Януари 18, 2022, 20:30:21\nАвтор Тема: Световно 2019 (Прочетена 13293 пъти)\n« Отговор #195 -: Декември 06, 2019, 14:56:30 »\nЦитат на: madneron23 в Декември 04, 2019, 14:45:15\nВидя ли, хората играят за кеф..., а ние избягахме в последния момент.\nбегай у лево ако искаш\n« Отговор #196 -: Декември 06, 2019, 20:33:27 »\nБраво на Българския отбор за това световно.И честито на Румънците за златото.\n« Отговор #197 -: Декември 06, 2019, 21:01:48 »\nРумъния - най -накрая. Честито им. Друг е въпросът Как\nВ крайна сметка, дадоха пари, скастриха им противника и те така..\nДругата година по -малко...\nЧестито и на отбора на Народа, дано сте се "забавлявали".\n« Отговор #198 -: Декември 06, 2019, 21:31:02 »\n« Отговор #199 -: Декември 06, 2019, 22:03:22 »\nи без командир и на плюс могат се правят магарии\nЦитат на: Martin в Декември 06, 2019, 21:01:48\nпа точно българите да повдигат въпроса как след 2017-та е повече от смешно.\nПП. Но пък ми е смешно защо блокираха Гонзо 2 дена преди края без да еправил мошенгии , а другите ги пуснаха метър\nОт топ4 3 съюза направиха маса простотии , а блокираха Гонзо. Пълен смех. Оти Хаоса написа такова писмо, с мед да го помажеш как въобще тая игрица съществува\n« Последна редакция: Декември 06, 2019, 22:23:53 от Изгубеният » Активен\n« Отговор #200 -: Декември 07, 2019, 05:08:14 »\nЦитат на: Изгубеният в Декември 06, 2019, 22:03:22\nНещо се опитваш да ме заядеш и да ми кажеш, ама както винаги няма да ти се получи.\n« Отговор #201 -: Декември 07, 2019, 18:29:12 »\nСветовно без драма и рестарт не е световно,ама уви...Честито на всички участвали и имали нервите да се занимават със "Световното"\n« Отговор #202 -: Декември 09, 2019, 00:48:57 »\nЦитат на: Martin в Декември 07, 2019, 05:08:14\nченге си бил, знаеш как се случват нещата. Румънците чиитваха с платена екстра. Да си оставил палтените екстри пробити не е проблем на потребителите, а на администрацията, Марто. 2017-та е друга бира,там се хакна акаунт дори мога да ти кава приблизително кога е планирано - горе долу 24 часа след като Дамир удари Атанас.\nБъгът с клонирането на армии се е знаел от определени хора още от 2017-та, да ви питам тогава как румънците изринаха поляците тогава за една нощ и то в собственте им квадранти?\nПП.По повод участието на Жоао и на това световно , единственото , което мога да кажа е един цитат от Гацо Бацов - идиотите са най-силната организация в света - навсякъде имат хора!\n« Последна редакция: Декември 09, 2019, 00:58:09 от Изгубеният » Активен\n« Отговор #203 -: Декември 09, 2019, 01:31:45 »\nЦитат на: Apuyc1912 в Декември 07, 2019, 18:29:12\nТи си най-недооцененият играч в тази игрица, даже се чу че и на пиене ептен не носиш. Борбата за зелената табелка е била тежка, но уви, конкуренцията е била слаба :Д\n« Отговор #204 -: Декември 09, 2019, 09:43:40 »\nБраво на отбора.\n6-то масто си е доста добър резултат и реално след 5-то място това са реалните играещи отбори които не наливат средства, като алтави за глупости.\nНадявам се да са забавлявали всички.\n« Отговор #205 -: Декември 09, 2019, 21:38:50 »\nЦитат на: Изгубеният в Декември 09, 2019, 00:48:57\nСтефо, много неща за 2017-а не знаеш, братле. Ама много. И най -малкото аз нямам намерения да ти ги пиша.Само недей с изказванията да омаловажаваш труда на хората тогава, защото ставаш смешен. Просто замълчи и като събереш цялото инфо се изкажи, до тогава не влизай в теории от информацията на сульо и пульо. Няма смисъл просто да се ангажират новите играчи с неща, които не са готови от теб.\nАз мисля, че е редно да се фокусираме върху представянето на България 2019-а ( за което е и темата) и какво може да се надстрои в следващия формат. Какво повече да се направи, за да може страната ни със същия ресурс да получи по -подобаващо място в класирането, та ако щете медал.\n« Отговор #206 -: Декември 10, 2019, 09:11:42 »\nhttps://prnt.sc/q8mtfm Благодаря за медалите Чудих се с какво съм заслужила да съм финалист и да взема големия шлем, но моят най-добър приятел в играта Юрий ми изясни. Денят ми започва чудесно днес и още веднъж голямо БЛАГОДАРЯ!\nЧестито и на теб любовче за големия шлем! И само да ти напомня, че все повече ми липсваш в играта\n« Последна редакция: Декември 10, 2019, 09:58:41 от Izzidaa » Активен\n« Отговор #207 -: Декември 12, 2019, 05:42:12 »\nЦитат на: Martin в Декември 09, 2019, 21:38:50\nхайде да се фокусираме тогава, българите бяха едни от отборите след отказването на Бразилия, които трябваше да си вземат точките, простотиите на египтяните воглаве с италианците ги изтикаха 2 позиции назад. Перу прецака Албания, Италия прецака Колумбия. Ahmаd the dead terorist режеше баницата на малките съюзи. Всички след Бразилия и Румъния чоплихме семки. накрая само румънците, те вече и не играеха и италианците не пуснаха замъци за българите. Тази година пак е имало пречистване щот Антоан пак е изтеглил късата клечка. Но пък можете да къпете шампионските макари на Динковчето дет се е застъпило българския отбор да е в топ10. Дори извън съюза постоянно мислеше за България.\nПП. никога не съм омаловажавал труда на играчите в българския отбор 2017-та , там факторите бяха различни и точно на мен не ми казвай кво знам и кво не. .\n« Отговор #208 -: Декември 12, 2019, 12:32:19 »\nПредлагам да заключите темата за да не стане грозно.\nБългария завърши там където е завършвала през последните години с изключение на 2017 - 6-ти.\nДали е имала шанс за нещо по-добро? - Да определено. Дали се е възползвала? - Не до там.\nДали можеше да е извъна 10-ката? - Да нищожен. Дали се отърваха? - Да.\nВсяка година е едно и също, а истината е че една единствена: Без да има наливане на пари или жокер "неочаквана помощ от приятел", това са реалните възможности.\nДа, с правилна дипломация, може да се качи до 4-то място (не говоря за тази година специално, а принципно), но за твова се иска прагматизъм, който за жалост липсва на нашият отбор с години.\nРеално дали сте 4 или 10 - няма никакво значение. Така че гледайте напред и най-сетне си вземете поука и заложете на по-прагматична стратегия, а не на урбулишката.\nИначе целта която беше минимум е постигната:\n- Взимане на група\n- Класиране на 4-ти отбор за финала\n- Завършване в топ 10\nЦитат на: Izzidaa в Декември 10, 2019, 09:11:42\nhttps://prnt.sc/q8mtfm .... Юрий ..... И само да ти напомня, че все повече ми липсваш в играта\nСамо да вметна, ако беше играла на финала като резерва, щеше да играеш и с Юрий. Все пак той игра с няколко акаунта, към няколко отбора.\n« Отговор #209 -: Декември 12, 2019, 13:34:32 »\nЦитат на: MrCrow в Декември 12, 2019, 12:32:19\nПП Само да вметна, ако беше играла на финала като резерва, щеше да играеш и с Юрий. Все пак той игра с няколко акаунта, към няколко отбора.\nСвирчо, стига ръси мозък и хормони.\nПървото място у село устройваше и румънци, и бразилци.\nза 4 отбора не искам и да знам кой колко е помогнал, там макетата имаха значение\nИ Украина, и България бяха подпукали акаунти от щатите и единия от двата отбора се озова извън 10-ката.Ако българите ги е устройвало 8-мо място , едва ли щяха да тръгнат на руснаците.\nквото-такова, нправиха си кефа за ужаст на Дани Зеления


Актрисата Шарън Стоун продава имението си на загуба - Имоти от Варна в портала за имоти на Варна\nАктрисата Шарън Стоун продава имението си на загуба\nАмериканската актриса Шарън Стоун, станала световноизвестна с ролите си във филмите "Първичен инстинкт" и "Казино", продава имението си в "Бевърли Хилс", Лос Анджелис за 8,995 милиона долара, тоест с 2 милиона долара по-малко, отколкото го е купила, съобщават от агенцията за недвижими имоти Real Estalker.\nОт Real Estalker разказват, че Шарън Стоун е придобила имота през месец март 2006 година, за сумата от 10,995 милиона долара. Но скоро след това го е обявила за продажба, като е поискала 12,5 милиона долара. Но купувач на имота така и не се появил. Това принудило актрисата през есента на миналата година да намали цената на 10 милиона долара. Въпреки това купувач отново не се е появил и съвсем наскоро тя сваля още от цената достигайки до сегашните 8,995 милиона долара.\nИмението на актрисата е с площ от 1,94 хектара. Самата къща е с РЗП от 597,6 кв.м. В къщата има седем спални и осем бани, а в двора има плувен басейн, овощна градина и тенис корт.\nШарън Стоун, е американска актриса, продуцент и бивш модел. Награждавана е с френския Орден за изкуство и литература. Голямата й кариера в киното започва след филма "Първичен инстинкт" през 1992 година, а за ролята си във филма "Казино" на режисьора Мартин Скорсезе, актрисата спечели "Златен глобус" и бе номинирана за "Оскар".


1. Преди да отидете в супермаркета направете списък. А после се придържайте стриктно към него. Маркетолозите са установили,че средно 2 от продуктите, закупени при едно пазаруване са импулсни. Това са обикновенно ненужни неща. Най-опасна е зоната около касите. Там са разположени обикновенно най-нездравословните храни и там най-често се правят импулсните покупки. Внимавайте. Това са пари хвърлени на вятъра.\n2. Спрете да копувате безалкохолни напитки. Трудно е да се повярва, но вие харчите много пари за газирана вода смесена със захар, изкуствени оцветители и аромати. В САЩ се смята, че едно четиричленно семейство харчи годишно над 500 долара за безалкохолни напитки. Вместо това пийте обикновенна вода. Ще спестите пари, а и е по-здравословно.\n3. Намалете драстично покупките на храни, пълни със захар, сол и мазнини. Това са чипсове, кексове, понички и др. Ще спестите пари и ще помогнете на здравето си. Търсете диетични храни без захар и с малко калории!\n4. Пазарувайте по-рядко. Планирайте покупките поне веднъж седмично. Колкото по често отивате до магази за по едно, две неща, толкова е по-вероятно всеки път да купувате по нещо излишно и ненужно.\n5. Яжте по-често домашно приготвена храна, дори и когато сте навън.\nПригответе си сандвичи за обяд. Ще е по-евтино и със сигурност по-здравословно.\n6. Поне 3 дни от седмицата - без месо. За някой това може да звучи ужасно и немислимо. Но статистиката показва, че вегетарианците са по здрави и живеят по-дълго. Ако се притеснявате за протеините в менюто си - има ги достатъчно с соята, боба, лещата, ядките.\n7. Научете се да готвите. Готвенето не е затопляне на косерва или поставянето на кремвирши в микровълновата фурна. Готвенето е съчетаване на пресни и свежи продукти, така че да се получи храна с чудесен вкус и аромат. Ще се учудите колко здравословни неща може да приготвите сами и то за малко пари. Следвайте просто правило: в количката ви в супермаркета да няма приготвени и консервирани храни, а само свежи. По-полезно е.\nИзпратено на 7/11/2013 от Анонимен. Прочетено 2838 пъти.\n1. Защо ни се подува корема и имаме неприятно усещане за пълнота? (260129)\n2. Девет съвета за защита срещу рака (51533)\n3. Нелекуваната хрема води до синузит (34983)\n4. Разширени вени (34875)\n5. За да не се кривят детските крака (32780)


Коментари - Асен Блатечки изненада с нова визия | Лайф.dir.bg\nДЕДО БЛАТЕЧКИ!!! ТОЯ ЧОВЕК ТОТАЛНО СЕ СКАПА ПРЕЗ ПОСЛЕДНИТЕ НЯКОЛКО ГОДИНИ!!!\nВзе да омръзваш на всички. Където и да четеш- само Блатечки и Диляна .Ужасни сте\nчичо..ти ли беше хладилника\nужас....друго си е да " се кривиш"\nТози винаги ми е бил гнусен големия секс символ няма що\nАбе не лош актьор, но Барба Ганьос си е No.1!\nТова ли е най- важно\nНа мен ми харесва хората да експериментират с външния си вид. И даже мисля, че му стои добре....има си артистичен, нестандартен вид. Не е нужно всички да са обръснати/набола брада и с 3мм коса. Който, както иска! Не е това най-важното.\nТамън в крак с пандемията. Много противен тип. Но чудя се защо трябва да отглежда брада и мустаци заради роля?!?!\nДебелият Папи Ханс!\nВизия по-тъпа от предишната.\nеб)хти грозния дъртак.\nрядко противен тип!\nНе го слушайте тоя, едно време ми изЕде хладилника.\nСтига си ревал пък ти бе, трол\nЯж ми салама (нерегистриран)\nКапитан Петко Войвода с дънки и маратонки.\nНа тоя безводник чайчето е от 38 градуса нагоре.\nА кво стана с хладилника? Аре да мре от глад тоя:)\nИ в новата, и в старата визия да се появи, не му давайте да се докопа до хладилника с кренвиршите... Леки...\nАман от злобно-зависливи тролове (нерегистриран)\nАсен Блатечки е един от малкото български актьори, на които актьорството им иде отвътре без да се напъват и без да се взимат на сериозно. И изобщо каква е тая мания под всяка статия да се изливат лайна от обратната страна на посоката на движение на храната. Поне да бяхте прочели статията преди да си губите времето с никому ненужни коментари.\nАсене, ти ли си? Или Диляна? Няма кой друг да го харесва тоя освен той и жена му :)))\nАман ама (нерегистриран)\nтой освен от "актьорство" може ли да работи друго от което да се издържа?\nтой може и да може, но това теб как те бърка?\nНарода трбяа да отпусне някъде от всички противоречиви изказвания около ковид, плюс битовизми. Нормално е всичко и всички да дразнят.\nМного сте прав.Това ли е най-важното за един артист - променената визия за ролята.А труддо и работата,а таланта никой не ги коментира.Жалко!\nХаресвам го, но да ме прощава- силно прилича на клошар с това му ново амплоа\nСрещу "селски бек" в тълковния речник трябва да стои негова снимка!!!\nНово българско кино не гледам. Тотален, абсолютен бок.лук. С много малки изключения. Съжалаявам.\nПрилича на нещо средно между поп и клошар\nВ БЪЛГАРИЯ МЕДИИТЕ СИ ИЗМИСЛЯТ ГЕРОИ И ПОСТОЯННО НИ ГИ НАТРАПВАТ, КАТО ТОЗИ И МНОГО, МНОГО ДРУГИ !!! ЖАЛКО, ЧЕ НИЩО НЕ Е ИСТИНСКО!\nето те и теб (нерегистриран)\nизмислен, скучаещ, беден човечец. Весели праични дни!\nЕто ме я (нерегистриран)\nКух патриотар! Булгаааар, буллгаааррррр викал бая ти Ганя в банята...\nТака като гледам тоя пич явно са го взели за продължението на Тримата мускетари.\nИма страхотни млади актьори, които биха могли да изиграят Паница.Този няма, ама нищо общо.Все едно африканец да изиграе Левски.\nНа теб не ти е даденост да се изразяваш, но го правиш макар и неуспешно.\nКато не знае по кои хладилници да бърка, така ша е. Да беше взел от ЗИЛа една ваксинка и да си свирка.\nТой и друг път се е жертвал , ... Официално с две жени !\nБъди като него (нерегистриран)\nЗнае и може. Взимай пример!\nОт такива примери няма здрави семейства. Мислиш ли, че е щастлив ?\nТолкова грозен и гнусен актьор. Няма друг като него. Какво толкова му харесват жените?\nРеално не го харесват, но така са им казали "по талавизора" и овчиците изпълняват.\nпо талавизора (нерегистриран)\nльольо, гледай филмчета и не се прави на умен.\nЖените го харесват. Теб харесват ли те?\nТи си единственият му фен ...\nКои жени? Онези двете ли?\nДа не е станал талибан? Или е решил да гледа кози нейде в Балкана ???\nОще един ниаквец се прави на умен.\nЗащо ми триете коментарите? Само казах, че е надменен, с малки свински очички и е по-бездарен и от Криско и ГРАФА.\nА ти си красив и чаровен?\nКато рови в хладилника дали не падат косми от тази брада?\nзащо искаш да знаеш бе кьосе?\nМай само ти не помниш рекламата!\nПрилича на хипстър-клошар\nвероятно зле изглежсаш Гали. Да не ти е отхвърли оферта нещо?\nНе смятам да се обяснявам на Бг мама селянки\nМадам Акне, вземи си валериана.\nИграе в "фамилията", добър образ, но 3сезон е провал, слаб сценарии. Добър актьор, но трябва и сценарии, бюджет, поддържащи актьори...\nмного е далече от актьорството. назначават ги там по незнам каква линия :)))))\nТи в какво си близо и каква е успеваемостта ти?\nМного е СМЕШНО и ЖАЛКО , когато някой се мъчи да поддържа един ИЗМИСЛЕН образ и да го раздава "интересен" , но не може да се отрече че в България този номер все още минава , защото има прости балъци да се хващат !! Прошарена брада и БОЯДИСАНА коса ( като калпак) - Изглежда като дърт собственик на шкембеджийница на морето от 60-те , дето се кипреха за младите туристки , докато трае сезона няколко месеца и после пак стария пияница !!!!\nТи от туристките ли си!?\nКаква саможертва само! И аз не обичам да ходя на работа, но се жертвам и ходя, че инак без пари още по-зле.\nНе зная колко добър актьор е (нерегистриран)\nгледал съм го само в една постановка преди години. Това което ми направи неприятно впечатление е, че имаше изключително лоша дикция, половината от репликите му не разбирах, или трябваше да проявявам усилие, за да го разбирам. Може просто да е имал лош ден...\nКогато го видя, сменям канала. Боклук.\nЧестита му роля (нерегистриран)\nпоне ще спечели пари та дано купи дрехи на жена си, че все гола ходи горката\nне само за рокля (нерегистриран)\nе купил,но си купи не ремонтиран апартамент в центъра на София за 200 000 евра и сега му прави ремонт! Нали получаваха помощи заради епидемията!Културата трябва да се подхранва с пари,защото артистите са най-работливи и ценни за България!Без артисти няма да имаме нито живот,нито икономика ,нито заплати и пенсии,нито здравеопазване!\nПростотията е по-силна от ковида.\nБроиш му кинтите ли? Гледай си в твоята паничка.\nЗа разлика от твоята е хубава.\nАсан боклука (нерегистриран)\nМяза на конкистадор.АСЕН ИСПАНЕЦА :):):):):)\nАми вижти сега, Коста паница е бил с издължено лице и лицевото окосмяване му е "ходило", докато този набеден са сексимвол индивид мяза на еленски дървосекач.


Функцията OFFSET() в Excel - Maggie Petrova\nСигурно си мислите, че функцията OFFSET() е висш пилотаж в Excel… Всъщност е проста и само звучи много сложно. Ще се опитам да обясня как работи и се надявам, че след като прочетете ще можете да впечатлявате колегите ви, които още не са попаднали на тази статия. 🙂\nС OFFSET() може да правите динамични графики в Excel:\n…или пък да свържете две таблици, ако в едната данните са в отделни редове, а в другата в колони:\nФункцията OFFSET() в Excel дава съдържанието на една или повече клетки. (точка!)\nРезултатът от нея ще е подобен на това в клетка А1 да напишете =А2. Така първата клетка ще показва съдържанието на втората.\nРазликата обаче е, че с OFFSET() имате по-голяма гъвкавост и Excel може да се съобрази с определени условия при намирането на клетката, чието съдържание искате да използвате.\nОсновното предимство на функцията OFFSET() е, че тя не съдържа адрес на клетка, а „упътване” колко реда на надолу и колко колони надясно се намира търсената от нас клетка спрямо някаква отправна точка. Много лесно броят на редовете и колоните може да бъде заменен с някаква логическа формула и Excel винаги ще дава съдържанието на клетката, което отговаря на новото логическо условие.\nВ най-простия вид на формулата ние казваме на Excel: “Виждаш ли я ей тази клетка, слез 1 ред надолу от нея, мини една колона в дясно и ми дай съдържанието на клетката, която се намира там.”\nЕто го и синтаксисът, с който записваме функцията OFFSET().\nreference – адрес на клетката, който ще служи за отправна точка за местоположението на резултатът, който се търси от формулата. Обикновенно за референция се посочва най-горната, най-лява клетка от таблицата, в която се намира търсената клетка.\nrows – число, което показва колко редове надолу (+) или нагоре (-) от отправната точка (reference) се намира търсената от нас клетка.\ncols – число, което показва колко колони надясно (+) или наляво (-) от отправната точка (reference) се намира търсената от нас клетка.\nheight – не е задължително да се попълва. Ако се остави празно, Excel приема, че търсим област от клетки с „височина” 1 – т.е. област от клетки, която се намира на един ред.\nwidth – не е задължително да се попълва. Ако се остави празно, Excel приема, че търсим област от клетки с „ширина” 1 – т.е. област от клетки, която се намира в една колона.\nHeight и width оставени празни или записани със стойност 1 означават, че резултатът е 1 клетка (област намираща се само на един ред и същевременно само в една колкона).\nНапример, ако в клетка B2 искаме да запишем дневния прием на калории за 01/01/2013 като използваме OFFSET() за да намерим клетката с тази стойност от допълнителна таблица, ето как би изглеждала формулата:\nЗаписвайки $G$1 (Date) за Reference означава, че това ще е отправната точка, от която Excel ще започне намирането на клетката. В полето Rows записваме 1, което означава, че търсената клетка се намира един ред надолу от отправната, а единицата в полето Cols означава, че тя е и една колона на дясно от отправната клетка. Резултатът в този случай ще бъде H2 (1940).\nНа пръв поглед изглежда, че безмислено си усложняваме живота с очевидни неща – един ред надолу, една колкона на дясно … бла-бла. Истински полезното в случая е, че вместо да записваме твърдо число за ред/колкона, можем да заменим числото с формула, кочто дава различно число при различни условия.\nНапример IF(), разултатът от който, ако условието е изпълнено да е 1, а ако не е изпълнено – 2. И ако запишете тази IF() формула вместо cols в OFFSET()-а ще имате динамичен резултат.\nВместо IF() може да използвате някоя от опциите “Form controls” – радио бутони, scroll bar и подобни, които свързани към клетка в Excel дават променящо се число.\nЕто и пример как да направите динамична графика, в която данните се “превъртат” със scroll bar:\nА, ето го и крайният резултат – динамична графика в Ексел:\nМоже да свалите примерния файл от тук: OFFSET функция в Excel.


Търсене за: Костадин Ничев\nБотев взе точка при гостуването във Враца\nБотев (Пловдив) завърши наравно 1:1 при визитата на Ботев (Враца) в среща от 4-ия кръг на Първа лига. Двубоят се игра на стадион "Христо Ботев" във Враца. Двата тима направиха равностоен сблъсък и заслужено си разделиха точките. През\nБотев се раздели с Костадин Ничев\nБотев (Пловдив) се раздели с футболиста Костадин Ничев. Договорът на дефанзивния футболист изтече и контрактът му няма да бъде подновен. ПФК Ботев благодари на Ничев за всеотдайното и професионално отношение към работния процес и му пожелава успехи в


Именник на българските кутсузлии – Приумици\n27/01/2009 by Trayana\nИменник на българските кутсузлии\nВ първите дни от приемането на България в ЕС изниква въпросът дали българските история и култура няма да бъдат претопени в общото европейско наследство и бъдеще. Много се изговори по тази тема – някои хора посочваха, че интеграцията ще ни обезличи, други напомняха, че българите са запазили самосъзнанието си и през най-тежките векове на робство. Личното ми мнение е, че ние ще продължаваме да се тупаме гордо по гърдите „булгарише, булгарише”, което всъщност не е толкова зле, колкото ви изглежда. Все пак нация, която подписва петиции, за да запази правото си на безакцизна домашна ракия и производство на шкембе-чорба според мен знае как да се самоопределя като различна.\nНо не това е темата на тази статия и не за това искам да пиша (макар да съм пяла оди за възхвала на добре сготвена и силно подлютена шкембе чорба в 5 сутринта след препиване с домашна ракия*). Мисълта ми беше за нашето по-конкретно бъдеще, а именно – децата ни. И техните имена. Вдъхнових се от една статия, в която се говореше за момиченце, наречено Европа.\nМного народи вярват, че името определя човека, а не обратното. Въз основа на името се правят хороскопи, предрича се бъдещето на носителя му. Голям брой от българските имена са пожелателни за определено качество – Храбър/Храбра, Тихомир/а, Станимир/а, Благой… Някога дори е имало обичай, ако детето е болнаво да му се променя името на Желязко/а и Здравко/а например. Други имена са просто наследство от качество или професия на някой прадядо – понякога става дума за малките имена, но по-често за фамилиите – Чорбаджийски, Свинаров, Овчаров, Абаджийски и т.н. В смисъла на пожелателните имена бях силно потресена от името Европа – разбирам, че бащата е евро-оптимист, но този избор говори за два варианта: или никога не е чел древногръцка митология, или зоофилията не го притеснява.\nМного от типично българските имена безспорно са остарели поради звученето си – Пена, Мара, Гинка, Евдоки, Груйо, Курти… Други имена са вече изхвърлени от списъка на приемливите поради историческите промени – Сталин, Ленин, Хитлер, Свободка, Първолетка.\nВ стремежа си да дарят отрочето с необичайно и запомнящо се име, много родители вместо да търсят алтернативата в други български имена, обричат децата си на откровените подигравки на малките и скритите подхилквания на възрастните.\nДоста от популярните имена са заимствани от небосклона на фолк- звездите – Глория, Анелия, Нина (вместо Николина), Кондислав. Лошо няма, важното е разнообразието. Интересното е обаче, че освен фолка и други жанрове на музиката дават своя принос в списъка на българските имена – така например за миналата година са регистрирани две новородени с името Елвис, едно с Мадона и три с Мерилин (полът тук е неизвестен). Забелязва се и вълна от латино-имена, тръгнала от множеството колумбийски и венецуелски сериали – Педро и Игнасио звучат къде по-по от Петър и Игнат, за Аура да не споменавам… Една моя позната пък си кръсти момиченцето със звучното Патрисия, което се умалява на Пати, и то в район, където произношението се характеризира с потъмняване на „е” в „и”! Намерили са се и киномани, които от вълнение са кръстили синовете си Тарзан и Зоро. Мога само да се надявам, че в близко бъдеще няма да се появи Трите-Хикса (не ви ли се струва, че подписа би говорил за необразованост?) и Супермен (хмм, фройдизмът ми пее в задната част на мозъка с разни предположения).\nСпазването на старата българска традиция децата да се кръщават на бабите и дядовците понякога поставя родителите пред спорове кое от четирите имена е достойно за увековечаване. Двойните и съставни имена се явяват чудесен начин за удовлетворяването и на двата комплекта баби и дядовци. Но за нещастие е породило и няколко абсурдни имена като Маратонка (на бабите Мара и Тонка) и Йордечка (Йорданка и Дечка). В личния ми списък от нежелани имена се наредиха и Дева-Мария, Радост-Ина, Крисмислава, Борис-Втори (не е с римски цифри, уважаеми читатели – точно така си е).\nЕдно също така неприятно явление е и желанието за придържане към типични български думи – Ливадка, Скафандър, Марулка, Паун, Канарче, Славей. За щастие имената Потник и Проститутка все още са забранени от закона, което неизбежно навежда на мисълта, че някога е имало опити да се използват. Въпреки всичко миналата година едно момиче е било кръстено Страхотна, а едно момче – Сладун. Ех, давам на родителите една червена точка за желанието да ползват българско име, но две черни поради глупостта им. Пътят към ада е постлан с добри намерения. В случая адът е за децата. Легендарна е например дилемата на Пътка (родила се преди майка й да стигне в акушеро-гинекологичното отделение), която трябвало да избира дали името й да бъде изписано на латиница като Patka или Putka. Или си представете майки крещящи по непослушниците: „Тарзане, остави животното на мира!”, „Канарче, слез от там!”, „Ланселот, в десет да си на масата!”.\nАх, даааа, стигнахме и до другия проблем – чуждите имена, които навлизат все повече при нас. За да се избегне проблема на Пътка, мнозина родители залагат на интернационални имена като Виктория, Александър, но пък и се презорват леко с Джордън вместо Йордан, Джоана вместо Ивана. А имена като Суспенсио, Аналиа или Дионисий според мен са просто безумни. Все още е неизвестно за мен как се формират бащините имена на деца, чиито бащи се казват Ричард – дали има наставка „ов”?\nЗа бога, братя и сестри, мислете преди да кръстите децата си – не само за това какво значат на български, а и какъв смисъл имат в латинските езици, как се изписват и умаляват. За вас може би е важно звученето, но име като Лисо, Шаро, Сульо и Мишка могат да бъдат същинско проклятие за децата ви.\n* Това, естествено, преди шкембе-чорбата да е разредила алкохолния процент в кръвта ми\nSABATON и RAGE Съвместен концерт в София на 17 октомври 2009 г →


Начало От Страната Крачка напред, две крачки назад по пътя на революцията\nПътят на революцията е дълъг и лъкатушен. Задача номер едно от предишния ми коментар обаче е почти изпълнена: кабинет Борисов 4 няма да има. Още няма отговор на основния ми въпрос – накъде след ГЕРБ?Триумфът на Трифонов е мимолетен. Електоратът му си го рисува като популистко и радикално алтер его на Радев.\nИстинското историческо значение на отделните малки епизоди се вижда само в ретро перспектива. В първия етап на революцията задачата бе да отстраним мутрорежима, което в сегашните условия значеше – при байганьовска „победа“ на ГЕРБ – да не допуснем коалиционен кабинет Борисов 4. И тя почти се осъществи. Евгений Дайнов пише, че в щаба на Борисов цари атмосферата от бункера на Хитлер през април 1945 г. Фамилното име на Бойко е Раздяла. Крачка напред.\nНетърпимостта към ГЕРБ у над 80% от българите, както писах в миналия „революционен“ коментар, е безспорна. ГЕРБ губят кръв въпреки фалшификациите и подкупите, въпреки почти пълната корумпираност на медиите. (Да отбележа рицарската позиция на Иван Бакалов.) Досегашните им партньори са изринати на бунището на историята. Никоя от парламентарните групи не иска да се коалира с тях. Само ДПС, дето плашеше с Каолиново, иска „експертен“ кабинет с Борисов, но няма как. ДПС също губи кръв. Може би лятната Догансарайска епопея докосна нечии млади сърца?\nПодробностите нямат голямо значение в далечна историческа перспектива. Партията на чалгата, обрала фриволния протестен вот, е такава подробност. Която никой на 9 юли м.г. не можеше да предвиди. Справедливо бе този протестен вот да отиде у БСП за умерено левите, у ДБ за десните и хипстерите и у „Възраждане“ за комунистите и националистите евроскептици. Но справедливостта изисква морална компетентност, т.е. човешко достойнство, а това у нас е дефицит, по-голям от евтините банани при соца. Безхарактерните се дразнят и страхуват от хората с характер и няма как да харесват Нинова или Костадинов.\nНо и така задачата е осъществена. Болезненият Трифонов, без хабер и без кадри, уплашен от успеха си и минал в нелегалност по примера на Борисов след 9 юли м.г., говори за служебен кабинет на Радев и нови избори. Две крачки назад. Към септември м.г., идеалното време за оставка и служебен кабинет. Задачата на този кабинет щеше да е да осигурни честни избори, т.е. да арестува Борисов и герберовърхушката, вкл. Цветанов, и разгони мафиотските изборджийски завери по места. При чудене отде да почнат, „Бай Ганьо прави избори“ е готов наръчник.\nНовите избори Трифонов може да спечели, може и да не спечели. Фриволно гласувалите още в неделя вечер бяха стреснати от грамадния му успех и наводниха социалните мрежи с оправдателен фолклор като тъмръшките помаци след Баташкото клане. Мнозина няма да гласуват пак за него, ако не оправдае доверието.\nСред обясненията за успеха му се споменаваше, че бил различен, а професионалите политици им втръснали; че умеел да се държи с публиката; че 7/8 единствена (заедно с БСТВ) предавала летните протести и показвала и много качествени хора; че Слави бил гласът на работника и/или на селото; че щял заедно с Радев да опандизи Борисов и разгроми ГЕРБ (това ми напомня за мита за Шиши в 2013 г.); или че просто харесват чалгата и му благодарят за концертите в Лондон и Чикаго; или че гласували за него, защото го познавали… но всички виждат вота си за него като протестен – и всички го виждат като съюзник на Радев.\nТук се вижда и слабостта на БСП, която пропусна да подкрепи гласовито Радев за втори мандат и да се впише по-енергично в протестите. На тези парламентарни избори гласуваха общо по-малко хора, отколкото гласове ще вземе Радев наесен. БСП допусна да бъде пришита – в ума на стотици хиляди хора – към статуквото, въпреки че бе единствената парламентарна опозиция. Ето затова и през август 2016 г. писах за възможността за нов партиен проект на Радев, не да избута БСП настранa, а да привлече към каузата й и хора отвън. За което бях критикуван и отлъчен от „Поглед.инфо“. БСП определено пострада и от ковид вълната на режима, и ренегатката Манолова й отне гласовете, достатъчни за второто място, докато РЗБ отне малко от ГЕРБ. Това ще й остане – по-старите реколти БСП-ренегати окончателно изсъхнаха.\nЕдна дума за истинския класов характер на партията на чалгата. Тя е партия на лумпените – долния полюс на континуума, чийто горен полюс пък са мутрите. Лумпените са склонни да се продават на реакцията; те са гръбнакът на фашизма. Но лумпенството не е ничия вечна съдба. Човек може да го надрасне. Тези избори може да станат станат сурова школа за политическа делумпенизация на масите. Но няма да е лесно. Ето в САЩ работническата класа ентусиазирано подкрепя своя класов враг – милиардера Тръмп.\nТриумфът на Трифонов бе шок. Първоначално и за мене. Преди седмица казах, а преди месец и специалистът по грохот в джунглата Петър Николов писа, че Слави няма шанс пред Борисов, защото е негово по-бледо копие. Според Дарина Григорова все едно протести „чалгата вън“ да доведат на власт Азис. Отначалото се уплаших: да не би и Радев в 2016 г. да е бил за тези хора нещо като Слави на самолет?\nПосле ми светна, че е обратното – Слави им е по-народно и радикално алтер его на строгия, сдържан Радев. Затова спестявам нравоученията какво е чалгата и ролята на Трифонов за процъфтяването й, но слагам по-долу линкове с пространни опуси по темата за долницата и отсъстващата горница. Няма да припомням и критиката към „референдума“ на Слави, който бе 100% в интерес на ГЕРБ.\nВ първия си революционен коментар на 10 юли м.г. казах, че революцията е нелинейна. И че субектът, който ще детронира ГЕП, може още да не съществува. Сега виждаме Петър Волгин и моята колежка проф. Анна Кръстева да откриват тоя субект в лицето на чалга партията. Тя сравнява Трифонов с Бепе Грило в Италия. Сравняват го и със Зеленски – по-близка аналогия. Наистина в 2001 г. суверенът (пак виейки безкрайни опашки) гласува за „крадлив дедо“, а в 2009 – за Борисов. Имаше и явление Сидеров – „Атака“, и други тв водещи, преродили се в политици. Но сега кредитът на този модел е отдавна изчерпан в своя по-хард вариант.\n„Не сме народ, а мърша“ е само единият полюс на дилемата, в която вечно се бие нашият недоволен интелигент. Другият полюс е „жестокостта ми се сломи“ – при мене той обикновено настъпва още на другия ден след катастрофата. Но, разбира се, истината е диалектична и винаги конкретна.\nНяколко пъти писах, че антикомунизмът вече не се котира. Така беше още на летните протести. ГЕРБ и РЗБ заложиха на него и загубиха – нашият приятел Иван Анчев гощаваше българите в Чикаго с антикомунизъм в стил 1990 г. във Фейсбук и ме блокна за оспорване на тезите му с аргументи от историята на България и САЩ. Никой от спечелилите на изборите не продаваше гол антикомунизъм. Сред ДБ се чуват гласове, че е време да станат съвременна партия и да спрат да гонят призрака на комунизма.\nНо все пак остатъчният антикорнелизъм, идващ не само от Борисов и ГЕРБ, но и от разбитите гербофили социалисти, се отрази негативно на БСП. Журналистът Искрен Вълчев мисли, че провалът на Корнелия бил по-голяма новина от края на ерата Борисов и триумфа на партията на чалгата. Това е то аморализмът, за който винаги тръбя. At long last, have you left no sense of decency?\nПри служебен кабинет основната тема ще бъде разследването и разбиването на ГЕРБ – и доколко всеки от новите парламентарни субекти е омърсен със съучастие в герберските престъпления и провали. Ще е много интересно. Службите ще са в ръцете на враговете на Борисов, частното разузнаване на Божков ще се постарае да изкупи провала си, медиите ще обърнат палачинката, ще се разплитат масово чорапи… БСП, ДБ и „Възраждане“ ще имат още един шанс да бъдат чути и със своите предизборни платформи. Огромна ще е ролята на Радев, който запази влиянието си въпреки всичките капани, в които падаше, и ще го разшири, ако предприеме решителните действия, от които Борисов се бои до смърт.\nДа, българите като цяло комай така и не научиха какво е парламентарна република, и абсолютният монарх Борисов не им помогна много се научат. Българите априорно презират говорилнята парламент и крадливия карикатурен депутат с кюфтетата. Не гласуват масово на парламентарни избори – в сравнение с президентски. Още си търсят мажоритарен герой – цар, пожарникар, чалгар – който да ги оправи. Затова много хора казват, че тези избори не са никак важни, а са важни президентските наесен. Засега се очертава, че Радев ги печели със земетръсен резултат. Освен ако не бъде издигнат за премиер на бъдещ коалиционен кабинет на националното спасение?\nПредишният коментар по темата:\nОще за чалгата и „проклятието Трифонов“:\nпредишна статияСАЩ преговарят за координиран бойкот на игрите в Пекин `22\nСледваща статияКазанлъшки полицай с наказание\nИлиян Василев: Борисов се опитва през ПИК и ДАНС да удари Слави Трифонов\n”Клас стани! Клас мирно!”: Деца посрещнаха Борисов с аплодисменти\nТрафикът на „дежурни“ депутати и новата конституция


20 плодове в Качикел (с произношение) - 2022\n20 плодове в Качикел (с произношение)\nОставям списък с двадесет плода в каччикел включва произношението на тези думи. Сценарият, който ще се използва за писане на термините, е разработен от Академията на майските езици на Гватемала.\nКато начало, "плод" може да се каже по няколко начина, сред които ru'vëch che 'и munibel.\nКачикел е родният език на няколко жители на планините Гватемала. Този език има голямо разнообразие от диалекти, сред които се открояват солола, панайчел, течан, пацун, патиция, комалапа и ицапа.\nКаччикелът, заедно с кихче, кекчи и мама е един от езиците на маите, които се говорят най-много от местната общност на Гватемала.\n20 плода написани и изразени в каччикел\n1 - Päk\nPäk, в kaqchikel, означава anona. Аноната е тропически плод, типичен за Латинска Америка. В Гватемала този плод се среща на южния бряг. Този плод има месест пулп, който може да се консумира прясно или в шейкове.\nЩо се отнася до неговото произношение, то е малко сложно за испанските говорители, тъй като звукът, който съответства на буквата "ä", не съществува на испански. Тази фонема [ə] е типична за английски, с думи като "неприятности" и "способни".\n2 - Wachxan\nВ kaqchikel, watchxan е "коко". Първоначалният звук на тази дума има три възможни произношения: "гуа", "ба" или "а". От друга страна, "ch" се произнася като на испански. Въпреки това, "х" звучи като "ш", фонема, която не съществува в нашия език.\n3 - K'un\nK'un означава "тиква" в Kaqchikel. Трябва да се отбележи, че всъщност тиквите са плодове, а не зеленчуци, както повечето хора биха били склонни да мислят.\nДумата "k'un" има произношение, подобно на испанското в думата "вторичен"; но първоначалният звук, k ', е много по-силен.\n4 - Saq'ul\nВ този език на маите, "cambur" се нарича saq'ul. Тази дума има произношение, подобно на испанското; тя се различава само от факта, че звукът на "q" е много по-глотен, по-силен, отколкото на испански.\n5 - Tur'as\nTur'as е "праскова" в Kaqchikel. По отношение на произношението на тази дума, трябва да се отбележи, че "r" се произнася слабо, както в "лицето". Интересно е да се отбележи, че езикът на Качикел използва друга дума, за да се позове на зелени праскови, "pu'y".\n6 - Limonix\nДумата за "лимон" в Kaqchikel е много подобна на испански: limonix. Що се отнася до произношението, трябва да се отбележи, че "x" звучи "sh", както когато някой е помолен да мълчи.\n7 - K'oxk'ob'äl\nK'oxk'ob'äl е думата в kaqchikel да се отнася до диви череши. Произношението на тази дума може да бъде преписано по следния начин "koshkobl". Трябва да се отбележи, че звукът на к е много по-силен от този на испанците и че няма еквивалент за звука на а.\nОт друга страна, да се говори за обикновени череши се използват две различни думи: capilin и cambilin.\n8 - Q'oq\nQ'oq означава "диня", наричана още "ПИН" в някои области на Латинска Америка. Що се отнася до произношението, първият "q" се произнася по-силно, отколкото на испански, а вторият е точно същият като този в думата "къща".\n9 - Oj\nOj означава "авокадо" или "авокадо". Произношението на тази дума е съвсем просто; просто имайте предвид, че "j" в края на думата е аспириран, което означава, че звукът е по-слаб в сравнение с този, използван в Испания или Мексико.\n10 - Чоп\nДумата в kaqchikel да кажем "ананас" или "ananas" е котлет. Крайният съгласен звук, "p", е почти незабележим.\n11 - Naranxa\n"Orange" може да се каже по два начина в kachchikel: оранжево или naranxa. Първият се произнася точно както на испански, като подчертава, че звукът на j е слаб. От своя страна, втората форма се произнася "наранша".\n12 - Карнала\nКарнала означава "гранадила". Това е типичен плод на Америка, оформен като закръглено зрънце и обикновено се използва за производството на вина и конфитюри. Що се отнася до произношението, то се казва точно както на испански.\n13 - Vicx\nВ каччикел, "фигура" може да бъде наречена vicx или фиг.\n14 - Слива\n"Слива" в Качикел също се нарича слива. По същия начин, произношенията на испански и Каччикел са едни и същи, което представлява предимство за испанските говорители, които искат да научат този език на маите.\n15 - Noxti '\nNoxti "означава" риба тон ". Бодлива круша е плодът на кактус, кактусово растение от зелени стъбла, покрити с тръни; Това растение е типично за Мексико.\nЩо се отнася до произношението, то се казва "noshtí" и звукът на "i" е удължен.\n16 - Ixcoya '\nIxcoya 'означава "домат". Това е друг от плодовете, които обикновено се считат за зеленчуци. Думата ixcoya се произнася "ishcoia".\n17 - Toca'n\nДокосване е къпина или къпина. По принцип тази дума се произнася, както на испански, но гласният звук на "а" продължава по-дълго.\nApple е една от малкото думи, които се казват същото в Качикел и на испански. Тогава произношението не представлява проблем за испанските говорители.\n19 - Круша\nВ kaqchikel, "круша" се казва круша. В този случай, произношението не представлява проблем за тези, които говорят испански, тъй като това е същото.\n20 - Q'enum\nQ'enum означава "слива от huesito". Първоначалният звук е по-силен от този на испанците.


Тенисистите надминаха 3 млрд. долара приходи от наградни фондове - Спорт - Дневник\nТенисистите надминаха 3 млрд. долара приходи от наградни фондове\n07:18, 10 дек 15 , 4198\nПрез 2015 г. Джокович спечели 21.6 млн. долара и разби рекорда по приходи от наградни фондове в рамките на един сезон\nСпечелените пари от наградни фондове в мъжката професионална тенис индустрия за първи път преминаха границата от 3 милиарда долара, показва анализ на Consultancy.uk.\nСумата се е увеличила със 151 милиона през 2015 г., след като преди 12 месеца беше 2.88 млрд. долара.\nТенисистите от топ 100 формират 48% от общите приходи от наградни фондове, а членовете на топ 10 са спечелили 22% от сумата. Първите 1000 разпределят 93% от наградните фондове. Професионалните играчи, които са печелили пари от турнири, са около 22 000.\nРоджър Федерер, Новак Джокович и Рафаел Надал са най-добре печелещите тенисисти с огромна разлика пред всички останали.\nПрез последните десетилетия тенисът се превърна в един от най-популярните, комерсиални и развиващи се спортове в света. Няколко проучвания показват, че той заема третото място по популярност и фен база - около 1 млрд. фенове, като отстъпва само на футбола и хокея на трева. Тенисът е и сред седемте най-практикувани спорта на всички континенти.\nФедерер все още държи първото място във вечната класация\nС увеличаването на търговския интерес в тениса наградните фондове бележат колосален ръст от основаването на Асоциацията на професионалните тенисисти и след това създаването на АТП тура през 1990 г.\nНаградният фонд на "Уимбълдън" през 2000 г. е бил 8 млн. паунда (12 млн. долара), докато през тази година участниците си разпределиха 26.75 млн. паунда (41 млн. долара).\nВсяка година турнирите на АТП увеличават наградните си фондове. Тазгодишният US Open подобри рекорда, след като раздаде 42.3 млн. долара.\nКъм днешната дата рекордьор по приходи от наградни фондове е Роджър Федерер. Носителят на рекордните 17 титли от Големия шлем е заработил 97.3 милиона долара.\nВъпреки че е шест години по-млад, Новак Джокович е съвсем близо до 34-годишния швейцарец с 94.1 млн. долара. Лидерът в световната ранглиста направи изумителен сезон и само през тази година спечели рекордните 21.6 млн. долара. Далеч зад него останаха Федерер с 8.7 милиона и Анди Мъри с 8.2 милиона.\nНадал е комфортно на трета позиция във вечната класация със 75.9 милиона. Зад него са Пийт Сампрас с 43.3 милиона и Анди Мъри с 42.4 милиона. Андре Агаси е шести с 31.2 милиона, а седми е Давид Ферер с 28.4 милиона.\nПървата десетка се допълва от Борис Бекер (25.1 млн.), Евгени Кафелников (23.9) и Томас Бердих (23.8). Тези играчи са заработили от наградни фондове общо 485 млн. долара.\nВ топ 20 влизат още Иван Лендъл (21.3), Стан Вавринка (20.9), Лейтън Хюит (20.7), Анди Родик (20.6), Стефан Едберг (20.6), Горан Иванишевчи (19.9), Майкъл Ченг (19.1), Жо-Вилфред Цонга (16.7), Николай Давиденко (16.2) и Хуан Мартин дел Потро (15.4).\nЕдинадесет от играчите в първата двайсетица са действащи, а Лендъл е единственият в топ 20, който е печелил от наградни фондове през 80-те и 90-те.\nНосителят на рекордните 77 индивидуални титли Джон Макенроу е спечелил в кариерата си 12.6 млн. долара, а Бьорн Борг - само 3.7 милиона. Григор Димитров например е заработил 5.8 милиона.\nДоста напред в класацията е Боб Брайън, който заедно със своя брат близнак Майк сформира най-успешния тандем в тениса на двойки. Боб Брайън е заработил 13.4 млн. долара и разделя 27-ата позиция във вечната класация с Карлос Моя и Марин Чилич. Майк е спечелил 13.1 милиона и заема 31-то място.\nОще двама от силните играчи на двойки са в топ 50. Даниел Нестор е 38-и с 12.1 милиона, Макс Мирни е 44-ти с 11 милиона.\nВ модерния тенис парите от наградни фондове далеч не са всичките приходи на тенисистите. Роджър Федерер е спечелил близо 9 милиона от турнири и 58 милиона долара от спонсорски и рекламни договори. Това го поставя на пето място в класацията на "Форбс" за най-много приходи.\nПред него са само Флойд Мейуедър (300 млн.), Мани Пакиао (160 млн.), Кристиано Роналдо (79.6 млн.) и Лионел Меси (73.8 млн.). Джокович е 13-и с 48 млн. долара, а Надал е 22-ри с 32.5 млн.\nРафаел Надал започна годината с титла\nНадал ще спори с Раонич за титлата в Абу Даби\nФедерер ще играе с Хингис на олимпийските игри\nДжокович: Мога да постигна още успехи\nРейтинг: 2916 07:28, 10 дек 15 Неутрално\n"Дневник", в табличката се мъдри името Георги Димитров. Вероятно става въпрос за Григор, тъй като в текста с тази цифра се споменава именно Григор.\nА като вземем предвид покупателната способност и процентното разпределение на предвидените всяка година фондове, то някои от старите тенисисти може би надминават по доходи днешните.\nРейтинг: 3522 08:55, 10 дек 15 Неутрално\nПред него са само Флойд Мейуедър (300 млн.) явно екипа му дето отговаря за парите доста добре са си свършили работата.\nРейтинг: 665 09:38, 10 дек 15 Любопитно\nне случайно са се кръстили TMT - The Money Team\nРейтинг: 3522 10:10, 10 дек 15 Неутрално\n[quote#3:"Hasta La Vista antifascista OI!"]не случайно са се кръстили TMT - The Money Team [/quote]Разбират си от работата хората-няма лошо.\nРейтинг: 554 10:13, 10 дек 15 Неутрално\nДневник, оправете си го тва "Георги Димитров", че сте смешни!\nРейтинг: 177 12:38, 10 дек 15 Неутрално\nА тези пари са за цялата им кариера- това не са годишни приходи! Това не става ясно от статията.\nРейтинг: 627 13:02, 10 дек 15 Неутрално\nВторият по популярност спорт в света е хокеят на трева!?! Това ме уби...\nРейтинг: 458 14:12, 10 дек 15 Неутрално\nНещо цифрите не се връзват. Ако първите 100 правят 48%, т.е. половината, това прави 1.5 млрд долара на година и средно 15 милиона на играч. Това няма как да е така, при положение, че най-добре печелещият е направил 21.6 милиона, вторият 8.7 и третият 8.2.\nМоите лични груби сметки показват, че 20-30-50 играчи правят големи пари дългосрочно. На останалите, при това добре класирани, усреднено им се събират 150-200 хиляди на година от наградни фондове, от които трябва да си покриват такси на мениджъри, цяла година хотели, самолети и т.н. Т.е. пари, съпоставими на тези, които хора с доста други добре платени професии изкарват в развитите страни.\nРейтинг: 402 15:30, 10 дек 15 Неутрално\nхахха, хокеят е яко нещо, но не вярвам да е на второ място. Вече не мога да вярвам, Дневник са толкова объркани последните дни\nРейтинг: 233 09:57, 12 дек 15 Неутрално\nТенисът – луксозната лимузина, но на каква цена... Тенисистът е индивидуален играч – наистина, от едната страна е не отбор, а един играч, но е в едновременно противоборство с противников играч – в двойка заедно на една люлка решават на кой е победата, а тя е една.\nДейностите, и съответно изпълнителите – са:\n1) Рутинни – повтарящи се, вече открити шаблони – без изненада. Достатъчно е – да се проучи играта на противника и да се състави предварително подходящата игрова тактика срещу него, в няколко варианта според ситуацията. Надиграването е тактическо – ако има необходимите игрови средства за това, като ролята на подготвящия треньорски екип е основна, а и играта се развива – и трябва да се догонва. Таванът - на Роджър Федерер, Рафаел Надал.\n2) Творчески – новости, иновации – с изненади, предварително подготвени от екипа – сразяващи противника. Противодействието е – парирането на изненадата по време на мача от самия играч. Вижда се – че творческият подход е по-силният, особено във варианта – приложен от играча, динамично в играта. Новак Джокович – след Ролан Гарос 2015, смазващия Доминатор.\nГригор Димитров – не е достигнал дори до по-слабия първи вариант, заучени някои игрови шаблони – прилагани хаотично, без тактически подход, водещи до случйни пробиви. Тщестлавие до глупост – приемане играта на противника и надиграване в нея, предаващо победата, обричащо на безславно поражение, със съдба някъде в тълпата.\nРейтинг: 909 08:03, 03 яну 16 Неутрално\nГригор досега е спечелил $5.6 млн. за 6 години в АТП. Все още има рекламни договори с големи фирми и до края на годината може да закръгли сумата на $7 млн. Следващата година започва по-трудната част от кариерата, когато приходите от договори почнат да секват, защото вече никой няма да го брои за голяма надежда след два посредствени сезона. Нека си пести парите, щото годините бързо се търкалят и краят на всяка спортна кариера не е толкова далеч.


Лас Вегас, близкото минало\nby Seth. on Вто Фев 28, 2012 6:41 pm\nДъждът продължаваше да се сипе, а изражението му продължаваше да е все така кисело, като че бе човек прекарал детството си завързан за кол насред стадо маймуни.Е, ако някой в действителност попиташе Сет нещо свързано с детството му, нашият герой обикновено мръщеше вежди, пелтечеше като ученик без домашно, а после деликатно прекратяваше разговора със звучни изрази като „не е твоя работа” или „не го помня много добре”.\nКраката му извършваха равномерни и последователни движения, без да се влияят от множеството локви пръснати по неравномерната повърхност на сивите паважи.Той нямаше особена посока, просто вървеше безцелно напред и рядко въртеше глава към пейзажа зад гърба си.Чернепната му кутия бе все така натежала, като че някой невидим злодей с оловно туловище бе заседнал вътре.Погледът му бе съвсем празен.\nРазбира се, успяваше да отчете рояка видми промени, настъпили след хилядолетия.Сивите сгради, като същински колоси, окопираха всяка една празна територия на поредното скучновато градче.Растителността пък се струваше заговорнически само в покрайнините или на малки групи, отделени с телени огради, носещи надписи "парк".Хората бяха като че изковани от стъкло.Сериозни и навъсени.Някои се оправдаваха с лошото време, други виняха костюмираните си работодатели, ала един бе непроменливия факт.Само децата се усмихваха ..Може би защото не разбираха.Един от редките случаи, в които неизвестността бе за добро.\nГрадчето бе..Поредното както вече споменахме.Сет не бе обърнал внимание на големия неонов надпис, когато бе пристигнал за пръв път.Просто бе взел големия сак, служещ за дом на дрехите му и се бе настанил в крайпътен мотел с кабелна с лошо качество и камериерки емигрантки от северна Колумбия.Така правеше откакто се помнеше.Местеше се от място на място, търсейки нещо заради което си заслужава да остане..Такова обаче бе не намерил.Нито сред тесните и стръмни улици на Италия, нито сред шума на Пекин.Вървеше, убеждаваше се, че света е станал прекалено егоистичен, свеждаше глава и продължаваше.\nМоже би именно това го бе потикнало да се върне във въпросния мотел и да събере багажа си за пореден път.Пътуваше толкова често, че вече бе надобрял в сгъването на дрехи ..Следващата дестинация в списъка му бе шумният Лас Вегас, градът за който се носеха легенди,градът станал причината за настъпването на обрат в много човешки съдби.Мъже бяха зарязвани наслед олтара заради непристойно поведение, семейства забогатяваха благодарение на една нищо и никаква ротативка..\nИменно там Сет се надяваше да намери онова разковниче, което да го накара да се почувства щастлив отх факта, че е жив..\nНяколко часа по-късно старият Понтиак спря успоредно на черна лимузина с бронирани стъкла.Колосалната разлика бе видна от километри и караше старата трошка да изглежда още по-ръждясала.Вратата се отвори с остро изскърцване и Сет излезе все така навъсен.Дъждът бе спрял, нещо заради което нашият герой бе положил неимуверни усилия.Синята му тениска контрастираше ярко на металическия цвят на колата, а черните полицейски очила прикриваха празния му поглед.Неоновите надписи светеха дори през деня, което накара Сет да се убеди за милионен път, че днешните хора не умееха да спестяват.\nПродължи да крачи, нарамил сака си , търсейки място на което да отседне..\nRe: Лас Вегас, близкото минало\nby Alyssa on Вто Фев 28, 2012 7:04 pm\nШумът на Лас Вегас беше влудяващ. Буквално.\nДобре де, може би не чак толкова буквално. Но поне по нищо не се различаваше от усещането, с което Алиса оставаше след работата в бара. Напрежението между нея и баща ѝ растеше с всеки изминал ден и тя реши, че просто трябва да се махне от там за известно време – за доброто на Дъглас, на бара и на всичко чупливо в него.\nСлед няколко седмици усилена работа, момичето беше припечелило достатъчно, за да си осигури екскурзия до Лас Вегас – нейното малко удоволствие. Всъщност синеочката за първи път поемаше нещата в свои ръце и задоволството ѝ растеше ли, растеше... Но след близо една седмица прекарана в шумния град, Алис бе готова да си събере багажа и да се върне обратно в онова запустяло, умряло градче, наречено неин дом. Парите ѝ привършваха, спеше в долнопробен хотел и буквално броеше всяка стотинка в джоба си. Защо никой не я предупреди, че не е толкова лесно, колкото изглежда?\nСега момичето вървеше по оживената улица, от която се стигаше до хотела ѝ и яростно ровеше в чантата си. Къде по дяволите бяха ключовете ѝ? Задоволството от факта, че се грижи сама за себе си, се изпаряваше с всяка секунда, в която гневът ѝ кипваше. Наистина, Али бе на косъм от това да се разкрещи на публично място, но се наложи да вложи всичките си усилия и да си напомни, че беше края на деня и всеки бързаше да се прибере вкъщи. Тоест, всяко непознато лице около нея беше също толкова изнервено, колкото и самата тя – без значение каква бе причината.\nВ следващия миг се чу пронизващия писък на клаксон и някой ѝ подвикна да побърза, макар и не толкова учтиво. Съливан направи грешката да извърне глава в посока на вика и беше заслепена от светлините на фаровете. Върволицата от цветущи изрази моментално се оформи в съзнанието ѝ и момичето побърза да разпери длани пред очите си, преди напълно да са изгорили ретината им.\nЯвно беше пресякла на червено или просто беше твърде тромава в краката. Която и да бе причината, червенокоската не си даваше много зор да изпълни заръката на изнервения шофьор. Тя продължаваше да рови в бездънната торба, подвизаваща се под името „чанта” с упоритост, присъща за малко дете пред поредната въртележка в Дисниленд. Твърдението, че в женската чанта има всичко, но не и ред щеше да се окаже вярно, що се отнася до конкретно това момиче – пръстите ѝ напипваха всичко друго (от запалки, през дъвки, та чак до лютив спрей), но не и свещените ключове от стаята ѝ.\nТогава обаче Ал се блъсна в нещо неопределено и едва не се срещна отблизо с асфалта. Да му се не знае, трафопоста не беше толкова близко! Или пък...? Момичето имаше точно един кратък миг, в който да хвърли поглед нагоре, преди чантата ѝ – с многобройното си съдържание – да се изсипе на улицата. Е, оказа се че трафопоста беше по-чаровен и значително по-жив. Ако още не бе станало ясно, непохватността на Алиса я принуди да се блъска в напълно непознати.\nМомичето промърмори някакво извинение и се смъкна на земята, за да набута нещата си обратно, където им беше мястото. Задачата никак не се оказа лесна, след като ловкостта ѝ се беше изпарила също толкова бързо, колкото задоволството и гнева. Лицето на Съли придоби доматена червенина, породена от нелепостта на ситуацията. Подвикванията на шофьорите също не помагаха особено и момичето окончателно закипя.\n- Ако кажеш и думичка повече, ще ти отрежа езика! – провикна се в отговор синеочката на мъжа най-близко до нея, който от своя страна показа любимото ѝ съчетание от пръсти, със силно изразен среден. Момичето само се изплези в отговор и се поизправи на крака.\n- Извинявам се още веднъж. – промърмори Алис и понечи да подмине непознатия.\nВид: : Бозайник, европеидна раса.. друго?\nИме: : Алиса Съливан\nДарба: : ain't got no.\nСемейство: : Lives with her ol' man... above a bar.\nby Seth. on Вто Фев 28, 2012 7:08 pm\nДа върви без цел се оказа трудно нещо.Макар на пръв поглед да изглеждаше като просто уравнение с едно неизвестно, под чиято дефиниция попадаше въпросната неизвестна дестинация, бе изключително трудно да крачи напред, търсейки нещо, чиято дескрипция тънеше в облак непрогледен прах.Всъщност, като се замислеше, той имаше определена задача.Трябваше да намери хотел или нещо друго, разполагащо с легло и кабелна.Да, кабелна.Защото за огромното количество време, което бе прекарал като обикновен човек, бе открил забранените удоволствия като вечерното шоу на Бил Козби и Отчаяни съпруги.Господи, колко депресирана можеше да бъде Сюзън понякога.Истеричните нотки в гласа и караха Сет да се смее гласно, а вече трети ден се хващаше да мисли за ягодовия пай на Бри Вандекампф.\nКрачките му ставаха все по-забързани, а пейзажът остваше все така...неонов.Разнообразни реклами, харчещи безпощадни количества ток светеха като че милиони електрически круши се бяха събрали на протест.Гигантски стереотип на Елвис Пресли се извисяваше върху равния покрив на нещо, което с много зор можеше да мине за гараж.Въпросната постройка притежаваше плашещо розови стени, а голямата табела "Марлена Уелсън-гадателка и детегледачка в свободното си време" караше Сет да се запита дали пък по някаква случайност не сънува.Чувството се подсили, когато само няколко крачки по-надолу попадна на боядисан в светло синьо фолксваген хипи ван, пред който бе просната голяма картонена табела "Супермаркет, прясна сьомга тридесет цента килограма".Сет се опули невярващо, сякаш току-що голям еднорог на име Звездичка му бе казал, че желираният свят се нужда е от помощ.\nБе абсолютно сигурен, че ще чуе пискливите звуци на алармата си.Че ще се събуди и ще въздъхне облекчено, съзнавайки, че е прекалил с епизодите на Отчаяни съпруги...Ала точно тогава усети как нещо се блъска в него.\nБе готов да се изправи срещу понито Звездичка.Бе готов да види дори Сюзън от Уистерия лейн.Ала вместо това осъзна, че се е блъснал челно в тъмнокосо и слабо момиче.Тъмнокосо и слабо момиче, чиято чанта бе решила да изплюе съдържанието си.\nСъществуваха моменти, в които съзнанието на Сет задремваше без да предупреди.Точно както в момента.Дали защото главата му бе претоварена от цялата тази неонова щуротия сапътстваща Лас Вегас, или поради други необясними причини, нашият герой съвсем бе забравил на коя планета се намира.\n- Извинявам се още веднъж.-погледът му бе забит в земята, фокусирайки се върху връзка сребристи ключове\nПръстите му се сключиха около студена сплав, а тялото му се извъртя в посока на момичето.Настигна я без проблем, а крачките му се изравнииха с нейните.\n-Интересно ми е как ще се прибереш без това-ключовете издрънчаха весело щом китката на русия извърши няклоко хаотични движения.\nby Alyssa on Вто Фев 28, 2012 7:14 pm\n„Искам вкъщи”, хленчеше едно гласче в главата на Алиса, когато тя тръгна надолу по улицата. Е, вкъщи беше на големичко разстояние, така че и хотелът щеше да свърши работа, евентуално. Стига да имаше легло и покрив над главата си, момичето беше щастливо. Относително. Щеше да излъже, ако каже, че храната и парите остават на заден план, но сега не беше момента да задълбаваме излишно.\nКъм вече изброените отрицателни качества прибавете и разсеяност, защото Алис изключи възможността да се огледа по-внимателно и тръгна смело и смахнато напред. После взе гениалното решение, че да продължи издирването в чантата си беше равносилно на Мисията невъзможна и сметна, че може да е закътала ключовете си някъде другаде. Следващата жертва на инспектор Съливан бяха всички джобове по дрехите ѝ. Търсенето не продължи дълго, след като главните заподозрени се ограничаваха до тези по дънките и едно мъничко джобче на ризата, която носеше. След щателно пребъркване – на което би завидяло всяко опитно ченге – на всички възможни скривалища, момичето въздъхна и загледа двайсетачката, която бе единствената ѝ улика. Усмивката разцъфна по лицето на Ал при мисълта, че може да си позволи някои малки удоволствия като цигари, например.\nИ ако усмивката на момичето бе породена от известна доза щастие, то внезапното ѝ желание да се хвърли на врата на непознатия, в който се беше блъснала преди момент, вероятно се приписваше на факта, че той държеше ключът към спасението ѝ. Буквално.\n- Майчице, благодаря ти! – едва ли не извика Али и посегна към връзката, на която необезпокоявано си висяха всичките ѝ ключове. В следващия миг ключодържателят се извиси нейде към небесата и до ушите на момичето отново достигна дрънченето на удрящи се ключове. Наглостта на непознатия беше поразителна и без съмнение си просеше ритник в пищяла или най-обикновен юмрук по муцуната. Очевидно русолявият тип беше решил да се възползва от своите десетина сантиметъра предимство, за да си играе с нервите на Алиса. Тя обаче бе далеч от мисълта да подскача наоколо като послушен домашен любимец, в отчаян опит да се добере до желаната цел – било то ключове, както в случая, или обикновено потупване по главата за добре свършената работа. Затова момичето избра да гледа с тъпо изражение ала невъзможно уравнение от час по математика, пък току-виж ѝ излязъл късмета и получи желания резултат.\n- Сега какво, искаш да ми бъдеш бодигард ли? – попита язвително Съливан, като постави ръцете на хълбоците си. При други обстоятелства, момичето автоматично щеше да мине на меню „флирт”, но сега нито се намираше в бар, където се бори за всеки долар, носещ прозвището „бакшиш”, нито имаше търпението да оглежда мъжа пред нея. Впечатление ѝ направиха единствено русата коса и искрящо синия дяволит поглед, по-присъщ за някое пакостливо дете. Всичко останало се свеждаше до искреното желание на момичето да се добере час по-скоро до хотела и по-конкретно – горещия душ, който я чакаше там.\nby Seth. on Вто Фев 28, 2012 7:16 pm\nДа разгадаеш човешките същества бе равностойно на това да си играеш с пластилин.Бе просто, не изискваше особено голям умствен капацитет, да не говорим, че няколкото хилядолетия, които Сет бе прекарал, преструвайки се на обикновен данакоплатец, бяха дали своето отражение и за русокосия бе изключително елементарна задача да различи различните типове емоции.Ръце върху хълбоците, хаплива интонация..Елементарно като рецепта за пържени яйца.\nЯвно че тъмнокоската като по-голямата част от населението в този паметен двадесет и първи век бе ядосана.И защо ли?Ето това както и въпросът, дали Марлена Уелсън, гадателката и детегледачка в свободното си време, приемаше заплащане с кредитна карта или се осланяше само на чекове и пари в брой, си оставаше пълна загадка.\n-Бодигард?Съвсем не, мисля, че съм предопределен да върша нещо къде къде по-значимо в този живот.Не ме разбирай погрешно, да бъда твой охранител би било ..хъм, интересно преживяване.Но уви, тъмнокоске, ще те разочаровам.\nМомичето продължаваше да го гледа, а той се почувства като че бе синият кичур в прическата на нейно кралско височество кралица Елизабет. Отклони поглед за момент от лицето и и отново попадна на онзи паметен хипарски ван, чиято карусерия бе щедро изрисувана с абстрактни щампи.Вратата на въпросното возило бе широко отворена, предоставяйки на Сет следната картина:Мъж с азиатски произход почистваше парче сьомга голямо колкото охранено прасе.\nСет потръпна едва доловимо при тази гледка, съвсем забравил, че се намира пред момичето.\n-Оу.Знаеш ли, мисля че ще е най-добре да обсъдим тази работа- дали съм ти бодигард или не имам предвид, някъде другаде..\n"Далеч от този съмнителен ван"-довърши мислено Сет и завъртя очи, търсейки място отговарящо на критериите му за нормално.\nКремава табела с ярък надпис привлече вниманието му.Пицария.Единствената сграда наоколо, която му се стори нормална.Е, ако пицата с аспержи можеше да мине за нещо нормално.\n-Хайде тъмнокоске, идваш с мен..Или ще ти се наложи да спиш на открито-връзката с ключове отново издрънча весело в унисон с усмивката на Сет.\nby Alyssa on Вто Фев 28, 2012 7:38 pm\nАко погледът можеше да убива... То русият индивид пред Алиса определено щеше да се гърчи в агония. Буреносните облаци, които представляваха погледа ѝ, хвърляха мълнии наляво и надясно, но най-фаталните биваха насочени основно към непознатия пред нея. Какво я беше грижа за битието му? Нещо по-значимо... дрън-дрън. Да ги пробутва тези на някой друг, който щеше се върже на глупостите му и дори щеше си направи труда да ги изслуша. Момичето си искаше горещия душ. И го искаше сега! Дори щеше да тропне с крак като поредното недоволно хлапе, ако това нямаше да ѝ докара нечий налудничав поглед и поредната причина в подкрепа на това да навлече усмирителна риза.\n- Хей, Франк Фармър! Върни ми ключовете! – запротестира Алис и посегна към връзката, която обаче автоматично се стрелна нагоре. Ако се намираха в някое анимационно филмче, най-вероятно от ноздрите и ушите на момичето щеше да се вдига пара, а тя самата да тъпче с крак на едно място като подивял бик, видял червената мишена. Ефекта „лапнах люта чушка”, с други думи. Но този спектакъл познат под името „Такъв бой ще ти хвърля, че и майка ти няма да те познае” (съкратено, „Бягай, докато още можеш”) – и които специално вървеше в момента само пред частна публика – остана невидим за основния си и най-важен наблюдател, поради простата причина, че той се беше заблеял в... хм, пикап с хипи окраска, прекрасно.\nИ я виж ти, Казанова дори искаше да сменят местоположението си. Някъде другаде? Добре, хотелът беше идеален, стига русокоското да предостави ключовете на Съливан. Никой нямаше да пострада, освен лицето на непознатия, което щеше да бъде залято с вряла вода. Съвсем случайно, разбира се.\nНо ето, че наглият тип имаше други планове и задърпа момичето към близка пицария. Едно паникьосано гласче се обади в съзнанието на Ал, когато си помисли, че ще ѝ се наложи да се раздели с наскоро откритата двайсетачка, при това с голяма неохота. Ами цигарите ѝ? Когато подушеше храната, гладът на момичето автоматично щеше да се пробуди, но тя държеше на цигарите си също толкова упорито, колкото и на онзи мечтан душ. Също така държеше и на ключовете си, макар вече да ѝ се бе случвало да спи на открито.\nКогато непознатият задържа врата отворена и побутна Али напред, тя изпусна въздуха, който дори не беше осъзнала, че сдържа и хвърли кос поглед към основния си дразнител.\n- Да знаеш, че във филма Фармър се хвърля пред куршум за момичето. – оповести тя и се вмъкна в запустялото, пълно с най-различни миризми помещение. Алиса положи всички усилия да подтисне глада си – и гаденето, най-вече – и се насочи към първата празна маса, която попадна пред погледа ѝ. Не обърна внимание на русокоското, докато не хвърли чантата си на широкия, доматеночервен диван, а сетне скръсти ръце пред гърдите си.\n- Е, какво искаш в замяна на ключовете? – попита момичето с привидно безразличие, докато гледаше ключодържателя си заклещен между лапите на непознатия.\nby Seth. on Вто Фев 28, 2012 7:42 pm\nСет задържа вратата отворена, а погледът му се плъзна разсеяно по свличащите се на места тапети.Лющещата се боя от прозорците падаше на големи парчета върху масите, които с много въображение можеше и да минат за нещо нормално.Така де, едва ли парче оранжева пластмаса, закрепено за три сравнително криви крака, можеше да представлява място удобно за хранене.Аромата на печени домати обаче успяваше поне за момент да оклони вниманието на нашия герой от цялата редица неприятни детайли, завършващи цябостния образ, на дупката, наречена пицария.Изобщо, ако някой костюмар със занимания, касаещи здравния контрол и обособените за безопасен труд места, прекрачеше прага, най-вероятно щеше да извади телефона си и след неособено дълъг разговор, включващ думи като "запор", "мишки" и "развинтена клапа на три газови бутилки" да издейства затварянето на въпросната пицария.\nВ крайна сметка, Сет бе толкова гладен, че преглътна всичко, което го заобикаляше.Последва момичето и се настани срещу нея, все още държейки малката връзка сребристи ключове.\n- Е, какво искаш в замяна на ключовете? – усмивката се плъзна по лицето му, разтегли чертите му и накара очите му да светнат едва доловимо.Ролята на дразнещия тип похитител на ключове му допадаше по необясними причини.\n-Какво ще желаете?-Сет завъртя глава само за да се сблъска с висока сервитьорка с провинциален вид, чиято изрусена коса се спускаше чак до раменете, крещейки "ако намерите дълъг косъм в пицата си, да знаете, че е от мен".Сякаш по магически начин целия онзи зверски глад, присъщ повече на кръстоска между Годзила и акулата от Челюсти, който замайваше главата на русия, се изпари.\nАла Сет бе добър в хазарта.Това изказване вървеше ръка за ръка с онази негова вродена дарба да лъже без да му мигне окото.Можеше да убеди напълно зрящ човек в това, че небето е зелено, в това, че английската кралица е представителка на африканска раса, в това, че Обама посещава часове по еврейски ритуални танци в мазето, в което Ейбрахам Линкълн е затварял домашноприготвени кисели краставички по стара шотландска рецепта.Това бе причината да продължи да се усмихва все така самоуверено.Това бе причината и за спокойния му тон.\n-Една бира.За сега...Сигурен съм, че по-късно ще опитам и от пицата.-завъртя глава в посока на придружителката си, търпеливо чакайки нейната поръчка.\nby Alyssa on Вто Фев 28, 2012 7:49 pm\nЧервенокосото момиче беше на предела на търпението си. Ако я познаваше добре, човек щеше ясно да види знаците. Първо, хапеше усилено устните си до момент, в който почти можеше да усети натрапчивият вкус на кръв в устата си. Второ, ръцете и краката ѝ бяха скръстени демонстративно. А всеки уважаващ себе си човек, който умее да разчита езика на тялото, щеше да долови очевадното послание на враждебност със същата прецизност, с която щеше да види и летящия към него трамвай. Трето и не чак толкова видимо на пръв поглед – Алиса нервно клатеше крак, описвайки неясни форми във въздуха. Ако имаше малко късмет и точността бе на нейна страна, щеше да срита непознатия под масата. Отново съвсем случайно, макар и с всичка сила.\nМомичето все още не си даваше сметка защо толкова протакват нещата. Да, тя беше запозната, че има особи, които живеят, за да досаждат и това им доставя някакво извратено удоволствие. Несъмнено индивидът пред нея беше от тази разновидност, но... Наистина, какво толкова? В най-благоприятния възможен сценарии, той просто ѝ връщаше ключовете, тя си тръгваше и толкоз – всички заживели щастливо, през девет планини в Лас Вегас.\nОт устните на Съливан се откъсна изтерзана въздишка, последвана от подбелване на очи и нервно размърдване на врата. За какво ви говорих преди малко? Протакване. Ето го в пълната си прелест, под формата на нелепи и напълно излишни поръчки.\n- Шегуваш ли се? – възкликна невярващо Алис, когато осъзна, че тишината се бе проточила по-дълго от очакваното и всъщност русокоското, наред с Рапунцел Сервитьоркова, бяха вперили поглед в нея с очакване. - Не бих хапнала нищо направено в онази дяволска кухня, дори да ми даваш пари. – сопнато довърши момичето и обърна гръб, досущ като нацупено, недоволно хлапе, но не преди да забележи киселата физиономия на златокоска, която сякаш беше изяла цял лимон с кората на един дъх.\nАл хвърли скришом поглед зад гъстите кичури коса, колкото да види дали киселата версия на Рапунцел се е разкарала от хоризонта, след което се приведе над масата, поставяйки лакти върху ѝ.\n- Слушай какво, Фармър, – поде тя, с тон наподобяващ Мартин Скорсезе от някой филм за гагстери, в комплект с упорит поглед. Липсваше само една пура и картината щеше да е пълна. – искам си ключовете. И ще ги получа, със или без твое съдействие. – Мдаа... Всичко изглеждаше съвършено ясно и по-просто от японския флаг.\nby Seth. on Вто Фев 28, 2012 7:51 pm\n-Не бих хапнала нищо направено в онази дяволска кухня, дори да ми даваш пари.\nНевероятно колко тънка бе границата между фантазия и действителност и колко лесно бе човек да се загуби в лутане между двата свята.Думите и го накараха да се запита дали не е време да се отбие в най-близката болница за един щателен преглед на слуховите канали или по-вероятно, за да се сдобие със свидетелство за психични отклонения.Такова определено му трябваше.Господи, дали не сънуваше...Да, това трябваше да е причината за нелепата ситуация, в която сам се бе натикал.Седеше срещу момиче, от онзи рядък тип, който не обичаше да си играят с него.Подрънкваше с ключове и се подхилкваше, а тя оставаше все така гневна.Но фантазия или не, Сет нямаше намерение да се предава лесно.\n-Благодаря, ако има нещо, ще ви извикаме отново-подвикна Сет след отдалечаващата се фигура на сервитьорката с провинциален вид.Горкото същество, с какво ли бе заслужило толкова кофти лотария от съдбата.Така де, кофти лотария си беше да раздигаш маси и да обслужваш вкиснати хора.\n-Ще ти дам шанс да си спечелиш ключовете-русокосият се облегна назад и позволи на ленивата усмивка да разтегли чертите на лицето му.-Какво ще кажеш, честен дуел.Ако загубиш..ще трябва да прекараш денят с мен в опит да ме омилостивиш..\nО, да тази алтернатива го блазнеше.Вегас си бе място за забавления и не само Елвис бе стигнал до това заключение.Талпи от туристи, неонови надписи, шумотевица от онзи най-рядък тип, който караше хорските глави да се въртят отново и отново, подвластни на главоболието.А Сет нямаше ни най-малкото желание да прекарва кратката си ваканция в компанията на халюцинации и изкривени образи на реалността, деца на болния му до крайност мозък.И изглежда бе намерил ключа към спасението, не само образно казано.\n-Истината или се осмеляваш-приведе се напред и се опита да придаде загадачност на гласа си.-Стандартната процедура, но без ограничения.Който се откаже-губи.\nПрекрасно бе, че нашият герой нямаше абсолютно никакви задръжки.Това си бе безспорно печаливша стратегия ..нищо,че на пръв поглед приличаше на отстъствие на къквто и да било вид на стратегия.\n-Хайде, малката,нищо не гу..-думите му бяха прекъснати от бързата доставка на бирата.Самата течност приличаше на много кашкав сок от ябълки, а пяната бе повече от четири пръста, което си бе жива подигравка и асоциацията на видните бирохолици щеше да потвърди това твърдение.Сет преглътна мълчаливо и измърмори нещо, което много наподобяваше „благодаря”\nby Alyssa on Вто Фев 28, 2012 7:53 pm\n„Само не се обнадеждавай!”, едва не извика Алис след сервитьорката с подвита опашка, но само един леден поглед, който целеше да забива въображаеми ками в гърба ѝ, вършеше работа и действаше някак успокоително на момичето. Така де, тя сама се е нагърбила с тази съдба, сега ще си носи последствията, в частност липса на клиентела. Какво толкова?\nСъливан беше така вглъбена в това мислено да плюе Рапунцел, че в първия момент не обърна внимание на думите на събеседника си. Малко по-късно, когато информацията достигна до мозъка ѝ, тя се облещи невярващо и съвсем буквално не можеше да повярва на ушите си. И колко нагъл може да бъде някой. Та ключовете си бяха нейни! Нямаше ли някакъв закон за авторско право или нещо такова? Добре де, това звучеше нелепо още преди да си го помисли, но схващате смисъла. Да оставим настрани факта, че трябваше да спечели своя собственост – ако загубеше, се виждаше принудена да угажда на капризите на Негово Величество. Как ли пък не! На езика ѝ бяха едни особено красиви епитети и прилагателни, в компания с анатомично уточнение къде точно може да си завре предложението, но преди Алиса дори да е успяла да отвори уста, думите на русокоско я прекъснаха по средата на намерението ѝ да го засрами публично. Какво каза преди за наглостта? Задраскайте го – очевидно това не била границата на тази подсмихваща се напаст, която току-що беляза още една точка в своя полза, защото сега момичето вреше и кипеше от сдържана ярост, която само чакаше своя отдушник. И го виждаше в лицето на онази идиотска усмивка, която я подканваше да се съгласи.\n„Но това е повече нелепо!”, мислеше си възмутено синеочката, докато седеше мълчаливо с все така скръстени ръце. Но при втори прочит на споразумението, тя срещна думите „без ограничения” – които я обнадеждаваха и изкушаваха до известна степен – и „който се откаже - губи”, което пък честно казано скапваше настроението ѝ. Което и без това не беше в най-очарователната си форма, но да не задълбаваме излишно. А и имаше шанс за промяна... Не, няма да задълбаваме.\n„Какво губиш, какво губиш?”, въпросът отекваше в съзнанието на Али с досадна честота на пулсираща вена върху нечие чело и накрая тя сметна, че отговора е повече от ясен – нищо. Все пак, трябваше да го погледне и от другата страна – ако по някаква жестока шега на съдбата, кармата или там, каквото беше, тя изгубеше ключовете си... Е, можеше просто да пусне по-чаровната си и настроена за флирт страна, така че нещата да приключат в нейната хотелска стая. С нейните ключове в ключалката. Джакпот! И то какъв – висок, добре сложен, рус и със сини очи...\n„Стига!”, спря се Ал преди въображението ѝ също да се обади, предоставяйки примамливи картини, и се облегна отново на масата с решимост в погледа.\n- Така да бъде. Избирай – истина или предизвикателство? – момичето отправи първа въпроса, без да чака друга покана, а дяволитата усмивка затанцува по устните ѝ сякаш от само себе си. Ролята на водещ ѝ допадаше значително повече. Неприлично повече, дори, но и тук е излишно да задълбаваме.\nby Seth. on Вто Фев 28, 2012 7:56 pm\nДокато момичето размишляваше, Сет продължи да изучава лицето и.Беше му вроден дефект или просто черта, присъща на всеки нормален човек.Обичаше да „разглежда” хората.Събираше детайлите от образите пред себе си и започваше да чертае мислено дълги теоритични вериги свързани с попитата информация.Ала нещо в главата му бе дало на късо, бе прищракало..както искате го наречете.В резултат той не виждаше нищо различно от големи сини очи, които излъчваха..\nСтоп.Нека върнем лентата назад и се опитаме дружно да открим момента, в който бе разбрал, че нещо в нея го привлича както гравитацията бе привлякла оная ябълка, фраснала Нютон и станала причина за откритието, тормозещо поколения наред, наречено още гравитация.Дали не беше момента, в който бе открил колко забавна е ядосаната и физиономия..или малко по-рано, когато..пфт.Та той я познаваше от по-малко от час, а вече се прехласваше.Не беше типично.Макар да бе минало изключително много време, и под дефиницията на „изключително много” реално попадаха повече от петдесет века в груби цифри, все още усещаше нещо болезнено в гърдите си.или всичко бе чисто и просто съвестта, ръфаща крачола му?Така де..ако не беше той, тя щеше да е жива и..Още един стоп.Не трябваше да мисли за това, по дяволите, не трябваше да мисли за нищо.Освен за това, което му предстоеше.Което не бе кой знае какво.Просто щеше да играе до край, да се раздаде на макс, дори това да означаваше някои много неуместни неща.Внезапно в главата му се разфихриха куп фантазии.Тя разкопчаваща бавно дънките му, точно тук върху масата, докато Рапунцел застема всичко за Ютуб, където по-късно въпросното видео получава червена точка и забрана за..\n- Така да бъде. Избирай – истина или предизвикателство?-защо всичко трябваше да бъде сринато точно в най-пикантно прекрасния момент?А да.Защото беше фантазия..А реалността трябваше да връхлети с пълна сила, както винаги.\nИ да.Беше ужасно да не си наясно със себе си.Ако избереше истината, рискуваше да бъде залят от вълна въпроси.Най-неприятния от които „Защо не ми върнеш ключовете” в най-лошия вариянт завършващ с „копеле такова”.Или „Имаш ли годеница”.Блях.\nИ предизвикателството си оставаше по-добрата опция.Така все още съществуваше, макар и само в периферията или по-скоро в главата на Сет, опцията за панталоните и видеото в Ютуб.Господи, защо му се искаше синеочката да го накара да направи нещо подобно..Самата фраза „Последвай ме до бара и ме остави да сваля панталоните ти” си звучеше адски възбуждащо.\n-Кхъм-прочисти гърло накрая-Предизвикателство-\nИзрече думата бавно и се опита да вложи целия драматизъм, на който беше способен.Е, не достигна желания ефект, но како значение имаше?\nСега му оставаше само да се надява.И да намери съдия.\n-Само секунда.-вдигна пръст и повика сервитьорката, която изглеждаше по-отегчена и от тинейджър в час по физика-бихте ли взели тези ключове?Гарантирам, ще си ги взема пак..след малко.Просто ми трябва отговорен индивид като вас, който да се погрижи за сигурността им.\nПо лицето му се плъзна флиртаджийска усмивка, а сервитьорката подаде ръка като хипнотизирана.\n-Чудесно, много съм ви благодарен.-промърмори отново, а русокосата се отдалечи.\n-Та, слушам те внимателно..\nby Alyssa on Вто Фев 28, 2012 8:52 pm\nБеше си цяло чудо как Алиса все пак успя да запази самообладанието си, когато ключовете ѝ внезапно смениха притежателя си. Или… нападателя си, вече губеше нишката. В крайна сметка от едни ръце, се озоваха в други, напълно чужди и… лишени от хигиена, вероятно. Не че и предишните лапи бяха особено познати, но не беше от значение. Ала честно казано момичето вече бе приключило със заядливите коментари по адрес на киселата сервитьорка, пък и успокоение ѝ донасяше мисълта, че скоро прословутата връзка с ключове ще се върне при законния си собственик. Ето, вече нямаше нужда от никакви евентуални курсове за овладяване на гнева – справяше се отлично и сама. Просто трябваше да се концентрираш в положителното и всичко щеше да се нареди от само себе си. Или не съвсем, защото вниманието на червенокоската в момента бе приковано в непознатия срещу нея. Опитваше се да го изучава с поглед, да прочете по лицето му нещо, което да издава вътрешните му намерения, но нищо не се получаваше. Може би просто не я биваше в тези работи, а може би просто компанията ѝ беше усъвършенствала блестящо своя поукър фейс и бе почти невъзможно да пробиеш защитата. Почти. Защото нещо в кратката пауза, която блондинът си взе преди да отвърне на въпроса ѝ, беше достатъчна да надникне зад тежките завеси на маскарада. Както и по-късно, когато я подтикна да отправи своето предизвикателство. Беше като онзи момент, когато хвърляш монета, за да решиш някоя епична дилема. Защото всички твърдят, че в онзи момент, когато вече си хвърлил монетата, но преди тя да завърши своя полет нейде на дланта ти – ти си даваш сметка кое желаеш по-силно и кое тайно се надяваш да се падне. Беше толкова просто. А дали беше вярно? Да чете нечие изражение не бе лека задача за Али, дори почти невъзможна, смееше да твърди. Но не пречеше да опита, защото имаше нещо в погледа на непознатия дразнител, което я привличаше. И не, не беше във физическия и чисто плътски смисъл на думата – макар и той да присъстваше някъде в уравнението – а нещо по-мистериозно, която я изкушаваше да разкрие нечия тайна. Дори за миг момичето съжали, че русокоското бе избрал предизвикателство, вместо истина, защото тя определено искаше да разкрие неговата тайна. Сякаш очите му разказваха своя история за това, което са видели през годините. А това подмамваше любопитството ѝ по един интересен и същевременно натрапчив начин.\nАл тръсна глава, за да разсее мислите си и да се върне в настоящето, където бе крайно време да отправи своето предизвикателство. А сякаш в природата на всяка представителка на нежния пол бе да предизвика мъжете, нещо като вроден инстинкт. Ето защо за Съливан беше фасулска работа да избута встрани излишните неща от пътя си – включващи чанти и съмнителни напитки – за да може да се облегне на нестабилната маса и…всъщност почти да се излегне на нея. Вперила леко премрежен, но въпреки това изпитателен поглед в блондина, момичето бавно подбираше следващите си думи.\n- Искам… - започна тя, оставяйки гласът си да падне една-две октави, добивайки онзи съблазнителен, дрезгав тембър, който пасваше идеално към завършека на искането ѝ. – да си свалиш дрехите. – и ето на, устните ѝ мигновено се извиха в триумфална усмивка, щом видя реакцията на събеседника си. Ала това не бе финалът.\n– Предизвикателството ми е да изтанцуваш патешкия танц, единствено по боксерки.\nО, да. Можеше да избере всичко. От модно дефиле с женски пеньоар, до състезание по надяждане с мексиканска храна. Все пак, той сам си вкара автогол като не постави никакви ограничения в условията. А този начин някак си ѝ се струваше като крачка към идеалното отмъщение, задето бе похитил ключовете ѝ така безцеремонно. И това беше само началото.\nFree forum | Roleplay forums | Fantasy | © phpBB | Поддръжка на форума | Връзки | Сигнал за злоупотреба | Създайте свой собствен безплатен блог


"Репортер в Bloomberg TV Bulgaria" - обява в Rabota.bg от "ИНВЕСТОР.БГ АД"\nBloomberg TV Bulgaria, единствената икономическа телевизия в България, търси енергичен и инициативен репортер, който има икономически и финансови познания, разпознава новините и знае как да ги поднесе на аудиторията, разпознава детайлите в голямата картина, задава въпроси и търси решения, умее да работи с факти и различни видове данни. От своя страна, ние Ви предлагаме да станете част от професионален и сплотен екип, достъп до огромна база данни и по-лесна комуникация със специалисти и експерти от цял свят. Описание на длъжността: * Предлага и разработва теми с икономическа и финансова насоченост; * Работи свободно с факти и различни видове данни; * Съблюдава за достоверността на материалите при отразяване на събития; * Спазва правилата на работа на Bloomberg LP. Изисквания към кандидата: * Висше образование; * Икономически и финансови познания: * Опит на подобна позиция – минимум 1 година; * Висока степен на езикова подготовка и култура по български език; * Владеене английски език на работно ниво, владеене на втори западен език е предимство; * Умение за работа в екип; * Добри компютърни умения – MS Office, Internet и бързо адаптивен към новите информационни технологии. Ние предлагаме: * Много добра атмосфера и условия на работа; * Придобиване на нови познания и обогатяване на професионалния опит; * Разгръщане на творчески потенциал; * Възможност за професионално развитие; Ако проявявате интерес, моля изпратете автобиографията си. Само одобрените по документи кандидати ще бъдат поканени на интервю. Всички кандидатури са конфиденциални.


Тънки и щастливи с ябълки | Лечебни диети\nЯбълковата диета е идеална за отслабване. Ябълките са много ценен плод, в който участват почти всички необходими на организма витамини и минерали, а също фолиева киселина, захари и пектин. За да намали теглото “ябълковият ден”, е желателно той да се провежда 1-2 пъти в седмицата.\nСъществуват няколко варианта на диета\nВ течение на деня трябва да се ядат само ябълки. При това толкова, колкото можете да поемете. Но много важно е да се пият и повече течности. Оптималното е да се пият успокоителни настойки от билки.\nЗа ден трябва да се изяждат 1,5 кг сурови ябълки. При това нищо не трябва да пиете! Достатъчно е тази течност, която се съдържа в ябълките. Между другото, може да запечете ябълките във фурна.\nМоже да изберете и такъв вид диета - млечно-ябълкова. На 1 ябълка 1/2 чаша кисело мляко, 5-6 пъти на ден.\nДиета за седмицата (за най-издръжливите):\n1 ден - 1 кг ябълки\n2 ден - 1,5 кг ябълки\n3 ден - 2 кг ябълки\n4 ден - 2 кг ябълки\n5 ден - 1,5 кг ябълки\nМоже да се пие чай, желателно зелен, и да се ядат сухарчета от черен хляб.\nОще за полезния плод\nМедиците не се изморяват да хвалят полезните свойства на ябълките. А известна английска пословица направо заповядва да се ядат ябълки, за да се избягва срещата с докторите. Неотдавна е било открито още едно ценно свойство на този плод - ябълките подобряват паметта.\nСътрудници от Масачузетския университет са открили, че системното включване на ябълките и ябълковия сок в менюто служи като най-добрата профилактика против разрушаване на мозъчните клетки, което води до загубване на паметта. Изследователите са заявили, че съчетанието на ябълките и ябълковия сок с балансирана диета е надеждна защита от окислителния стрес. Благодарение на своите антиоксидантни свойства ябълките помагат на старите хора да остават с ясна памет. Те са и най-доброто средство от природата за чистене на мастните плаки - убиец на холестерола.\n07.10.2015 г. / д-р Анета Стойкова, диетолог


Пестелив Интер спечели лесно срещу Лудогорецпреди 7 минути\nЗам.-министър: Земеделците в Пловдивско са получили над 1.1 млрд. лв. за 5 годинипреди 24 минути\nПутин обяви защо смени правителствотопреди 34 минути\nОбрат: Прекратиха делото за унищожената дюна на „Смокиня“преди 44 минути\nКобрата за скандала: Аз само алармирам!преди 57 минути\nФандъкова: Даваме половин милион лева годишно на АПИ, за да няма винеткипреди час и 3 минути\nfeher helmets -\nПубликувана: 23 Август, 2018 17:55\n9 КОМЕНТАРА | ВИДЯНА 2583\nАмериканската компания Feher Helmets пусна в продажба мотоциклетен шлем с вграден климатик. ACH-1 е продукт на дългогодишна разработка. Създателят на каската и основател на компанията Стийв Феър започва да работи по нея още през 60-те, когато живее на Хаваите и опитва да намери начин за справяне с жегите.\nFeher ACH-1 се захранва от акумулатора на мотоциклета посредством кабел с удобна и бърза за включване и изключване букса. Срещу допълнително заплащане може да се вземе и автономна батерия.\nСистемата не се различава особено от използваните в седалките с охлаждане в по-скъпите автомобили. В задната част на шлема има конвектор, който преобразува топлия въздух в студен, а вентилатор го вкарва над главата на мотоциклетиста.\nСпоред Feher климатикът може да охлади вътрешната температура до 10-15 градуса по-ниско от външната. Каската тежи 1 450 грама и може да се поръча от сайта на производителя срещу $599 (€518).\nВсе повече се убеждавам, че бездарните хора са яхнали технологичната вълна и със зъби и нокти творят безумни и безполезнени неща в името на някоя зелена банкнота. Дано света се опомни и спре да купува глупостите и да бойкотира производителите, които ги налагат.\nДо коментар #1 от "Безумици":\nосвен теб друг безумник за сега няма но може и да се появи още някой от коментиращите мразещи света живота и там каквото се сетиш...\nСПРЕТЕ СЕ БЕ ХОРА, РУСНАЦИТЕ МОТОЦИКЛЕТ И АВТОМОБИЛ НЕМОГАТ ДА СЪТВОРЯТ ТОЛКОВА ГОДИНИ, ВИЙ ПРАВИТЕ ЧУДЕСА , МИ НЕДЕЙТЕ ТАКА НЯКОЙ БЪЛГАРСКИ РУСОФИЛ ЩЕ ПОЛУЧИ СЪРЦЕПЛЯСКАНЕ ОТ ЗЛОБА !\nКак съществуват толкова много русофили при приложение че навсякъде има паметници на загинали американци за свободата на България от турско робство.\nДа вземат да пуснат каска с вграден мозък по наложително е\nНе ме интересуват руснаците какво правят, а ние българите какво произвеждаме и как живеем!\nВсички рокери са комплексирани тъпанари !\nБратле, като не знаеш защо се обаждаш неподготвен. Трай си и си карай автомобила.\nПестелив Интер спечели лесно срещу Лудогорец Зам.-министър: Земеделците в Пловдивско са получили над 1.1 млрд. лв. за 5 години Путин обяви защо смени правителството Обрат: Прекратиха делото за унищожената дюна на „Смокиня“ Кобрата за скандала: Аз само алармирам!


СОФИЯ МЕТЕОРОЛОГИЧНО ВРЕМЕ Внимавайте в Източна Европа - и особено в България\nюли 18, 2019 ADAC, България, Европа, измами, измамници, туристи\nВ България и другаде: какви трикове използват измамниците на пътя\nВнимавайте в Източна Европа – и особено в България, Хърватия, Сърбия и Унгария, където измамници на пътя припечелват на гърба на туристи от чужбина, предупреждава германският автоклуб ADAC. Ето какви са триковете:\nВ сезона на летните отпуски милиони туристи се отправят с автомобилите си на път из Европа. Българите особено обичат да пътуват до Гърция, германците – до Австрия, Франция и Италия. Но по магистралите и шосетата дебнат и много опасности, а непредпазливите автотуристи могат да станат жертва на какви ли не измами и трикове.\nВ България, Унгария, Сърбия, Хърватия и Словения измамници припечелват на гърба на германски автотуристи, съобщава германският автомобилен клуб ADAC. Според тази много голяма и влиятелна организация, измамниците се представяли като местни подизпълнители на ADAC за оказване на пътна помощ. Автомобилите им, боядисани в специфичния жълт цвят на клуба и обозначени с логото му и с надпис „По поръчение на ADAC„, се притичали „на помощ“ на закъсали германски автомобилисти. Обикновено им взимали големи суми за изтегляне до сервиз, където се извършвали съвършено ненужни поправки. Измамниците търсели жертви по магистралите и често пъти дори блокирали мобилната телефонна връзка на място, за да попречат на туристите да се свържат с централата на клуба в Германия. ADAC предупреждава, че освен в Северна Италия, никъде другаде в Европа не поддържа собствена пътна помощ, обозначена с цвета и логото на клуба. За същия трик има оплаквания и от други източноевропейски страни като Словакия, Литва и Полша.\nОт автомобилния клуб предупреждават, че по пътищата на Европа туристите могат да станат жертва и на други лъжливи „помагачи„. Ето един пример: изпреварва ви автомобил с двама млади мъже, които разтревожено сочат към задната ви гума. Засичат ви и се опитват да ви накарат да слезете от автомобила. Ако се подлъжете, можете доста да загазите. Или пък този трик: малко след като сте спирали в крайпътно заведение или бензиностанция, установявате, че задната ви гума е спукана. На помощ веднага се притича „услужлив“ колега-шофьор, който слага на пътя предупредителен триъгълник, запретва ръкави и ви помага да смените гумата. След като „помагачът“ си е заминал, вие установявате, че от багажника липсват лаптоп, фотоапарат и други ценни вещи.\nADAC предупреждава германските автотуристи и за други измамници, които дебнат по европейските пътища. В месечното списание на клуба четем: „Един мотопед внезапно препречва пътя на автомобила. Шофьорът набива спирачка и докато германските туристи в колата се чудят какво става, съучастниците на мотопедиста опразват багажника и отпрашват по улиците на Катания. Това се случва не само в Сицилия, но и в континентална Италия, във Франция или Испания.“\nИли пък трикът с огледалото: изпреварвате някакъв автомобил и в същия момент чувате силен трясък. От другата кола гневно жестикулират. Спирате встрани от пътя. Другият шофьор също спира и ядосано ви сочи счупеното си странично огледало и черната драскотина на вашия автомобил. Всъщност огледалото си е било счупено още преди това, а измамниците незабелязано са одраскали вашата кола, за да ви „докажат„, че сте виновен. В този често повтарящ се сюжет мошениците обикновено искат 100-200 евро за ново огледало. ADAC съветва автотуристите изобщо да не слизат от автомобила си, а демонстративно да извадят мобилен телефон и да позвънят на полицията.\nАвторите на статията разказват и за други трикове на измамниците. Редом с обичайните взломни кражби, на които често стават жертва автотуристите, все по-разпространени са и кражбите от кемпери. Пострадали разказват, че във Франция обрали ценни вещи от кемпера им през нощта – докато спели. Други туристи излезли от кемпера, за да разходят кучето си – и малко по-късно го намерили обран.\nФалшиви „полицаи“ също могат да ви навредят. Те обикновено събират „глоби“ за реални или измислени нарушения.


Анджелина Джоли за свободата на сърцето и каляващите емоционални белези | EVA.bg\neva.bg 06 November 2019\nСнимка: SØLVE SUNDSBØ for Harper's Bazaar\nАнджелина Джоли се завърна – и то не само в професионален план, както видяхме на екрана с втората част на „Господарка на злото“, а и в личен. Там актрисата отдавна чакаше едно определено завръщане – завръщането към себе си, както самата тя споделя. Сега Джоли застана пред обектива на норвежкия фотограф Солве Съндсбо за новия брой на списание Harper’s Bazaar, чиято корица краси.\nДжоли напълно се оставя в ръцете на Съндсбо, който я разкрива в пълния й блясък - такава, каквато е и винаги е била. А именно - дива, непредсказуема, жадна за неизпитаното и новото. В чувственото интервю, което актрисата дава пред списанието, тя споделя много за момента, в който се намира в живота си, за децата си и за преоткриването на себе си. Едно от най-важните неща за нея в момента е, че отново е започнала да чува сърцето си, което тя сама нарича „необуздано“:\n„Имам татуировка, която гласи: „Моля се за необузданите сърца, които са държани в клетка“. Направих си я, когато бях на 20. Тогава се чувствах напълно изгубена и блуждаеща. Все още се чувствам така. Беше един следобед, когато обядвах с майка ми и тя ми цитира тези красиви думи от Тенеси Уилямс. Отидохме до студио за татуировки и оттогава тези думи стоят на лявата ми ръка. Майка ми ми напомни, че свободното и необуздано сърце са част от мен и това е хубаво. Сега знам, че това наистина е така", разказва тя.\nАнджелина Джоли за правото и свободата да бъдеш жена\nВ невероятните кадри свободолюбивият дух на Анджелина говори сам. Тя застава гола пред обектива, за да го отприщи напълно:\n„Тялото ми преживя страшно много през последното десетилетие, особено през последните четири години. Животът ми остави както видими, така и невидими белези. И нека ви кажа – невидимите са по-страшните. Животът има много обрати. Понякога си наранен, понякога виждаш хората, които обичаш да страдат и не можеш да си толкова свободен, колкото желаеш да си. Казвайки всичко това, мога да призная, че сега най-после усещам кръвта да се завръща в тялото ми. Но понякога просто самият живот, с цялата му тежест, стъпва върху теб и не можеш да бъдеш себе си. Но моите деца ме познават и ми помогнаха много отново да открия своето Аз. Те също преживяха много и аз се уча всеки ден от тяхната сила“, продължава Джоли.\nСамо децата задържат Анджелина от това да хвръкне като птица по света. Актрисата споделя още, че с удоволствие би живяла извън Щатите: „Много бих искала да живея на ново място, но не мога да го направя, докато децата ми не навършат 18. Сега трябва да съм установена там, където баща им избира да живее“.\nКато пратеник на добра воля на Агенцията на бежанците на ООН, Джоли е обиколила много места. Но на въпроса кое й е любимото такова, тя отговаря:\n„Любимото ми място е непознатото. Там, където никога не съм била. Обожавам да бъда неориентирана, загубена в новото, да съм вън от това, с което съм свикнала. Голямото ми желание е децата ми да растат с приятели по целия свят, а не само на едно място. Да виждат различното. През следващата година започваме да строим къща в Африка. Истината е, че не желая да живея в свят от едни и същи хора. Ценя различието, уникалността. Искам да се срещам с такива личности, с които никога не сме пресичали пътищата си, искам да научавам неща, които не знам.“\nВижте всички кадри от фотосесията в галерията.\nПубликация, споделена от Harper's BAZAAR (@harpersbazaarus) на Ное 5, 2019 в 5:36 PST