Астеничен тип личност - Шизофрения March\nВ групата на астените включихме две групи състояния: първата е вродена конституционална астенично-неврастеника, която в превод от гръцки означава „нервна слабост”, а втората е психостения, съответно - „умствена слабост”. Основната отличителна черта на тези две групи е (при неврастеника), от една страна, "нервна слабост", проявяваща се в лека възбудимост и бързо изчерпване на нервните функции, а от друга (при психо-траверси), умствена слабост, проявяваща се в крайно нерешителност, плахост и склонност към постоянни съмнения.\nВ много филми и книги можете да намерите примери за хора-неврастеници. В живота те лесно се разпознават. Те постоянно се оплакват от главоболие, чувство на тежест, слабост, депресия, някои може да имат други оплаквания от соматичен тип - лош апетит, нарушаване на стомашно-чревния тракт, сърце, дискомфорт в различни части на тялото.\nПри такива хора обикновено има несъответствие между реакцията и силата на стимула: лека неприятност причинява вълна от емоции, възможно е най-силното въздействие. Те са изключително уязвими и чувствителни към обиди, не се противопоставят на противоречия, някои не толерират силни стимули - ярка светлина, силен шум и др.\nАко тези хора обръщат цялото си внимание на здравето си, тогава те се намират с много заболявания, това е придружено от упорити оплаквания от неразположение, болка, дискомфорт и т.н. В този случай можем да говорим за невроза-хипохондрия.\nНеврастеници обикновено осъзнават част от тяхната малоценност, "малоценност", затова не са самоуверени, вътрешно са напрегнати и тревожни. Понякога те се оплакват от лоша памет и лоша концентрация, но медицинският преглед не открива отклонение от нормата.\nНо те все още не издържат на продължителния стрес. Поради това те могат да имат голямо начало в работата, но в крайна сметка качеството на работата се влошава и производителността намалява.\nЗаедно с изчерпването на невротично-хипохондричния характер са характерни възбудимост и раздразнителност. Тези качества го подтикват към нови хобита, предизвикват интерес към всичко ново, интересно и вълнуващо. Но този интерес бързо преминава, заменен от скука, безразличие, а по-късно - необходимостта от промяна на впечатленията.\nЗатова вниманието им е нестабилно и често се разсейва. Тези хора са изключително чувствителни към всякакъв вид намеса в работата им, поради което често не завършват работата, която са започнали. Поради посочените по-горе причини (бърза умора, слаба съпротива на намеса, невъзможност за продължителен стрес на работното място), изглежда, че тези хора не искат да работят, те са „мързеливи“, въпреки че в действителност това не е така.\nЧесто, astenikov, особено с умора, има пристъпи на гняв, което е най-забележимата им и отличителна черта. Тези изблици на гняв могат да бъдат с различна продължителност, но постепенно нарастват. Някои от тези хора имат високо самочувствие, те се гордеят със себе си, но не могат да работят дълго време, издържат на дълго напрежение, без да се дразнят или изхвърлят.\nВ същото време те не са лишени от ума и разбират, че другите, които нямат тези качества, заемат по-висока позиция. Когато са подчинени и шефът е груб, груб и нетактичен, те са в много депресирано състояние. Обидите и униженията, натрупани през деня, събарят у дома с пристъпи на гняв и гняв.\nНервната слабост на неврастеника се проявява в изключителна уязвимост. Те са по-интензивни, отколкото обикновените хора реагират на стимулите. Например, когато виждат кръвта, те се примиряват, със силни звуци (пляскане, удряне), крещят или викат силно. Те не могат да присъстват на операции или да наблюдават битки, скандали.\nТези чувствителни чувства не могат да издържат на груб контакт. Много от тях имат паника на тъмнината, страхуват се от някои насекоми, животни, не могат да видят някои неща без отвращение и като мимоза не могат да стоят докосващи се.\nСтрахуват се да говорят пред публика, страхуват се от изпита, въпреки че могат да бъдат добре подготвени и преди това всички изпити да се предават на "4" и "5". Но понякога изпита ситуация може да предизвика объркване, ступор, невъзможността да запомните нещо. След изпита такива хора трябва да почиват за няколко дни.\nВ неврастениката сънят често е разстроен. Той е разтревожен, пълен с кошмари и сънища, прекъснат от пристъпи на страх, внезапно пробуждане в състояние на голямо безпокойство. Ако неврастеникът има високо самочувствие, може да има постоянни несъответствия между заеманата позиция и нивото на самочувствие, което води до по-нататъшно депресивно състояние.\nСключвайки описанието на неврастенията, трябва да се отбележи, че тя може да бъде не само вродена. Неврастения може да бъде придобита или постепенно придобита по време на много тежък живот или работа.\nРазбира се, трябва да има предпоставки за това. Но ако човек не издържа на силен психически стрес, стрес, тогава неврастенията е точно там. В този случай весел, весел, балансиран човек става тъжен, раздразнителен и подозрителен.\nРаздразнителност, тревожност, съмнение и отхвърляне причиняват сърдечен ритъм, бърз пулс, прекомерно изпотяване, астма, запек, липса на апетит, нарушения в гениталната област. Основните причини, както вече отбелязахме, са претоварване от претоварване, продължителен психически стрес, негодувание, раздори в семейството, неразбиране между близки. Всичко това причинява стрес, огромен натиск върху човешката психика, в резултат на което се развива неврастения.\nПомислете за втората група астенични - ментални. Тяхната основна характеристика е крайната нерешителност и постоянна склонност към съмнения. В старите времена психостенът се наричаше „лудост на съмнение“.\nКакто вече отбелязахме, групата на астените се отличава с изключителна впечатлимост. В психо-шаблоните, то се отнася не само за събитията, които се случват в момента, но и за всичко, което може да се случи в близко бъдеще. Какво може да се случи в бъдеще, психостенът е по-притеснен и дори мисълта за някаква неприятност е по-лоша от самата неприятност.\nPsikhostenik много плах, той се страхува от всичко ново, непознато, всяко ново начинание за него е болезнено. Дори решавайки да действа, психостенът непрекъснато подлага на съмнение дали действа правилно, независимо дали го прави, затова всичките му действия са придружени от болезнени размишления, а самата работа се движи бавно, преработва се и се проверява отново.\nДруга отличителна черта на психосенията е склонността му да търси подкрепа от другите, желанието да получи одобрение и помощ отвън. Затова той се нуждае най-вече от хора, които да поддържат доверието в правилния път, който е избрал и какво прави, за да бъде убеден в това отново и отново и да разсее съмненията.\nСрамежливостта често се добавя към плахостта на психостена, поради което той би искал да направи много неща, но не го прави. Трудно му е да си припомни парите, които е отпуснал; за него е трудно да откаже неподходящи искания; понякога му е неудобно дори още веднъж да поиска адреса, къщата или улицата; може да се срамува от състоянието си или скъпите си дрехи.\nНеактивен, ниско енергиен, неактивен човек в реалния живот, в фантазиите си, той се носи далеч. Неговите мечти и фантазии са театъра, в който се развиват повечето от неговите действия.\nОбикновено астениката може да се различи по своята физика (според Крехмерийската типология): повечето от тях принадлежат към така наречения астеничен или лептозомен тип.\nГлава 3. Астеничен характер\n1. Основният характер\nАстеничният характер е описан от Ганушкин (Gannushkin, 1998: 21–23), S. I. Konstorum (Konstorum, 1935). Отделните особености на този характер са дадени от К. Леонхард в раздела за тревожно страшни и емоционални личности (Leonard 1997: 194–204). В западната характерология, нарушенията на личността по отношение на избягването и зависимостта, цитирани от G. Kaplan и B. Sadoc в техните клинични насоки, частично съответстват на астениката (Kaplan, Sadok, 1994: 657–662).\nАстения - на латински означава слабост. Астеничният е дефензивен човек с раздразнителна слабост с вегетативна нестабилност, прекомерна чувствителност, тревожна подозрителност и бърза умора.\nЗащита (defenso - да защитавам, лат.) Или отбранителност означава, че такива хора не влизат в агресивна атака, когато се сблъскват с трудности в живота, но се опитват да напуснат, да се скрият или да се изолират в духа на мълчалив протест, те също могат да дадат бързо изтощени раздразнителни вълни в кръга на близки хора, Дефектните хора, като правило, са съвестни и се противопоставят на агресивни или мързеливи, безразлични хора. Дефектният човек е присъщ на конфликта на уязвимата суета и преувеличеното чувство за малоценност. Такъв човек по време на трудните периоди от живота си изглежда за себе си по-лош и незначителен за повечето хора и страда остро, тъй като гордостта му не го търпи. Този отбранителен конфликт е най-болезненото проявление в живота на астеничен човек, по-мъчително от раздразнителност, нервност, изтощение.\nВъншно астеничните чувства на малоценност се изразяват в нерешителност, съмнение в себе си, плаха срамежливост. Колебае се, астеник скрива очите си, изчервява се дълбоко, не знае къде да сложи ръцете си. Такъв човек често мисли за себе си по-зле, отколкото заслужава, лесно се поддава на неочаквана арогантност, остро се срамува от недостатъците си. Той избягва публичното говорене, в центъра на вниманието, тъй като се страхува, че неговата “безполезност” ще бъде забелязана и осмивана. Понякога, след известен успех или просто сънуване, астеник може гордо да надценява себе си, но продължава до първия неуспех, след което опитът на неговата малоценност мига с една и съща сила.\nАстеничната раздразнителна слабост се проявява чрез проблясъци на раздразнение. Астеничните крещяха към близките си, несправедливо ги обиждайки. Тази светкавица завършва с обратното: покаяние, сълзи, извинения. В него няма истинска ярост, опасността от преход към грубо разрушителни агресивни действия. Причините за раздразнителност astenik обикновено са нарушения и подозрения, че той е лошо лекувани, не харесват, не помагат много, не се грижи достатъчно. Астеничният е особено раздразнителен, когато, дълбоко в себе си, е недоволен от себе си, заради това може да намери вина за всичко в света, да крещи, че всеки го мрази, иска да се отърве от него. Тези проблясъци понякога се наричат „избухвания“, защото те се движат бурно и силно. Въпреки това, те нямат истерично свиване на съзнанието с неспособност да гледат на себе си отвън, следователно астеник, чрез викане или конвулсивно ридание, понякога може да предизвика усмивка, дори да ги накара сериозно да мислят. При астеничното дразнене няма поза, демонстрация на себе си, неговата същност е невъзможността да се ограничи дискомфортът и нарастващите емоции. Астенична жена може да се върне у дома и в пристъп на раздразнителност да хвърли новозакупената торта в стената с гръм и трясък, но дори и при такъв акт не се проявяват истерични механизми, а патологична инконтиненция.\nАстеничното е особено раздразнително на фона на умората, в периоди на отчаяние. Когато трябва да изтърпи много негодувание и унижение, в душата му се натрупва много трайни психични травми, нараства вътрешният дискомфорт, който е и плодородна почва за изблици на раздразнение. Грубостта на думите, присъщи на такива вълни, не изключва нежността на астеничната душа. Нека обясня с пример. Само нежната кожа е лесно наранена, ожулванията върху нея не се лекуват дълго време, сърбят и е толкова трудно да се контролират, за да не ги разресват рязко.\nВегетативната нестабилност е характерна черта на астеник. Тя се проявява с колебания в кръвното налягане, повишено сърдечно действие (вегетативна дистония), главоболие, изпотяване, треперещи ръце, повръщане, диария, запек. Вегетативната нервна система, която контролира обмяната на веществата и функциите на вътрешните органи, не се поддава на обичайния волеви контрол, следователно астеникът е безпомощен пред тези усещания, които „наводниха” тялото му. Той може да бъде измъчван от безсъние, лоша толерантност към задух, транспорт, топлина и климатични промени. Той е силно чувствителен към ярка светлина, шум, дрънкалки, скърцане. Затворете яката, вратовръзката, бодливият пуловер на нервите. Остеохондрозата на гръбначния стълб, която се появява с възрастта, към която астениците са склонни, добавя нейните неприятни телесни усещания. Всичко това прониква и повишава астеничната раздразнителност.\nАстените се отличават с повишена впечатлителност, те не са успели да се отдалечат от притесненията си за дълго време, припомнят неприятни събития от деня през нощта и ги лишават от сън. Гледката на кръвта, пътните инциденти, ужасните сцени на телевизионния екран карат те да реагират силно, дори на припадък. Астените са чувствителни към груби, обидни думи и затова понякога са неразделни.\nСъщността на астеничната тревожна подозрителност се състои в преувеличаване на някаква опасност, например болест или изпит. Думата „подозрителност“ идва от старата руска дума „да се смеси“, тоест да се появи. Всъщност, астеничният често тревожно и емоционално преувеличава опасността, вместо старателно да изчислява вероятността си със студен ум, независимо от емоциите. Това обаче е преувеличение, макар и без логично доказателство, дълго време продължава поради инерцията и дълбоката тревожност на астеничното. Той често се притеснява от част от въображаемата си малоценност, като по този начин укрепва и прави постоянен отбранителен конфликт.\nАстеничният характер се характеризира с относително бърза умора, а интелектуалното, емоционално, нервно претоварване изчерпва такива хора. Поради изтощение, те успяват да направят много по-малко, отколкото биха искали, и затова страдат от комплекс за малоценност още повече.\nЯдрото на астеничния характер се състои от следните характеристики:\n1. Привързаност към конфликта между уязвимата гордост и чувството за малоценност. Това прониква в духовния живот на всички астенични хора.\n2. Раздразнителна слабост с вегетативна нестабилност и дисфункции.\n3. Повишена чувствителност.\n4. Тревожна подозрителност.\n5. Относително бърза умора, изтощение.\n6. Хипер-компенсация и компенсация като реакция на чувството за малоценност (да се обясни подробно по-късно).\nОсобености 2–6 са характерни за различни астеники в различна степен. В този характер няма отделни имена за психопата и акцентирането, и двете се обозначават с една и съща дума - астеник.\n2. Особености на проявата в детството\n1. Някои астенични деца, които вече са в ранна детска и малка възраст, показват признаци на вродена нервност (невропатия, разбираема от Г. Е. Сухарева), която се проявява главно в нарушения на съня и смущения в стомашно-чревния тракт, както и в редица други вегетативно-соматични нарушения., Възрастните деца могат да се присъединят към повишена чувствителност, раздразнителна слабост, бързо изчерпване. Астеничните характерологични трудности в поведението и в отношенията с другите, както отбелязва В. Ковалев (Ковалев, 1995: 406), се развиват по време на училищния период и особено процъфтяват по време на пубертета.\n2. В част от астеничните деца се наблюдава енуреза, тикове и заекване в детска възраст, което до голяма степен се обяснява с небалансирано възбудимата реакция на нервната система. Такива деца се страхуват от животни, сурови звуци, тъмнина и т.н.\n3. Астеничните деца от ранна възраст са привлечени от обич, духовна топлина, добри думи, те държат в сърцата си уюта на семейното огнище. Много красиви преживявания от детството остават в душата на възрастен астеник, като пролетното пробуждане на природата, видяна за първи път, капки роса на тревата и мек блясък на слънцето на покривите. В трудните периоди на живота си той се връща към тези спомени и го затоплят.\n4. Много от тези деца започват да мечтаят рано, обичат книги и филми с щастлив край. Смущаваща слабост в част от астеник се планира от ранна възраст. Поради срамежливостта и уязвимостта, те понякога не могат да се справят с елементарни практически неща: да научат домашното от съученик, да поискат промяна в магазина и т.н. Дори в юношеството, за разлика от прагматичните връстници, някои астеники в лирично разсейване-мечтае не знаят, че те искат за себе си, те не намират свой собствен конкретен живот.\n5. Много хора имат депресивно настроение поради недоволство от себе си, неспособност да се чувстват лесно и спокойно сред връстниците си. Често астениците избягват шумни компании, мълчат публично. Всичко това е реактивно, истински ендогенни депресии и аутистични тенденции не са характерни за астеничните деца. Тъй като е с хора, с които е добро и просто, те са весели, търсят комуникация, прикрепена към хората, намират подкрепа в тях. Те обикновено са любящи и не обичат промяната, трудно им е да се разделят с любимия си учител, с училището, с което са свикнали, трудно е да заминат за друг град завинаги. Ако гостите неочаквано се появят у дома, астеничните деца срамежливо се крият в стаята си, измислят причина да не излизат на гости. От детството те имат много сърдечност, състрадание, но има достатъчно тромавост и прекомерна капризна уязвимост.\n6. В юношеството астениците често изглеждат бледи, крехки. Те се характеризират с резки колебания в съдовия тонус. Често те имат високо кръвно налягане. По правило това се дължи на тревожна реакция към лекарите в бели палта, самата процедура за изследване. Тревожни хора трябва да се успокоят, преди да измерят налягането, да измерят налягането няколко пъти - по този начин можете да избегнете неоправдана диагноза за ранна хипертония.\n7. Астеничните подрастващи (предимно момчета) отчаяно се борят с оннизма, хипохондрично преувеличават последствията му, считат се за морални изроди. Те се нуждаят от компетентно образование по тази тема. Някои от тях се отдават на чувствено остри сексуални фантазии, които в действителност едва ли биха ги последвали. Астенията се срамуват от сексуалното си желание, руж и смущение, когато се занимават с противоположния пол. Отхвърлената любов се преживява от тях изключително болезнено, тъй като усилва конфликта на комплекса за малоценност и уязвимата гордост.\n8. Трудно е за астеничните деца в училище. Те се уплашават от неудържимото сбиване, битките в прекъсването. В училищния свят, с превъзходството на груба физическа сила, те често стават обект на агресивността на децата, особено ако външно намират своята чувствителност, страх и неспособност да се защитят. Те имат трудни отговори на дъската, изпити, състезания. Те се плашат от отговорните обществени позиции, предпазват се от ненужен стрес.\n9. В юношеството и юношеството астеникосите стават по-чувствителни, т.е. чувствителност към оценка от други, особено връстници. Това изразява загриженост относно тяхната физическа непривлекателност (дисморфофобия) и свързаното с това самостоятелно ограничаване в храненето (анорексия нервоза). Дисморфофобията и анорексията са подробно изследвани от М. В. Коркина и съавтори (Коркина, Цивилко, Марилов, 1986). В астените, като правило, ние не говорим за преживяване на телесен дефицит като такъв, а за това кой и как ще реагира на астените в това отношение. От мисълта, че той е грозен, грозен, астеничният е ужасен, готов за много, само за да го оправи. Момичетата започват гладна стачка, за да станат тънки и красиви. Всичко е психологически разбираемо. Най-често се търси дефект там, където може да се забележи: формата, височината, лицето, кожата, размера и характеристиките на гениталните органи (това може да се забележи в банята или по време на полов акт). Астеник е раздразнен, че заради някои малки неща (крив нос, пълни бедра), той изглежда напълно непривлекателен и не може да разчита на възможността да обича и да бъде обичан, което е много важно в тази възраст. Преследван е от надеждата да премахне дефекта и да стане привлекателен, търси всички възможности да направи това. За разлика от случаите на шизофрения, тези явления са много по-леки.\n10. Младите астеники са много особени. реакция на свръхкомпенсация, което, по дефиниция, А. Е. Личко (Licko, 1985: 47), е, че юношите “търсят самоутвърждаване не там, където могат да се развият способностите си, а в областта, където се чувстват слаби. Срамежливи и срамежливи, слагат маска от веселие, дори арогантност, но в неочаквана ситуация бързо се поддават. С доверие във връзка със спящата маска на „нищо“, живот, изпълнен с самочувствие, фина чувствителност и прекомерно високи изисквания към себе си. Съчувствието, че те неочаквано смениха бравада със силни сълзи.\n11. Астеникам не е типичен тийнейджърски нарушения на поведението: престъпност, злоупотреба с алкохол, издънки от дома, скитничество. Някои хора пушат, за да скрият срамежливостта си в компаниите.\n3. Опции астеничен характер\nТози въпрос на практика не е развит. Струва ми се, че е възможно да подчертая следните възможности:\n1. Емоционален астеники. Чрез емоционалността К. Леонард (Leonard, 1997: 198) разбира „чувствителност и дълбоки реакции в областта на фините емоции”. Емоционалните хора са любезни, състрадателни, искрени. Те лесно попадат в допир, сантименталност. Под въздействието на трудни обстоятелства, те стават депресирани, губейки способността да се съпротивляват и да се борят. Те са срамежливи, плахи, но чувствителни и искрени хора, които дълбоко чувстват природата и изкуството, радостта и скръбта. Духовни емоционални астеници са изпълнени със състрадание, те се безпокоят повече за другите, отколкото за себе си. Те могат да споделят всички трудности на съдбата на любим човек. Те се характеризират със сериозността на преживяванията без екзалтация. Слаба страна е неспособността за борба в широк смисъл. Емоционалните астеници се опитват да се предпазят от човешката агресия с внимателно и кротко отношение към другите.\n2. Астения с романтичен полет под душа. Духовността ги прави емоционални. Но най-важното за тях е животът на един сън. Те тайно чакат тиха тиха вечер, когато можете да се отдадете на въображението на различни ситуации. В тези ситуации те се представят като смели, известни, отпуснати, блестящо остроумен - тоест такива, каквито не могат да бъдат в обикновения живот, но бихме искали. Те също мечтаят за нещо високо, любов, приключения. В съня си те могат да оцелеят по-пълно и повече, отколкото в действителност, което е трудно за тях и от които се третират със сънища. Такива астеники наподобяват интроверти, но за разлика от шизоидите, мечтите им не са отделени от живота, а са изпълнени с земна романтика. В ежедневната реалност те са отзивчиви и се опитват да помогнат на приятелите и семейството си. Хората, които обичат, се третират с голяма преданост, топлина, ценят много отношението си към себе си. Но за разлика от циклоидите е лесно да се покаже искрена топлина и грижа само за тесен кръг от духовно конгруентни хора (роднините може да не се впуснат в това хладно). Част от тяхната стегнатост, срамежливост, елегантно скрита зад сладък помия. Един от проблемите им е, че те не знаят как да откажат искания към приятели и след това да страдат от тежестта на делата, които са били на техните рамене.\n3. Астенията остана в свръхкомпенсация. Има астеници, които, на старост, по всякакъв начин се опитват да изглеждат самоуверени, решителни, силни. В резултат на това те не разкриват богатството на лирични преживявания, присъщи на душите им. Но някои от тях (в никакъв случай не всички) успяват да направят кариера поради свръхкомпенсация. По правило тези астеники се отличават с особено силна амбиция-амбиция, наличието на така нареченото stenic sting и по-малко духовно богатство от двете описани по-горе възможности. Но дори да станат началници, те не царуват в офиса, запазват човечеството, опитват се да помагат на хората.\n4. Примитивно-скучни астеники. Живейте прости интереси, грижа за близки. В душата им няма романтичен полет на сънищата. Мнозина се отегчават от тревога, те се опитват да правят всичко според правилата, страхуват се да се отклонят от установения ред - “каквото и да се случи!”. Някои от тях правят фалшиво впечатление на хората с нелогично мислене. Факт е, че те не знаят как точно да изразят чувствата си с думи. Чувствайки това, те досадно се опитват да изяснят мислите си по кръгообразен начин, понякога използвайки обикновени народни изрази, което прави още по-трудно да ги разберем. Примитивни астенични хора, много хора не предизвикват съчувствие. Те често са мълчаливо мрачни, бодливи или уязвими, капризни, завиждащи на щастливите си познати. Има и доста скучни хипохондри, които измъчват роднини с вечното търсене на подкрепа и съжаление. Някои, поради страхливост, оставят приятелите си, за разлика от одухотворените астеникоси, чието морално чувство ще ги накара да преодолеят страхливостта си и да не ги оставят.\n4. Междуличностни отношения (комуникационни характеристики)\nАстеничният отбранителен конфликт се проявява по различни начини в неговото поведение. Един от тях характерно си каза: - Бягам от норка до двореца. Астеник търси малък уютен живот в живота си, за да скрие духовната уязвимост и комплекса за малоценност. Взима най-скромните места в живота: библиотекар, домакиня и т.н. Въпреки това, гордата гордост не иска да се примирява с това - искам да живея един интересен живот, да не съм по-лош от други. В „норка“ става неудобно и астеникът се опитва да излезе в големия живот, да направи нещо значимо. След това, не може да стои, отново в бързаме да "норка." Този конфликт: „Къде е по-добре: в дупката или в двореца?“ - астеник дълго време мъчи, докато не намери място в живота си.\nАстенич, който не разбира неговия характер, изисква от себе си, както от другите, така и от другите, особено от близки хора, както от самия него. По този начин той злоупотребява с механизмите на прожектиране и идентификация, размивайки психологическите граници между себе си и хората около него, лишавайки себе си и другите от правото на индивидуалност. Самият той страда от такава дисхармония и понякога го нарича "глупава сравнителна болест".\nЗа астеничните хора е трудно да общуват заради срамежливостта, липсата на самочувствие. Те са притиснати, задушени, не могат да се изразяват напълно. Те се страхуват да направят нещо нередно, не са прави, страхуват се от присмех, подозират снизходително отношение към себе си, тъй като считат себе си за безполезни. Те са лесни за събаряне, неудобно, смущаващо. Те са предпазливи да се свържат с хората, ако няма сигурност, че ще бъдат добре третирани. Мълчанието се опитва да се предпази от въпроси и неуспешни отговори на тях. Някои астеници се опитват да запазят един подчертано сдържан и спокоен, за да скрият вълнението, което трепери вътре. Малцина от тях са способни да крещят и карат хората на публично място, но могат да изобразят самоувереност и да признаят бравада. Понякога получавате забавна картина на смесица от жалка срамежливост и свръхкомпенсация на бравада.\nАстеникам трудно отговорни решения, те търсят съвети, подкрепа, в някои случаи се съгласяват, че решението е взето за тях. Трудно им е да искат и да постигнат нещо за себе си - става неудобно. По-лесно е да направите същото и за други хора. Често, за да се избегнат конфронтации с хората, те мълчат или се преструват, че са съгласни, понякога се съгласяват, те се срамуват да покажат своето невежество или да изразят гледна точка, която не съвпада с тази, която току-що изрази.\nСпоред добре познатата концепция на Алфред Адлер човек с чувство за малоценност компенсира желанието си за власт (Adler, 1929). Това е вярно за психастеноидоподобните епилептоиди, но едва ли по отношение на астените. Силата не е сладка на астените: той се страхува да направи несправедливо решение, да обиди някого, да откаже някого, да се бие с някого. Лично той не се нуждае от власт, а признание за полезността му за хората, уважение от тяхна страна. Астеничното е трудно да бъдеш някой. Ако той мисли, че това е така, тогава ще се опита да не се налага, да си тръгва.\nАстеничното е лесно да се обиди. Той е отмъстителен в смисъл, че раната дори от малка негодувание (ако е значителна) боли дълго време и не се лекува. Агресивното отмъщение обаче не е в него. Той може да „отмъсти“ пасивно, например, би могъл да направи нещо добро на нарушителя, но той не би го направил. Астените често са недоволни от плахия си характер, те биха искали да бъде по-решителна.\nАстеник, извършил лоши дела, страда от това, особено ако убедително покаже, че е действал лошо. Не само неговите неморални действия са трудни за него, той е така конституиран, че неморалността на други хора, някак си свързана с него, е силно преживяна от него като своя собствена. Например, астеничното момиче се срамува от неприличното поведение на приятелката си на партито и астеничната майка за грозните действия на детето си, сякаш не е дете, но самата тя извършва тези действия.\nАстенията от детството неволно научава три неща: 1) да предвиди и избегне опасната страна; 2) така да се държат с други хора, така че те по-малко да ги обиждат; 3) да определят отношението на другите към себе си, ако зависят от тях. Често астениката, чувството, че хората разбират „мъгливо“, се привличат към изучаването на психологията. Понякога обаче те по-лесно решават трудностите си в комуникацията - чрез алкохол. Астените започват да пият, за да бъдат по-смели, по-уверени в общуването. Те също повишават духа си в депресиите, свързани с преживяването на неговата ниска стойност.\nПонякога те прибягват до компенсаторни фантазии, като си представят как един несправедлив шеф е поставен на лопатката с ухапни, точни думи. Или си представете погребението им, тъй като хората се събрали тъгуват, че са загубили човек, който е достоен за любов, различно отношение, което го пренебрегва, и всичко вече е безвъзвратно загубено. След това душата става малко по-лесна.\n5. Семеен и сексуален живот\nРедица астеники с тежка раздразнителна слабост попадат в категорията на болните домашни тирани. Безопасността на семейството в такива случаи зависи от способността на роднините да третират раздразнителност като прозрачна завеса, чрез която любезно и искрено астенично лице не губи от поглед. И втората точка - безопасността на семейството зависи от толерантността на близките до тези „ужасни“ думи, които астенично извиква с раздразнение. За щастие за астеников много хора се отличават с подобна толерантност. Но ако роднините решат, че тези думи не са породени от дискомфорта, а съответстват на несъзнателното отношение на астените към тях, тогава е много вероятно разпадането на семейството. Някои хора, често шизоиди, които са психоаналитично свързани с някакви неизследвани твърдения, като неслучайни резервации, няма да издържат астенична раздразнителност за дълго време.\nАстеничните родители обикновено гледат тревожно, давайки на детето впечатлението, че светът е пълен с опасности. Самите те несъзнателно са примери за страха от живота. Тежките астенични психопати имаха волята си, държаха любимото си дете с тях, без да ги изпускат. Въпреки това, има много добри неща в родителите на астените: те дават много любов и привързаност към децата си, отговорно се отнасят към тяхното развитие, да им дават светлите си душевни личностни качества. Когато астенична мама удари детето си с раздразнение, той често го целува, извинява и плаче.\nВажен аспект от образованието на астеничните деца не е пряка борба с фантазията, а добавянето на развитието на оживено наблюдение на интересните около тях (природа, животни, поведение на хората). Познаването на света с интелигентен спътник носи невероятна астенична радост и помага да се измъкне от света на мечтите в живота. Астеничните деца не са подходящи за прекомерна тежест и прекомерна невестулка. Прекомерната тежест предотвратява развитието на радост и самочувствие у детето. Прекомерната ласка не е благоприятна за появата на дисциплина, способността да се въздържат. Най-доброто от всички, според Г. Е. Сухарева, е меката упоритост. За астеничното дете, разрушителното възпитание на типа „Пепеляшка”, описано от О. В. Кербиков (Kerbikov, 1971), когато детето се чувства, че каквото и да прави, всичко е лошо и той винаги е лош.\nПри избора на съпруг са в сила следните противоположни закони. Ако бракът е партньорство, основано на любов, то трябва да се отбележи, че любовта по-често се основава на личната съгласуваност на хората и на успешното партньорство за тяхната взаимна допълняемост. Така че се оказва доста често, че когато два астеника се женят, между тях възникват симпатия и емоционална връзка, а слабостите на един не се компенсират от силата на другата. Възможно е астеникът да търси съпруг, който освен черта на астеничния характер има и други, които правят брака им по-жизнеспособен. Астеничният често става привързан към неговата съпруга, а за да не се прекъсват семейните му връзки, той страда от негодувание, пиянство, обиди за дълго време и се чувства остра болка и празнота, когато връзката е нарушена. Някои астеники се нуждаят от топлина и любов толкова много, че дори са готови да се молят и унижават, правейки жалко впечатление.\nДоста чувствителна чувственост, включително сексуална, е характерна за астениката. Понякога срамежливостта предотвратява появата на нейната пълнота. При астеничните мъже, психогенна импотентност понякога се случва по време на първия контакт с жена, тъй като е трудно да се правят две неща едновременно: е нетърпелив да вземе "изпит" за мъжката полза и да се отдаде на любовта. В такива случаи е важно спокойно и нежно отношение на жените.\n6. Духовен живот\nАстенията се характеризира с уязвим романтичен вдъхновен реализъм. Нарастващата духовност се състои в болезненото съжаление за всичко крехко, нежно, беззащитно, с желание, ако е възможно, това, което е безпомощно да защити, запази. Трудно е за астеничен човек да мине покрай котенца, които плачат в дъжда без брашно под душа. Ако е възможно, той ще се опита да ги затопли, да ги нахрани. Самият Астеник е наясно какво е безпомощност и колко голяма е благодарността към онзи, който искрено е помогнал. Това астенично състрадание произтича от това знание с талант на изтънчено съчувствие и съпричастност.\nАстенично тревожно усещат проявите на живия във външния свят (явлението на фината биофилия според Е. Фром). Нежните парчета лед в дупката, истинското пеене на птици, есенните листа на вятъра, веселият слънчев дъжд изпълват душата им с радостна радост, прикрепят ги към земния живот. Астеничната душа рядко носи такава духовна сила и обхват, каквито намираме в шизофренични хора, шизоиди, циклоиди и някои психастеники. Затова е трудно да се намерят астенични хора сред блестящите хора, които са променили живота на човечеството. Астеничният сам по себе си не се стреми към трансцеденталните височини на духа, там е студено, страшно и самотно. В реалния живот той често се страхува от височини и самота.\nВ добре познатия израз на П. Тилих: "Битието не е само дадено, то се изисква." Ако човек не живее живота си в съответствие с призванието си, тогава той се чувства празен, измъчван от екзистенциална вина, че не живее по свой собствен начин. Астеникам, както всички хора, трябва да намериш смисъла си в живота. За да направят това, повечето от тях не се нуждаят от изучаване на философия и теология, почти невъзможно е да се решат тези “интелектуални” вечни проблеми интелектуално. Според интересното изразяване на С. Моъм на върховете на планините (както и на върховете на духа. - П. В.) често виждате твърда мъгла, а не зашеметяваща гледка (Моъм, 1999: 33).\nМястото на астеника е там, където е необходима духовна чистота и състрадание, където е възможно да се внесат незабавни, макар и малки ползи за конкретни хора, където са необходими деликатност и съвест. Човешката преданост към тези, които обичате, е ценна черта на астеничното. Много вдъхновени астеници несъзнателно чувстват, че най-ценните неща за тях в този груб свят са топлите души на близки хора. За да запазите искра от родния човешки живот, за да го спасите - това е основният и доста достатъчен смисъл на живота. Всичко останало е второстепенно за него. За сложната астеника пътят към духовността е по-характерен, отколкото на определена религия. В своето духовно развитие той интуитивно разделя живите от мъртвите, топли от студа, тънки от груби, уязвими от нечувствителни, добри от агресивните, саморазвитие от ограничено самодоволство.\nИма ситуации, когато плахи астеници са по-смели, отколкото се смятат. Най-често астеникът предприема смел акт, когато съвестта му се придържа, и той не може да мине през злото. В този вдъхновен астеничен, неговата скромност му помага: в името на истината, той не се страхува да загуби богатството, кариерата, позицията си, тъй като е готов да се задоволи с малки благословии на живота. По-важно е да се запази чистотата на душата и богатството на неговите преживявания (те не съществуват с „мръсна“ съвест).\nАстеник се страхува повече от смъртта, отколкото от големи житейски проблеми, тъй като обикновено не усеща реалността на живота след смъртта, а земният живот е всичко, което той има. Много астеници успяват да изключат страха от смъртта, но не до края, имплицитно, той живее в тях и се актуализира с всяко сериозно напомняне.\nАстенията, богата на романтично преживяване на фините прояви на живота, обикновено са талантливи в лиричен и поетичен дух, по-рядко - в научно-технически и изключително рядко по философски, аналитичен начин.\nАстеничният характер има сравнително прост душевен модел. Въпреки това, диагнозата на астеничната психопатия и акцентуацията не е проста, тъй като тяхната основна проява, срамежливост, се среща и при други герои. Диагнозата се поставя въз основа на характерните черти, които се проявяват в детството и придобиват типична структура за младежта. Това е особено важно, ако няма сериозна дълготрайна травматична ситуация, която би могла да доведе до астенични характеристики на характера.\nКогато говорим с астенично, ние чувстваме в него опит от собствената ни малоценност и уязвимата гордост, която прави това преживяване особено остро (отбранителен конфликт). Asthenics често скрие очите си, гъсто руж, не знам къде да сложат ръцете си, плахо притиснати, напрегнати от срамежливост. Обикновено се отбелязва свръхкомпенсация, чрез която при подходящо изграждане на разговор е лесно да се разпознае несигурен, чувствителен човек.\nТипични проблеми на астениката: срамежливост, липса на самоувереност, чувство за малоценност, впечатлимост, чувствителност към оценка от страна на другите (чувствителност), комуникативни трудности, чувствителност, раздразнителна слабост, умора, маса на “нервните” соматични усещания, хипохондрия, тревожна подозрителност.\n1. В случая с епилептоидите се занимаваме или с псевдоустойчивост (маска), чието съзнателно изработване се отдава. В случай на истинска срамежливост в епилептоид, ние чувстваме, че напрежението, произтичащо от самата срамежливост (което е типично за астенично) се разкрива от различно, дисфорично, авторитарно, порочно напрежение.\n2. В истерични случаи виждаме хладна поза на срамежливост, от лека, сладка кокетност от нея, до карикатура на нея.\n3. При нестабилни и непълнолетни рядко се наблюдава сериозна сдържаност.\n4. Срамежливостта на психастеничната е много подобна на астеничната, само в нея има още повече моменти на неловкост.\n5. Циклоида при упадък на настроението е срамежлива, настроението се е повишило и няма следа от срамежливост. Дори в срамежливостта, преживяванията на циклоидното движение не губят естествеността си, не намираме двигателна неподвижност.\n6. Шизоидите са остри, но често без астенична външна експресивност (бои по лицето, срам и др.). В същото време от срамежливото вълнение често се потят дланите, сърцето бие, но навън е незабележимо. Колкото по-силно шизоидът се колебае, толкова повече се оттегля в себе си, става отделен, понякога красиво хвърля краката си и легна дълбоко на гърба на стола.\n7. При лека шизофрения (полифонична) срамежливостта е гротескно остра, ексцентрична: човек, който ви говори, почти се обръща в обратна посока. Често шизофреничната срамежливост се отделя от плахост, тревожност, всякакви вегетативни прояви, което никога не е случаят с астениките. Хиперкомпенсацията е необходима за астените, за да не изглежда смешна, но да изглежда смела и спокойна. Шизофреничната хиперкомпенсация често е абсурдна и абсурдна, например, за да скрие срамежливостта, младежът влиза в стаята на непознати в ръцете си. При лека шизофрения срамежливостта може да се появи внезапно в определена възраст и преди това нямаше намек за това. Срамежливостта в такива хора, в зависимост от състоянието, или се появява, или изчезва напълно, което не е така при астениците.\n8. Особености на контактната и психотерапевтичната помощ.\nАстеничното е напрегнато с това, как се оценява, така че е добре, ако устно и невербално, вие му позволявате да почувствате доброто си разположение. На първите етапи на запознанството избягвайте неясноти и не забравяйте, че някои обяснения и интерпретации могат да се приемат като критики от астеник. В контакт такива хора оценяват ненатрапчивата топлина, нежност: астеникът ще реагира с благодарност към това, намирайки в тази духовна защита. Не трябва да коментираме проявленията на неговата срамежливост, като го оценяваме отблизо. Вашата естественост ще ви помогне да бъдете естествени за него. От авторитаризма астеничните се свиват и се оттеглят в себе си, понякога се уплашват и започват да се подчиняват глупаво, по военна нагласа, а при хиперкомпенсацията е смела.\nРазговорът е недопустим за провеждане под формата на разпит. Избягвайте правилните категорични въпроси. По-конструктивно е проявяването на интерес към различни форми, например: „Чудя се как се чувстваш за това“; "Знаеш ли, така се случва с мен, а ти?"; - Приятелката ми имаше това и ти ли се случи това? Можете да направите меки предположения за преживяванията на астеничното, и това ще му даде възможност да потвърди или опровергае вашите предположения - във всеки случай, да говори. Уязвими астеници не обичат, когато се изкачат в душата. Говорейки с астеником, можете да му предложите чаша чай, която го освобождава, ще ви помогне да хванете ръцете му. Ако има пауза на интензивно мълчание, тогава по чаша чай е по-лесно да се говори за странични теми. В разговор с астеник, дайте му обратна връзка, за да не страда от предположения за възприемането на ситуацията. Когато ви разказва за себе си, в ключови моменти от историята, се усмихвайте тихо и одобрително към него, леко кимайки като знак, че го слушате и разбирате. Когато говорите, по-добре е да сте в отворена, гостоприемна поза, както е препоръчано от Алън Пийс (Pease, 1992).\nНа първо място, астеничният се нуждае от щедра психологическа подкрепа. Най-лесният начин да го дадете, искрено му кажете, че наистина го харесвате. Желателно е след първите срещи с вас, астеникът да ви остави топло затоплен, с благодарно чувство в душата ви. Той толкова често психологически се мъчи, че наистина заслужава топъл, поддържащ контакт. Астеничен човек също иска да помогне, защото, като се чувства благодарен за помощта, той се опитва на свой ред да помага на други хора. Има един вид реле за добро.\nСериозна, стратегическа помощ Астеничното е да му помогнеш, чрез характерологията, да проучиш добре себе си и другите хора. Благодарение на това, той ще бъде по-добре управляван в живота, приблизително знаейки какво да очаква в тази или онази ситуация от себе си и от другите. Тази ориентация помага да се тревожи по-малко, запазва умствената сила. Чувствителността намалява, когато астеничката осъзнава, че нарушителното поведение на хората не е адресирано към него: такова поведение произтича от тяхната природа. За него ще стане ясно, че колкото по-малко слепи очакват от хората очаквания, толкова по-малко възмущение. В допълнение, повишените конфликти хора често са или болни или сериозно обидени. Обучението на астеника не е толкова научно и аналитично, колкото да изпълни душата му с артистични характерологични образи от литература, изкуство, филми - това е по-подходящо за неговата мечтателна и романтична природа.\nПо-ефективно е да се провежда характерологично обучение в група отбранителни интелигентни хора с различни знаци. В такава група астеникът ще разбере, че неговият характер се смята за слаб само защото се смята за груба практичност с асертивност и бързина, способност за третиране на много неща с определено безразличие. Общувайки със своите колеги от групата, той осъзнава безценността на тяхната интелигентност, емоционална крехкост и духовност и сам иска да бъде по-близо до тях, отколкото до така наречения “силен” тип.\nПрепоръчително е да се изградят тези групови класове според принципите на терапията за творческо самоизразяване (съкратено ТТС) по метода на М. Е. Бърно (Burneau, 1989, 1993). Същността на метода се състои не толкова в обогатяването с духовната култура, колкото в такова психотерапевтично обмислено отношение с нея, по време на което има възраждане, проблясване и укрепване на уникалната индивидуалност на члена на групата. Като се занимава с група, астеникът е убеден в творческото богатство на дефензивизма като цяло и в частност с неговия астеничен характер и започва да прибягва до творчеството като лечебен източник. Техниката на ТТС е технически проста. Трудността е в другата - водещият трябва да разбере героите и да бъде оживен, креативен човек, способен да пленява други хора с креативност без държавна схема.\nЗа астенични такива групи са и оазис, в който душата се затопля и се чувства като пълноправен човек. Участниците в класовете стават референтна група, съзвучна с която психологически защитава и помага да бъдем себе си в живота. Благодарение на груповите упражнения, астеникът намира своето място по-точно сред хората, като се увери, че и той е ценен човек по свой собствен начин. Когато астеничката намира своята кауза в живота, в широкия смисъл, свързан с творчеството, тя включва стеничния принцип. В името на такова нещо, той е доста решителен и уверен.\nКакто практиките на TTS, вътрешното състояние на астениката се променя сериозно. В периоди на тревожно объркване, неговото състояние може да се изрази по следния начин: „Моят„ аз ”е малък, беззащитен. Той е на път да изчезне, всички значения са замъглени, душата е в непоследователност и неудобно размерже.“ В моменти на творческо вдъхновение държавата е съвсем различна: „Моето„ аз ” осезаем, реален, на преден план на умствения живот, в душата - смисленост, пълнота, радост, надежда, нищо не е страшно и не мога да повярвам в смъртта. ”Психотерапевтичният характер на последното състояние е очевиден. "Принципът на велосипеда": докато въртите педалите, вървите напред, а ако спрете да правите това, ще паднете точно там и така в лечението с творчество.\nКогато астеничното придобива своето щастие и е свързано с духовността и нуждата от хора, за него става по-лесно да направи нещо необичайно за своята природа. Това е дълбоко разбираемо - трудно е, „задушно“ да се прави някой друг, да не притежаваш собственото си, но да имаш собственото си е много по-лесно, тъй като имаш нещо, което да „дишаш“ и да не се тревожиш, ако чужденецът е по-лош от други. Например, по-лесно е да служиш в армията и да не се обвиняваш, че си беден като войник, ако разбираш, че други неща са характерни за твоята природа. Успоредно или в рамките на ТТС, можете да провеждате обучение на доверие и умения за общуване, без да се страхувате, че те ще увеличат склонността към примитивна свръхкомпенсация, защото астеникът не иска да загуби духовното богатство и интелигентността си, реализирани в класовете ТТС. Помогнете на кандидатите за курсове по конфликт. След такива курсове те стават по-общителни, тъй като страхът изчезва, че няма да намерят какво да кажат и как да реагират в конфликтна ситуация.\nПарадоксалната гесталт-терапевтична теория на промяната подхожда към психотерапията за астеника: „Промяната настъпва, когато осъзнаем кои сме всъщност, а не когато се опитваме да станем това, което не сме” (Rainwater, 1989).\nТактическа и симптоматична помощ. Астеничният често е разпръснат поради мечтаното несъгласие, умствено изтощение. Той трябва да препоръча да има специална книга за записите. Там той ще донесе важни въпроси, срещи. Без инструментите на самодисциплината, астеник има много по-малко време, отколкото с тях, духовно страдащи от това колко малко успява да направи в живота си. Благодарение на бележника той също страда по-малко от неизпълнени обещания и споразумения. Горд астеник често планира големи планове, така че няма значение дали можете да постигнете поне половината от предвидените. Астеник не бива да прави десет неща едновременно: бързаме, всичко излиза от ръцете и нищо не се довежда до край. Трябва да се обучите да се концентрирате върху това, което правите в момента, и бързо и напълно да преминете към нов бизнес. Превключването освежава вниманието и може да се практикува като съзнателно устройство. За астеник е полезно веднага да постави всичко на своето място, в противен случай масата на силите се губи в търсенето на необходимите неща.\nАстеник несъзнателно търси парникови условия, в които може да постигне по-полезни неща, отколкото в обикновения живот, който го изчерпва. Възрастният астеник често стеснява кръга на общуването си, така че има по-малко потрепвания и ангажираност. Астеничното трябва да бъде подпомогнато, за да се научи как да оцелее в реалния свят. По-специално е полезно систематично да се анализират неговите успехи и неуспехи. Неуспехът трябва да бъде демонтиран не в критичен, а по обсъждащ начин, за да се разглежда като учебен опит. Можете да се радвате на успеха, но след това непременно да анализирате неговия механизъм - какви способности и действия са му предоставили. Необходимо е астеничното да стане психологически учител на неговия успех, по-малко зависим от външна помощ и независима.\nМежду другото, разумно е да се включи такъв спокоен анализ на успехите и неуспехите в образованието на астеничните деца. За психантените, с тяхната склонност към психологическа аналитичност, този метод се оказва още по-полезен. Астения и психастения се опитват да направят това самостоятелно, което понякога се превръща в самоедиство и умствена „дъвка”; С умен и опитен помощник те постигат най-добри резултати.\nВ трудни ситуации, астеник се нуждае от събеседник, за да му помогне да подреди всичко “на рафтовете”, да отдели най-важното от несъщественото, защото в безпокойство всичко изглежда важно. За астенични са характерни три вида неконструктивни усилия.\n1. Празни действия. Преди важни събития, астеник ги представя и започва да харчи енергия, сякаш се опитва да подобри ситуацията. Например, когато закъснява за работа, той се напряга с цялото си тяло, сякаш се опитва да накара автобуса да върви по-бързо.\n2. Според подходящия израз на Kristan Schreiner, "Живот в стоматологичния стол". Мислейки за бъдещето, астеничният тревожно изпитва събития, които още не са се случили и вероятно няма да се случват изобщо.\n3. Астеник често се случва объркване в главата, когато мисли за нещо потенциално страшно, значимо. Той не забелязва, че вече за десети път се връща към същата мисъл; и дори да го отбележи, става дума за същия „успех“ за единадесетия път. В още по-голяма степен гореспоменатото е присъщо на психастен.\nКак е възможно да коментирате и какво да посъветвате? Второто и третото усилие не са напълно безполезни: те се мобилизират и, ако не изчерпват, натрупват енергийна такса за предстоящото събитие. Полезно е да се приложи един от принципите на Д. Карнеги: „Представете и опитайте най-лошия вариант“. Ако е преносим, тогава можете да се успокоите, защото всичко останало ще бъде по-лесно. Когато объркването в мислите, за да не се отклонява от собствените си разсъждения, е полезно да се систематизират и фиксират на хартия.\nВъв връзка с несигурните събития в бъдеще е важно да се направи подробен, но гъвкав план-анализ на действията. Тревожното астенично трябва да направи този план по такъв начин, че да осигури изход от всички ситуации, в които той може да падне. Трябва да се подготвите за факта, че всичко може да се окаже напълно различно от това, което сте планирали, и тогава ще трябва да действате според ситуацията. С гъвкав план, astenik улеснява влизането в непозната ситуация, е мобилен и дори може да импровизира.\nПонякога астеник има тревожни „опашки“, които не са напълно ясни за комуникационните ситуации. Той е притеснен за това, за което можеше да се мисли. По препоръка на М. З. Дукаревич (Дукаревич, 1996), астеник е поканен да отговори на следните въпроси: Кой точно ще мисли лошо? Защо? Трябва ли да смятате това? Какво би мислил един умен човек? Сега те не виждат нищо добро в теб? Дали онези, които изглежда мислят зле за вас, знаят как да прощават? Ами ако не мислите как искате? Светът и животът ви ще се преобърнат от това? Обмислянето на тези въпроси помага да се укрепи.\nКакво да направите, ако млада астенична отчаяно е свръхкомпенсирана, превръщайки се в нахална срамежливост? Има смисъл да обсъдим с него защитната реакция на компенсацията. В случай на компенсация, човекът, който се защитава психологически срещу неуспехи, се опитва да постигне успех там, където има способности. Така че, младият човек спокойно казва: "Да, аз съм лоша каратека, но знам много за животните, които са по-интересни за мен от бойните изкуства." Стойността на компенсационната реакция е, че човек упражнява сили в областта на естествените си дарения. Усилията му са успешни и носят истинска радост, тъй като те са творческата реализация на истинската му природа.\nКакво причинява някои astenikov изберете свръхкомпенсация? На първо място, остра гордост, нежелание да се примиряваме с каквато и да е слабост; подигравки на връстници и възрастни над астенична срамежливост, скромност, несигурност. Също така страхът от астеника, че ако бъде срамежлив и чувствителен, няма да може да угоди на противоположния пол; по-малко от връстниците си, ще постигне в живота, защото за успех би трябвало да има нужда от наглост и самоувереност.\nПри свръхкомпенсация човек се опитва да успее там, където първоначално е слаб. Стимул за действие идва от желанието да се придържаме към ценностите на другите, от срама, от омраза към себе си. Радостта, натрупана в този случай, е само радостта от суетата. Нещо повече, със сериозни пречки хиперкомпенсацията се проваля: няма следа от астенично „нахалство“, а само сълзи и отчаяние. Усещането за малоценност се влошава. Освен това много учители и родители не възприемат прекомерно компенсирането като липса на вътрешна култура. Понякога е неудобно и неприятно да се общува с млад астеник в периода на свръхкомпенсация, тъй като той гордо се опитва да се преструва, че е нещо от себе си.\nЩо се отнася до проблемите с външния вид, тогава кажи астеник, че разделението на хората на красиво и грозно е твърде опростено. Човек може официално да е грозен, но интересен, очарователен, със собствения си "обрат" - и това е, което той обича повече от стандартно красивите хора. Важно е да помогнем астеник нежно и открито да покаже своята индивидуалност. С възрастта астеники спокойно се отнасят до външния си вид.\nКратки съвети за комуникация\n1. Астеник трябва да бъде информиран, че неговата срамежливост е приятна за много хора, особено интелигентни и интелигентни.\n2. В редица ситуации е необходимо да се запази, макар и със скромно, но достойнство, тъй като някои хора няма да уважават астеничното, ако мислят, че той не уважава себе си. За съжаление, мнозина са склонни да "преценяват по дрехи" и как човек се представя.\n3. Препоръчително е да не започвате общуване с висок "бар", така че по-късно няма да има смущаващо усещане за несъответствие. Редица астеники се чувстват като „шпиони“, които скоро ще бъдат разобличени и ще разберат, че са безполезни. Ето защо, комуникацията е по-добре да се започне със скромна средна "бар", ако е възможно повишаване.\n4. Астенику трябва да се научи да забелязва и оценява своите успехи, неуспехите се пораждат. Можете да започнете така наречения питагорски дневник, където всяка вечер записвате всичките си успехи и всички добри неща, които се случиха през деня, за да се повиши самочувствието и да възникне приятно чувство на благодарност към живота.\n5. Астеник трябва да насърчава по-смело да говори за своите нужди. Той се подпомага чрез овладяване на формата на положителни „Аз съм изявления”, което предполага конструктивна комуникация на неговите нужди, без да обижда събеседника и да ги манипулира (Bayard, Bayard, 1991: 87–91).\nПсихотерапията на раздразнителна слабост е индивидуална във всеки случай. Ще дам пример. Астеник е много раздразнен от астеничния си син заради факта, че той не отвръща на момчетата в битки и бяга. С помощта на техниката „Вътрешно викане” (вътрешен вик) бащата успява да осъзнае корените на своята раздразнителност и да се справи с него (Bricklin 1976: 433). Същността на раздразнението беше във вътрешната болка и отчаянието на бащата: той се страхуваше, че всеки ще види, че приятелят му е слаб и ще го използва. Плашилото на бащата, че момчето ще постигне малко в живота си, ще бъде плахо и нещастно, както някога беше баща му. По време на психотерапията бащата разбра колко много обича сина си и колко ужасно е, че синът му ще живее цял живот в унижение. Той също така разбра, че е ядосан на момчето поради факта, че той е „веществено доказателство“ за собствената си слабост. Осъзнаването на всичко това помогна на бащата и сина. Бащата намери адекватен начин да изрази своята любов и грижа.\nДруг метод за работа с раздразнителност е да се прекъсне модела, използвайки NLP метода (Bandler, Grinder, 1992, 1995). Астеник е поканен да възприема раздразнението като напомняне (“котва”), че живее с любим човек заради любов и грижа, а не заради кавги. След това, с помощта на техники на НЛП, са свързани първите признаци на раздразнение и състоянието на любов и благодарност към любим човек („закотвени“). Така раздразнението, изпълняващо функцията на напомняне, угасва в неговия зародиш и отваря пътя за истински взаимоотношения.\nИма случаи на астеничен код, които живеят с непознати в хостела, в продължение на месеци не разкриват раздразнителна слабост: работят други защитни механизми. Така че, роднините могат не само съзнателно да прощават астенично неговата раздразнителност, но и да изискват и да му помагат да се въздържа.\n9. Учебен материал\n1. Главният герой на филма Е. Рязанов "Иронията на съдбата или наслаждавай се на банята" Женя Лукашин е сладък, нежен, срамежлив, плах човек. Той е почти на четиридесет години и все още не може да реши да се ожени (въпреки че би искал). Със своята лиризъм, искрена симпатия, финес той прилича на астеничен човек. Обърнете специално внимание на епизодите, в които Лукашин се държи като нахален, уверен. Това изглежда свръхкомпенсация, може би подсилена от опиянение.\n2. В изкуството астениката е в съзвучие с притискане, уязвима топлина-доброта, любяща меланхолия, лирична нота, интимност, желание за комфорт, деликатна чувствена радост от живота. Много от тях го намират за себе си върху платна на Поленов, Рябушкин, Саврасов, Левитан, Перов, импресионисти. В някои платна на Крамской (евентуално астеничен художник) виждаме характерна мечта, дори фантастичност, нежна красота на елегантни линии и романтика. Някои астеники са нарушени и издигнати над тревогите на романтично възвишеното изкуство, като топлата хармония на Шопен, нежността на Вивалди, Сен-Санс, пронизителната чувствителност на Чайковски. В литературата астениката често прилича на лирични творби със щастлив край, изпълнен с доброта, понякога сентименталност, като например някои от романите на К. Дикенс.\nПомогнете на детето с изоставане в развитието\nПлан на основните дейности на медицинските психолози за 2016 година\nБолезнена умствена нечувствителност\nТези, които са изправени пред болестта на Алцхаймер, както самият пациент, така и неговите близки, напълно разбират тежестта на тази патология.\nВъзпаление на тригеминалния нерв над окото


BMW Club Bulgaria - Виж темата - Маховик от М30/S38 в М50Б25\nВиж темата - Маховик от М30/S38 в М50Б25\n./ucp.php?mode=register&sid=5b39ec88cb6367c99a3148ebc317dbc9 Забравих си паролата\nМаховик от М30/S38 в М50Б25\nКара: 325 Turbo\nот asi_tulev » 19 Апр 2013, 16:17\nПри мен се появи проблем със стартера. Зъбите изглеждаха еднакви на двата маховика. Но като завъртя и стартера върти на празно и бендикса не може да захапе в маховика. Като го свалих си личеше как е трил в зъбите на маховика.\nМисля че имам два вариянта:\n1. Да сменя бендикса на моя стартер, но нямам на идея от какво трябва де е\n2. Да сменя целият стартер с такъв от М30, но пак не знам дали ще пасне на М50.\nНякой да е правил подобна подобна конверсия и да има опит с нея?\nRe: Маховик от М30/S38 в М50Б25\nот DirtySouth » 20 Апр 2013, 22:03\nспоред мен от м20 от е34 стартер ще ти върже\nот asi_tulev » 24 Апр 2013, 13:05\nМаховика на М20 е с различни зъби и стартера няма да пасне на този. Карах с такъв махових на старит ми мотор М42. Там става само с бендикс от Е34.\nот M10 » 24 Апр 2013, 19:51\nСмени венеца ако не става стартера.\nот txl » 16 Авг 2019, 16:44\nХубава тема, но информация няма...\nasi_tulev написа: 2. Да сменя целият стартер с такъв от М30, но пак не знам дали ще пасне на М50.\nЧетох в някакъв чужд форум, че става директно. Все пак според мен по-добрият вариант е:\nasi_tulev написа: 1. Да сменя бендикса на моя стартер, но нямам на идея от какво трябва де е\nот asi_tulev » 18 Авг 2019, 15:17\nСтава директно. Миналата седмица го ремонтирах. Това са номерата на моя\nот txl » 26 Авг 2019, 17:58\nАко правилно разбирам, в оригиналния стартер от М50-то си сложил този бендикс с номер 1 006 209 526?\nГледам каталожните данни на този бендикс:\n- диаметър на зъбното колело 26мм - това е колкото е и на бендикса за М20 - сигурен ли си, че зъбите са различни и че бендикс от М20 няма да стане също?\n- дължина на бендикса - 59мм - а оригиналния на М50 е 51.25 - та не е ли много по-дълъг този бендикс?


Николо-м тапицерски услуги,изработка на мебели по поръчка, реставрация\nот Гергана, 28.01.2014\nГолямо значение за удобството на столовете има техния размер, разбира се според нашия размер, трябва да бъдем реалисти, за да може модерното да е практично и уютно.\nДруг фактор, който оказва влияние на комфорта при столовете е тяхната ергономичност.\nНай-добрият възможен вариант за избор на стол е да опитате как ще се чувствате на него. Тялото само ще издаде дали това е правилния стол или не. Ако ви е удобно, обърнете внимание дали гърба ви има стабилна опора.\nОсвен правилната позиция на гърба, столът трябва да обхваща добре и долната част на тялото, особено кръста, като следва линията на гръбнака. По отношение на седалката, тя трябва да е мека и комфортна. От двете страни на тялото трябва да има пространство от поне два сантиметра до края на стола, което да осигури възможност за свободно движение. Ако търсите стол с подлакътници, се уверете, че височината им е пропорционална на тялото ви.\nВ крайна сметка можете спокойно да се доверите на тялото при избора на удобен стол – то знае от какво се нуждаете.\nВсеки стол може да бъде тапициран с плътна дамаска, изкуствена или естествена кожа, предната част на седалката трябва да бъде мека и по възможност заоблена, за да се избегне притискане на кръвоносните съдове на краката.\nКогато изберете вашият стол и искате да имате разнообразие и цвят в дома ние с удоволствие ще ушием калъфите. Те могат да бъдат официални, ежедневни, сезонни и още много, провокирани от вашето въображение.


Япония разработи система за анализ на COVID-19 мутации - Trendy News\nЯпония разработи система за анализ на COVID-19 мутации\n29 април, 13:45\nГрупа учени от университети в Осака и Хокайдо са разработили система за анализ на генетични мутации на коронавируса, съобщи днес японската агенция Киодо, предаде БТА.\nСистемата позволява по-бързо анализиране на биологичните особености на мутациите на SARS-CoV-2. Обичайните методи са отнемали досега по няколко месеца, докато при новия метод резултатите от анализа ще са готови за две седмици.\nС използването на полимерна верижна реакция (PCR) – техника за подсилване на малки сегменти от ДНК – изследователите са успели да постигнат прост и ефективен начин за създаването на заразни клонинги на SARS-CoV-2, които да бъдат подлагани на анализ.\nПо данни на здравното министерство на Япония към края на този месец щамовете на коронавируса на практика изцяло са заместили базовия вариант в югозападната част на островната държава. В региона на Токио скоростта на разпространение на вариантите постоянно расте.\nПравителството въведе на 25 април извънредно положение в Токио и в западните префектури Осака, Киото и Хього. Мярката ще е в сила най-малко до 11 май.\nНЗОК със сериозно предупреждение за киберизмами от тяхно име\nАктриса от „Игрите на глада“ и „Игра на тронове“ си роди бебенце (СНИМКИ)\nАктриса от "Игрите на глада" и "Игра на тронове" си роди бебенце (СНИМКИ)


Тюрбани Archives - Модна къща Ванитта\nАксесоари, Дамска Мода, Тюрбани\nДамски Тюрбан Азра 1321 15.00лв.\nКрасив дамски Тюрбан.\nТюрбаните са екзотично предизвикателство за всяка съвременна жена. В комбинация с подходящи дрехи и грим, те са прекрасно допълнение към всеки Ваш тоалет. Търсите индивидуален и оригинален завършек за вашата визия.\nПредлагаме го в различна цветова гама, има ластик в задната част.\nВъзможност за два размера.\nДамски Тюрбан Салма 1322 15.00лв.\nДамски тюрбан Афйя 1320 15.00лв.\nДамски тюрбан Лайла 1319 15.00лв.\nАксесоари, Дамска Мода, Есен/Зима 2020, Тюрбани\nДамски тюрбан - Астраган 39.00лв.\nТекстилен Дамски Тюрбан.Модел с актуален и практичен дизайн.\nМек и удобен аксесоар за есента и зимата.\nЕлегантна и модерна визия.Възможност за избор на цвят. Универсален размер.\nДамски Текстилен Тюрбан - Лама 39.00лв.\nТекстилен Дамски Тюрбан. Модел с актуален и практичен дизайн.


Благодарността – лечението на душата и тялото - Народно лечение | NewAge.bg\nНазад | Начало » Алтернативно лечение » Народно лечение » Алтернативни методи » Благодарността – лечението на душата и тялото\nЗдравейте, казвам се Ангелина Димитрова и съм от град Варна. Винаги, когато имах нужда, за да реша даден проблем попадах във сайта NewAge и намирах отговора търсен от мен. Прекрасни статии, прекрасни теми удивена съм, от това, че има хора, които обичат и се грижат за нашата духовност, защото без нея хората сме загубени. Моята причина, за да пиша е точно тази духовност,която ме въвлече в танца на живота, с която духовност човек се чувсва там където иска, или онова лечебното Тук и Сега. Дълго време живеех за хората, за тяхното одобрение и мнение, докато един ден не чух диагнозата „кисти на гърдата” и „поликистозни яйчници” и си казах, тези диагнози са за лекарите, не за мен. В моето съзнание имаше само тъга и липса на любов, знаех, че това е моментът, за да се науча да обичам и да се преродя с новото тяло и новото „Аз”. Започнах с първото, което почувствах, че е моето нещо и това беше „Обичам себе си!” на Луйз Хей. Всеки ден, повтарях колко се обичам, и колко прекрасен човек съм. Всеки Божий ден, аз благодарях на Бог, за моето съществуване и моето красиво „Аз”, взе да се появява на бял свят. Основното, което мечтаех е да започна на чисто, а когато човек желае нещо, от цялото си сърце Цялата Вселена го подкрепя. Ако човек желае да започне на чисто, първо чисти душата си от минали травми и обиди. Отминалите действия, са си отминали, и позволявайки им да останат в душата ни, те се превръщат в отрови. А ние, нямаме нужда от това, в лечебният процес. Миналите действия, които „измъчват” съзнанието и не го оставят да гради своето ново „Аз”.\nОт няколко дена, седмици, дори месеци чета книгите на Луйз Хей, които са просто омиротворяващи и вдъхновяващи, за хора изгубили себе си и вътрешното си усещане за красота, обич и желание за творене и съществуване. Книгите ми дадоха възможност да намеря себе си, и душата, която вдишва въздуха при всеки възможен момент, за да живее. Книгите бяха моето решение, и пътят за моето изцеление. Книги за една изтормозена душа, която се луташе всеки ден и не намираме смисъл, дори за една усмивка. Душа изтормозена и неосъзнаваща, че грешки няма, има само действия, разбирания и убеждения, които градят пътя ни днес.\nВ един красив ден аз научих, че след две операции с имена „Миомектомия на матката” и „Лапароскопия”, ако не променя мислинете си, ме очаква трета. Защото моето мислене беше същото, както преди. Тъжно и безнадежно самотно. Вече подготвена от четенето на много книги, в които авторите описваха една и съща причина, за появата на кисти. Това беше ОБИДАТА към Любим човек, от другият пол. Естествено аз съм жена и обидата беше насочена към моя съпруг. И не само това, но и отказване от женствеността, от онази наша женственост, която ни различава от другият пол. Беше дошъл моментът, както визира Луиз Хей „Да заобичам себе си!”, но не само на думи, а на дела и усещания. Да науча себе си, че съм прелестна се оказа лесна задача за мен, защото чувайки отново същата диагноза си казваш...”това е, нямам време за губене в тъга и разочарование”.. Ти вече си минал по този път, той е отъпкан и носи своите уроци, не страховете и страданията, а уроците са нашите случки в живота. Отъпканият път лесно се минава, защото този път имам силна мотивация, която ми дава силите за моето оздравяване и това е Любовта. Всеки ден със ставането, аз казвам на душата си, че я обичам, гледайки се в огледалото. Но не това е причината, за да ви пиша и да ви насочвам, как да намерите пътя към себе си, а да ви споделя, как аз намерих пътя към себе си, и ако това може да помогне и на вас, бих била двойно по щастлива.\nВероятно има хиляди жени, като мен, които таят болка и огорчение от миналото, и това им пречи да намерят себе си и да заобичат живота. Но, моля Ви заслушайте си във вътрешното си „Аз”, и ако то ви казва време е, пишете всичко, онова, което чувствате, че ви е тежко. Напишете всяка обида, която сте почувствали, и на нейно място поставете новите си усещания, новите моменти, които очаквате за себе си. Освободете се от всичко, което ви гневи. Пишете и горете и отново пишете и горете, докато го забравите и то остане на белият лист. Истина е, че когато пишете, онова, което ви е горчало остава там, на белият лист, а когато го запалите, се освобождавате от него напълно. При мен не се получи от първият път, аз писах ли писах, горях в печката и пак писах. Това се нарича Шрайп Терапия, дамата, която ме посъветва да направя това лечение е терапевт по ирисова диагностика. Получава се, повярвай те ми, плачеш и пишеш. След това си по лек от птица. Душата се чисти, от сълзите и всичко излиза.\nКато втора следващата стъпка ви препоръчвам да си купите най-красивата тетрадка от която и да е книжарница, с най-големите листи. Вътре пишете всичко, което ви се случва, и му благодарете. Пишете с благодарност, за всяка емоция, която изпитате, тя е дошла за да ви научи да бъдете себе си. Благодарете на сълзите си, благодарете на въздуха, без който вашият дъх не може, благодарете за водата, за храната, за здравето си всеки ден, като пишете. Когато благодарим, ние си позволяваме да зависим от вида емоция, дори и тя да е тъга или сълзи в очите. Та това е прекрасно, Дънов споделя, че сълзите са очистващи, и лицето става благо. Вярно е това! Пишете с благодарност за всичко случващо се през деня, дори и за телефонното обаждане, с което не сте били съгласна. Благодарността удвоява доброто. Благодаря! Благодарете, дори когато не се отнасят човешки с вас! Вие не зависите от емоциите на другите, а от вътрешната си потребност да благодарите, за това че вие съществувате и светът има нужда от Вас. Това е единствената дума, която си позволявам да споделя, че чисти карма, носи новото в живота ви и го увеличава, като доброто се настанява трайно във вас. Някой ще каже: „Но как така, аз ви съветвам, защото лично съм го изпитала.”, ако опитате и се доверите на себе си, ще разберете, че дори не ви казвам нещо ново, вашата душа вече го е знаела това.\nДушата ми след всяко Благодаря е като пеперуда, която е намерила любимата си градина от цветя, за да й се наслади. Творете и не се страхувайте, благодарността е по силна от всяка мантра или йога упражнение. Не отричам нито едното, нито другото, но чрез Благодарността си възвърнах здравето и съм Благодарна за това! А, вие за какво сте благодарни?...Пишете, творете и Бог да е с Вас!\nРейтинг: 0 1 2 3 4 5 4.3/5 на базата на 19 оценки\nКоментари за Благодарността – лечението на душата и тялото\n. nina marinova 28 Януари 2014 в 20:16\n1. Анонимен 29 Януари 2014 в 02:30\nБлагодаря ти, Ангелина! :)\n2. Татяна 29 Януари 2014 в 04:34\nЧудесно е всичко написано.Не се бях сетила да благодаря на сълзите, но да те ме пречистват , толкова рядко...Благодарете и на враговете си, защото те са наши учители.Учители по търпение, смирение и благодушие.Не се притеснявайте, че ще ви сметнат за слаби - това е сила!\n3. Ангелина 29 Януари 2014 в 10:07\nМили дами, искрено и от сърце ви благодаря, че моята история ви е докоснала. Да, мила Таня, толкова си права, че животът ни застава и ни учи да сме благодарни, не само за това или онова, а за общата картина Живот. Болестта се превърна в скрит урок, а не в чудовището, което е дошло в моето тяло. Благодарна съм, че вътрешната ми сила ме е напътствала да открия не думата, а усещането в живота. Винаги ще продължавам да и благодаря за всичко! Благодаря на всички Ви, за всичко! С тази удивителна и чудновата дума "Благодаря" Вселената докосва всички Нас! Благодарен ден от мен!\n4. ивайло иванов . 29 Януари 2014 в 14:00\nтърсещи духовност хора ,забравихте бога .изгонихте го ,не го почитате ,той не беше във вашия живот .откога господ е говорил говори и ще говори и нехаете за словата му\n5. Ангелина 29 Януари 2014 в 17:30\nВъв всеки един миг, съм се и се оповавам на Бога, и ако моят бог е без лице, и без твърди намерения, а е просто една чиста душевност, готова да обича и да прости, тогава защо моят Бог да е по лош, от който и да е друг Бог. Без Бог, аз не бих имала вяра за каквото и да било, аз просто споделих, че обичам всички, и точно първата Божия заповед, ме доведе до този извод. Обичай себе си, както и ближния! Благодаря, на всеки за споделеното мнение, обичам ви, каквито мисли и да имате и да вярвате, това са вашите мисли, вашите чувства. Ако те не вредят на никого, приемам ги, ако не ме докосват - уважавам ги. Да бъде, всичко, онова, което ни докосва и ни прави, повече човеци, от думите. С много обич, от мен за всички!\n6. Валери 29 Януари 2014 в 19:50\nБлагодаря ти, Ангелина, за енергията с която ни зареждаш :)\n7. Ангелина 29 Януари 2014 в 20:10\nАко за миг си позволим да облечем мислите си за този ден, в широка усмивка! Да кажем, на утрешното аз, благодаря, че си до мен, и че те има! Да си подарим, спокойстието и топлината в душите си! Да се научим, да казваме "Благодаря ти", на който и да е, когато и да е, независимо от повода и причината! Защото има огромна отплата в това да отдадеш дължимото на хубавото във всеки един момент, във всяко преживяване, гледайки Източника, Бог, който както го нарича, с благодарно сърце! Тогава няма да има причина, да се страхуваме от вятъра, или от снежинките, които танцуват и играят играта, наречена Живот! С прошепнати думи на благодарност, ние започваме да се издигаме над лъкатушенията на земното съществуване и закотвяме живота си в любовта, която трае вечно.\nПожелавам, на всички, да не спирате да танцувате и да я играете тази игра! Струва си! Спокойна нощ! Мир и любов, ви желая Валери, от сърце!\n8. Диляна 07 Февруари 2014 в 19:00\n9. Ангелина 17 Февруари 2014 в 21:09\nБъдете, благословена Диляна! И аз ви благодаря! :)\n10. Поля Димитрова 13 Април 2014 в 12:14\nАнгелина, бъдете Благословена!!!\nТова е нещото, което имах нужда да прочета имайки на предвид душевното ми състояние - оставащо непроменено месеци на ред подхранващо се ежедневно от събитията които ме следват и поредицата от неудачи които ме съпътстват. Мисля да пробвам терапията с горенето на написаното на лист хартия и както съветвате многократно. Обсебена от неприятните емоции около мен и вглъбена в тях просто забравих или по-скоро дори не се сещах за вълшебството на думичката Благодаря(!), въпреки познанията ми за нея. За това Ви споменах, че точно това е нещото от което се нуждаех да прочета и аз наистина Благодаря,че попаднах на вашия пост. Благодаря и на вас, че Ви има Ангелина!\nЖелая Ви крепко здраве и слънчеви емоции!\nБлагодаря на Вас, на хората прочели и разбрали поста Ви, дори и на тези, за които не е до там разбираем и не на последно място - Благодаря на себе си !!!\n11. Анонимен 20 Април 2014 в 14:23\nБлагодаря Ангелина! Бъдете Благословена!\n12. Ваня 25 Април 2014 в 16:58\nБлагодаря, Ангелина! Моля, пишете още и още. Имаме нужда да четем подобни откровения. Това дава надежда, че всички тези хубави случки, които четем в тези книги, се случват наистина, а не са само хубави приказки написани с цел печалба на автора. Напишете го като ръководство за хора, които много са чели, но не са успели по една или друга причина да го приложат на практика в своя живот. Защото, може би, са изпуснали нещо съществено или не са разбрали написаното. Ще помогнете на всички нас. Отново благодаря :)\n13. Анонимен 11 Май 2014 в 18:02\nМили дами, Ваня, Поля....искрено и от сърце, съм щастлива с вашите думи, мисли и чувства. Потребността ни един от друг е повече от всякога. Но знаете ли, какво е онова, което ни събира днес с вас, едно послание, което моята любима Луиз Хей е написала, и това е "Доброто временно е изчезнало от нас". Искрено и от сърце, се надявам да не се губете, в тъгата, въпреки, че тя е едно прекрасно усещане, в което откриваме себе си. Искрено и от сърце, се нядавам, да се обичате, толкова силно и да си благодарите за това. Знаете ли защо, защото го заслужавате! Вашата душа ще ви е благодарна, така както моята на мен. Благодаря ви за всяка усмивка, която сте си подарили, или изплакана сълза, с която сте се прочистили,четейки моите преживявания. написала. Това е моята истина, време е за вашата истина. Творете я с умвивка, и повярвайте ми, искрено ще се насладите на себе си. Вашата душа го очаква. Хубава неделя, където и да сте. Благодаря ви! Не спирайте да очаровате себе си, останалото не е важно. Важни сте си вие!\n14. Ангелина 11 Май 2014 в 18:04\nТолкова приятно ме развълнувахте, че забравих да споделя името си. Още веднъж Ви благодаря, за това, че ви има! Усмихвайте се, и се обичайте!\n15. Нели Христова 23 Май 2014 в 11:19\nЗдравейте ! Прекрасно написано. Бях много развълнувана. От години се терзая за мои грешки. Щ е пробвам Вашия опит. Благодаря, че още има като теб.!!\n16. 23 Май 2014 в 11:47\n17. Ангелинка Георгиева 23 Май 2014 в 13:06\nТочно сега имах нужда от това. Благодаря, че Ви има и споделяте толкова лични неща. Имам нужда от духовен водач за да вървя по пътя.Съжалявам, прости ми, обичам те, благодаря.\n18. RIGAS GALY 23 Май 2014 в 16:33\nAz taka stignah do tova duhovno izdigane,chrez nezgodite ,koito me spoletiaha ,za koeto sam BLAGODARNA I sega jivota mi e podreden taka kakto iskam I sinhron s BOJIITE planove .\n19. Емилия Тонова 23 Май 2014 в 18:05\n((((((( Бог е Любов )))))))\n20. Петър Воденчев 25 Май 2014 в 17:19\nА някой може ли да предложи метод за естествено възстановяване на липсващи зъби :)\n21. Анонимен 25 Май 2014 в 18:09\nНяма такъв метод ,но това трябва да ви говори нещо за вас самия Явно не се обичате достатъчно за да допуснете това Мислете повече за себе си с любов !Бог да е с вас !\n22. Д.КОСТОВ 20 Юли 2014 в 09:47\nПоложителна статия-бих се пробвал с някой неща.Ще пиша,ако го направя.До 21,Петър Воденичаров:Има една книжка,намира се в нета.Казва се"как си отгледах нови зъби" от Михаил Столбов.Вярвам,че е възможно,но с огромен труд и воля.Дано ти помогне.\n23. Eleonita 07 Август 2014 в 00:06\nNjamam dumi,moga samo da kaja edno goljamo BLAGODARJA!\n24. Анонимен 08 Август 2014 в 21:43\nпрошката вярата и благодарноста.ако прощаваме за всичко и на всички вярваме силно без да допускаме и най малкото съмнение ако благодарим на вселената за лошото и хубавото и дори и за най дребните неща няма да сме болни и нещастни и вселената ще ни дава всичко в изобилие\n25. Даниела Иванова 08 Август 2014 в 22:13\nАнгелина, едно голямо БЛАГОДАРЯ от мен.Радвам се,че има хора като теб.Благодаря ти от сърце.Бъди жива и здрава,обичай себе си и близките хора до теб.Късмет и успехи ти пожелавам!\n26. Анонимен 11 Август 2014 в 19:07\n27. Анонимен 25 Август 2014 в 21:37\nBlagodarya ti Lina, bydi zdrava i Bog da te pazi.\n28. Здравка 25 Август 2014 в 22:02\nБлагодаря ти Ангелина! Радвам се, че има хора като теб! Прегръщам те! Успехи !\n29. Ангелина Василева 25 Август 2014 в 22:48\nБЛАГОДАРЯ ТИ АНГЕЛИНА!ДА ТЕ ПАЗИ БОГ!\n30. 26 Август 2014 в 08:51\nБлагодаря Ви Лина!Бъдете жива и здрава и от Бог благословена!\n31. Mariyana 07 Октомври 2014 в 16:01\n32. Mariyana 07 Октомври 2014 в 16:02\nNeka Bog vi dava zdrave i 6tastie!\n33. Mariyana 07 Октомври 2014 в 16:03\n34. Darina 12 Октомври 2014 в 13:19\n35. Анонимен 13 Октомври 2014 в 03:18\n36. Анонимен 13 Октомври 2014 в 10:18\nблагодаря ти Ангелина,че разтърси душата ми и докосна сърцето ми Юлияна\n37. Младен 14 Октомври 2014 в 08:10\nДа бог е душевност той е чистота, като му благодари ме,ние благодари ме и на себе си. По този начин почистваме себе си! Благодаря че има хора със чисти сърца, това е благодат и любов и но спокойствие за вас и за мен! Благодаря ти Ангелина!\n38. Ангелина 28 Октомври 2014 в 20:02\nПривет, на всички, които сте прочели статията. Благодаря ви, мили хора, за това че сте разбрали колко много любов има и във вас, и в нея. Написах я за всички ни, за да открием онова, място в душата ни, където е складирана лечебната сила на Любовта, изразена чрез думата "Благодаря!". Мили хора, Eleonita, Даниела Иванова, Здравка, Ангелина Василева, Марияна, дамата, която ме нарича с чаровното име Лина, Дарина, Младен, Анна Хаджиянева, Елена Георгиева, Румяна Добрева, Валентина Матева. Благодаря ви, че сте тук, че ви има на тази земя. Обичайте се, обичайте и бъдете здрави! С много обич от мен, за всички вас - Ангелина!\n39. Анонимен 05 Декември 2014 в 14:26\nСтрахотна статия още веднъж се удивлявам на чуото наречено Живот тук и сега има неща и хора които разтърсват до дъно мислите докосват най чувствителни места Благодаря от все сърце Ангелина ти си една от тях който има очи да гледа и уши да слуша Бог да те благослови\n40. Ангелина 05 Декември 2014 в 15:21\nДълго вирвях по този труден път на живота истигнах до същия извод.Сега съм спокойна и се усмихвам всеки ден!\n41. Анонимен 09 Декември 2014 в 20:31\nBlagodaria Angelina za spodelenoto! Zelaid vi mnogo zdrave I usmivki!\n42. анонимен 10 Декември 2014 в 23:37\nМного,много Ви Благодаря Ангелина. Искам,да Благодаря още,и на моя приятелка,която ми отваря очите към Вярата Благодаря ти Роси.\n43. Лили 24 Декември 2014 в 11:36\n44. Анонимен 24 Януари 2015 в 14:49\nМинах по този път успешно.\n45. Елеонита 29 Януари 2015 в 01:52\nПак попаднах тук,случайно,макар,че случайни неща няма и искам пак да Благодаря на Ангелина,защото тя е моето вдъхновение,а също и на всички хора ,които са писали тук,БЛАГОДАРЯ Ви от сърце и бъдете БЛАГОСЛОВЕНИ!\n46. Анонимен 12 Февруари 2015 в 09:00\nМного хубава статия зареждаща душата\n47. Анонимен 19 Февруари 2015 в 18:09\nЗдравейте, мили дами! Знайте, че Ви благодаря, за всички хубави думи, които сте написали. И ви изпращам цялата си любов и уважение, към всяка една от вас. Бъдете щастливи! Ангелина Димитрова\n48. qmurluk 08 Март 2015 в 16:13\nblagodarq!i 4estit praznik na vsi4ki dami.\n49. Анонимен 18 Март 2015 в 14:03\nБлагодаря Ви Ани!Практикувам благодарноста,но за изгарянето на листа не знаех.Чела съм Луиз Хей,но ми е трудно да обичам себе си.\n50. Iliana 18 Март 2015 в 14:22\nБлагодаря Ви Ангелина за този прекрасен и полезен разказ за всички ни. Страхотно е че сте успяли да се справите трудностите и сте успяли да обикнете себе си. Това не е никак лесно. Бъдете Благословенна, както и всички Вие!\n51. Аз 18 Март 2015 в 15:42\nДа,прекрасна статия и хубави разсъждения!На думи сякаш всичко може и много е лесно,но на дела...Кажете ми как трябва да благодарят и на кого почернените родители на прекрасното момиче Вероника,което им бе отнето от един убиец-изверг! И на него ли трябва да благодарят!Има още хиляди подобни случаи,има безброй крадци,убийци,инасилвачи,педофили...и т.н. И на тях ли да прощаваме и да благодарим!Не трябва да се благодари сляпо за всичко-щяло и нещяло.Когато се благодари,трябва да знаеш как,на кого,защо и дали да благодариш!\n52. Анонимен 18 Март 2015 в 22:34\nПрочетох споделеното от Ангелина и всички коментари....Уважавам мнението на всеки един от вас,но мисля че всички говорите за едно...БОГ.Няма по хубава книга от Библията.а това с горенето на някакви листа ми звучи супер езотерично,нещо,което не върви редом с БОГ.Пожелавам ти скъпа Ангелина наистина да намериш себе си...не чрез езотериката,а чрез истинската литература-Библията ...Успех....\n53. Greengirl 18 Март 2015 в 22:36\n54. Anee 20 Март 2015 в 01:52\nBlagodarq vi skapa Angelina za otkrovenieto i va6iq razkaz,\nradvam se za vas i postignatite rezultati!Badete zdrava i ot Bog Blagoslovena!Vseki si pravi izvodi za sebe si, kakvo trqbva da napravi za napred.Az sa6to sam 4ela Louise Hay i sam mnogo Blagodarna na neq i na vsi4ki koito sa i sadeistvali da napi6e i izdade neinite knigi!Badete zdravi vsi4ki koito vzehte u4astie v diskusiqta i Blagodarnostta kam Angelina!Obi4aite se i obi4aite vsi4ko koeto vi doprinasq za va6iq komfort!Bog da vi Blagoslovi!!!\n55. Антония Антонова 30 Март 2015 в 23:45\nБлагодаря за споделянето и полезните съвети!!!Подейства и много успокояващо за една объркана душа.....\n56. Маги 01 Април 2015 в 00:10\nМога само да кажа едно сърдечно БЛАГОДАРЯ !\n57. Анонимен 01 Април 2015 в 09:27\nБлагодаря Ви,Ангелина!Чудесна статия за душата и важността да благодарим за всяко нещо.Убедена съм,че това помага,особено тогава,когато положим усилия да обектив себе си.Бъдете жива и здрава и благословена,защото го заслужавате.\n58. Ангелина Димитрова 08 Април 2015 в 20:54\nЗдравейте мили хора! Благодарна съм, че съм тук на тази прекрасна Земя, и имам възможността да се докосна до Вас, дори оттук. Заинтригуваме писанието на номер 53, ще си позволя да ви нарека с този номер, защото не сте си оставили името, а и не е задължително. Искам да ви споделя точно на Вас, че именно Библията е книгата, с която лягах и заспивах всяка вечер, когато безжизненото ми тяло се бореше. Всяка вечер, с нова молитва. Всяка вечер, с нов зов към Бог. Именно, Библията е книгата, с която се научих да благодаря, защото знам, че Бог ме върна, за да изпълня мисията си, с която съм дошла. А, това за листа, ми беше препоръчано от една докторка, по ирис-диагностика, но на която не помня името. Това беше моя ритуал, за да се изчистя от миналото си. НО само и единствено на Бог, съм благодарна. Или на Източника, на Силата, на Вселената, всеки си го споделя и тълкува по свой начин. Нямам претенции да съм била права в избора си, въпроса е, че подейства и бях облекчена. Сега съм на работа, и съм щастлива! Бъде щастливи, и се радвайте на всеки миг. А, всичко останало ще си дойде на мястото, в точният момент. Бъдете благословени всички, въпреки, че не ви познавам! С много обич, от мен!\n59. V.S. 15 Юни 2015 в 12:28\nBlagodarq ti Angelina! Saglasna sam s tebe i s vsi4ki ymeehti da blagodarqt na vsi4ki koito go zas'yjavat 'vseki trqbva da bade malko egois i predi vsi4ki da yvajava sebe si i kogato se borih za tova i vqrvah na nai golemiq Bog stavah i lqgah s negovoto ime jivota e po lesen i sqkah nehtata se podrejdat po na4in, koito iskame.Nqma dryga takava sila ,koqto ti vdahva spokoistvie i vqra da varvih napred,da yvajavah sebe si i okolnite i kogato go pravih a sahto Blagodarih i mnogo vajno e da ymeeh da prohtavah zahtoto tova te pre4istva i osvobojdava negativa v teb i ydaljava mira i spokoistvieto ti.Prohtavaite i Blagodarete vinagi za da se 4ystvate spokoini i htastlivi,pravete go dori na vragovete si pak tqh ima koi da ci sadi.Blagodarq na vsi4ki, koito 4etat tazi statiq i tezi redove.Bawete blagoslovenni.\n60. Ангелина 07 Септември 2015 в 00:21\nЗдравейте, Цветинка! Времето, като процес на осъзнаване, лечение, оздравяване продължи около пет години. А, за да поддържам здравето освен самовнишение и благодарност паралелно пиех добавки, разходки, прочистване със сокове. Цялостна промяна в мислене, държание, реакция. Изпила съм с литри, билки за имунитет, за правилна обмяна на веществата. Билките са случайно, закупени от троянски балкан и други места. Храня се редовно, почивам, медитирам, и още куп неща, които ми е невъзможно да изброя. Но основното, всяка сутрин....самовнушение, че денят е прекрасен и това е така. Чаша гореща (по точно преварена вода) . ...вдишвания от йога.... Една обща моя си концепция за здраве....Надявам се, Цветимка, да съм Ви била полезна. Бъдете благословенна!\n61. Ангелина 07 Септември 2015 в 10:49\nЦветинка бързам да уточня, че лечението, което съм провела е било проследявано от лекар, а не самоволно и на произволен принцип. Това е важно да ви го споделя. Хубав ден, и с вяра напред!\n62. Maria 22 Септември 2015 в 20:59\nBlagodarq .Dokato tsetqx napisanoto vijdax sebesi , no vuv po kusen etap .otkrixa mi rak na chiikata na matkata predi 4 mesetza i ot 3 vetse sum operirana. Vuv momenta vuv koito razbrax zapo4nax da tursq literatura za samoosuvurchenstvane i popadnax na izlekuvai jivotut si ot Luiz Xai. Jivotut mi se promeni.Za sujelenie ne jiveq vuv Bulgariq i edinstveniqt na4in e da 4eta prez saitove i elektroni knigi no ne uspqvam da namerq dostatu4no informatsiq\n63. 23 Септември 2015 в 11:10\nПрекрасно..., толкова е лесно да си здрав и млад....., радвам се за Вас , че сте го открили.....успех.., продължавайте все така да вървите по пътя.....и ще срешнете сродни души и много Любов...., радваите се на всичко което влиза и излиза в живота Ви..\n64. vesela_l_ignatova@gmail.com 24 Септември 2015 в 10:35\not dysha BLAGODARIQ!\n65. 15 Декември 2015 в 12:35\nМоля дайте ми някъкъв телефон за връзка\n66. Ангелина 22 Декември 2015 в 22:23\nЩе ви напиша facebook...\nНадявам се, да се открием...\n67. 25 Май 2016 в 08:53\nЗдравейте казвам се Галя Георгиева ! Благословена да сте за споделено с нас!\n68. Здравка Маринова 06 Март 2017 в 10:52\nЗдравейте, Ангелина! Благодаря за това, което сте написали, то ми дава надежда. Не зная как да се свържа с Вас, във фейсбук има и други дами с Вашето име. Бихте ли ми изпратили покана за приятелство- Zdravka Marinova ( Zara). Имам заболяване, за което лекарите казват , че не може да се лекува. Вече 2 години се опитвам да се справя сама. Желая Ви здраве и обич !\n69. 17 Май 2017 в 07:07\nПрекрасно, докосващо❤ БЛАГОДАРЯ ЗА СПОДЕЛЕНОТО❤❤❤\n70. Galdini 08 Октомври 2020 в 11:03\nОт хилядолетия хората използват билките за лечение множество болести. В повечето случаи този дар от ...\nИсторически, Цветотерапията се е зародила в древен Египет, където се е използвала за баланс и възста...\nЧували ли сте за вълшебната билка Бабини зъби? Ако – не, ей сега, само след ред разстояние ще ...


Какво представлява стомашен аденокарцином? - Миома 2022\nТака че причините за болестта могат да бъдат: хронична язва, лигавична епителна дисфункция, болест на Menetries, атрофичен гастрит, радиация, затлъстяване и наличие на подобна болест при един от роднините.\nКъм днешна дата, по отношение на всяко разнообразие от силно диференциран аденокарцином, са идентифицирани рискови фактори, които допринасят за развитието на това заболяване.\nСилно диференцираният рак на жлезите се развива главно при възрастните хора. Това заболяване се предшества от редица причини. Така че, на първо място, това е лоша наследственост. Важна роля играе храненето, защото в много случаи това е ирационално. Това показва, че тялото не получава необходимото количество хранителни вещества. В ректума се среща и силно диференциран рак на жлезите, главно поради анален секс, както и по време на инфекция с папиломавирусна инфекция.\nТерапевтът, гастроентерологът и онкологът се занимават с разкриване на заболяване, а също така извършват диагностика на аденокарцином на стомаха. Лечението обикновено се извършва от онколог. За да се извърши качествена диагноза, е необходимо да се спазва цял комплекс от мерки.\nХимиотерапията заема водещо място в борбата с рака. Тя ви позволява да се отървете от злокачествени клетки в тялото. В допълнение към химиотерапията, широко се използва лъчетерапия. Тя може значително да намали тумора, който понякога ще улесни отстраняването му. Към днешна дата само съвременни технологии се използват за борба с това заболяване. Естествено, физиотерапията играе важна роля. По принцип този рак включва няколко възможности за лечение, основната от които е хирургическа интервенция.\nАко поразен от сърдечна стомаха част, пациентът започва да наруши дисфагия, а именно, затруднено преглъщане, защото от това, което той трябва да посегнат много храна и напитки, голямо количество течност. При големи онкогени дори течна храна не може да премине.\nМеланом - Ранна диагноза и лечение е добре известно, че метастази на меланома се е разпространил, могат да атакуват всеки орган, но има редица органи, които, съгласно забележките на онколози е по-вероятно да се подложи на дегенерация.


Мария Донева - Какво трябва да направиш, за да те изключат от училище\nПоложението е такова - никой няма интерес да те изключат от училище и каквито и усилия да положиш, те ще останат безрезултатни. Не чакай друг да свърши твоята работа. Ако искаш да се махнеш от училището, в което си записан, просто го направи.\nПравилникът за вътрешния ред посочва броя неизвинени отсъствия, след допускането на които следват наказания. Класните ръководители обаче са принудени да извинят всички отсъствия над съответния брой, защото след “Забележка” и “Предупреждение за преместване в друго училище” следващата степен е “Преместване” - а това е крайно нежелателно.\nФактът не може да остане прикрит дълго. Дори ако класният ръководител положи усилия да представи нещата като великодушна амнистия, последна прошка, отлагане с възпитателна цел... Учителят се превръща в добродушко, който всичко забравя и прощава, а ученикът е безнаказан и победител, каквото и да си е позволил.\nИзпитаното “Разделяй и владей” също не винаги върши работа. За съжаление добрите, възпитани, кротки ученици по-лесно изтърпяват системния тормоз от страна на другарчетата си, отколкото да посмеят да се изправят срещу тях. Ако влязат в конфликт с класната, тя поне няма да ги набие.\nНе само добрите деца, а и учителите се оказват напълно беззащитни. Дядовците, които са охрана, не са в състояние да се покатерят до петия етаж, за да изхвърлят някой развилнял се хулиган, който заплашва със саморазправа или говори по отвратително циничен начин. Директорът винаги е на страната на “детето”, дори ако то е 95 килограма, не може да спре да хихика заради прясно изпушената трева и току-що е обяснило, че след шестия час ще прегази с новата си кола учителката, защото е гадна.\nКогато всички граници са преминати, на въпросното дете се предлага да подпише декларация, че вече няма да прави така. И така - колкото пъти се наложи, до края на учебната годна. Няма значение дали учи или не, дали изобщо влиза в училище или не, дали в час плюе по черната дъска, дали споменава редовно близките роднини на преподавателите.


Велико Търново домакин на Европейското първенство по ориентиране - Евроком Царевец | Новини\nВелико Търново домакин на Европейското първенство по ориентиране\nНад 500 състезатели и треньори от 35 държави пристигат във Велико Търново, за да участват в Европейското първенство по ориентиране, за чието домакинство старата столица се подготвя повече от година. Надпреварата започва на 29-ти юни със „спринтова дистанция“, която ще се проведе на крепостта „Царевец“. Първият етап ще е съчетание между спорта и представянето на културното ни наследство – нещо, с което организаторите се гордеят.\nЗа организацията на Европейското първенство отговарят великотърновския спотен клуб по ориентиране „Трапезица 1954“, Българската федерация по ориентиране, общините домакини - Велико Търново, Лясковец и Елена и ТД „Трапезица“.\nПървият етап започва на 29-ти юни, в 10.00 часа и ще се проведе в крепостта „Царевец“. Организаторите споделят, че заради естеството на трасето и мащабния брой участници, състезанието ще бъде изключително атрактивно.\nВъв втория етап състезателите ще трябва да се ориентират край село Мийковци в дисциплината „Дълга дистанция“.\nЗа призовете на първенството младежите ще се състезават в четири категории, разделени на момчета и момичета, както и по възраст. България ще представят 15 състезатели от цялата страна и 2-ма треньори – Кирил Николов и Петър Доганов.\n25 Юни 2018 | 15:22\nТагове: европейско, ориентиране, Трапезица 1954