022, 09:22 Новини от Bpost\nНачало»Държавно и частно здравно осигуряване в Германия\nДобавена от: Avtora.com на 23 Декември 2017\nЗдравното осигуряване в Германия има две нива – държавно (GKV) и частно (PKV). Държавното здравно осигуряване е задължително за всички, които са решили да пребивават в Германия постоянно. То е достъпно за всеки, докато при частното здравно осигуряване има условия. За частно здравно осигуряване в Германия се кандидатства. Под внимание се взема здравният статус, който служи за основа при определяне на вноските, а не доходът.\nКой може да кандидатства за здравно осигуряване в Германия?\nНе всеки може да получи обществено здравно осигуряване, както и частно такова. За държавно здравно осигуряване могат да кандидатстват следните:\n- всеки с договор за работа\n- самоназначени с доход\n- регистрирани като безработни (тук има условия).\nСамо безработните от Латвия, Естония, Литва, Полша, Словакия, Словения, Чехия и Унгария имат право на държавно здравно осигуряване в Германия, но само ако са се осигурявали в родната си страна.\nПри частното здравно осигуряване често се изисква минимален период с постоянен адрес, а чуждестранните лица следва да са били обект на държавно здравно осигуряване за дългосрочен период. Обикновено обект на частно здравно осигуряване са следните:\n- Служители с брутен доход над задължителната осигурителна граница\n- Самонаети лица и лица на свободна практика\nОбщественото здравно осигуряване в Германия е сравнително евтино. Работодателите плащат половината от Вашия принос, та за Вас остават 7,6% от заплатата Ви. Достатъчно е един от членовете на семейството да е здравно осигурен, за да включва цялото семейство. Таксите се определят от държавата.\nИма условия – само наети, студенти или безработни могат да се осигуряват. Не всичко се покрива от държавното здравно осигуряване. За срещи с лекари се чака повече.\nЧастното здравно осигуряване не зависи от дохода, тоест при по-високи доходи може да се окаже по-евтино в сравнение с държавното. Качеството на лечение е по-високо и не се чака за срещи с лекар.\nВъпреки това не включва членовете на семейството. Всеки отделно следва да плаща за частно здравно осигуряване в Германия. Процедурата по кандидатстване е значително по-сложна, тъй като се изисква цялата медицинска история и статус. Това е и основата за изчисляване на размера на вноската и не се препоръчва за хора с усложнена медицинска история, защото вноската ще бъде значително завишена.\nНалице са над 200 доставчици на здравни услуги в Германия. Можете да сравните условията на всички и изберете най-добрия, който удовлетворява нуждите ви чрез krankenkassenzentrale.de.\nздравно осигуряване Германия


Проектът Х - за тийнейджърските XX и ХY, но без XXX - LadyZone.bg\nПомощ ? Art Box / Кино\nПроектът Х - за тийнейджърските XX и ХY, но без XXX\n| преди 5 години Ако искаш да направиш най-щурото парти на света, когато си млад и леко задръстен - каква ще е цената?\nДобрите момчета отиват в рая, а смотаняците, които искат да са лоши (или отчаяно мечтаят да ги огрее, за да станат големи пичове, каквито не са) – си отиват вкъщи и дават всичко от себе си, за да вдигнат „партито на века”. И ако си мислите, че „Проектът Х” е типична тийнейджърска история тип „Американски пай” (изпълнена с въжделения по популярните момичета в училище (или по каквито дойде), ще сте прави. Но само донякъде. Акцентът в тази лента не е върху хумора и абсурдните ситуации (макар че има няколко доста нелепо-забавни герои - един дилър в гетото, например), освен това залага на „модерен документализъм” – разбирай - част от филма е заснет с телефони (с разнообразни марки) и на финала материалът наброява повече от 10 часа телефонно-видео време. Екипът почти не спира да снима и няма как да не отбележа, че този подход май започва да се превръща в тенденция. Не, началото не беше точно „Проклятието Блеър”, макар че формулата е същата – усещане за реалистичност тип „и аз бях там, и аз говорих”. Обаче от началото на годината това е вторият тийн филм, заснет от нещо-като-субективна гледна точка с „аматьорска камера” ( в скоби (както е видно) – „Хроники” е наистина труден да се издържи и диша алкохолните изпарения на този. Вероятно, защото супергероите на новото време вече са най-обикновените хора, нали затова има фейсбук. Но кой знае.)\nИначе във филма се срещаме с Томас - смотано и незабележимо момче, каквито са и тримата му най-добри приятели. Те решават да излязат от сивата социална зона в училището си и да спретнат щур купон с всички популярни по случай Томасовия рожден ден. Целта - да бъдат забелязани най-накрая. Както се казва - завинаги да се уредят веднъж в живота си. За да запечатат случката, те решават да заснемат всичко, което правят - нали все пак ще направят нещо велико!? И така на практика се получава, че „Проектът Х” е едно безкрайно парти – нали знаете как само една вечер на добър купон може да „разтегли” усещанията ви за време и да ви се струва, че толкова неща се случват, че е невъзможно да е минал само час? Е, така е и докато гледате този филм. Евентуално, нали - може и да го спрете по средата или да ви се струва суперскоростен. Но... едва ли. Има си ги мръсните думички, падането на дрехите и задръжките, готините мацки, алкохола на стомах плюс екстрите, докато нещата леко-полеко не отидат към тотална разруха и логично - материална и тотална деградация...\nЛюбопитна е обаче друга очечовъркаща подробност - ако някой в рекламата иска да продава нещо на тийнейджъри - съветвам - в тази „кинобанка” има бая кадри за вдъхновение – голяма част от филма прилича точно на това – на реклама на марка дрехи за младежи, да речем. Обаче е готино. Горното може и да се дължи на факта, че почти всички от екипа са дебютанти в киното, обаче по-скоро е дело на режисьора - Нима Нуризаде, който иначе снима… ами, реклами. Интересен е и изборът на актьорите, които са непознати лица „тепърва пробиващи си път ” (запомнете едно от децата-охранители - Брейди Хендър (Brady Hender)!), а отгоре на това има и един сценарист, който иначе е актьор, участвал в „Гадни копилета”. Фактологично - този филм е „бегло” основан на реално парти, случило се някъде в Австралия. Тийнейджърът постнал новината за рождения си ден в MySpace, вследствие на което се появили към 500 души, причинили щети на стойност 20 000 долара. Събитието привлякло вниманието и на журналистите и било широко осъдено от обществото.\nВ киното обаче, макар и със силното желание на екипа да изглеждат достоверно, нещата може и да не завършат чак толкова зле… Или пък е възможно да приключат много по-трагично? За да разберете, е добре да изслушате всички песни в много приятния саундтрак, докато гледате едно парти, на каквото може и да ви се прииска да отидете. Музиката е чудесен и адекватен микс, включващ суперразнообразни парчета – от такива на Metallica, Queens of the Stone Age и The Kills, през тракове на Nas, Eminem, Kid Cudi и Dre, та чак до Yeasayer, The XX, Yeah, Yeah, Yeahs и The Hundred in the Hands… Изобщо – всичко необходимо за едно наистина щуро кинопарти. Тествайте в кината - от 13 април. Ключови думи:Парти, Купон, Кино, Премиера, Ревю, Проектът Х Коментирай\nАко искаш да направиш най-щурото парти на света, когато си ...\nТрейнспотинг нощ в София\nAнжела Недялкова е специален гост на партито по случай ...\nЕдна от най-популярните и обичани приказки идва в ...\n"Арт животът на Дейвид Линч" разкрива мистерията зад ...\n"Петдесет нюанса по-тъмно" е ванилова еротика\nКато патетичен и объркващ определя филма професионалната ...


Правителстото отпусна допълнителни 18 милиона лева за филми и фестивали\nНачало Култура Правителството отпусна допълнителни 18 милиона лева за филми и фестивали\nMинистерството на културата получи допълнителни 18 милиона лева за филми и фестивали. Средствата ще могат да бъдат изразходвани и през 2022 година, става ясно след заседание на Министерски съвет.\nИмаше абсолютно отсъствие за последните 12 г. на ясна политика по отношение на националната политика. Неясно финансиране, политическо субсидиране, раздаване на средства по неясен начин. Раздаване на средства на различни медии. За съжаление много щети има по отношение на паметници на културата, заяви служебният министър Велислав Минеков.\nТой акцентира, че голяма част от тях са изпратени към прокуратурата. В момента има и Много сериозна акция по отношение на запазване на гробницата в Караново. По думите на служебния министър има „подадена ръка“ от Франция, от службата за музеие, от ЮНЕСКО. Същевременно в министерството има разруха, корупция, включително и безпринципно раздаване на 33 млн. лв. през фонд „Култура“.\nпредишна статия400 деца, без места в детските градини, ще получат компенсация. Само едно от тях не е от София\nСледваща статияБСП – объркана, разкъсана и застрашаваща съставянето на кабинет


Хотели в Макади Бей Хотели Най-добри хотели в Макади Бей Пътуване в последната минута 2022\nМакадибай, Хотели 33 Египет хотели в Макадибай, Египет\nМакади за залив Хотели\nКак да резервирате хотел в Makadi Beem?\nКаталогът съдържа хотели в различни ценови категории: Възможно е да резервирате и двете стаи на евтините квартали на Макади пчел и хотели в хотела. Цените на хотелските стаи зависят от нивото на комфорт и местоположение на хотела, близостта до популярните забележителности на залива Макади. Резервация на хотели - Хотели, които сервират, даде хиляди спестявания за почивка на закъсненията и приказни почивки в най-добрите градове в света!\nВие избирате датите на пътуване в залива Макади, тъй като наличността на свободни стаи и цената на живот се променят;\nСистемата незабавно формулира списък на хотелите в Makadi BEME до посочените дати от съответните цени;\nУспешната комбинация от уединен престой на морския бряг на залива Макади с качествено обслужване и удобни условия ще трябва да се справят с релаксираща почивка.\nНие почивахме с моя съпруг през първата седмица на януари за новогодишните празници в курорта Макади Бей. Разбира се, времето не е най-успешното за посещение на африканската част на Египет. Но нямаше алтернатива, нашият бюджет не позволи да си купи кръстовище в слънчев чар, където винаги ще има голямо слънчево време за всеки зимен ден. По опит знам, че най-доброто време да се отпусна в Макади Бей - март-юни и септември-ноември. Но не и този път.\nв залива Макади, масата на отличните хотели. Беше лично и аз успя да препоръчам Стела Макади, Serenity Makadi Beach. Но в този януари изборът ни падна на друг хотел и затова. Факт е, че в залива през януари охлаждане - вятър. Вземете заедно или по-скоро, трудно и неприятно да излезете от водата в такова ветровито време. Бяхме посъветвани от хотела, който благодарение на местоположението му е защитен от пингливни ветрове по това време на годината. Това е семеен хотел Sunwing. И наистина по това време Подобно на хотела за гости, окъпани и слънчеви бани.\nВсеки трябва да има сън, но трябва да се извърши, в противен случай няма смисъл да мечтаят. Лично аз винаги съм искал да отида в Египет - страната на пирамидите, красивите плажове и невероятната риба. Преди всеки празник нещо отблъсна от пътуването (топлина, нестабилна ситуация в чужда страна, малък бюджет). И тази година пътуването стана възможно благодарение на любимия ви съпруг, който реши да ме зарадва с пътуване до Египет на нашия сватбен ден.\nХотелът беше избран внимателно, тъй като беше прочетено, че 5 * в Египет се равнява на 4 * Турция. Намаляване на Royal Makadi Resort 5 * близо до залива Makadi. Но за всичко в ред.\nПолетът беше перфектно и тук е летището на Хургада, визов дизайн (25 USD на човек) и нашия трансфер, който за 35 минути ни доведе до хотела. Входът на арката към хотела ни напомня, че влязахме в света на друга култура и история.


Divanetta: Пролог 2 и Разказ 1\nПролог 2 и Разказ 1\nМежду пролога и самия разказ изтекоха цели 3 седмици. Май това ще бъде втори пролог :))\nРазказът наистина беше готов за публикуване и трябваше да ви го предложа с достатъчно аванс, за да престои, бъде осмислен, разбран или неразбран...Но като че ли се оказах неспособна дори да ви запратя разказа си и да изчезна за известно време Просто духът ми трябва да присъства в това, което правя, иначе сякаш върша нещата проформа.\nИ ето ме сега почти в ролята ми на читател, защото сама се изненадвах докато четях разказа си за пореден път. Обичам това усещане, да си забравил какво си създал и да го преоткриваш всеки път. Знаех разбира се какво се случва накрая, но ми беше забавно да прочета как се стига до там, какъв е бил езикът ми, когато съм го писала, защо това толкова ме е вълнувало. Припомних си всичко много добре, върнах се в горчилката, която ме вдъхнови за този разказ и осъзнах, че с него съм си помогнала и съм се освободила.\nТези, които ме познават ще разберат много добре, някои дори ще разберат за кого и какво говоря. За другите си мисля, че със сигурност са изживели или станали свидетели на нещо сходно...Оставям на вас да споделите за начина, по който този разказ ви е докоснал.\nЗа малкия живот на МиМ и как той изчезна безследно\nМалдушан Мижитарски беше по-известен с прякора Китаеца. И ако името му Малдушан може да мине и за комбинация от славянски и латински корен, където Малдушан би се превърнал в носител не на малка, а лоша душа (мал от латински - лош), то очевидно фамилията Мижитарски всеки свободно би асоциирал с мижав, жмихарски и мижитурково белезникав, за което между впрочем можеше да му се търси единствено и само отговорност на него самия.\nЗа съществуването на своето Чеховско име в унисон с донякъде вродена, но в по-голяма степен придобита природа, Малдушан Мижитарски не подозираше ни най-малко, защото не предполагаше, че има честта и то съвсем безвъзмездно при това, да се сдобие и с литературно прозвище.\nВ реалния живот той съществуваше като Китаеца или по-скоро просъществува, защото битието му бе прекъснато от странни обстоятелства, което е и поводът да ви разкажа тази история.\nКогато се запознах с Малдушан Мижитарски, той вече беше едно от онези същества, които бяха успели да придадат на мижавата си природа успеха и лекотата на втора кожа. Притежаваше толкова естествен намусен и кисел вид, видоизменил цялото му същество, че се беше слял в пълна хармония с вътрешното му аз. Представете си нещо като уникален ансамбъл, изплетен във вътрешната си част от скучна безцветна материя, а лицевата част от фино обработена естествена непромокаема кожа, тук-таме надиплена с бродерии от горчиви бръчици. Добре издокаран с тази си дреха, той не изпитваше нужда да я сменя, а в редките случаи, в които му се налагаше, сред околните наставаше смут, защото чисто и просто не го разпознаваха. Така му се наложи окончателно да изхвърли от гардероба си всичко свежо и усмихнато и да го запълни догоре единствено със сиви и студени анасамбли в стила на гореописания.\nЦелият проблем обаче произтичаше от факта, че за повечето хора истинската природа на Малдушан оставаше доста добре скрита, поне при първите няколко срещи с него. Да, зад киселата и намусена гримаса те не подозиража съществуването на нещо душедребно, а по-скоро на човек суров и резервиран, който оставаше в тях дълбокото убеждение, че там се криеше силата на типа г-н Строг, но Справедлив. МиМ осъзнаваше напълно силата на това свое измамливо излъчване и се осланяше на него в отношенията си с околните.\nОсобено добре се възползваше от него в общуването си с чужденци. За разлика от повечето си сънародници, които имаха навика да подхождат някак лежерно, снизходително и надменно към чуждестранните си партньори, Мижитарски разчиташе на обратното. Той ги посрещаше едва ли не с леко враждебен поглед, преминаваше веднага към основната тема без излишни грандомански встъпления, накратко, искаше и знаеше как да впечатли с лаконично, строго и сурово представяне. Ще ми се да кажа, че направо ги омайваше, но тази дума не би подходила на химичния процес, който протичаше в тези случаи, защото омайването е по-скоро любовен процес. То е търсене на красота, пък била тя и фалшива… Не, тук нямаше нищо красиво, ни най-малък стремеж към него…неговото си беше просто едно мижаво, сухо и умело подлъгване.\nМижитарски вярваше, че никой никога не би съзрял зад неприветливото му излъчване каквато и да било следа от мижитурска природа. Да лъже и примамва беше за него не само важна част от работата му. Това беше втората му кожа и той я понасяше с все по-голяма лекота. Да, защото всички знаем, че да си мижитурка е нещо, което и да си имал като заложба, си имал и избора на някакъв етап да избегнеш или да пребориш…Но в неговия случай тя се беше превърнала в голямо удобно одеяло, в което се загръщаше все по-плътно, за да се защити от евентуален повей на несигурност и заплаха.\nА, защо ще кажете му трябваха тези предпазни мерки. Както и при много други хора, Малдушан с времето беше умозаключил, че така се напредва по-леко в живота. Издигнал се по-скоро благодарение на обстоятелствата, отколкото на някакви свои лични качества, той преминаваше между капките, като си приписваше заслуги там, където те очевидно не се дължаха на него, и сечеше глави, там където нямаше как иначе да се защити от критиките на висшестоящите. Подчинените му се превръщаха мигновено и лесно в изкупителна жертва за незнанието и нерешителността му.\nСтратегията му се беше оказала непогрешима и той вървеше все напред по стълбицата на успеха, а мижитурската му природа под формата на одеяло продължаваше да се уплътнява и удебелява.\nАко все още се питате как е възможно вълшебното му одеяло да не го спаси от злополучното изчезване, за което иде реч, то трябва най-после да ви разкрия как Малдушан се сдоби с прякора си Китаеца...\nВсичко започна от това, че една нощ Мижитарски сънува странен сън… Имаше странното усещане, че не той сънува съня, а е герой в нечий чужд сън…Предстоеше му важна среща с партньори китайци и изходът от нея беше от голямо значение за запазването на досегашната му позиция…. През цялото време той се кланяше почтително в съня си, дори чуваше собствения си глас и по-интересното беше, че всички разбираха неговия китайски…\nНа сутринта се събуди със силна серия кихавици, чрез които все едно се бореше да каже нещо, нещо на китайския, който беше тъй добре говорил насън. И след всяко кихане, като че ли очите му се присвиваха все повече. Какво пък, нима целият му вид не беше такъв един свит и пре-свит…Едва ли някой би се учудил на изражението му. Пък и да искаше някой от подчинените му да се подиграва, знаеше твърде добре какво го очаква. Нямаше място за притеснение.\nМалдушан обаче имаше и нямаше едновременно основание да се тревожи. Неколцина служители забелязаха мигновено промяната. Струваше им се, че Мижитарски изглежда необичайно, очите му бяха присвити някак странно, повече от обикновено. Приличаше досущ на китаец. А когато го чуха да говори, едвам се сдържаха да не избухнат в луд кикот. Малдушан накъсваше думите, заекваше, напомняше много акцента на китайците, които идваха при тях на посещение, и на които в действителност предстоеше да идват отново. За тях беше очевидно, че Мижитарски се подготвя за важните преговори и понеже бяха от малцината, прозряли тясната му душа, намираха тази промяна по-скоро в реда на нещата. Така МиМ се сдоби с прозвището си Китаеца.\nОстаналите служители обаче продължаваха да се взират във важните си дела и се държаха, все едно не бяха забелязали нищо непривично в поведението на Мижитарски. Те не можеха да си позволят да покажат обидно или подигравателно отношение към „новия” Китаец, защото МиМ беше за тях като баща. Те му дължаха твърде много, за да го наскърбят. Пък и разчитаха на едно друго свое умение, което ги беше спасявало неведнъж в превратни ситуации.\nУмееха невероятно добре да овладяват чужди езици. Отличаваше ги това обаче, че ги научаваха също толкова бързо колкото и ги забравяха, когато им се наложеше да сменят местоработата си. Дочули новия акцент на своя началник, трябваше да потърсят най-прекия път към сърцето му, а той неизменно минаваше през това да научат неговия китайски.\nДосега в подобни ситуации се бяха справяли чудесно и нямаше причина да си мислят, че не би им провървяло и сега с овладяването на този екзотичен език. Щяха да го научат възможно най-бързо и когато им се наложеше тьй бързо да го забравят. Е, трябваше да прекарат следващите седмици във вечерни уроци, но пък знаеха, че едно такова обучение е сигурна инвестиция, ако искат да спечелят любовта на Китаеца или поне да опитат да пробият до душевното му одеяло.\nТе нямаше как да видят колко дебело е то и какво се крие зад него. Никой не ги беше научил как да разпознават малките души на себеподобните си, или по-скоро бяха имали тази възможност, но този урок никак не им допадаше. Предпочитаха да виждат само маските на хората и да се съобразяват с изражението им, като научаваха или забравяха нови езици в последователността, която им се налагаше.\nИ скоро болшинството подчинени започнаха да подражават на китайския акцент, с който Мижитарски се беше събудил след онзи странен сън. Той се успокои, или по-скоро хареса за пореден път влиянието, което имаше над околните. Що се отнася до малцината, разсмели се на екзотичния му акцент, тях нямаше как да пощади. Малдушан скоропостижно се раздели с тях, защото те представляваха потенциална заплаха за добруването на неговия малък свят, където всички владееха чужди езици, днес китайски, утре, нещо друго, според съня, който сънува….\nНо това не беше краят на чуждоезичните сънища за МиМ. Скоро Китаеца участва в друг необичаен сън. Този път освен усещането, че някой друг го сънува, имаше неприятното предчувствие, че е последният му сън. Какво пък? Нали казват, че хората, които не сънуват спят по-спокойно, успяват повече и живеят по-дълго, или поне така му се искаше.\nБлаг Свободомислов (другият литературен герой в нашата история с Чеховски образ и антипод на основния) беше от част от освободените от Китаеца служители. Чувстваше се наистина по-свободен сега, когато беше загърбил вселената на МиМ и колегите полиглоти, но от известно време сънуваше странни сънища, в които героят беше неизменно Китаеца.\nПолагаше неимоверни усилия да изтрие образа му от съзнанието си…Една сутрин се събуди и почувства, че за първи път от дълго време се е наспал пълноценно и си беше отпочинал. Събуди се със серия от кихавици. Все едно се опитваше да се освободи от нещо или от някой. Кихаше накъсано, все едно говореше китайски. Последната напомняше особено името на Мижитарски, произнесено с китайски акцент… „Добре ли си?” попита жена му, обезпокоена от нескончаемата серия задушаващи го кихавици. „Да, отговори Благ. Някак по-леко ми стана, много по-леко.. Все едно съм се освободил от някакво чуждо тежко и зловонно одеяло.”\nКогато после Благ Свободомислов разказваше историята на свои приятели, установиха, че моментът на неговото освобождение съвпада с безследното изчезване на Малдушан Мижитарски, известен още с прозвището Китаеца.\nПубликувано от Divanetta в 4:41 ч.\nЕдно интервю вместо пролог


Двама пияни чужденци спретнаха екшън с патрулка - ᐉ Новини от Fakti.bg - България | ФАКТИ.БГ\nКой „германец“ е най-бърз? BMW vs Mercedes vs Audiтоку-що\nБездомни кучета нападнаха началника на РУО в Благоевградтоку-що\nЕвропейският съюз е изнесъл над 1 милиард ваксинипреди 3 минути\nПешеходка се опита да подкупи полицай във Велико Търновопреди 6 минути\nНай-добрите и най-лошите свекърви в зодиакапреди 10 минути\nБившата на Люис Хамилтън остана топлеспреди 11 минути\nДвама пияни чужденци спретнаха екшън с патрулка\nПубликувана: 24 Декември, 2014 08:55\n7 КОМЕНТАРА | ВИДЯНА 14847\nДоц. Мангъров: Мерки не са нужни, всички ще минем през коронавируса 15 Октомври, 2021 09:54\nДаниел Лорер: Спрем ли корупцията и си събираме данъците резултатите ще са неузнаваеми 8 Октомври, 2021 06:36\nМЗ: Изчакайте около 2 седмици между ваксините срещу грип и COVID-19 7 Октомври, 2021 11:38\nДимитър Манолов: Разберете, без нов бюджет към 1 януари няма как да се дават новите пенсии 7 Октомври, 2021 05:55\nДвама пияни чужденци спретнаха екшън с патрулка, алармира в. „Новинар“\nБезумен екшън са успели да спретнат двама чужденци в нощта срещу вторник, разказаха за „Новинар“ от столичната полиция. Дежурен патрул забелязал джип да криволичи като слаломист по тясната улица „Борис I” до бул. „П. Евтимий“. Когато стъпил на булеварда, ченгетата вдигнали стоп палката, за да го отбият встрани и да го проверят. Вместо да се подчини, водачът, който е от Великобритания, взел възможно най-безумното решение. Дал газ и изчезнал. От този момент се отприщила истинската лудница. Започнало преследване. На улица „Кожарска“ роувърът внезапно спрял, а шофьорът опитал да избяга пеша. Униформените го настигнали и свалили на земята. Докато се гонели с него обаче, започнала втора серия. Румънката, която се возела на дясната седалка, се възползвала от липсата на интерес към нея в този момент и се преместила на шофьорското място. Дала газ и офейкала.\nНад 90% от хората с ниски доходи няма да си върнат удържания данък, пише в. „Сега“\nНад 90% от хората с минимални доходи през 2014 г. няма да могат да получат обратно авансово удържания им данък заради ограниченията при ползване на облекчението. Трудовите доходи на тези данъкоплатци попадат в годишния лимит от 4080 лв., който дава право за ползване на преференцията, но извън тези суми хората са получавали други необлагаеми доходи като добавки за гледане на дете, обезщетение за безработица, минимални лихви по дебитни карти, рента и др. Така кръгът от хората, които ще могат да ползват данъчното облекчение, е силно ограничен и се очаква да е около 20 000 души.\nГрипът мутира, ще разболява повече хора, вещае в. „Труд“\nГрипът "Тексас", който ще ни разболява тази зима с познатия "Калифорния" или свински, е мутирал. Това означава, че защитата на противогрипната ваксина ще е по-ниска, заразата ще разболява повече хора и случаите на тежко протичане на болестта ще са над нормалното ниво, съобщи вчера за "Труд" д-р Ангел Кунчев, главен държавен здравен инспектор.\nНовината идва от Центъра за контрол на заболяванията в американския град Атланта и се базира на изолираните доказани случаи на грипа при пациенти от Северна Америка. А каквото се случва там, същото се наблюдава всяка зима в Европа и България.\nПолицаите и военните без коледни бонуси, уведомява в. „Монитор“\nВоенните, както и полицаите няма да получат коледни бонуси тази година за разлика от предишната 2013-а. Министърът на отбраната Николай Ненчев обяви вчера, че вместо предпразнични премии в армията вече са получили пари за дрехи и възможностите на МО\nне позволяват по-големи разходи. В началото на месеца той заяви, че за тази година армията няма да има проблем с изплащането на заплати и осигуровки, затова се предвиждал и коледен бонус. От министерството уточниха, че служителите под пагон, които не са се възползвали от полагаемите им се средства за дрехи или са използвали само част от тях, могат да получат вместо тях пари в брой. Въпросните суми варират според чина на военнослужещите, като минималната е 440 лв., а генералите могат да приберат 700 лв.\nС левчета от пенсии и надници в Сатовча спасяват болни деца, аплодира в. „Преса“\nХората в една от най-бедните общини – Сатовча, събраха 34 000 лева, които ще разпределят за лечение на деца. Всеки месец те отделят от пенсии и заплати, за да помагат на болните малчугани. „Когато държавата нехае или пък няма възможност да помага на бедните и гладните, ние вземаме нещата в свои ръце. Има ли желание - има и решение“, убедена е Василка Демирева, която работи като секретар в кметството на едно от най-големите села в общината - Плетена. Тя е майка на дете с аутизъм и благодарение на дарителската кампания успява да осигури рехабилитация на 11-годишната Еленка. С помощта на лекари, психолози и логопеди детето вече говори и дори превежда стихчета и песнички от английски език.\nБъдни вечер за 50 лева в нета, изчислява в. „Стандарт“\nТрапезата за Бъдни вечер е на един клик разстояние. Фирмите за кетъринг и ресторантите по жълтите павета и в по-големите градове приеха ударни поръчки в навечерието на коледните празници. 4-членно семейство може да посрещне Бъдни вечер срещу 50 лв. Толкова струва зареждането на празничната маса с постни ястия при онлайн поръчка в един от най-големите сайтове за доставка на храна. Менюто включва зелеви сармички с гъби и ориз, питка с късметче, пълнени чушки с ориз, пълнени чушки с боб, баница с тиква и бутилка червено вино. Освен вкуснотиите домакините получават и бонус - обикновено глинен гювеч или комплект чаши за шампанско. Доставката на поръчката ви става часове преди Бъдни вечер.\nБългарите в Крим си правят автономия, предава в. „24 часа“\nКримските българи ще създадат регионална национално-културна автономия, съобщи българският културен център “Извор”, цитиран от РИА Новости.\nТози тип автономия съществува в Русия от 1996 г. Тя дава на малцинствата възможност да развиват културата, езика и националното си образование.\nВ Крим със своя национално-културна автономия разполагат арменците и германците, посочва агенцията. Български националнокултурни автономии пък има в Симферопол и Ялта.\nКоледна приказка в Брюксел, разказва в. „Дума“\nДокато в София кметската управа се чуди как да икономиса от коледната украса и как да направи така, че улиците да не светят за Коледа, в европейската столица Брюксел празникът е нещо повече от събитие. Защото кметството там отдавна е осъзнало, че Коледата, освен домашен уют, трябва да предлага и забавления за свои и чужди туристи. Така вече 14-а година в Брюксел се провежда зимният празник, който обхваща не само старинния Гранд Плас, но и целия район около него. Като апотеоз на празника е прословутият площад "Сейнт Катрин". Преди години на този дълъг площад е имало воден канал, където брюкселските домакини са си изхвърляли битовите отпадъци. Днес реката е отведена под земята, а метрото закарва желаещите да видят традиционния коледен базар на място.\nПитайте вестник "Новинар" кога за последно полицаите са получавали коледни бонуси? После да пишат, че са взимали през 2013! И въобще да не ги сравняват с военните, понеже са много по-назад от тях. Освен това на военните постоянно им вдигат заплатите, а от "Новинар" може да проучат как след Нова година без много шум, ще се намаляват заплатите на полицаите и то с доста пари!\nКакви коледни бонуси, аз такова нещо за три гдини в системата на МВР не съм видял!!!\nНе се няадохте беееееее. Затова което вършите и ли по-точно което не вършите заслужавате бой с пръчки на голо.\nми хванете се на работа като са ви малко парите\nченги с бонус за 2013\nявно говорят за бонуси отпреди доста години,относно г-н Димчев наистина ми е сложно да пиша с дебелите си пръсти ,щото доста съм се оял в МВР\nе нали нямали право да спират?\nКви бонуси на теа мудни ,гранични.\nБългарияВалентин Николов, БЕХ: Европа няма проблем с нашите централи, а с добива на въглища!\nБългарияРаботодатели и синдикати излизат на протест във вторник\nБългарияБОЕЦ пита ЦИК дали Пеевски не нарушава Конституцията\nСпортГригор Димитров се изстреля в световната ранглиста\nКримиСлед преследване: Хванаха нелегални мигранти на магистрала „Тракия“\nЛюбопитноТя отиде на среща по къси панталонки и съжали жестоко\nСвятЕвропейският съюз е изнесъл над 1 милиард ваксини\nКой „германец“ е най-бърз? BMW vs Mercedes vs Audi Бездомни кучета нападнаха началника на РУО в Благоевград Европейският съюз е изнесъл над 1 милиард ваксини Пешеходка се опита да подкупи полицай във Велико Търново Най-добрите и най-лошите свекърви в зодиака


Търсенето на монитори на пазара – новите възможности\nПравенето на избор за покупка на монитори почти винаги е с мотив, дори и потребностите на потребителите да са съвсем характерни за самите тях. Търсенето на разнообразни монитори често регламентира и разширяването на пазара. Колкото по-искани са определени монитори, толкова по-офертирани ще бъдет те. Без съмнение пазарът за монитори се изменя според клиентските нужди и необходимости.\nОтлични цени за висококачествени монитори\nНашият екип сме планирали цените на целия асортимент от произведени от нас монитори по такъв начин, че те да останат в крак с днешното положение на пазара и да съответстват на средствата на пазаруващите при нас клиенти. В случай, че преценявате монитори предимно по цената, вероятно не ще инициирате най-съобразения и най-умния избор. Периодично давайки големи средства за някаква стока, вие всъщност влагате в вас самите.\nИнвестирайте в себе си, като се спрете на нашите монитори\nНие ще ви предложим своеобразни монитори, които са изцяло съобразени с специалните искания, които клиентите имат. Ние смятаме, че много хора се колебаят дали това, или пък точно онова им е нужно, когато са поставени през избор на всички монитори, които ще купуват, но ние вярваме, че информацията, която ви предоставяме за всяка наша стока, ще ви съдейства с търсения отговор. Ние отдаваме нашите енергия и усилия в това, вие да бъдете доволни от компанията ни и ежедневието ви ефективно да се подобри.\nВсички наши монитори са по-добри, значително по-качествени\nВ нашия екип ви гарантираме добри артикули, подходящо отношение и отлично качество. Стараейки се за цялата ни гама от монитори, ние на практика влагаме хората, които ни се доверяват. Най-хубавото на нашите монитори пред останалите, присъстващи в магазините, е енергията, с която те са изработени. Ако се каните да предприемете една дългосрочна и разумна инвестиция в монитори – ние сме съвършения партньор за вас.\nВ нашия екип сме посветили силите си на представянето на първокласни монитори. Да правим монитори, които съвпадат с характера на нашите купувачи, е принцип, който ние във всеки миг не забравяме. В нашия екип мислим, че всеки човек проявява своя забележителна идентичност и специфични свои нужди, по тази причина, произвеждайки артикули за вас, избралите нашия магазин клиенти, ние полагаме усилия да създаваме и предлагаме незаменими и оригинални монитори. Като надникнем към изминалите години, ние се натъкваме на голямо количество удовлетворени купувачи.\nНашите монитори са вашето страхотно съвременно решение\nКакто вече казахме, осигуряването на актуални на настоящето монитори е наша основна цел. С нашите монитори ние имаме нужда да онагледим пред всички сегашни или прдстоящи наши клиенти, че уникалността е качество, тесно свързано с времето. Ние сме убедени в силата скрита в детайла, защото той е марка на нашето време.\nОнлайн шопингът е прекрасен инструмент да издирите всичко това, което ви е потребно в едно пространство. Нашият електронен маркет е своеобразен съвременен метод да се сдобиете с харесваните от вас монитори. Възползвайте се от огромните възможностти на електронното пазаруване с нашия електронен маркет и си предоставете шанса да пазарувате по най-удовлетворителния начин за вас.\nВ заключение за произвежданите от нас монитори\nПоследно ще наблегнем, че покупката на монитори представлява процес, на който е нужно да се обръща внимание изцяло разумно. Правете подбор отговорно, за да сте щастливи от вашата селекция. Спирайки се на произведените от нас монитори, вие се сдобивате с най-доброто в тази област. Доверявайки ни се вие действително ще сте доволни и изненадани. Нашата фирма е съюзникът, от който имате потребност.


Модните колекции от бижута – какво представляват и как се правят | Marabu.bg блог\n← Пътеводител на градската кипра: новото обучение в Ателие Марабу!\nЗавръщането на чаровните гривни-талисмани! →\nПубликувано на 5 август, 2016 от Кристъл\nКолекциите представляват селекция от облекла, аксесоари или бижута, който дизайнерите подготвят всеки сезон (обикновено 2 пъти в годината за сезон пролет/лето и есен/зима). Колекциите отразяват дизайнерските виждания и очаквания за предстоящите нови модни тенденции, както и специфични концепции и настроения, които определят тематично бижутата или облеклата в колекцията.\nСъвсем скоро в обученията на Ателие Марабу ще посрещнем момичета и момчета, за които настоящата статия ще бъде много полезна. Вярваме, обаче, че ще е интересна и за всички останали любители и автори на ръчно изработени бижута\nКак да създадем колекция?\nТова, което свързва отделните бижута или други аксесоари от съответна колекция е нейната тема, която е отразена чрез определени ключови цветове, елементи, материали и форми. Най-важното свойство на колекцията е последователността – повторяемост на елементи, цветове, форми, линия и материали и, тематичната свързаност хармонията между отделните бижута/аксесоари в колекцията.\nКолекция бижута от Stela ‘n’ Dot\nВсеки дизайнер или дизайнерска компания използва различен метод за създаване на колекциите си. Стандартния процес на дизайн на колекция обаче е еднотипен и задължително се изучава във всички дизайнерски учебни специалности. Ето основните три етапа (всеки с по 3 стъпки) през които обикновено протича процесът на дизайн на колекция бижута:\nЕтап 1: Проучване\n1. Какъв е вашият стил – Направете списък или съберете колекция от снимки на бижута и материали за бижута, които провокират емоция у вас. Не е задължително да търсите само неща, които харесвате – отрицателни емоции като гневът или тъгата биха могли да ви донесат много положително вдъхновение и полезни идеи. Дефинирайте най-общите рамки на своя стил – дали бихте предпочели да правите сватбени и други празнични бижута например, или ще се спрете на по-ежедневни модели.\n2. Кои са вашите клиенти – Направете списък (също можете да го подкрепите със снимки) на това кои са вашите клиенти, опитайте се да си създадете максимално точна представа за евентуалните купувачи, към които бихте искали да се насочите. Опишете всичко – възраст, пол, сфера на работа и интереси, поводът по който биха купили бижутата ви.\n3. Кои са актуалните модни тенденции – След като сте определили своите клиенти и пазар е време да проучите и основните модни тенденции в бижутата, към които сте се ориентирали. Ако веднага сте си помислили – но аз не искам да правя бижута, подчинени на модните тенденции, все пак не отхвърляйте с лека ръка тази стъпка. От модните тенденции можете да почерпите вдъхновение за вашите собствени модели бижута, освен това ще се информирате не само за актуалните дизайни, но и за популярните материали и цветове. Имайте предвид, че модните тенденции при цветовете обикновено се пренасят от облеклата при бижутата, така че актуалните цветове за сезона са нещо, с което е хубаво да се съобразите.\nБижута от колекцията Ветрила и чадъри на Louis Vuitton\nЕтап 2: Вдъхновение\n1. Какво ви вдъхновява – потърсете вдъхновение за своята колекция ръчно изработени бижута, като съберете различни предмети, които имат емоционална стойност за вас – снимки, рисунки, платове, мъниста, цели бижута, дрехи и аксесоари. Дори предмети, които привидно нямат връзка с модата като пясъчен часовник или нащурбена чаша за чай могат да ви вдъхновят за изработката на красиви бижута – например обици с формата на пясъчен часовник и колие в цветовете на рисувания порцелан.\n2. Кои са ключовите цветове и подходящата цветова палитра – Изберете няколко ключови цвята от снимките и предметите за вдъхновение – това са цветовете, които се повтарят най-често, плюс цветовете, които са най-актуални за сезона. Използвайте теорията на цветовете (а защо не и интерактивното цветно колело на Marabu.bg) за да определите най-удачните цветови схеми за вашата колекция.\n3. Кои са ключовите материали и подходящите аксесоари – В тази стъпка трябва да изберете основните си материали. Изберете 5 вида основни мъниста и кристали, 3 до 5 вида допълващи мъниста (в съответните цветови схеми), както и подходящите аксесоари. Материалите трябва да са подбрани подходящо съобразно първите стъпки от планирането на вашата колекция и да съответстват на избраните цветове и цялостното настроение на колекцията.\nВ края на този етап трябва да определите темата на вашата колекция бижута. Това може да е дума, изречение, стих, песен или цитат от книга или филм. По-дългите текстове трябва да преработите в кратка фраза, за да можете да ги използвате за заглавие на своята колекция.\nБижута от колекцията Stolichnaya Elit от звездната бижутерка Пени Превил\nЕтап 3: Дизайн\n1. Как изглежда вашето първо бижу – Нарисувайте го! Дори да не сте художник по душа, една груба скица може да се окаже изключително полезна за изглаждане на представата. Обърнете специално внимание на това първо бижу – то е определящо за тона на вашата колекция. Много дизайнери започват с готова концепция за модел бижу и оформят цялата колекция около него. Това не означава, че задължително пропускат предходните етапи и стъпки от процеса на създаване на колекция, а по-скоро – че са преминали през тях естествено, без да си го поставят за цел. Не се притеснявайте ако в процеса на работа промените до неознаваемост или отхвърлите напълно дизайна на вашето първо бижу – по него можете да проследите развитието на вашата концепция. Вместо да рисувате, разбира можете да използвате компютърна програма, специална дъска за дизайн, или подложка за работа с мъниста, върху която да подредите избраните мъниста в желаната форма и ред.\n2. Как изглежда и какво включва вашата колекция – в тази стъпка трябва да нарисувате/подредите всички бижута от вашата колекция. Понякога дизайнерите скицират по 40-50 бижута за колекция с финален брой от 10-15. С колкото повече първоначални скици разполагате, толкова по-добре, защото ще разполагате с по-голяма база за разработване и изглаждане на детайлите във вашата колекция, за да бъде тя максимално последователна и да предава успешно идеята и настроението ви.\n3. Какво бихте искали да промените – След като сте готови с първоначалните скици, ви остава финалната стъпка в процеса на дизайн на вашата първа колекция бижута. Елиминирайте всички елементи, които не се вписват в основната ви концепция или не хармонират с останалите, за да бъдат бижутата подходящи и за да обедините колекцията тематично. Понякога може да се наложи да елиминирате дори някой от любимите си елементи – но какво по-хубаво от това да го използвате за вдъхновение за вашата следваща колекция.\nКолекция ръчно изработени бижута от Beads and Pieces by Carol B. (Etsy)\nНе забравяйте, че дизайна на колекция бижута не е бърз процес, а изброените стъпки и етапи могат да се проточат много във времето. Ако дизайна е вашата професия, с опита ще се научите да работите във фиксирани срокове, но за вашата първа колекция ви съветвам да се насладите на процеса и да не се страхувате да започнете от начало или да се върнете стъпка или повече назад, но да не се отклонявате от основната си цел – да създадете тематично свързани, хармонични бижута, които носят вашето послание.\nНадяваме се, че сме били полезни на всички и най-вече на момичетата и момчетата, които са завършили или ще завършват нашите обучения за приложна бижутерия


Приключението на Мугуруса до най-високия връх в Африка (галерия) : TennisKafe\nГалерии ноември 11, 2019 12:41 от Dimitar Radev\nГарбине Мугуруса се впусна в шеметно приключение до най-високата планина в Африка – Килиманджаро. Експедицията на испанската тенисистка към върховете на планинския масив продължи цели 22 часа подред, а тя направи последователите си в „Instagram“ свидетели на цялото пътешествие.\n„22 часа подред. Ден и нощ. Специални благодарности на моя водач, който ме удържа жива, когато колабирах на ледника“, написа Мугуруса, описвайки опасните условия, на които се е подложила.\nТя достигна връх Ухуру – най-високата точка на континента. Той е с кота 5895 м и се намира в Танзания.\nКилиманджаро е планински масив в Североизточна Танзания, образуван от три изгаснали вулкана –Шира на запад с надморска височина 3962 m, Мауензи на изток с височина 5149 m и геоложки най-младият – Кибо, разположен между тях, чийто най-висок връх Ухуру има височина 5895 m и е най-високата точка в Африка.\nОсвен като най-високата планина на континента, Килиманджаро е известен и със своята ледникова шапка, която прогресивно намалява от началото на 20 век и е възможно да изчезне напълно през следващите десетилетия. Причина за това са намалелите снеговалежи, обяснявани както с глобалното затопляне, така и с обезлесяването.\nТака въпреки важната роля на създадения през 1973 година национален парк Килиманджаро, горският пръстен около планината продължава да се стеснява. Районът на Килиманджаро е обитаван от скотовъдците масаи на север и запад, които използват планинските ливади като пасища за стадата си, и от земеделците чага на юг и изток, които обработват все по-обширни части от предпланините.\nВижте цялото приключение на Мугуруса през върхове, ледници, реки и водопади в нашата ГАЛЕРИЯ.\nГарбине Мугуруса се раздели с треньора си


Двустаен апартамент без такса в Слънчев Бряг | №218\nКупи евтино двустаен апартамент без такса поддръжка\n/ Купи евтино двустаен апартамент без такса поддръжка\nПродава се евтин двустаен апартамент с нови мебели без такса поддръжка. Апартаментът се намира в комплекса Аштън Хол в Слънчев бряг. В близост до комплекса има автобусна спирка, на 5 минути пеша е целогодишен супермаркет Младост и други магазини и кафенета, които работят през зимата. Пясъчния плаж се намира само на 400 метра от комплекса.\nКомплексът разполага с басейн, но в момента няма такса за поддръжка.\nАпартамент 67 кв.м, разположен на 3-ти етаж. Той е напълно оборудван с нови мебели. В стаите има напълно оборудвана кухня, тапицирани и корпусни мебели.\nБих искал да получа подробна информация за обекта # 218


Мерки за етническа толерантност | Вестник Приятел - новини от град Самоков\nМерки за етническа толерантност\nПодбуждането на протести на етническа основа и създаването на организация за тях чрез социалната мрежа “Фейсбук” след трагедията в с. Катуница /при която намериха смъртта си двама младежи/ са предизвикали писмото, което началникът на РУП-Самоков Мирослав Духалов е изпратил до директорите на училища в града.\nСамите местни подбудители – непълнолетни българи, които искали да организират протести срещу ромите – са установени своевременно и предупредени от полицията. Единият случай бил от 26 септември, а другият – от 28 септември.\nПолицейският шеф предлага в училищата да се проведат часове по темата за толерантност между етносите, като се обърне внимание, че у нас всички граждани са с еднакви права, а подбуждането към дискриминация е престъплението, за което се полага съд. Известно е още, че регистрираните в полицията не могат впоследствие да работят в системата на МВР, Министерството на отбраната, съдебната система и други държавни органи.\nПодобно писмо с искане за извънредни часове по темата за етническата толерантност е изпратено до учебните заведения и от Регионалния инспекторат по образованието в Софийска област.\nМеждувременно г-н Духалов се е срещнал и с лидерите на ромската общност в града ни. Целта е била да не се допусне етническо напрежение в Самоков и района като отглас от събитията в Катуница и на други места в страната. На 28 септември на посещение в общината ни е бил и директорът на Областната дирекция на МВР Николай Николов.\nКамери с радари ще има в Самоков и Боровец\nTags: етническа толерантност Катуница МВР Мирослав Духалов Николай Николов полиция РУП училище фейсбук


89 години газ до дупка | EVA.bg\n89 години газ до дупка\nНа почти 89 години Станка Василева шофира, тича по два километра всеки ден, не се страхува да подхване каквато и да е физическа работа. Изглежда, както е прието да си казваме сега, прекрасно не само за годините си, но и в сравнение с много по-млади от нея. Такова е първото впечатление, когато я срещам на пешеходната главна улица в Добрич\nВаня Шекерова 30 November 2018\nЧух я по радиото, поводът да я представят беше над 60-годишният й стаж зад волана. Тогава сподели и мечтата си да кара червен автомобил и ако има такъв, щяла да шофира, докато е жива. Иначе като че ли вече й било време да спре – не защото възрастта й пречела да джитка с кокетния си опел, а защото се страхувала от все по-наглите си колеги на пътя, някои от тях дори без книжки.\nМисля си, че ако имаше късмета да е родена в Щатите или поне някъде в Западна Европа, Станка щеше да е звезда. Щеше да е по кориците на специализирани издания заради смелостта все още да участва в ралита за любители. Заради предприемчивостта, с която е правила бизнес в земеделието, развивала е животновъдна ферма. Щеше да е сред онези вечни жени, смятани за успели, постигнали всичко или почти всичко в живота си – завъртели собствен бизнес, създали стабилно семейство и отгледали деца, които днес са родители – от сина си и дъщеря си Станка има четирима внуци и осем правнуци. Щеше да е ако не модна, то поне икона на спортния стил и начин на живот – тежи 58 килограма, има стойка на гимнастичка и въпреки изцяло бялата си по мъжки подстригана коса – лице на жена с характер и воля да държи живота в ръцете си.\nРъцете на тази жена са корави и силни, ръкувайки се с нея, усещам мъжка хватка. Тя казва, че и сърцето й е мъжко, макар съвсем по женски да се е разтапяло от любов, да е треперило от неизвестност, да е пропадало от страх, да е набъбвало от болка и да е било размазано сравнително неотдавна, когато си отишъл съпругът й – след 61 щастливи години заедно. Гласът на Станка проскърцва, докато говори за него. Питала го: „Иване, и един път ли не сбърках, та не ме укори за нищо в този толкова дълъг и нелек път, дето го вървяхме заедно?“ Зодия Скорпион бил мъжът й, но се поогъвал, Станка вземала решенията и за двамата.\nМечтае си някой ден да спечели от тотото, за да си сбъдне това отколешно желание. Само за ден да покара червен автомобил, пък после ще го подари\nБила на 22, когато се взели, така викат в Добруджа на женитбата. Станка е от село Загорци, до осми клас я пуснали да учи родителите й, макар да била очочорена и будна, упорита и смела. Баща й имал нужда от помощта й в земеделието, с което семейството си изкарвало прехраната. И мечтаел да я омъжи за богат мъж. Станка се спряла на Иван, с когото се запознали в ресторант, бил гражданин, от Добрич. Освен че си го харесала, си направила и сметка, че омъжвайки се за него, ще се отърве от селската работа. Вятър и мъгла! Когато я взели като булка от село с каруца посред страшна зима, се оказало, че на 30 км от родното Загорци пак се озовала на село. Мъжът й живеел в края на града, в квартал Таргалята на Добрич. И младата му жена пак я чакало голямо блъскане по нивите. Станка обаче си купила мотор, хората свикнали да я виждат с 350-кубиковото МЗ. Като я налегнали родилните болки, се метнала на мотора и изпърпорила до родилния дом. Била голяма жендура, 105 килограма стигнала като бременна. Но като родила, бързо влязла във форма, с 20 килограма надолу. Записала се на шофьорски курс и започнала да редува мотора със семейния москвич. Без да й мигне окото, подкарала и трактор, и комбайн, само трябвало да я извикат да смени някого от мъжете, управлявали големите земеделски машини.


За блога и мен – mediationtea.com | Медиация на чай\nКазвам се Катина.\nПозната съм професионално катo медиатор Nо 20061012003 в Единния Регистър на Медиаторите, ментор и треньор по медиация, с над 20 годишен опит, 92% success rate и над 1200 win-win споразумения в областта на:\nсемейните отношения – семейна медиация,\nотношенията в училищата – медиация в училище,\nтрудовата среда – медиация на работното място,\nдоговорните/бизнес отношения – бизнес медиация,\nтрансформираща медиация и онлайн медиация;\nюрист и психолог – по образование и опитности;\nедин от отдадените докрай пионери и визионери на медиацията в България;\nтреньор и ментор по миротворчество и медиация;\nексперт по емоционална интелигентност и интегритет;\nсъздател на Аха подхода в медиацията;\nосновател, партньор и водещ ментор в Център за медиация Ахая (Партньорски взаимоотношения) и „Ахадемия за медиатори“;\nавтор на книгата наръчник по медиация „В храма на медиацията – как е на практика„;\nводещ на FB-групата за медиацията в България: „Медиацията-златен ключ за споразумяване”;\nбивш зам.-председател (2016-2019) и член на Национална Асоциация на Медиаторите, участник в World Mediation Forum, доброволец-ментор в продължение на няколко години в Центъра за спогодби и медиация към Софийски Районен Съд и СГС;\nнаградена с почетния знак за професионални постижения и активна дейност на Съюза на Юристите в България и Национална Асоциация на Медиаторите.\nизследовател на човешките взаимоотношения и win-win култура, инициатор и съучастник по проекти за пълноценно и автентично общуване; подкрепяща формални и неформални лидери за градивна промяна;\nсъздател и водещ на практиките „Свещените споразумения“, „Скок отвъд триъгълника на Карпман“ и „Развитие на вътрешния миротворец“.\nОсновната ми тема са хармоничните партньорски взаимоотношения. Вдъхновяват ме разнообразните начини, по които хората се срещаме и избираме да оживим това, което ни свързва. Изследвам ги – тези ситуации, начини, аха!-моменти – и подкрепям свободното ни и равностойно партньорство в тях.\nОтдавна, още чрез детските си интереси, разпознах призванието си в работата с, върху и чрез взаимоотношенията и изграждане на култура на съзнателния диалог. А преди години и особено ясно напоследък, виждам силата и отговорността си да допринасям за градежа на мостове – между ляво и дясно, изток и запад, горе и долу, вътре и вън… Затова, сред множеството професионални етикети харесвам този, който дойде спонтанно чрез приятелка-журналист: „- Значи си домакин на партньорската среда и модератор на новото пре-договаряне… Ех, че хубаво!„. Да, пре-договарянето на взаимоотношенията ни – за настоящия момент и за взаимно благо.\nВ работата си използвам разнообразни подходи и инструменти, както класически, така и неконвенционални, но винаги холистични.\nБлагодарна съм за семейството от миротворци, от което произхождам, за здравата образователна основа от юридически, психологически и комуникационни качества и умения и за повече от 20 годишната практика в медиацията. А също и за партньорството с точните личности по пътя, взаимообменът с които изважда на бял свят есенцията от мен и е истинският автор на историите, които разказвам. БлагоДаря!\nОбожавам как медиаторството се съчетава с работата ми на специалист човешки ресурси и организационна култура.\nВ момента изследвам концентрирано в: трансформиращата медиация, медиацията между общности и организации, медиация между държави и за единство в света. Активно подкрепям процесите за градивна промяна в най-ключовите точки на обществен дискурс – образователната, трудовата и съдебната системи; между държавна администрация/общини и граждани; между представители на утвърдени и на алтернативни системи; между лидери и общности. Проучвам с благодарност и българския принос в сферата на миротворчеството.\nРадва ме работата заЕдно.\n…И така, за какво сте жадни сега и какъв чай ще желаете?\nВаша в медиацията: Катина Клявкова\nЗа блога и защо на чай с мед и лимон.\nИнтервюта с мен в медиите\nP.S. В един от нас споделя\nОбучение по медиация\n! Всеки случай, който споменавам, е съобразен изцяло с принципа на поверителност, анонимност и със знанието и съгласието на участващите в него страни.\nСподелянето цели единствено и само практическо запознаване с реалните ползи от медиацията и всяка прилика с конкретни лица и събития, е неволна. !\n2 Comments on За блога и мен\nМариела Стефанова Стоянова 13.04.2016 в 8:34\nЗдравейте, юрист съм по професия. Медиаторството ми харесва като способ за разрешаване на спорове. Интересувам се от обучение и практикуване в тази област.Възможно ли е да бъда обучена за медиатор и да практикувам?\nКатина Клявкова 14.04.2016 в 15:10\nЗдравейте, разбира се, че можете да се обучите за сертифициран медиатор.\nНие също предлагаме такива сертификационни курсове. Дори съвсем скоро е следващата ни група: 21-22 и 28-29 май. Ако желаете, добре сте ни дошли.\nПовече можете да прочетете тук: http://www.ahaya.bg/bg/snews/%D1%81%D0%B5%D1%80%D1%82%D0%B8%D1%84%D0%B8%D1%86%D0%B8%D1%80%D0%B0%D1%89-%D1%82%D1%80%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%BD%D0%B3-%D0%B7%D0%B0-%D0%BC%D0%B5%D0%B4%D0%B8%D0%B0%D1%82%D0%BE%D1%80%D0%B8\nА също и в този блог, заедно с обратни връзки от участници, като напишете думата тренинг в полето за търсене.