think tanks. | Oº CYBER ARMY ºO \nАрхив на категория: think tanks.\nАнализи, Будно съзнание, think tanks.\nГалерия 14.05.2019 ALEXMIND Публикуване на коментар\nВреме за прочит: около 26 минути\nНякои мъже изглеждат все едно носят броня, закачена им от голямата употреба на анаболи, а някои жени вече не помнят как изглеждат без няколкото сантиметра грим и болките в кръста от тежкия силикон в гърдите им. Други витаят из виртуалните облаци на социалните мрежи в Интернет, представяйки на публиката от контактите си илюзорния си живот далеч от всекидневните проблеми. Проблемите, от които са закоравели лицата на тези, които се мъчат да свържат двата края, без да имат достатъчно със стигането от единия до другия. Чиновници от неправителствените организации, които не знаят пък какво е мазол, се явяват „говорители на обществото“. Олигарси настояват за прокарване на удобно написаните им от корпорациите закони от трибуните на парламента, казвайки ви, че ги е грижа за вашето благосъстояние, затова ги прокарват.\nПрез това време „British Petroleum“ ни продават играчки със „застрашените животни“, „Phillip Morris“ търсят лек за рака, „Weyerhaeuser“ защитавали дивата природа, а полицията пък младите от насилието, „Monsanto” храни гладните в „третия свят“, a масмедиите учат децата от „първия“.\nТова е дихотомията на доброто и злото (живот и оцеляване, проклятие и спасение, диктаторство и лидерство … изберете сами), която стои зад завоеванията на „напредъка“, който се свежда до връзките с обществеността.\n„Дави се или плувай“, беше заменено с „вози се с нас и повече няма да се притесняваш“. Фината част на тази марка става все по-трудна за отчитане, губеща се в блясъка на ярките екрани, осветлението в магазините, машините и градските светлини.\nИскаме все повече да сме вечни, иска ни се никога да не умрем. Дори ни е страх да си го помислим, че е неизбежно.\nТова постоянно търсене на място за непотребни неща прониква в страстите ни до живот, тъй като чистата свобода не притежава примамливите дрънкулки, които се предлагат на доброволно купуващите ги зомбита.\nУмиращите отчаяно са се сграбчили за живота, който никога на са имали.\nНатрапчивата идея за прогрес на бъдещето, като някаква технологична величина, от която имаме нужда, дори не се приближава до нас. Тя е компресирана с нуждата да се запрати миналото назад към ъгъла на „електронните библиотеки“, в шкафа с надпис „може би е било така“.\nЕстественото търсене на лекарството като част от историята на света, на идеологията на човечеството, се употребява като нещо нужно, но е оставено като някакъв неразрешен проблем, който се случва по естествен път. Това превръща забавянето и глупостта от търсенето му в естествена генетична „злополука“, а не в резултатите от причината.\nТака се създава несъществуващ край. Цикълът по откриването на лека и неговото изолиране се самоусъвършенства и нагажда за да не се открива никога.\nТова от което имаме нужда са разрешения на проблема. Не може да затворим очи пред основите на цивилизацията, трябва да се запитаме, какво трябва да се случи. Разсъждението за целия социален ред, който трябва да бъде поставен под въпрос.\nСамо когато стигнем до това, ще може да престанем да жертваме бъдещето си, за да заживеем в днешния ден.\nГлавоболието, идва и си отива толкова често, че дори вече не го усещам. Дали има връзка с нещо друго, примерно колко пъти се появява … лесен отговор, доктора знае всичко, или пък рекламата по телевизора ме праща в крайна сметка до близката аптека и поглъщам малкото червено и синьо хапче, което преминава с глътка течност през хранопровода и се разпуска за няколко минути в тялото за да удари болезнената „точка“. Готово. Поне засега.\nЦелият живот се свежда до точки. Мечтаете за целувката, която никога не сте получили, и преследвате материалните желания, които ви превръщат в герой или злодей, любовник или курвар. Потопени сте в свят за производството на мечти. Новите обрати и завои са на разположение за всеки на достъпни цени, просто трябва да се потопите за да огледате екраните си. Вълнуващите идеи за живот са разработени от добре платени мечтатели и рекламодатели, поглъщащи вашия свят, а живота така си минава до този момент.\nТова се нарича дисоцииране: то наводнява живота ви и ни е наложено като оцеляването на цивилизацията. Животът сега е само серия от моменти, точки които са изложени пред вас, но същите идват с ръководство. Вземете го в ръце, огледайте го добре, със сигурност е писано за вас. Виждате, че е показано, че тук можете да минете безпроблемно, а там е осветено. От тях.\nТвоите родители са абсолютната власт. Те знаят всичко, не в буквалния смисъл, но реалността става субективна за всичките интензивни цели. Оформят те, както те си знаят.\nРодителите ти постепенно отстъпват място на утвърдените от властите и техните водачи учители. Субективната ти реалност се смесва с истински или фалшиви точки на положителна реалност, понякога с многобройни решения за взимане, но не се плаши … има само един правилен отговор. Този, който те ти кажат.\nСилата на сегмента сега се основава на плъзгаща се скала на заплатите/стойността. Някои случайни пробиви, но пътят сега е наричан „съдба“ или „участ“. Редуващите се власти са се превърнали в едно.\nСега вече имате по дълъг синджир в тази реалност. Вече сте свободни да търчите в обора (free range), поне докато се приберете обратно за клането.\nСветът във и около работата за … е най-красивия затвор, в който сте съществували някога. Не искате да сте там, но това е необходимото зло. Основата на щастието (което сега е замъглено с „удовлетворението“) се оценява от скалата на поведението; колко по-добър сте, или по-сочен за такъв; или колко по-лош можете да бъдете.\nТочно както е в първото ниво, което води до второто, така и третото води до четвъртото (естествено, разбира се).\nЧетвъртото ниво обаче е с ново лице. Сега може да се насладите в мислите си за завършване на трето ниво, наградата идва под формата на даване на правомощия да ръководите предходните нива. Единственият орган, който е оставен е този, за който сте чували през цялото време. „Бог“, господарят на господарите, спасителят и т.н., този от който се страхувахте и по този начин уважавахте (бащата на бащите), сега държи вашите ръце. Сега може да бъдете върнати по всяко време. Както и е над вас, така и се наслаждавате на последните си дихания на живота на земята.\nТам се повдига проблемът.\nПо някое време между второто и четвъртото ниво, започнах да кървя от задника си. Лайното ми вече не е толкова солидно и понякога се притеснявам за този проблем … но може пък и да изчезне.\nПодминавам го вече толкова време, колкото съм могъл, но в някакъв момент сметнах, че става сериозно. Моментално помислих да звънна на удостоверения и всичко знаещ доктор, единствения, който е завладял световната медицина, лечителя на всичко, което ме тревожи (всичко е в заглавието, PhD).\nНе може винаги да отлагам, звъня на медицинския робот (на много места вече докторите черпят информацията си пред теб от монитора на всичко знаещите компютри, най-вероятно медицинското лице също потъва в технологичните съновидения) и след серия от изследвания компютърът изплюва резултатите за моето биологично тяло … и ми се изписва официалното становище и рецепта.\nСледвам инструкциите на хартийката и купувам напечатаните на нея наркотици от аптеката.\nСега от точка А и Б отивам към точка В. Чета инструкциите и разбирам, че пия същото синьо-червено хапче, същата формула, достъпна под прахообразна или течна форма. Просто трябва да внимавам около тежки машини, когато ги пия.\nЗвъня пак на доктора, връщам се към точка А и следвам процедурата пак, за да получа свежа рецепта от друг киборг, който ми дава рецепта за правилното лекарство.\nПовтаряйте ги от А до В до постигане на желаните резултати.\nОбратно към телевизора си виждам, че всичко което съм получил и пия е навсякъде. Все същите хапчета, все същите компании разпространители, същите съвети – от точка А до В, във всяка тв-реклама, интернет форум.\nЗаобикалящото ни, с времето става все повече като наш „дом“ и се разширява с голяма скорост, създавано от машините за да манипулира чудесата на естествения свят.\nУсмивки срещу заплащане на час, предписани с „приятелско“ поздравление. Заплатата ви се прехвърля по електронен път в сметката ви (изчислена в доларова стойност). Науката на работното ви място ви потапя в пасивното съществуване във високоскоростен свят.\nИдеите се превръщат в продукти, които са толкова умни, че не може да живеете без тях. Включени сте в света на бързите иновации.\nВече наистина се движите към успеха, усещате ли възбудата?\nТелевизорът, който току що сте си купили е повече време на този свят отколкото някога сте си мечтали да бъдете. Някои части най-вероятно вече са били преди време и в ръцете на дебеланко от „по-развита“ от вашата нация.\nТова е общото тълкуване на третото ниво.\nНякой сяда (понякога по 12 ч.) пред дебела лупа и запоява такива части за телевизори, докато вече не е от полза на глобалната мегамашина.\nТова е „магията“ от правенето на „нови техники“, които са по-тънки от беднякът и с повече памет отколкото човешката, „направени са от храна“.\nАко можеше да се самовъзхвали цивилизацията, последните й думи щяха да бъдат днес „беше разумна“. И така нататък.\nГлавоболието ми се засилва все повече и става все по-често, и започвам да усещам, че кървенето на задника ми е станало само по-лошо. Моите постоянни посещения при д-р Киборг сега ме доведоха до гадене, замайвания, припадъци, мигрена и т.н. Цената на рецептите и отчетите за състоянието ми са надвишили заплатите на няколко души от семейството ми. Изморен съм вече.\nПриближава се до четвъртото ниво.\nВярата ми в лечебната институция продължава. Виждам други възможности (примерно билкови лекарства), но информацията за тях е погребана в историята, заключена в онзи шкаф, а нямам сили да я изровя. Няма на къде да се обърна, така че продължавам по пътя, който ме доведе до тук.\nКиборгите са създали листа с възможни изтичания за моето състояние. Доста дълга, а и нищо не е сигурно, но стигаме до точката, в която ми се казва „имаш лоши гени, и само може да се надяваме, че ще се появи достъпна за теб нанотехнология, която да унищожи това „лошо семе“.\nМного имат надежда, че съществува и пето ниво, те се позовават на него като „отвъдния живот“. Не трябва да се гледа на това като на някаква случайност, че може да бъде продължение към прогрес, но има удивителна привлекателност към този идеал.\nГледа се към тази надежда като към това, че живота на земята е само тест. Ние сме тук, защото търсим следващия живот като част от „вечната светлина“, и като такава, трябва да и следваме нормите за да сме добри. Иначе няма да ни приемат и ще бъдем пратени на онова отвратително място, за което дори не искаме да си помислим (преведено в днешната му форма).\nТова променя цялата перспектива за това как са сега нещата.\nПогледнете към основите на цивилизацията. Там всичко е обяснено, ако може да си го преведете, но за да сте стигнали до тук, явно търсите нещо, или в по-добрия вариант – вече разбирате ..\nОсновният принцип на цивилизования живот е отдадеността към прогреса, който е идеология, че има не само „съвършенство“, но и е постижимо.\nЦелият идеал, че има „съвършенство“ се основава на аргумента, че то съществува оставяйки го на страната на разума, тъй като не може да бъде опровергано.\nПосвещението към „прогреса“ ни води в кръгове, които нямат край. Не може да има. Ситуацията винаги може да бъде „технически“ подобрена, когато е истина и никога няма да има „съвършенство“. То се намира към края на дъгата от илюзии, просто следвайте пътя покрит със злато.\nТака че ние жертваме себе си, за да подхранваме апарата на цивилизацията въз основа на невъзможна идея.\nТова е доста голямо хапче за преглъщане, но ако държим главите си нагоре и следваме дъгата, не изглежда толкова лошо. Докато има дестинация, пътуването ще става все по-ценно.\nНо там ли сме вече? Още не, но скоро.\nЕвентуалната ситуация за обединяването на концептуалните небеса и физическата земя правят всичко по-лесно да се сдъвче, но вярата е склонна да е против теста на времето.\nНа пръв поглед не изглежда толкова зле. Фабриката е построена и живота продължава. Бъдещето не е много ясно още, но някои се опитват да живеят, както са го правили и преди, което не е много лесно вече. И става все по-трудно.\nПоявяват се усложненията.\nФабриките се нуждаят от все повече „ресурси“, а няма извлечени по никакъв начин такива видени за нужни, за производството на финалния резултат – печалбите.\nКопаят се дупки в земята, за да се извличат суровини. Дърветата са унищожавани за да се направи място за пътищата, летища, пристанища също са нужни, много шум, много от всичко. Екосистемата може да получи шок, но не изглежда да се интересува някой.\nХората го забелязват, но никой не ги слуша. Пречкат им се на пътя и се превръщат в евентуална допълнителна работа. Слагат работници на стратегически позиции до водоснабдителните точки.\nНякак си „диваците“ още в миналото са разбрали за важността да живеят около чистата (поне преди това) вода.\nТрябва да се приватизира цялата вода, не може да я получават на места безплатно.\nИзточниците на живот отстъпват на стратегията за печалба. Пореден удар в полза на машината. Фабриките не само, че поемат вода, но им трябва място за хвърляне на отпадъците си. Водата е там, а потокът може просто да отнесе отпадъците. Далече от ума и погледите. Това е разумно, разбира се.\nЕдин друг проблем. Телевизорите се нуждаят от химикали за да гарантират, че машината функционира както трябва.\nНе си единствения болен, но „експертите“ казват, че всичко се подобрявало, или че не е толкова зле.\nГодини на разпръсквания на химикали във въздуха, водата и земята, планетата развива тумор, но е различен от животинската версия – в основната инстанция не само, че заразява въздуха, но го елиминира. Има дупка в озона с размерите на САЩ, и ултравиолетовите лъчи пробиват навътре причинявайки рак на кожата.\nТова не е достатъчно да забави цивилизацията.\nАбсолютно невъзможно е да се схване функционирането на всяка частица от нашия свят. Не може да бъде направено от нищо и никой, и не би трябвало да иска да го прави някой. Цивилизацията не обича критичното мислене.\nМаш … ина …та се пропуква\nПровалите на добре обоснованите научни „пробиви“ бързо са захвърляни в страниците на историята. Това много ни затруднява да се справяме с подобни проблеми, а би ни принудило да поставим под въпрос основата на прогреса.\nНе ни трябва да ровим прекалено дълго.\nРакът в клетките ни е в резултат на прекомерното облъчване с канцерогенни неща. Постоянните ниски нива на радиация от излъчванията на телевизията, компютрите, осветлението, опасните нива ултравиолетови лъчи, добавете и аспартам в диетичната ви или енергична напитка към върха на пестицидите в храните, изгарянето на бензин във въздуха, смог и всичко останало считано за „необходимото зло“.\nГлавоболието може би е в резултат от постоянното изложение на тези неща, с добавено постоянно ниво на „бял шум“ идващ от телевизори, работещи машини, коли, сирени, музика, и т.н. Натиска в работата не помага също.\nМедицината, която взимате за главоболие не го лекува. Едвам покрива болките и проблема продължава.\nКиселините, които са натоварвали червата ми сега са ги изтънили и страдам от вътрешно кървене. Кървящите изпражнения са свързани с това. Пораженията, които са причинили канцерогенните клетки не са позволили да се излекувам.\nГрешка … в Индо ..к …три … нацията\nЦялата система от нива е изфабрикувана като част от времето, реда, превъзходството и т.н., но концепцията за отвъдния живот е екстремна абстракция.\nОсновно, когато умрете тялото ви ще се разгради и отново ще бъдете част от планетата ни. Ще се разпръсквате между живите форми милиони години, а в този ред на мисли, земята ще е вашия предшественик и бъдещи поколения; прах при праха, пепел при пепелта.\nТази част от живота е цикъл, който никога не свършва и никога не започва. Никога не напускаме този живот, но нашите отношения с всяко животно, растение и т.н. се променя.\nТова е начинът, по който се гледа на живота, когато участвате в общността на живота.\nТова обаче не ни включва в него.\nПропуквания в Машината\nОтказахме се от общността на живите със създаването на цивилизацията. След като нещата се съсредоточиха върху човешките нужди, вече нямаше място за повече неща. Може да е започнало като нещо хубаво, но вече „няма спиране на прогреса“.\nВсяко същество манипулира своята среда, така е предназначен да работи света. В общността винаги има действия, които да гарантират баланса. Това е единствения шанс да продължават нещата.\nКогато някоя човешка група намери начин да гледа на себе си като на „вид“, разделен от живота на общността (като висши форми на живот, в образа на Богове), балансът повече не е проблем.\nБолният гражданин срещу Боговете\nС декларирането на „превъзходство“ над обществото – се обявява война. Това не е битка, която може ей така да спечелите или да се изолира. Това е постоянно състояние на поражение. Нещата остават винаги „във въздуха“, доколкото е възможно за да не бъде измъкната силата ви, затова винаги трябва да сте в настъпление.\nОбръщаме внимание, че не сме единствените, които имат любима храна. Насекомите също са част от това общество на живота: баланс.\nРазбираме, че участието ни в спектакъла на цивилизацията може би е било неоправдана жертва. Живели сме за човешкия живот все едно вече е живот, но дори не бихме знаели как бихме се чувствали да живеем в момента.\nТърсенето на перфектността вече е нещо остаряло и досадно. Превръща се в гняв.\nМашината на пълни обороти и все по-замислящия се болен гражданин\nЗатриват се гори, дупчат се планини, източва се земята, харчат се хиляди години работа за мисълта, че е сложено там това за наше благо.\nНе може обаче да стои само там всичко това, трябват му ремонти, строи се една империя, трябва и да се поддържа. Ние сме нейните роби и тя е нашия господар.\nСистемата е капан. Не може да я гледаме от изолирани ъгли, защото всяко нейно пипало е увито около нас толкова силно, че забравяме понякога, че е там.\nРеално няма нищо, което да се каже на умиращия за да се почувства по-добре. Става все по-трудно да намерим мъртво тяло, за гибелта на което причината да е била естествена смърт. В много случаи дори не се оповестява и казва нещо по темата.\nПовече животи са загубени от рак, свръхдози, самоубийства, териториални конфликти и т.н., че отказваме да го гледаме, какво е всъщност всичко това.\nПроблемът е, че сме изолирани.\nМашината над болният гражданин\nСтигаме до някъде в мислите си, но нещо пак ни държи назад. Същата ръка, казва ни „ела да се возиш с нас и повече няма да има от какво да се притесняваш“. И не лъже. Ще ни вземе по пътя на живота ни.\nМашините, електричеството, насладата от порното, любовта, близките, тези и други желания няма да те оставят. Няма отказване вече. Съгласяваш се със света от възможности, където всичко е планирано, и всичко работи. Може да почувстваш някакво просветление, но просто е било утопия, която стои под дъгата, илюзия.\nБунтът на болния гражданин\nДа бъдеш разумен вече не е извинение. Това абсолютно не може да продължи повече.\nДостигнахме до момент, в който виждаме живота като проблем. Нещо трябва да го направи по-добър, но не знаем как ще се чувстваме с това. Започваме да живеем с все повече и по-чести пропуквания в „матрицата“, но не знаем какво да правим. Гледаме на това с изолация, за да го направи по-комфортно.\nНие сме роби, свободата е точно пред очите ни и не може да я стигнем.\nИма едно общество там на вън, което ни чака. Ранено е като нас, има същата рана и нашата болка.\nУморени сме, уплашени и сме много, много ядосани.\nИскаме повече от всичко друго да стигнем до ръба и излетим с хората от това общество над реалността на технологичният, индустриален кошмар.\nПродължаваме да чакаме, и да казваме, че „след много мъничко вече всичко ще стане по-добре“.\nТова е друго измерение, което е отворено в точката на пречупване.\nНай-важният момент в живота ни, защото повече от всякога ще е по-лесно да кажем „още един ден, не“ – с цялото си сърце, душа и същество да го мислите.\nИзходните врати са ей там зад екрана.\nВсичко което трябва да направим е да престанем да чакаме да дойде перфектния момент за да излезем от този ужас.\nЕдно действие на гняв и любов, има покой само в несъвършенството.\nВратите са широко отворени, а да преодолеем и се освободим от контрола е най-голямата наслада в света, идва отвътре навън.\nНяма по-добър момент от сега. Нямаме достатъчно време за да си търсим извинения повече.\nЕжедневната цивилизация по пътя си е загуба на повече време. Залозите са големи. Всяко погълнато хапче, всяка цигара, всеки километър шофиране, всеки момент, в който тялото се отдава на машината, всяко животно в клетка, всяко ново оцветяване на решетките и синджирите – ни отвеждат с огромни скокове към задънена улица.\nВреме е да кажем: „Нито минута повече!“\nДа открием истината си\nКлетките ни са пълни с всичките тези химически отпадъци, радиация. Седят вътре и се включват заедно с екрана на компютъра или телевизора. Пазаруването е депресията ни. Притесненията са огънят, който унищожава всичките ни притежания и планове да се опитваме да ги вземем със себе си. Затлъстяването, кървенето от задника, години наред в болки. Дефекти при новородените ни деца. Когато се убиваме по пътищата. Туморът ни. Наркотиците. Цигарите. Машините и шума. Все по-високите сгради, които ни/ще карат да се чувстваме все по-малки и безпомощни. Нашият шеф. Минималната заплата, или максималната. Затворът, понякога с решетки, понякога без. Това което ни държи будни вечер. Това което ни кара да заключваме вратата на апартамента си след себе си. Главоболието. Нещата които правим, а не искаме. Безсмислените джунджурии. Зомби икономиките. Неравенствата. Категоризирането ни. Завистта. Омразата. Драматичните романси в любовта. Полицията. Протестиращите и медиите, които ни казват да ги слушаме, или да не ги слушаме. Корпорациите за създаване на все повече нови реалности. Успехите, за които ни награждават, дори в детската градина. Както и у дома, при родителите. Сметките за плащане. Терапевта. Докторите. Болките. Загубата на слух. Високото кръвно. Сълзите. Адреналина. Страстта към секса. Престъпника, изнасилвача, убиеца. Работника. Войника. Умиращия свят. Замърсяването на въздуха. Повредите по колата. Бетонът под краката ти. Потъващия кораб. Мъртъвците. „Нашия свят“.\nВсичко това си ти.\nТова е цивилизованото съществуване и мислене, което те поддържа в системата/машината. Всичко това те спира да правиш нещата, които искаш. Нещо много лично. Нещо победимо и необходимо за нашето освобождение, както и за всичко, което човешкия вид си е поставил за завладяване с преумора. Свободата е само на една мисъл разстояние.\nОсвободете си ума и тялото ще го последва.\nНаписано всичко това, единственият съвет, който мога да ви предложа е:\nЗапочнете да живеете, а аз мога само да се надявам, че ще е от някаква полза за някого.\nВреме за разбиране: без време\nФилософия и човекразмислиразсъждения\nАнализи, Анти-Пропаганда, НПО, Политика, think tanks.\nГалерия 01.05.2019 ALEXMIND Публикуване на коментар\nИма една категория либерали, български, а и не само, които си умират да защитават човешките права. Важното уточнение, че „онеправданите“, за които е предназначена либералната жалейка, задължително трябва да са от някоя малцинствена група – религиозна, етническа, сексуална, – няма значение. Дори и най-малкото съмнение да се появи, че някой индивид от въпросните малцинства има недостиг на права, либералите се вдигат като един в негова защита. Ето защо ми беше много интересно да проследя реакцията на тези непоколебими правозащитници на новината за ареста на Джулиан Асанж в еквадорското посолство в Лондон.\nБи трябвало да са обладани от справедлив гняв, нали? Да изригват с гневни декларации, да организират демонстрации и ежеминутно да ни правят свидетели на емоциите си във „Фейсбук“ и „Туитър“. Поне така биха направили, ако ставаше дума за някой мормон, ром или лице, което не е наясно със сексуалната си идентичност. Да не говорим пък какво биха извършили либералите, ако някоя жена изведнъж се сети, че преди 40 години е била жертва на сексуален тормоз. Света биха обърнали нагоре с краката, за да въздадат справедливост. Понякога, разбира се, либералните активисти воюват и за глобални каузи. Преди няколко месеца вездесъщият публичен философ Бернар Анри Леви сътвори декларация „в защита на Европа“ от лошите. Лошите, разбира се, са всички онези, които имат нахалството да критикуват брюкселската бюрокрация. Да, това е същият този „правозащитник“, който през 1999 г. призоваваше да бъде бомбардирана Сърбия, а през 2011 г. убеждаваше приятеля си, тогавашния френски президент Никола Саркози, да се разправи с Либия. Все в името на всеобщата свобода, разбира се. Значи и сега би трябвало да е на барикадата, в първите редици на борбата за свобода на словото. По повод ареста на Джулиан Асанж обаче от Бернар Анри Леви ни дума, ни вопъл, ни стон.\nПо същия оглушителен начин мълчат и българските либерали и либералки. А иначе са много гласовити. Не млъкват. Без значение дали защитават кърменето в мола или борбата срещу глобалното затопляне. Вълнуват се дълбоко от всеки световен проблем. Не се ограничават с местни мишени. Винаги се целят високо. Не спират да клеймят „глупака и женомразец Тръмп“ и „авторитарния Путин“. Обаче днес българските либерални активисти, подобно на Бернар Анри Леви и редица други свои западни съидейници, пазят гордо мълчание. Мълчат като костовисти, когато ги питаш защо божеството им продаде БГА „Балкан“ на безценица. Защо е тази свенливост? Защо е това крайно нетипично за един български либерал дистанцирано поведение?\nЗащото либералният мейнстрийм не обича Джулиан Асанж. Никак не го обича, защото неговата „Уикилийкс“ разкри пред целия свят мръсните тайни на американската политика. Показа как американските войници разстрелват невинни граждани в Ирак и как Вашингтон е подслушвал ръководителите на други държави. И много други неща показа „Уикилийкс“, заради които управляващите в САЩ ще го мразят винаги. А понеже българските либерални агнета следват сляпо настроенията във Вашингтон, те също мразят Асанж. Никога няма да му простят и факта, че показа на света писмата от електронната поща на Хилари Клинтън. А г-жа Клинтън е иконата на либералите. Всички либерали, с адреси било във Вашингтон, било в София, се кълнат в нейния образ. Хилари е непогрешимата и свята Майка Тереза на либералния свят. Така поне я описват медиите на елита. И изведнъж, о, какво богохулство! Разкритията на „Уикилийкс“ показват една съвсем различна персона, една разяждана от властови амбиции жена, която в името на фикс идеята си да стане президент е готова на всичко. От публикуваните имейли разбираме също така, че както Хилари, така и Бил Клинтън са поклонници на стария римски възглед, според който „парите не миришат.“ Катарски дипломат получава петминутна среща с бившия американски президент срещу скромната сума от 1 милион долара. Мароко пък се изръсва с 12 милиона, за да присъства Хилари на едно парти. Тя няма нищо против фондацията ѝ да бъде захранвана с пари от правителствата на Саудитска Арабия и Катар. Тоест от същите тези, които са основните спонсори на ислямистки въоръжени организации, включително ИДИЛ. Множество други имейли, публикувани от „Уикилийкс“, показват, че елитът на Демократическата партия е използвал всякакви средства, основно непочтени, за да дискредитира сенатора Бърни Сандърс, основния конкурент на Хилари за президентската номинация на демократите през 2016 г. Е, как при това положение който и да било либерал правозащитник би издигнал глас в защита на Джулиан Асанж? Те по-скоро биха го изгорили на клада. В името на демокрацията и защитата на човешките права, разбира се.\nРазбира се, либералите нямаше да са либерали, ако отдавна не бяха обявили Джулиан Асанж за… руски агент. Нали знаете, всеки човек, чиито изказвания и действия излизат от зададения от елита коловоз, е човек на Путин. Обвиняват Асанж, че всички секретни документи, които публикува, всъщност му били дадени от всемогъщите руски хакери. Затова е и днешната радост на българските либерални агнета, които блеят от възторг по повод арестуването на създателя на „Уикилийкс“. Радват се, защото имат повод за пореден път да начешат русофобската си краста. Само дето тезата за „руския агент Асанж“ никак не се връзва с факта, че „Уикилийкс“ е публикувала 800 хиляди документи, свързани с Русия. Като повечето от тях са критични по адрес на управляващите в Москва. И както казва самият Джулиан Асанж, много от тези документи биват използвани от критиците на Путин в борбата им срещу него. За либералния мейнстрийм обаче фактите нямат никакво значение. Единственото важно е дали някой, гонен от властите човек е „наш човек“ или е „враг“. Ако е второто, значи властите, с каквито и непозволени методи да действат, трябва да бъдат аплодирани. Толкова за либералния агнешки морал.\nС такива „критици“ управляващите елити могат да бъдат напълно спокойни за бъдещето си. Всъщност с обвиненията по адрес на Джулиан Асанж и с неговия арест държави като САЩ и Великобритания, които много държат всички да ги смятат за „основни крепители на демокрацията“, показаха, че нямат нищо общо със защитата на свободата и плурализма. Техният „демократичен“ макиаж падна в момента, в който някой дръзна да извади на бял свят мръсните им дела. Веднага забравиха какви защитници на свободното слово са и включиха режима на репресии. Същото важи и за либералното стадо.


《Психология на изобилието》| Наталия Кобилкина | Книги от онлайн книжарница Хеликон | Книжарници Хеликон\nНаталия Кобилкина е „обществена личност“ според определението на социалната мрежа, а според нас е най-известният сексолог и семеен терапевт в България. „Психология на изобилието“ (изд. СОФТПРЕС) е нейната най-нова, мотивационна книга, книга за самоусъвършенстване. Този жанр става все по-популярен и у нас през последните години, което е свидетелство за засилената нужда от духовна и психологична опора и това е разбираем процес. Друг много успешен психотерапевт например е Мадлен Алгафари. Потискането на проблемите, отричането на тяхното съществуване само ги задълбочава и води до задънена улица. Все повече хора разбират, че екстровертният, отвореният подход към разрешаването на някой личен въпрос е най-правилен. Новата книга на Наталия Кобилкина е практическо помагало за хора, които се вълнуват от въпроса как може да се постигне успех не само в личен, но и в професионален план. Но този успех според авторката не е само някаква далечна цел, богатството е естествено състояние на човека, финансовото щастие е резултат от правилни избори и правилна нагласа. Всеки човек мечтае и всеки има мечти, но за повечето мечтите си остават нещо непостижимо на практика и не търсят начини да ги осъществят. Има обаче и такива, които се стремят към тяхното реализиране. Как да не грешим по пътя на този стремеж ни съветва „Психология на изобилието“, чрез обяснението на 8 проверени и работещи квантови практики. Книгата е написана на достъпен език, без сложна терминология, така че всеки да може да я разбере. Кобилкина споделя своя личен опит, а на нея можем да се доверим, изградила е една от най-успешните компании за личностно развитие и продължава уверено да печели последователи всеки ден. Успехът й се крие в квантовата психология и промяната на начина на мислене. В различните етапи от човешкия живот към нас постъпва различна енергия. Енергията не може да има отрицателни стойности. И как да управляваме своята енергия, как да програмираме щастието си, ще ни разкрие книгата на Наталия Кобилкина „Психология на изобилието“.


Да бъда перфектна или да бъда щастлива – това е въпросът! | highviewart.com\nИзточник на изображение: Снимка: pixabay.com/Bergadder\nНе знам за вас, но аз съм изморена да се опитвам да бъда перфектна, да покажа на себе си и света, че мога всичко, че не правя грешки, че нямам нищо за оправяне в живота си. Да се чувствам все едно някой постоянно стои над мен и си води бележки: "провал", "успех".\n9. Това да изпитвам гняв, завист, и разни други "негативни" емоции е не просто ОК. Това е необходимост, това е толкова важно за нашето здраве и щастие, колкото и да дишаме и да умеем да изпитваме "положителни" емоции. Проблемите идват единствено, когато ги подтискаме дълго време. Тогава например гневът се превръща в агресия. Не преди това.\n2. Обичам материални, хубави, "ненужни" вещи, които служат единствено, за да красят.\n6. Имам нужда от почивка. Откажа ли си я заради важни и "неотложни" задачи – всичката ми работа спира да върви, нещо все се проваля в последния момент. И въпреки, че понякога съм превзета от чувство на вина и срам затова, че си почивам, чувствам се мързелива, гледам никой да не разбере… но си почивам. Иначе нищо не ми се получава, а и не ми е хубаво.


Кога е най-удачно да консумираме протеинови барове,\nКога е най-удачно да консумираме протеинови десерти?\nГрадивните частици на човешкото тяло са протеините. Ние сме изградени от белтъци и за да съществуваме, те трябва да присъстват в храната ни ежедневно. Освен за обновяване на тъканите, белтъчините се използват и за енергия, ако тялото не разполага с достатъчно въглехидрати и мазнини.\nОще по-необходим е протеинът за спортуващите. В момента на тренировките се активират катаболни процеси, които осигуряват повишената потребност от енергия. В мускулите се случват микроразкъсвания и те също имат нужда от повишено количество протеин за възстановяването си. Ако нивата му са недостатъчни, вместо повишена сила и мощ и нараснала мускулна маса, ще се случи точно обратното – деградирали мускули, слабост и бърза уморяемост.\nДиетата на спортуващите\nНай-специфичното в нея е точно повишеното количество на белтъчините. Важни са, разбира се, и останалите хранителни вещества. Според поставените цели се мени процентното съотношение на мазнини, въглехидрати и белтъчини. Задължителни са витамините, минералите, микроелементите. Калорийният баланс също трябва да се подчинява на общата цел и изискванията на тренировъчната програма в определените моменти.\nЗадачата на спортната диета е да обвърже всички тези моменти в едно. Затова, когато се налага завишено приемане на белтъчини, което няма как да бъде усвоено с 3 хранения, се минава на 4-5-кратно хранене и се включва прием на протеинови хранителни добавки, като протеини на прах, протеинови барове и други десерти.\nПротеинови десерти - барове, мъфини и др.\nОсновното за тях е, че предлагат завишено количество протеин в твърда форма и са предназначени за заместващо хранене при невъзможност за консумация на нормална храна.\nРазличните производители влагат в протеиновите барове различни белтъчини или смесват няколко вида, така че общо взето съдържанието им варира от около 10-12 до над 40 г протеин в бройка. Според предназначението си тези десерти включват в различно съотношение въглехидрати, мазнини, понякога витамини и други съставки и съответно са източник на различно количество енергия.\nПриятни са на вкус и доста от трениращите си ги приготвят сами от ядки, зърна, мед, мляко, белтъци от яйца, сушени плодове, белтък на прах и т. н.\nТе са изключително удобни за консумация и ви осигуряват необходимите белтъчини и енергия в точния момент. Лесно и бързо засищат и са незаменими, когато ви се налага да пропуснете хранене и единствената алтернатива е бързата храна, предлагана на улицата. Разбира се, с тях не бива да се злоупотребява. Много важно е също внимателно да четете информацията за продукта, преди да изберете най-подходящия за вас в конкретния момент.\nКога да консумирате протеиновите храни\nКогато по някаква причина се налага да пропуснете хранене или да се задоволите с непълноценна храна – така без сериозни компромиси ще приемете необходимото ви количество протеини за деня.\nМалко преди тренировка – около час – според способността на организма ви да усвоява белтъците. Така ще снижите максимално щетите от катаболните процеси по време на тренировката.\nСлед тренировка – когато организмът има най-висока потребност от енергия и белтъчини и се нуждаете от бърз старт за възстановяването си. В този случай можете да си позволите и по-високо съдържание на въглехидрати, които ще бъдат максимално оползотворени.\nКато алтернатива на висококалоричните десерти. На всички ни е известно, че има моменти, в които ни се хапва нещо сладко. В това няма нищо лошо, нито не нормално, просто когато искаме да сме в добра форма целогодишно можем да изберем освен вкусен, но и полезен десерт. С напредването на индустрията вече имаме богат избор от подходящи супер храни, съдържащи белтъчини, полезни въглехидрати и мазнини без захари и допълнителни пълнежи.\nПротеиновите барове са хранителна добавка – не забравяйте това. Консумирайте ги с мярка и само при нужда.\nЗадължително четете етикета и избирайте продукти, богати на белтъчини, фибри, комплексни въглехидрати и полезни мазнини.\nИзбягвайте протеинови храни, богати на захари, тран мазнини и ненужни пълнежи!\nРазгледайте нашата секция от ПРОТЕИНОВИ ХРАНИ в сайта:\n24.08.2021 Автор: krasivitela ХРАНЕНЕ И ДИЕТИ\nГрадивните частици на човешкото тяло са протеините. Ние сме изградени от белтъци и за да съществуваме, те трябва да присъстват в храната ни ежедневно. Осве Градивните частици на човешкото тяло са протеините. Ние сме изградени от белтъци и за да съществуваме, те трябва да присъстват в храната ни ежедневно. Осве 2021-08-24T10:52:36+02:00 2021-08-24T11:14:36+02:00\n
Градивните частици на човешкото тяло са протеините. Ние сме изградени от белтъци и за да съществуваме, те трябва да присъстват в храната ни ежедневно. Освен за обновяване на тъканите, белтъчините се използват и за енергия, ако тялото не разполага с достатъчно въглехидрати и мазнини.

Още по-необходим е протеинът за спортуващите. В момента на тренировките се активират катаболни процеси, които осигуряват повишената потребност от енергия. В мускулите се случват микроразкъсвания и те също имат нужда от повишено количество протеин за възстановяването си. Ако нивата му са недостатъчни, вместо повишена сила и мощ и нараснала мускулна маса, ще се случи точно обратното – деградирали мускули, слабост и бърза уморяемост.

Диетата на спортуващите

Най-специфичното в нея е точно повишеното количество на белтъчините. Важни са, разбира се, и останалите хранителни вещества. Според поставените цели се мени процентното съотношение на мазнини, въглехидрати и белтъчини. Задължителни са витамините, минералите, микроелементите. Калорийният баланс също трябва да се подчинява на общата цел и изискванията на тренировъчната програма в определените моменти.

Задачата на спортната диета е да обвърже всички тези моменти в едно. Затова, когато се налага завишено приемане на белтъчини, което няма как да бъде усвоено с 3 хранения, се минава на 4-5-кратно хранене и се включва прием на протеинови хранителни добавки, като протеини на прах, протеинови барове и други десерти.

Протеинови десерти - барове, мъфини и др.

Основното за тях е, че предлагат завишено количество протеин в твърда форма и са предназначени за заместващо хранене при невъзможност за консумация на нормална храна.

Различните производители влагат в протеиновите барове различни белтъчини или смесват няколко вида, така че общо взето съдържанието им варира от около 10-12 до над 40 г протеин в бройка. Според предназначението си тези десерти включват в различно съотношение въглехидрати, мазнини, понякога витамини и други съставки и съответно са източник на различно количество енергия.

Приятни са на вкус и доста от трениращите си ги приготвят сами от ядки, зърна, мед, мляко, белтъци от яйца, сушени плодове, белтък на прах и т. н.

Те са изключително удобни за консумация и ви осигуряват необходимите белтъчини и енергия в точния момент. Лесно и бързо засищат и са незаменими, когато ви се налага да пропуснете хранене и единствената алтернатива е бързата храна, предлагана на улицата. Разбира се, с тях не бива да се злоупотребява. Много важно е също внимателно да четете информацията за продукта, преди да изберете най-подходящия за вас в конкретния момент.

Кога да консумирате протеиновите храни

Когато по някаква причина се налага да пропуснете хранене или да се задоволите с непълноценна храна – така без сериозни компромиси ще приемете необходимото ви количество протеини за деня.

Малко преди тренировка – около час – според способността на организма ви да усвоява белтъците. Така ще снижите максимално щетите от катаболните процеси по време на тренировката.

След тренировка – когато организмът има най-висока потребност от енергия и белтъчини и се нуждаете от бърз старт за възстановяването си. В този случай можете да си позволите и по-високо съдържание на въглехидрати, които ще бъдат максимално оползотворени.

Като алтернатива на висококалоричните десерти. На всички ни е известно, че има моменти, в които ни се хапва нещо сладко. В това няма нищо лошо, нито не нормално, просто когато искаме да сме в добра форма целогодишно можем да изберем освен вкусен, но и полезен десерт. С напредването на индустрията вече имаме богат избор от подходящи супер храни, съдържащи белтъчини, полезни въглехидрати и мазнини без захари и допълнителни пълнежи.

Протеиновите барове са хранителна добавка – не забравяйте това. Консумирайте ги с мярка и само при нужда.

Задължително четете етикета и избирайте продукти, богати на белтъчини, фибри, комплексни въглехидрати и полезни мазнини.

Избягвайте протеинови храни, богати на захари, тран мазнини и ненужни пълнежи!

 Разгледайте нашата секция от ПРОТЕИНОВИ ХРАНИ  в сайта:

  https://www.krasivitela.com/category/proteinovi-vafli-i-proteinovi-hrani


Господин И: Чорбаджийски мекерета\n23 февруари, 2009\nМакар и никога да не съм бил съгласен с постулатите на "пазарния фундаментализъм" и да съм водил много спорове по тези въпроси, винаги съм изпитвал необходимото уважение към хората, които споделят тези идеи - най-малкото заради тяхното твърдение, че идеите им са продиктувани от вярата, че те са в ползата на цялото общество. Че неограниченият и нерегулиран пазар ще произведе икономически просперитет, които от само себе си ще се "тъкулне" и разпростре върху всички индивиди в обществото (цялата тази идея разбира се е пълна глупост - обективните реалности показват, че без преразпределение винаги някои се оказват губещи...)\nБързината, с която обаче голяма част от апологетите на "свободния пазар" се обърнаха към Кейнсианството и започнаха да оправдават дори груби форми на държавна намеса като национализация на банки ме кара да мисля, че всъщност патетичната им риторика има доста прагматична мотивация.\nВярно е, че цялото общество страда от така създалата се ситуация. Финансовите пазари са обвързани тясно с реалната икономика и вълненията, които тресат едните няма как да не засегнат всички субекти. Ето защо е лесно на довчерашните фундаменталисти, за които "регулация" и "преразпределение" бяха мръсни думи, днес сравнително лесно да се пребоядисат и да твърдят, че с колапса на банките ще изгубят не само банкерите, но и всички ние.\nИстината обаче е, че при този модел на държавно подпомагане - на безпринципно наливане на държавни средства за спасяване на закъсали финансови институции, облагодетелства най-много тези, които ни вкараха в това положение с безотговорното си поведение. Всъщност, това може би не е напълно коректно, тъй като при липсата на държавна регулация (на която основен противник беше Грийнспан!) дори най-разумните и предпазливи банки и корпорации нямат избор да не участват в спекулативните схеми - иначе биха загубили в сравнение с конкурентите си.\nМакар заглавието на този коментар да е крайно и манипулативно, излиза така, че всъщност хора като г-н Грийнспан и други негови подгласници, всъщност защитават едни конкретни и тесни интереси - тези на хората на големия бизнес.\nДанъчни облекчения... данъчни облекчения... данъчни облекчения...\nВ тези условия намаляването на данъци и оставянето на повече пари в ръцете на отделните субекти би означавало точно обратното - повече спестяване и по-малко инвестиции.\nГорното, разбира се предполага много условности. В страна като България, в която обществените институции се доказват като напълно некомпетентни и корумпирани да вършат работата си е трудно да се защитава тезата, че държавата трябва да преразпределя средствата произведени от нас (и да ги изсипва в джобовете на "националноотговорни" предприемачи). Но това не означава, че трябва да се примирим с тази неспособност (тя не е общовалидна, по-скоро е характерна за нашето общество). Особено, ако сме социалисти. :)\nПубликувано от Unknown в 14:40\nЕтикети: икономика, Коментари, политика, САЩ\nАнонимен понеделник, февруари 23, 2009 6:00:00 сл.об.\nИ със същата лекота успяват да се отрекат от всичко, за което са се "борили", когато вече не им утърва.\nUnknown понеделник, февруари 23, 2009 6:02:00 сл.об.\n2) Фундаменталистите, които са се запънали като магаре на мост? :)\ndruf понеделник, февруари 23, 2009 7:03:00 сл.об.\nИ както навсякъде - тук истината отново е по средата. Пазарът не може да съществува без никакви регулации по модела Грийнспан, но не може да бъде и пререгулиран. Проблемът в цялата система е, че тези, които ни вкараха в нея (банките) могат да ни измъкнат от нея. Проблемът е, че те нямат средствата да го направят заради не особено интелигентната си политика на кредитиране, което принуждава държави като САЩ, Германия и Англия да ги захранват с капитали, за да възобновят кредитирането. Иначе стиснатият за гърлото потребител никога няма да започне да търси, тъй като няма с какво да търси, което то своя страна ще свие още повече предлагането.\nАнонимен понеделник, февруари 23, 2009 7:36:00 сл.об.\nЗащо когато коментирате САЩ имате предвид българската действителност...Естествено е един консерватор да защитава едрият бизнес- няма противоречие- не мислите ли...\nАнонимен вторник, февруари 24, 2009 1:08:00 сл.об.\nUnknown вторник, февруари 24, 2009 2:42:00 сл.об.\nТака че ще се постарая да съм добър домакин. Заповядай! :)\nАнонимен вторник, февруари 24, 2009 6:59:00 сл.об.\nАнонимен вторник, февруари 24, 2009 7:09:00 сл.об.\nДа започнем с едно пояснение: какво е "пазарен фундаментализъм"?\nАко "пазарен фундаментализъм" е вярата, че пазарните механизми са по-добро средство за регулиране на икономическата активност от държавното планиране, то аз съм един пазарен фундаменталист. Пример: държавно определяне на изграждането на голф игрища като национален приоритет. Оставен на самосебе си, пазарът надали би ни довел до такъв инвестиционен приоритет.\nUnknown сряда, февруари 25, 2009 1:57:00 сл.об.\n@Анонимен: Напълно съм съгласен, че с "С крадене, предизборно правене на чешмички и биене на тъпана" няма да стане.\nUnknown сряда, февруари 25, 2009 2:20:00 сл.об.\nСъгласен съм с първото определение на "пазарен фундаментализъм". Към привържениците на тази школа отнасям хора, които споделят логиката на Милтън Фридмън и нему подобни икономисти, които твърдят, че единствената роля на държавата трябва да е гарантиране правото на собственост от въшни (армия) и вътрешни (полиция) заплахи. Всичко останало трябва да е оставено на пазара и на волята на рационалните участници (индивиди и компании) в него.\nДотук съм съгласен с теб, както съм и съгласен, че пазарът и неговите механизми са по-добро средство за регулиране на икономиката от държавното планиране. Със съветския и другите подобни експерименти видяхме, че държавното планиране води до чудовищна неефективност на икономиката и на разпределението на ресурсите. Според мен обаче впоследствие правиш грешка като приравняваш планирането на поставянето на държавни икономически приоритети. Абстрахирайки се от дадения пример (който не веднъж съм посочвал като грешен - държавната помощ за голф игрища обслужва едрите бизнесмени, близки до властта, а не обществото като цяло), бих искал да уточня, че много от формите на данъчна и икономическа държавна политика представляват "планиране" (използвайки твоя термин, който не смятам за напълно коректен) или приоретизиране.\nИ накрая да отговоря на последния ти въпрос: смятам, че премахването на важни регулации в най-основната причина за финансовата криза. Основанието за тяхното "разплитане" беше да се развърже пазарът и да се насърчи икономическата ефективност, но крайният резултат е катастрофален както виждаме.\nАко погледнем в икономическа перспектива - след като САЩ излизат от Голямата депресия, благодарение на мащабните нови програми, приети по времето на Франклин Делано Рузвелт (т.нар. "Нов курс" и пр.) до средата на 80-те години американската икономика е много строго регулирана. Дотам, че по това време всички тези регулации я вкарват в тежка стагнация. Роналд Рейгън е един от първите неолибераи (в икономическия смисъл на термина), който започва масова дерегулация и либерализация на пазарите. Мерките работят много добре известно време и изкарват САЩ от стагнацията и дори докарват рекорден ръст през 90-те. В някакъв момент обаче дерегулацията става прекалена и икономиката започва да прегрява. Първия сигнал е спукването на дот-ком балона в края на 90-те. Икономиката обаче успява бързо да се възстанови и сигналът не е разбран. Неотговорните политики продължават, подхранвани от техническо развитие, глобализиране на пазарите и пр. ...до 2007-8 обаче.\nЕто това "прекаляване" с либерализация е основната причина за кризата. То донесе невиждан ръст и благоденствие (дори на периферни страни като нашата), но пък ни вкара в много тежка ситуация.\nАнонимен сряда, февруари 25, 2009 2:34:00 сл.об.\nСтатията Ви изцяло е издържана в духа на ортодоксалния псевдонаучен стил на политикономията на социализма.Не искам да оборвам тезите Ви абзац по абзац,а просто ще Ви посъветвам да прочетете"Епоха на турболентност" от критикувания от Вас,според мен поради тотално неразбиране или непознаване на докттрината му,Алан Грийнспан.\nАнонимен сряда, февруари 25, 2009 3:39:00 сл.об.\nБих казал, че "планиране" и "приоритизиране" са различни форми на държавна намеса. Първата е много тежка и затова я отхвърляме без да спорим по нея. Втората е по-мека (зависи всъщност колко сериозно се ангажира държавата с подпомогане на избрани отрасли - може да стане и доста опасна). Тъй като пазарите са една несъвършена форма на регулация, можем да приемем, че умерената държавна намеса носи повече ползи, отколкото вреди и съответно не я отхвърлям. Дотук бяхме на една пътека. Сега се разделяме.\nТезата ми е, че кризата е причинена от прекомерна държавна намеса, слаб контрол (контрол и намеса са различни неща) и неадекватна реакция на слаби сигнали ("слаби сигнали" е термин от стратегическото управление - означава далечни предвестници на настъпваща промяна).\nВ този сценарий няма много място за обсъждане на "прекалена либерализация". Според мен, силни хора манипулират обществото, за да прокарат механизми за още по-груба държавна намеса и да се облагодетелстват. Защото когато икономически силните прокарват леви идеи, водещият им интерес е ясен - да седят на кранчето и да смучат повече. И то с подкрепата на тия, които получават някакви трохи.\nИлия, статията ти всъщност е чудесна, защото формулира особено спорни твърдения. Истинско предизвикателство е да се разнищят и оборят спокойно, логично и аргументирано, без коментари от типа "хич не и е ясно, гледай си работата". Можем още да коментираме финановата криза, можем да преминем на "безумното" намаляване на данъците и "разгрома" на либерализма.\nUnknown петък, февруари 27, 2009 3:06:00 сл.об.\n@Радо, мисля, че нито на теб, нито на някой друг от читателите на този блог, досега съм казвал, че "нищо не му е ясно" или че трябва "да си гледа работата". Но от друга страна не мога да не критикувам позиции, които виждам като грешни - както виждаш правя го и с теб, и със Станишев, и с Грийнспан - това е основата на политиката все пак :)\nФактите, които излагаш са верни, но не знам умишлено или без да знаеш изпускаш някои важни моменти - например, разделянето на търговски и инвестиционни банки е факт от Голямата депресия до... Рейгън, който премахва голяма част от тези регулации и развързва ръцете на търговските банки да инвестират във високорискови инструменти. Тези дерегулации са временни и са потвърдени и от Буш-старши, а и от КЛИНТЪН! Ето защо в момента ежеседмично десетки по-малки банки в Щатите фалират и биват национализирани, преструктурирани и раздържавявани наново от правителството. И тази мярка се обсъжда и за големите банки в момента.\nСривът в индустрията последва този на финансовите пазари. Прав си, че Дж. У. Буш започна да харчи мащабно за скъпоструващи войни. Но пропускаш факта, че той наследи РЕКОРДНИ бюджетни излищъци от Клинтън. И освен мащабното харчене започна и НАМАЛЯВАНЕ на данъците за БОГАТИТЕ с логиката, че това намаляване ще остави повече пари, които ще се "търкулнат" надолу към всички слоеве на населението чрез повишената икономическа активност, новите работни места и пр. Видяхме, че това не се случи - това, което наблюдаваме през последните 8 години е мащабно изместване на богатството нагоре по пирамидата на доходите. Отгоре на всичкото хората с високи доходи (които запазваха повече от тях) избраха вместо да ги инвестират в реална икономика да ги използват спекулативно в рисковите инструменти за бърза печалба.\nКомбинацията "скъпи войни + намаление на данъци" вкара САЩ в огромен дефицит. Колкото до изкуствено ниските лихвени проценти - те се поддържат от федералния резерв, а не от Фреди и Фани. Грийнспан (като председател на Фед) поддържаше ниска лихва и високо обръщение на паричния поток, наводнявайки пазара с евтини долари. Всъщност преди време четох анализ в Уол стрийт джърнъл, в който се твърдеше, че високите цени на петрола са били точно заради огромния обем долари в обращение и тяхното обезценяване (както и високият курс долар/евро).\nПрез цялото това време администрацията на Буш + ФЕД поддържаха неолибералните си мерки - намаляване на данъци, дерегулация на финансови институции и поддържане на ултра-евтин пазар на кредитиране. И забележи, изобщо дори не споменаваме системата на квази-банки - хедж фондове и други подобни институции, които оперират като банки, но изобщо не са обвързани от регулациите, които влияят на официалните банки.\nЕто това имам предвид, когато говоря за дерегулация и либерализация на пазарите, която доведе до тази криза. На този фон имаше и български икономисти (като Георги Ангелов например), които говореха за дерегулиране на българската банкова система и обясняваха как няма никаква опасност от прегряване на икономиката, а сега са по-ниски и от тревата... съжалявам, ако говоря крайно, но мисля, че е в интерес на всички грешките да бъдат откривани и коригирани навреме :)\nАнонимен петък, февруари 27, 2009 4:52:00 сл.об.\nИлия, по първата бележка - не си и това ти прави чест.\nНататък: изпуснал съм моменти, казваш. Да, съвсем съзнателно прескочих неща, които обслужват твоята теза. Има си хас да давам аргументи на противника. ;)\nСъгласявам се с теб, че богатството в САЩ се измества към най-горните слоеве на обществото (всъщност към една неголяма група хора). Политиката на САЩ в последните години много видимо е под контрола на богатите и не може да се нарече нито дясна, нито лява. Тя просто обслужва големите интереси - на търговци на военни технологии, на петрол, на финансови играчи. Когато им изнася едно, държавата да не се намесва, когато им изнася друго - да се намесва. Това не е свободно и не е демократично. Даже е доста цинично.\nВсъщност, колкото повече навлизаме в експертното ниво, толкова повече ни се доближават позициите. Не мога да кажа - сакън, никаква намеса и никаква регулация. Редът е предпоставка за сигурност и просперитет, другото е законът на джунглата. Но не бива да се забравя, че самата регулация има цена.\nUnknown петък, февруари 27, 2009 5:20:00 сл.об.\nА именно, че някаква част от неолибералите (която представлява МАЛКА част от дясномислещите хора) защитава позиции в полза на една малка ограничена част от обществото (богатите), твърдейки, че тези позиции са в полза на цялото общество (тоест - лъжат) :)\nАнонимен петък, февруари 27, 2009 6:31:00 сл.об.\nНОБЕЛОВИ ЛАУРЕАТИ – 1967 ГОДИНА – ФИЗИОЛОГИЯ ИЛИ МЕДИЦИНА – ХОЛДЪН КЕФЪР ХАРТЛАЙН\nВойната на думи: Trump vs платформите 3\nЛитературен конкурс #оставка.\nПриродозащитниците блокираха ПОПА\nОтново участие в Ре:тв\nОбама е радикален комунист, който ще унищожи САЩ\nWe don't wanna PutIn\nСценарий, режисура... съдържание?


Прости телешки емпанади и какво обичаме да пием с тях! - Нови рецепти - 2021\nЧубристо говеждо месо, топли подправки и маслини правят пикантния пълнеж за тези прости емпанади!\nТази публикация ви е предоставена в партньорство с Diet Coke.\nПървият път, когато погледнете съставките в основна рецепта за емпанада, може да си помислите, че това е шега. Стафиди? Телешко? Маслини ?! Как тези неща могат да работят заедно?\nЕ, ако някога сте имали емпанада, вероятно знаете, че те вървят добре. Страхотно, всъщност! Пикантните маслини и топлите подправки балансират малките хапки сладост от стафидите. Увийте всичко в люспеста кора и сте готови за почерпка.\nСдвоих тези емпанади с мразовита консерва от ягодова диета кокаина от гуава, класическа комбинация от аромати, която е нова на рафтовете ... и за щастие! Той е плодов, газиран и гладко сладък - естествено сдвояване за тези солени сладкиши!\nИзпълняване на пълнежа\nПриготвянето на пълнеж за тези емпанади е подобно на приготвянето на тако: запържвате говеждото си в малко олио, добавяте малко лук, чесън и подправки.\nСега тук е трудно да се завие наляво от тако! Влиза доматен сос, стафиди и нарязани маслини.\nНе забравяйте да оставите пълнежа да къкри за няколко минути, за да се комбинират вкусовете, и най -важното, оставете го да се охлади до стайна температура, преди да опитате да направите емпанадите. Ако добавите горещия пълнеж към кората за пай, ще бъде трудно да оформите кората.\nОформяне на Емпанадите\nВсъщност можете да си купите предварително приготвени кори от емпанада в някои магазини за хранителни стоки в Латинска Америка, но можете също така да използвате само домашна или закупена от магазина кора за баница. Нарежете кората на пая на около 6-инчови кръгчета. Използваме малка тортила като ръководство!\nВместо да пържим, обичаме да печем тези момчета на 400 градуса F. за 14-15 минути, докато станат хрупкави и покафенеят.\nСервирайте горещо със студена диетична кола от ягодова гуава!\n3/4 чаша пълнени с пимиенто зелени маслини, нарязани\n1 Тесто за сладкиши с крема сирене\nЗа да направите пълнежа, загрейте голям тиган на среден огън и след това завъртете в зехтина. Добавете лука и чушката. Запържете, докато лукът стане прозрачен, 3 до 4 минути. Увеличете котлона до силен и добавете говеждото месо. Гответе, като бъркате непрекъснато до покафеняване, около 5 до 7 минути. Добавете кимиона и гответе още една минута.\nРазбъркайте маслините, стафидите, меда, солта, черния пипер и лютия сос. Гответе, докато месото стане златисто кафяво, течността се изпари и вкусовете се смесят, още около 4 минути. Охладете сместа напълно в хладилника. Разбъркайте белтъците.\nЗагрейте фурната до 375 градуса по Фаренхайт. Смажете или намажете лист за печене.\nЗа да оформите емпанадите, работете с половин диск тесто наведнъж, като се разточвате върху набрашнена повърхност. С помощта на обърната купа (около 5 инча в диаметър) изрежете кръгове по около 3 или 4 наведнъж от всяко парче тесто. Съберете всички парчета тесто, заедно превъртете веднъж и изрежете. Поставете 1/4 чаша пълнеж от едната страна на кръгче тесто. Намокрете краищата на тестото с вода. Сгънете тестото, за да образувате половин кръг. Стиснете краищата на тестото заедно. Навийте краищата с вилица. Повтаряйте процеса, докато се използва целият пълнеж. Емпанадите могат да бъдат замразени в този момент.\nПоставете емпанадите върху подготвения лист за печене и охладете за няколко минути. Набодете всеки пай отгоре два пъти с вилица. Когато сте готови за печене, разбийте жълтъците с 1 супена лъжица вода. С четка измийте яйцата върху всяка емпанада. Печете 20 до 25 минути, до златисто кафяво. Оставете да почине 5 минути преди сервиране. Емпанадите могат да се охлаждат и замразяват, за да се затоплят отново в микровълнова печка.\n– Къде открих тази рецепта?\nКогато видях тази рецепта в Healthy World Cuisine, не можах да се сдържа, но се опитах да я направя ... добре, Боби използва кори за пай за емпанадите и кората изглежда невероятно люспеста и апетитна.\nИзбрах да опитам предварително приготвено тесто за емпанади и тапас ... добре, трябва да призная, че кората не беше толкова люспеста, колкото бих искал да бъде, но за удобство е добре ... съдържаше по-малко мазнина, следователно малко хрупкава …\n– Можете ли да успеете напред?\nАбсолютно можете да използвате предварително приготвена кора за пай и предварително да направите пълненето на говеждо месо и дори предварително да напълните емпанадите и да съхранявате в хладилника, докато не сте готови да ги поставите във фурната.\nСледвах главно рецептата от Healthy World Cuisine за пълнене от смляно говеждо месо с незначителни модификации и беше толкова вкусно, резените маслини придадоха приятно испанско докосване на тези емпанади, силно препоръчвам, особено след като празничният сезон е зад ъгъла ... чудесно, ако се забавлявате или просто като приятно удоволствие за вашето семейство.\n– Добре, нека да разгледаме рецептата.\nМежду другото, буквално натъпках емпанадите, затова ми останаха само малко остатъци от телешкия пълнеж.\n1 пакет предварително приготвена кора от емпанада (12)\n1 фунт смляно постно говеждо месо\n½ чаша нарязана зелена маслина\nВ тиган добавете зехтина на умерен огън и запържете лука и чесъна до леко златисто кафяво и ароматно. Добавете смляното говеждо месо и гответе, докато покафенее. Добавете чушката, доматеното пюре, виното, маслините и всички подправки. Гответе 2-3 минути, добавете сол и черен пипер на вкус.\nИзвадете предварително приготвеното тесто от емпанада и поставете на равна повърхност. Добавете в средата приблизително 2 супени лъжици от телешкия пълнеж. Сгънете наполовина и натиснете ръбовете около полукръга, за да запечатате. Направете малки гънки по целия ръб. Повторете същото с цялото останало тесто.\nНамажете емпанадите с измиването на яйцата и печете в предварително загрята конвекционна фурна за 15 минути при 350 0 F или до златисто кафяво.\nНие обичаме емпанадите. Ние нямаме наследство, което ги е довело до нас или член на семейството, което ни е научило как да ги правим. Подобно на повечето от нашите рецепти, просто си мислехме, че са вкусни и се научихме да ги приготвяме. Така че не съм сигурен, че някога бихте могли да наречете нашата версия автентична –, но тези Лесни говежди емпанади са лесни за приготвяне и се квалифицират като забавна храна за нашите деца.\nЦялото пшенично тесто се прави в кухненския робот и просто се изсипва върху леко набрашнена повърхност и се разточва. Нарязването на кръгове е достатъчно забавно, че децата ми спорят кой може да го направи. Въпреки че можете да си купите фреза, направена само за емпанади, ние просто обръщаме купа с главата надолу за перфектни кръгове.\nОбичаме да пълним емпанади с всякакви неща. Просто не забравяйте да приготвите нещо напред, като месо или зеленчуци, които отделят много вода. Например, бихте искали да сготвите гъби предварително, така че да не освобождават цялата си вода в запечатаното тесто. Това би направило много кашиста и неапетитна емпанада. Вместо да пържим нашите емпанади, ние ги печем за по -здравословен вариант.\nЦяло пшенично тесто Empanada\nПълнозърнесто пиле и кейл емпанадас\nМожете да използвате всяка рецепта за тесто с емпанада, която харесвате. Можете дори да го купите в повечето магазини. Това ни е любимото Цяло пшенично тесто Empanada. Обичам да го приготвям предварително и замразен за лесна храна през седмицата. Преместете го от фризера в хладилника предната вечер. Разточете го, напълнете и запечатайте с любимите си лакомства на следващия ден. Търсите друга рецепта за вечеря? Тези пиле от пълнозърнесто пиле и зеле от емпанади са толкова добри!\nЛесна рецепта за говеждо емпанада, подходяща за деца\nТези лесни говежди емпанади са перфектна рецепта за седмицата! Те са толкова лесни и вкусни и вдъхновени от принцеса Елена от Avalor! Децата ще се радват да помогнат за приготвянето и хапването на това ястие. Развълнувайте децата си да изпробват нови рецепти, когато научат какво е харесала една принцеса!\nBeef Empanadas са забавен ръчен пай с месо. Нежното и ароматно смляно говеждо и зеленчуци са увити в люспеста кора! Обикновено се пекат или пържат, но така или иначе се приготвят те са вкусен ръчен деликатес! В тази рецепта използвах охладена кора за пица, но лесно можете да използвате или кори за пай или бутер тесто, за да получите още по -люспести резултати! Избирам кора за пица, защото е малко по -издръжлива и по -лесна за използване с деца. Понякога кората за буци и бутер тестото могат да бъдат малко по -изискани, колкото повече играете с него и с малки помощници в кухнята, важно е нещата да са лесни!\nИзведнъж и на пръв поглед от нищото принцесите се превърнаха в ГОЛЯМО нещо в нашата къща. Това идва като някакъв шок за Джоел и аз, тъй като с любов натискаме STEAM (наука, технологии, инженерство, изкуство и математика) в гърлото на децата си от момента на тяхното раждане. Ние сме учени по душа, така че не сме виновни. Но изведнъж най -малкият ни е обсебен.\nВ опит да преодолеем пропастта между силни, смели и умни момичета и стереотипната девойка в бедствена принцеса, ние говорихме за овластяване на характеристиките на всяка от принцесите на Дисни и те са смели, умни, смели и мили. Принцеса Елена е чудесен пример за това, защото е супер лоялна към приятелите и семейството си, достатъчно е смела да отстоява онова, което е правилно (и да се бори със злата кралица, която завладя страната й), а също така е скромна и е готова да признае, че греши.\nТъй като обичам добро извинение да въвеждам нови култури, съставки и аромати в диетата на децата си и rsquos, мислех, че това ще бъде невероятна възможност да говоря за различните култури и храни, които всяка от принцесите на Дисни може да се е наслаждавала!\n2 рецепти за аржентински емпанади въз основа на семейна традиция\nМайка ми направи тези емпанади по същия начин, по който ги направи баба ми и моята рецепта е версия на това. Майка ми Адриана почина миналия януари, така че да кажем, че това е нейната рецепта - тя би искала това. Тя също настояваше пилешките имам за да има зелени чушки и доматено пюре в противен случай, те не са пилешки емпанади.\nЕмпанадите от говеждо месо са традиционни porteñas, което означава, че са от Буенос Айрес, столицата на Аржентина, и винаги имат смляно говеждо месо, стафиди и зелени маслини. Когато някой ми каже, че не харесва стафиди, аз казвам, добре, изберете ги! Така че те са малко сладки, някои хора дори ги поръсват със захар преди печене. Докато в северната част на Аржентина има влияние от боливийските емпанади, така че те са по -пикантни и месото се нарязва, а не се смила. На юг някои хора добавят ядки и/или твърдо сварени яйца. Има толкова много рецепти. Не ги харесвам с твърдо сварени яйца, това прави емпанадата малко суха. И вече имате месо, защо ви трябват яйца ?! Затова пропуснахме това в тези рецепти.\nСемейството ми има много жени, затова обикновено поемаме кухнята, а аз винаги отговарях за затварянето на емпанадите. Нарича се отблъсквам. Когато бях на 8 или 9, помагах на баба си и започнах да ги затварям. Тя се чувстваше емоционална, защото го правех по същия начин, по който майка й го правеше, усуквайки печата с ръцете ми (вместо с вилица)-но майка й, моята прабаба, умря, когато бях една, така че откъде да знам ? Сигурно е в кръвта ми.\nИзраснах в Буенос Айрес и се преместих в Ню Йорк, когато бях на 26 г. Работих в аржентинска пекарна в Куинс - ядох така много сладкиши! - и тогава отидох в Института за кулинарно образование. Не спирах да готвя и преподавах уроци в къщата си и на други места. Четири години преподавах испански в едно начално училище и преподавах с децата по готварски клас - направихме емпанади! Мечтая един ден да има мобилно училище, което да учи децата да готвят.\nПреди няколко години получих лиценз на продавач на храни за продажба на емпанади. Живея в същия квартал от 19 години, така че хората знаят, че аз ги правя. Аз също участвам в Джейми Оливър 's Food Revolution всяка година и помагам на приятеля си в Food Not Bombs, който сервира храна на бездомните в неделя в Джърси Сити.\n3/4 чаша пълнени с пименто зелени маслини, нарязани\n1 рецепта Тестени крема сирена (рецептата следва)\n8 супени лъжици (1 пръчка) несолено масло, при стайна температура\n4 унции крема сирене, при стайна температура\n1 1/2 чаши плюс 2 супени лъжици универсално брашно, плюс още за разточване на тестото\n14 зелени маслини без костилки, като например манзанила, ситно нарязани\n2 опаковки (17,5 унции) замразено бутер тесто (всеки с 2 листа), размразени\n1 сурово яйце, леко разбито\nПоставете стелажите в горната и долната трета на фурната и загрейте предварително до 450 градуса F. Поставете 2 големи листа за печене с пергаментова хартия.\nГответе говеждо месо в голям, тежък тиган на средно силен огън, като разбърквате и разбивате бучките, докато вече не стане розово, 4 до 5 минути. Прехвърлете говеждото месо в малка купа с решетъчна лъжица и излейте мазнина от тигана. Разтопете маслото в тиган и запържете лука и зеления лук, като разбърквате от време на време, до омекване, около 5 минути. Върнете говеждото в тигана и разбъркайте твърдо сварени яйца, маслини, стафиди, кимион, сол и черен пипер. Прехвърлете сместа в плитка купа и охладете, докато се охлади, 10 до 20 минути.\nРазгънете 1 лист за тестени изделия, като останете охладени, върху леко набрашнена повърхност, поръсете леко с брашно и разточете на 12-инчов квадрат. Изрежете 4 (5 1/2 инчови) кръга от сладкиши. Намажете 1/2-инчова граница около ръбовете на 1 кръг с вода, като използвате малка четка или върха на пръста. Сложете около 3 супени лъжици пълнеж върху половината кръг. Сгънете другата половина върху пълнежа и притиснете здраво ръбовете заедно. Навийте ръбовете с вилица и прехвърлете в един от подготвените листове за печене. Повторете с 3 останали кръга. Оформете още 12 емпанади по същия начин с останалите сладкиши и пълнежа, като ги подредите на около 1 1/2 инча един от друг върху листове за печене.\nНамажете върховете на емпанадите с разбито яйце. Печете, превключвайки позициите на листата по средата, до златисто кафяво, около 15 минути.\nРецепти за костариканска емпанада\nТази публикация може да включва партньорски връзки. Като партньор на Amazon печеля от квалифицирани покупки.\nКой не обича добра традиционна рецепта за костариканска емпанада? Обожавам ги- и за мой късмет те са лесни за правене. Това означава, че ги правим за закуска, закуски, предястия и дори като основно ястие. Костариканските емпанади могат да бъдат сладки или солени- но те винаги са вкусни ръчно изработени джобове от тесто, пълни с късчета доброта.\nЕмпанадите са изключително популярни в цяла Латинска Америка. В Коста Рика има два основни вида емпанади- солени емпанади и десертни емпанади. Всяка има различно тесто и различни видове пълнежи, но и двете са еднакво вкусни. Всички емпанади в Коста Рика обикновено са придружени от кафе, agua dulce и добра компания. И двете се сервират като лека закуска или закуска, но само солени костарикански емпанади се срещат като улична храна.\nПикантната версия е направена от царевично тесто без глутен, напълнено с говеждо месо, боб, сирене, картофи, риба или всичко друго, което можете да намерите в кухнята. След това се запържват в сгорещено олио до златисто кафяво и хрупкаво. Винаги се сервира със Salsa Lizano. Обичам да ги потопя в домашен розов сос или салса росада.\nСладката версия & ndash или десертни емпанади са направени от обикновено тесто за сладкиши с бяло брашно, маргарин и течна сметана за разбиване. Те са пълни с плодове или dulce de leche- помислете за кокос, гуава, ананас, шивер и др. Сладките емпанади се пекат до златисто кафяво и също се срещат често в пекарни в цяла Коста Рика.\nI & rsquove закръглих всяка рецепта от костариканска емпанада, която някога съм публикувал, и постоянно актуализирам тази публикация с най-новата рецепта за костариканска емпанада, която публикувам. Пура Вида!\nМожете просто да сервирате емпанада с горещо кафе, чай или agua dulce и страхотна компания. Можете също така да направите това, което наричаме empanada arreglada& ndash, който добавя настъргано зеле отгоре и настъргва кетчуп и майонеза отгоре.\nОпределено винаги сервираме емпанади със салса лизано- повечето хора просто изсипват допълнително салса в емпанадите, след като отхапят една хапка.\nМога ли да направя тестото напред? & ndash Можете, но трябва да го съхранявате в хладилника и да го върнете на стайна температура, преди да формирате емпанадите. Мисля, че & rsquos повече проблеми, отколкото си струва & rsquos.\nПодгряват ли се емпанадите добре? & ndash Нещо като. Някои хора ги пържат на тиган или в микровълнова. Мисля, че няма по -добро от прясно изпържена емпанада, така че просто ги изяждаме веднага.\nКъде мога да купя Maseca? & ndash Намирам го в латиноамериканската пътека на почти всеки магазин за хранителни стоки. Понякога можете да го намерите и в пътеката за печене. Можете да го поръчате на Amazon to0- или да го купите в 3lb пакети в Sam & rsquos Club. Costco определено не го носи. Bob & rsquos Red Mill има версия на Amazon, която искам и аз да опитам.\nНашите най -популярни костарикански рецепти:\nCopyright 2021 \_ Прости телешки емпанади и какво обичаме да пием с тях!...


Ревю: Huawei MateBook X Pro | Today Tech\nюли 17, 2020 юли 21, 2020 Pavlin Lukanov 0 Comment Huawei, Преносими компютри, Хардуер\nСъс сигурност за повечето от вас Huawei е позната основно със смартфоните и носимите си устройства. От началото на този месец обаче у нас дебютираха и преносимите компютри на компанията, като са налични няколко различни предложения позиционирани в почти всички ценови класове. В настоящото си ревю ще ви запозная с топ предложението на компанията, а това е премиум ултрабукът MateBook X Pro.\nТози впечатляващ модел е и част от локалните награди във фотографския конкурс Huawei Next-Image Awards 2020\nОще на пръв поглед става ясно, че моделът е с изработка на високо ниво, като е лек и с компактни размери. Конструкцията е алуминиева с избор между зелен и сив цвят, като със сигурност зеленият изглежда по-ефектен. Изработката е от алуминиева сплав със CNC обработка и „пясъчен завършек“ – матово покритие.\nЛаптопът е впечатляващо тънък и лек като е с тегло 1.33 кг и дебелина от едва 14.6 мм. Това го прави подходящ за работа в движение и можете да го носите в чанта или раница без да ви натежи. Дизайнът е стилен и изчистен, като на капака откриване единствено логото на компанията. Екранът е с тънки странични рамки, а в бутона за включване е вграден четец на отпечатъци.\nВ комплект с лаптопа идват 65W зарядно и USB Type-C разклонител към USB Type-C, USB Type-A, VGA и HDMI.\nДисплей: 13.9“, LTPS, 3000 x 2000 пиксела, 3:2\nПроцесор: Intel Core i7-10510U (Intel UHD Graphics)\nПамет: 16GB LPDDR3 2133MHz, 1TB NVMe PCIe SSD\nБезжична свързаност: Wi-Fi ac (2,4 GHz и 5 GHz), Bluetooth 5.0, NFC\nПортове: 2 х USB Type-C, USB Type-A, 3.5 мм жак за слушалки и микрофон\nЗвукова система: 4 х говорителя, 4 х микрофона\nБатерия: 56Wh, до 13/11 часа видео възпроизвеждане/браузинг\nРазмери: 304 х 217 х 14.6 мм, 1.33 кг\nЕкранът на MateBook X Pro е впечатляващ, като е постигнато съотношение екран-корпус от цели 91%, а това е възможно благодарение на тънките странични рамки. Използван е LPTS панел с диагонал 13.9 инча и резолюция 3000 х 2000 пиксела (3:2), като се покриват 100% от цветовата гама sRGB. Дисплеят е ярък и предлага реалистични цветове. Трябва да отбележа, че в случая се използва нетипично съотношение на страните, което може да е от полза в множество работни аспекти, тъй като предлага по-голяма вертикална площ. Освен това той е и чувствителен на допир, което дава допълнителна свобода при работа в множество случаи.\nВ основата на лаптопа са Intel Core i7-10510U процесор в комбинация с видеокарта NVIDIA GeForce MX250, 16GB RAM и 1TB SSD. Тази конфигурация позволява постигането на очаквано висока, за този клас устройства, производителност. Лаптопът се справя безпроблемно с приложенията от ежедневието, като можете да го използвате и за обработка на снимки и дори гейминг, за някои не толкова натоварващи заглавия. При по-леките задачи се разчита на вградения в процесора графичен ускорител Intel UHD.\nMateBook X Pro предлага двубандов Wi-Fi ac за високи скорости на безжичен трансфер, както и Bluetooth и NFC. Налични са още 2 x USB Type-C и един USB Type-A портове, както и комбиниран жак за слушалки и микрофон. Доста полезен аксесоар е разклонителят от един USB Type-C порт към VGA, HDMI, USB Type-C и VGA портове. Доста полезна добавка, която освен, че предоставя допълнителен USB порт, дава и опцията за свързване на външен дисплей.\nМултимедийната система се състои от четири високоговорителя, четири микрофона и 1MP камера, която е вградена в бутон от клавиатурата и може лесно да бъде активирана и деактивирана чрез натискане на съответния клавиш.\nМоделът предлага силен и плътен звук с високо качество, а освен това е налична функция за шумопотискане при разговори, което е доста полезно при използването му за комуникация.\nКлавиатурата предлага големи и удобни за писане клавиши, а освен това е налична и система за подсветка. Неразделна част от всеки лаптоп е и тъчпадът, а тук той е с огромна повърхност, което го прави удобен за работа.\nБатерията е с висок капацитет от 56 Wh и по данни на компанията предлага до 15 часа издръжливост при стандартна работа, 13 часа при възпроизвеждане на видео и 11 часа браузинг. За времето, с което разполагах с модела се убедих в неговата издръжливост, като той спокойно покрива целодневна работа с един заряд. Разбира се това зависи и от начина на работа, тъй като има някои дейности, които изразходват повече енергия.\nПоддържа се технология за бързо зареждане, която предоставя заряд за до 6 часа при зареждане от 30 минути. Зареждането става чрез 65W адаптер с USB Type-C порт, като можете да го използвате и за зареждане на смартфоните/таблетите от компанията с такъв порт. Докато е свързан към зарядното и се зарежда, трябва да имате предвид, че корпусът се загрява.\nОт друга страна охладителната система не включва отвори отдолу на конструкцията, което ще ви позволи да го слагате и върху платнени и други повърхности без да се притеснявате от попадане на прахови частици или други замърсители, които могат да я задръстят в дългосрочен план.\nHuawei Share – лесна връзка с телефона\nВ софтуерно отношение е налична Windows 10 Pro, но най-важният, а и полезен елемент е системата Huawei Share, която е съвместима с редица смартфони на Huawei и Honor. Чрез нея можете с едно докосване до съответната NFC зона да свържете телефона си с лаптопа, като екранът на смартфона ви ще се появи на лаптопа. По този начин можете да следите това, което се случва на телефона, както и да управлявате файлове и да провеждате разговори.\nТази връзка е активна дори да нямате връзка с интернет. Функционалността е изключително полезна и улесняваща в ежедневието, тъй като можете спокойно да работите на компютъра си и да проследявате какво се случва на телефона ви. Освен това не е необходимо смартфонът ви да да е постоянно под ръка.\nТази функционалност работи със смартфони с EMUI 10 или по-нова версия на интерфейса. За споделянето на видео и снимки е необходимо моделът да е с EMUI 9.0/Magic UI 2.0 или по-нова, а за документи EMUI 9.1/Magic UI 2.1 или по-нова. Разбира се трябва и NFC свързаност.\nПриложението PC Manager освен, че позволява връзката с телефона, опция за запис на екрана, калкулатор, клипборд, последни документи и др. Тук можете да обновявате драйверите и да следите натоварването на системата.\nПо всичко изглежда, че освен висококачествени смартфони и носими устройства, Huawei се справя отлично и при преносимите компютри. Чудесен пример за това е премиум ултрабукът MateBook X Pro, който ме впечатли с приятния си и компактен дизайн. Лаптопът разполага с адекватни компоненти от висок клас, с които се справя с лекота не само с основните задачи от ежедневието, но и с множество игри и приложения. Освен това са налични отличен дисплей и дълга издръжливост на батерията, което е от голямо значение при преносимите компютри. Разбира се всичко това идва и на съответната висока цена от 3500 лв. в свободна продажба.\n← VIVACOM вече предлага и смартфоните на Apple\nА1 предлага мобилна услуга без срочен договор – ChitChat →\nюли 23, 2017 Pavlin Lukanov 0


Калиакра - Page 15\nstih Вто 28 Сеп 2010 - 20:15\n"Оле, Боже, кой туй нещу..?!" Браво!\nРегистриран на : 17.09.2010\nБрой мнения : 18 Рожд.дaта : 01.04.1970\nsavi aleksiev Вто 28 Сеп 2010 - 20:37\nТошето написа: При удобен случаи ще черпя за новината\nИ аз :dancingHappy_i :dancingHappy_i :dancingHappy_i\nИ мен нъл :d5116e0ebf2fc8\nsavi aleksiev Вто 28 Сеп 2010 - 20:43\nВ залива има лефери днес на Зл. пясъци лодка 40-50 риби достоверно инфо\nутре ша кажа резултата от Траката на мрежи де пускай тежката калъма\n???? Вто 28 Сеп 2010 - 21:51\nsavkosa Сря 29 Сеп 2010 - 16:25\nДнес пред Болата от Русалка до Зеленка от 07 до 12 часа слаб риболов. Преди всичко дребен сафрид(бих казал граца).Пред носа имаше 2-3 делфина.На сонара нищо в сравнение с предните два дни. Мисля че пасажа от сафрид и чернокоп беше голям и се е преджижил на юг.Дано да се заварти пред Варна.\npako Сря 29 Сеп 2010 - 21:43\nsavkosa написа: Днес пред Болата от Русалка до Зеленка от 07 до 12 часа слаб риболов. Преди всичко дребен сафрид(бих казал граца).Пред носа имаше 2-3 делфина.На сонара нищо в сравнение с предните два дни. Мисля че пасажа от сафрид и чернокоп беше голям и се е преджижил на юг.Дано да се заварти пред Варна.\nпотвърждавам инфото.. аз за 10 часа имам 3.5 кг граца и малко едри хаимани сафрид. Само 2 чернокопа и една циганка.\nА след обед имаше на още 2 пъти по около 7-8 делфина.\nКолегата въртя почти цял ден с едни леферски такъми и чернокопски чепарета ама не щя.\nМежду другото колеги не оставайте ценни вещи и документи в автомобилите си, защото днес на мен и още един колега от варна (не си спомням името му) ни разбиха колите и са взели разни неща. Слава богу поне документите си бяха там. Но като ни видат колесарите празни и им е ясно че сме вътре и не можем нищо да направим. Така че сме уязвими.\nМънцата Сря 29 Сеп 2010 - 21:49\nОт 6.30 до 17.30 на Болата, трима, общо към 8-10 кила. Изключително тегав риболов, рибата пръсната, обиколки ... абе не е работа 5-6 чернокопа, около една трета от улова много едър сафрид, останалото .... абе попораснала е грацата Делфините и ние ги видяхме :217b315cad77fe\nМънцата Пет 1 Окт 2010 - 22:10\nОт две места ми снесоха, че днес на Болата са го утрепали сафрида. Някой може ди да потвърди инфото\npako Съб 2 Окт 2010 - 1:36\nот 14 до 18.10 - аз имам 8.5кг. повечето от половината е мнОгО иедър. А грацата, и тя може да мине като малък сафрид...нямаше като онази от преди 2 дни, дето беше като солети. И днес и колата не ми бяха отварли...\nivu Съб 2 Окт 2010 - 7:46\nМънцата написа: От две места ми снесоха, че днес на Болата са го утрепали сафрида. Някой може ди да потвърди инфото\nДа излезе доста едър сафрид.\nСлед малко тръгвам пак.\nnikgeo Пон 4 Окт 2010 - 11:15\nТъй като, три дни, от 01.10. до 03.10 бях в района на Калиакра и нямах възможност да пиша в сайта, давам инфо едва сега. Най-добре даде на 01.09. Беше смесено, като първия ден даде и едър и то много едър сафрид. Лових на около 500-700 м пред носа и в западна посока, към Зеленка. Общо за трите дена изкарахме с колегата към 35 кг., като половината бе само през първия ден.\nИзползвах едно ла...яно чепаре, подарък от Мънцата, ама за трите дена, стана на нищо . Колегата използва различни чепарета, но не се доближи до резултатите на моето чепаре. Интересното бе, че през трите дена, нямахме нито един чернокоп, барем за цвят. Никаква друга риба, освен сафрида и гадния дракон не се обади.\ndobria1 Вто 5 Окт 2010 - 9:04\nИзползвах едно ла...яно чепаре, подарък от Мънцата, ама за трите дена, стана на нищо . Колегата използва различни чепарета, но не се доближи до резултатите на моето чепаре. .\nАми то едно чепаре като искара 15кила риба може с кефффф да го откачиш и хвърлиш\nпък той отде ли го имааааа\nМънца ти затова ли ги вземаш всичките\nСтрано е защо нема там чернокоп не мога да си го обясня нощем да го има а денем не( таз риба ще ме побърка с номерата си )\nвакрил Сря 13 Окт 2010 - 23:04\nВторник и сряда на Болата риба бол,дребен сафрид или едра граца.Даваше почти през целия ден,времето беше идеално(като за там).На финала вторник-две хладилни чанти по 35л дюкме-трима души от7 до 17ч ,срядата същото самоче бяхме двама,чернокоп няма.\nМънцата Чет 14 Окт 2010 - 4:22\nАве за вас други теми няма ли вееееее :d776892fea672e :21fe7b94c4e424 :21fe7b94c4e424\n???? Съб 16 Окт 2010 - 20:03\nНа връщане от Шабла минахме през Болата..........колега излезе с кило и двеста/най дребната граца която съм виждал/ и един хариб\npako Нед 17 Окт 2010 - 16:08\nсега се връщам от Болата. Риба няма... по около 1 кг на човек граца за 5 часа. Луда работа. :6425deb86829a0\nГолямо обикаляне падна. ЗНаете че е голямо морето там. ОТ 39-тиа метър до 14 метър съм я търсил пред дерето и пред русалка.\nПред Калиакра от 24-тия до 18 тия... пак няма.\nКИРО Нед 17 Окт 2010 - 17:56\nАмчи де е тогаз ?\nАаааа - ще дойде,като вляза някой ден.\nвакрил Нед 17 Окт 2010 - 20:00\nГоляма скръб на болата днес 3ма души няма и 5кг.граца от7ч. до 14ч.Къде ли не обикаляхме-нищо иначе временцето беше добро на пук на прогнозите в синоптика. Имаше много делфини не бях виждал толкова много на едно място.\nПоследната промяна е направена от вакрил на Пон 18 Окт 2010 - 7:24; мнението е било променяно общо 1 път\npako Нед 17 Окт 2010 - 21:10\nКИРО написа: Амчи де е тогаз ?\nи аз мисля, че ще дойде /чернокопа/. Имам странното усещане, че всичката риба закъснява тази година. Така стана и със сафрида. Все пак се надявам да хвана някой килограм и таз година, че миналогодишните 25кг. свършиха :5f3aea9b1ac151\nСамо за инфо - Вторник водата пред носа /Калиакра/ беше 15.5 градуса, днес беше 17.\nДели Нед 17 Окт 2010 - 22:07\nЕто и моите резултати от днес. Още сутринта с първото пускане на чепарето 3 хариба. Второ пускане 3 сафрида. Това точно пред болата на 22-рия метър. Селото обаче беше към носа . Отидохме до там и се започна голямата разходка, защото там беше по зле. Тук рибка, там две . От време на време вадехме и пълни чепарета. Рибата беше много разпиляна . Удари ни и по един приличен чернокоп и закръстосвахме от Калиакра до Русалка в търсене на чернокоп и по плътни пасажи. Така и не намерихме такова място. Озадачен съм обаче най-вече от бръснарските ножчета. Имаме поне по десет бройки около носа. Тези рибета са на около месец, месец и половина. Откъде се взеха по това време?!\nИздържахме почти до вечерта и приключихме с по 5-6 литра риба. Предимно дребен сафрид.\n???? Пон 25 Окт 2010 - 23:14\npako Съб 13 Ное 2010 - 13:44\nсега се връщам от Болата. Много хубаво време, Прекрасна раазходка си направихме. И бяхме едно ГОЛЯМО КАПО.\nЗа втори път таз година се връщам без нито една риба. Дори и някой от другите 10-15 лодки да е хванал нещо, то ще са единични бройки, но и не знам какво ще е било.\nЕдиния колега като си вадеше бавно такъма над водата едно рибе около 30см го гонеше отзад но не налетя да го хапе. Но не разбрахме какво е рибето. Или е карагьоз или и аз не знам.\nivu Съб 13 Ное 2010 - 22:01\npako написа: сега се връщам от Болата. Много хубаво време, Прекрасна раазходка си направихме. И бяхме едно ГОЛЯМО КАПО.\nКак да НЯМА риби....... 2 граци и след това .....Носа, Дерето; Русалка ...........Та........ша....ци!!!!!!!!!!!!!\npako Нед 14 Ное 2010 - 10:48\nда, това с носа дерете русалка и ние го разходихме, и на различни метри проби правихме, ама накрая в Българево на рибена чорба клъвнахме...\nно вие поне не сте били капо.\nМънцата Сря 24 Ное 2010 - 18:47\nАйде някой да каже нещо тука бре Че още се чудя за съботната дестинация - Болата или Галата, това е въпросът\nлодка Василев Васил чорба риболов възли зарган снимки чепаре Мънцата съфорумците чепарета попчета nikgeo морски лефер монтажи шкембе указател лодки паламуд Гърция англия риби Чернокоп Само


Звезди в сянка! Виж роднините на известните\nЗвезди в сянка! Виж роднините на известните (СНИМКИ)\n08 Септември 2012, 15:29\nФолк певици, манекенки, актриси. Те са известни и популярни, а лицата им красят вестници и списания. А в сянката им стоят техните роднини.\nКоито както се оказа понякога са по-популярни и от тях самите.\nФолк певицата Мария е най-пресният пример за това, писа Kliuki.net. Изпълнителката публикува преди дни снимки на сестра си в социалната мрежа. Певицата обаче си вкара автогол с този фотос. Феновете й харесаха повече сестра й Ирена и заявиха, че тя е по-хубава от двете.\nПодобна опасност грози и плеймейтката Николета Лозанова. Фолк дивата грижливо държи сестра си Велина далеч от светлините на прожекторите, за да не я засенчи. А същевременно се старае всячески да я превърне в своя двойничка. При това кака й с охота й позволява да го прави.\nМнозина коментират, че откакто Ни Ло е станала стилист на сестра си, Велина изглежда по-добре и от нея. „Нуждае се само от няколко малки корекции по лицето и може тотално да я измести”, коментират форумци из социалните мрежи.\nА какво да кажем за сестрата на фолк певицата Преслава? За разлика от колежките си певицата от години се опитва да лансира сестра си Ивелина, но неуспешно. Въпреки че като нея и Ивелина притежава талант и харизма, колкото и да се опитва не може да се наложи на музикалната сцена. И дори напъните на сестра й Преслава, не можаха да я направят известна колкото нея.\nЗащо Риана крие роднините си?\nПевицата Риана има две сестри и брат от забежките на баща си с други жени. Досега барбадоската..\nРомина Андонова не хареса македонските си роднини\nМис България 2010 Ромина Андонова не е особено очарована от македонските си роднини. Красавицата,..\nплеймейтката Николета Лозанова. Фолк дивата грижливо държи сестра си Велина далеч от светлините на прожекторите !?!?!?! Нормални ли сте ?\nsestrata na nikoleta ne moje da q zasen4i. niki si e prosto harizmati4na, i obi4ana ili mrazena vie vinagi 6te q gledate!\nМного съм изненадана, че чалга-фльорците имат фльорци-сестри и майки, които изглеждат като проститутки в пенсия. Приказката за това къде пада крушата я знаем всички


Прогноза за мача от „УЕФА Шампионска Лига’,между Сити – Лион – Безплатни футболни прогнози , обосновани футболни прогнози и колонки.\nсептември 18, 2018 ~ FSP Admin\nМанчестър Сити срещу Лион: Прогноза\nПеп Гуардиола бе недоволен от това, че Манчестър Сити записа побед с 3: 0 над Фулъм. „Гражданите“ са непобедене този сезон, но все още търсят най-добрата си форма.\nЛион стартира пътя си през началото на сезона,по не много добър начин. Френския отбор спечели само два от първите си пет мача, но загуби само един от последните си шест мача срещу английските клубове.\nСлед като 13 домакински мача в Шампионската лига не бяха побеждавани, Сити загубиха последните си два мача на Етихад (срещу Базел и Ливърпул). Независимо от това, те трябва да преминат през този потенциално труден мачс три точки.\nПобеда за Сити и Гол Гол с коефициент 2.20\n‹ PreviousПрогноза за мача от „УЕФА Шампионска Лига“,между Шахтьор Донецк – Хофенхайм\nNext ›Прогноза за мача от „УЕФА Шампионска Лига“,между Пилзен и ЦСКА.