Има ли цензура тук? - Страница 3 - Предложения, Въпроси и Проблеми свързани със сайта - kaldata.com - Форуми\nEдин след полунощ е ,виждам че вече всички са заспали.Днес разбрах, че тук има за сега само двама истински пичове kal и Trichocephalus .Още веднъж моите уважения и благодарност и към двамата .Жалко е , че сте само вие , малцинство сте. Но все пак е повече от нищо.\nТоку що обидихте целия форум (без двама души), заедно с хората, писали в темите Ви.\nИ защо тъй?\nСлаба активност в посещаването на сайтовете от подписа и линковете, които сте дал в темите?\nПровокирате участие и спамите с безмислени постове, за да се излъже още някой да посети линковете?\nКакто сам казахте:\nСтига само Гугъл е трупал богатство нека и малките получат нещо , затова съм избрал тях.\nА ние малко уважение без дребни опити за хитреене кога ще получим?\nВсъщност темата отдавна се изчерпа - въпроса получи отговора си, но жалките опити да се рекламират определени сайтове продължават...\nЯвно не е било въпроса в това да има ли тема или не, а да се спами възможно най-дълго и продължително навсякъде, за да си рекламираме сайтчетата.\nАз пък бих Ви запитала, StewVG, / след като твърдите, че сте се запознали с правилата на форума и сте ги прочели внимателно след, като за два дни, откакто сте регистриран тук сте събрали дълъг списък с приятели на съвсем случаен принцип - последното,мое лично заключение /, защо не попитахте на лични съобщения някой от модераторите или да речем от приятелите си в списъка, какъв е проблема с темата Ви ? Смятам, че всеки един тук би Ви отговорил и би направил опит да Ви помогне и обясни, какъв може да е проблема.\nИ ако това са единствените ви изводи, от темата, която пуснахте...То тогава, замислете се, какъв беше смисъла да го правите ?!\nДнес разбрах, че тук има за сега само двама истински пичове kal и Trichocephalus .Още веднъж моите уважения и благодарност и към двамата .Жалко е , че сте само вие , малцинство сте. Но все пак е повече от нищо.\nВсяка , която и да е тя система за да я има въобще си има правила .\nПравилата не се създават , изменят или премахват от ползващия системата - в противен случай системата се превръща в нещо друго или се саморазпада ..\nПравилата определят какво може и какво не може да се прави в нея .\nБез контрол за спазване на правилата системата се саморазпада .\nТова е така независимо на кой какво му се иска или не .\nВътре , в рамките на тези правила можете да правите каквото си искате . Свобода на избора означава познаване на правилата и тяхното спазване в определените граници . В противен случай системата отхвърля несъответстващите на нея неща .\nКогато Някой си има собствени правила несъответстващи на правилата на системата и много държи на тях , следва или да се корегира ако желае да остане в системата привеждайки собствените си правила в съответствие със системата , или да си потърси друга , съответстваща на неговите правила система . Това също е свобода на избора , а не дискриминация !\nСлед всичко това е добре да се осмисли какво в същност означава понятието цензура (субективен произвол) и каква е неговата връзка с понятието контрол на системата (обективна необходимост) .\nс този твой пост ти просто написа дефиницията за диктатура.\nЕ, това че вие не можете да четете го разбрахме вече. Сега доказвате че не можете и да мислите. Хайде веднъж се напънете и осмислете това, което сте прочел.\nП.П. Освен това никой не ви е вързал в този форум...\nНе съм чел цялата тема, но откакто посещавам редовно форума, никога не е ставало на въпрос за цензура на нещо/някого и т.н.\nТова, че е била изтрита тема, не означава, че има налагане на цензура, а просто самата тя е била в противовес с правилата на форума.\nРедактирано 8 януари 2013 от cyborg_ (преглед на промените)\nкакто се казва гузен негонен бяга,къде виждаш обида в моя пост специално за себе си,а?Аз просто похвалих двамата защото те се държат за сега както истинските модератори, каквито трябва да бъдат.\nАко исках да те обидя щях да напиша в подписа си нещо като твоя ,но малко променено:нужно е да се регистрираш в калдата за да разбереш че си заобиколен от ....."\nНе ми пука кой къде клика дали въобще клика по моите линкове.\nВие за какво уважение ми говорите? Сигурно на повечето от вас съм поне батко ,от 12 години ползвам активно интернет, регистрирал съм се в безброй места ,но за първи път попадам на място където никой все още не ми е казал добре дошъл като на новак, а получавам само нападки и упреци от всички посоки.\nпринципа не е случаен, провери кои съм избрал за приятели като за начало: първо най-активните и с най-дълго членство.\nкак може човек да стигне до заключение докато не види предпоставките, затова е пуснах темата.\nАко възрастта ти е точна в профила и ако си живял тук ,значи не би трябвало на теб да ти обеснявам за диктатурата , а твоята реплика е неуместна.\nпровери кои съм избрал за приятели като за начало\nАбсолютно. И те всичките са съгласни. И то така се "става" приятел - с един клик. Просто паразитираш върху системата, която не иска съгласие от другия.\n,но за първи път попадам на място където никой все още не ми е казал добре дошъл като на новак, а получавам само нападки и упреци от всички посоки.\nАми ти още с втората си тема (и второ мнение) във форума започна да го критикуваш. Нормално е да срещнеш определена реакция. Трима модератори се опитват да ти кажат че не си съвсем прав, а ти - че знаеш по-добре правилата от тях. Елементарното уважение изисква, влизайки в дадена група да се поинтересуваш от мненията и порядките там и едва след това, ако решиш, че ти и групата ще сте си от взаимна полза, да започнеш да участваш активно в нея.\nТочно затова и си сътворил абсолютно велика глупост.\nСега ще ти обясня на едно лично съобщение, какво имам в предвид, първо защото тук не е мястото и второ, защото неудобството в което ще изпаднеш, е твърде голямо. Ако въобще ти пука, разбира се. И ако имаш малко съвест.\nПонякога наистина е хубаво, първо да проучиш нещата, някъде на ново място и после да твориш глупости. И то големи.\nвярно че е нацелил великата Греда с "приятелите"\nАбсолютно. И те всичките са съгласни. И то така се "става" приятел - с един клик. Просто паразитираш върху системата, която не иска съгласие от другия.Ами ти още с втората си тема (и второ мнение) във форума започна да го критикуваш. Нормално е да срещнеш определена реакция. Трима модератори се опитват да ти кажат че не си съвсем прав, а ти - че знаеш по-добре правилата от тях. Елементарното уважение изисква, влизайки в дадена група да се поинтересуваш от мненията и порядките там и едва след това, ако решиш, че ти и групата ще сте си от взаимна полза, да започнеш да участваш активно в нея.\nКойто не е съгласен да му паразитирам в листата нека ме изключи,няма да се обидя на никого.Може също да си бутне настройките на профила и да активира функцията "одобрение" за да не попадат и други паразити като мен .Всъщтност ти току що ме обиди ,но аз продължавам да не се обиждам , глагола паразитираш е спрегаем(характерен) за подлога паразит.\nНе бих си и помислила, да повдигам въпроса, ако не беше и обидно и неприятно, та дори и болно.\nПисах му. Дано сега поне разбере.\nсамо че единия влиза в момента от друг профил защото този който си добавил е блокиран\nдруги двама-трима от хиляди години изобщо не влизат\nедин е починал /лека му пръст/\nМладо момче (защото не мога да си представя зрял човек да напише това) , и хабер си нямаш що е това диктатура (или пък каквото и да е друго понятие характеризиращо обществена система) .\nТова което си прочел в моя пост , но изобщо не си разбрал не е нито диктатура , нито пък каквото и да е друго подобно нещо .\nТова са законите на света и всемира , също както закона за гравитацията примерно ! Този закон не се измисля от човеците или пък да се влияе от техните желания и стремежи , а просто го има ! Той е в сила , валиден е както за самозабравили се бедни или богати по автомобилните пътища примерно , по същия начин и за мамини синчета разбрали-недоразбрали нещо , или пък за най-умните и мъдри хора.... Просто няма изключения никакви!\nРедактирано 8 януари 2013 от by_chechi (преглед на промените)\nУважаеми, моята възраст няма нищо общо. Но вие не разбирате основни неща. Във всяка организация има порядки и правила, иначе се именува анархия. Вие това ли търсите?\nИ се замислете над един дребен факт, този форум е частна собственост и никъде не е споменато че трябва да е така лелеяната от вас демокрация\n"...този форум е частна собственост и никъде не е споменато че трябва да е така лелеяната от вас демокрация"\nЕто това, трябваше да му кажете отдавна, а не да го хокате от ляво и отдясно. А той, ако е разбран човек и се вслушва в съветите на само да речем модераторите, щеше да протече съвсем мирна и адекватна дискусия. За цензурата! Навред по света има цензура. Има я и тук и в това няма нищо лошо.Аз Ви предлагам да се успокоите и да приемем новият колега подобаващо в този форум. Лошите моменти се забравят. А тези, които не могат да ги забравят, обикновено се оттеглят от дадено място.\nРедактирано 8 януари 2013 от LZ4JW (преглед на промените)\nОтговорих на писмото Ви.Посетих и профила му и отдадох своята почит.\nКакто писах вчера в началото на тази тема аз сам ще затворя вратата след себе си ,моля не ме изпращайте.\nБлагодаря! До тук изразих похвала към двама (по-горе в темата). Вече има и трети човек. Оценявам го!\nАако наистина си взел това решение, не виждам защо се бавиш.....\nРазбирам, че си от хората, които обичат последната дума да е тяхната. Егото ти е голямо, в което няма лошо, стига да не го размахваш наляво-надясно, като проф. Вучков.\n"Както писах вчера в началото на тази тема аз сам ще затворя вратата след себе си ,моля не ме изпращайте"\nТова няма смисъл да го правите. Никой не Ви кара да "затваряте вратата след себе си" Аз тази врата до сега съм я затварял 100 пъти и пак съм тук. Поглеждайки профила Ви снощи, ми направи впечатление, че Вие отдавна имате регистрация в този форум. Единствено сте си сменил ника. Няма как да се регистрирате преди ден и Митко да ви е в приятелите или някой от другите няколко човека. Така , че сте запознат добре с правилата на форума.\nПрочетете моят девиз от личният ми профил - аз стриктно се придържам към него. Просто...съвет.\nЗа мен сте - добре дошъл и с този профил. Няма нищо нередно.\nРедактирано 8 януари 2013 от icekiller (преглед на промените)\nЗащо изразявате похвала само към хора, които одобряват Вашето държание и не ви критикуват? Към администратотите, защот темата още е отворена след по - горното?! Недоумявам как новият "колега" Ви въвлече в тази анархия и без да се усетите и под пряка провокация му ходите още по свирката.\nНамирам смисъла в това , че ни подтиква към размисъл все пак . Иначе аз примерно едва ли бих се спрял и да помисля по този въпрос...Това го намирам полезно и за себе си , и за всички..\nДори когато няма логика , има логика в това , че няма логика !\nНамирам смисъла в това , че ни подтиква към размисъл все пак . Иначе аз примерно едва ли бих се спрял и да помисля по този въпрос...\nЧакай и аз да напиша отговор вътре в цитат Ами това не е първата, а вероятно няма да е последната тема с оплаквания, от това че форума има правила, от някого на когото не му отърват. Ако наистина, това беше интересната им тематика и на тази тема включително, значи щеше доста по-рано да успее да бъдеш заинтригуван и размислен по тези въпроси...Може би наглостта, с която колегата обаче развива тази тема, е подтика накарал те да се намесиш...Предишните теми по въпроса, някак си бяха по-умерени.\nИма цензура във форума - никой не ми дава да си кача гола снимка... НЕ ми дават да си оставя в профила линкове към пиратско съдържание, не ми дават да насаждам нетърпимост на верска или етническа основа... Ооооо чакай бе то това май бяха конституционни закони\nПлюс една добавка:Да има цензура за непрочелите правилата на форума


Осем начина да направите ваканциите вълшебни за вашето дете - Информация - 2022\nОсем начина да направите ваканциите вълшебни за вашето дете\nТази Бъдни вечер знам какво ще правим с мъжа ми: Ще бъдем малко прекалено късно да пълним чорапи със стикери и сладки, да подреждаме подаръци от списъка с желания под елхата и да хапеме бисквитките, които са оставили за Дядо Коледа. Ще оставим прозореца наполовина отворен, а масата до него отново, сякаш Големият червен трябва да направи бързо бягство, преди децата да се събудят. Не сме сигурни дали най-възрастната вярва вече в него и дори ако тя все още го прави, сигурен съм, че скоро ще разберем. Но дотогава ние сме щастливи да разпалим огньовете на този празничен мит - както са много родители.\nЗащо всички сме толкова решени да продължим магията? „Всичко е толкова комерсиално сега, че е лесно да се натъпкваш“ за празниците, казва мама Джули Тилснер, автор на Планета родителство, "Но за нашите деца всичко е ново, вълнуващо и искрено. Те обичат светлините, миризмите, песните." И в края на краищата, какви биха били празниците, без да се чудим на всичко това? Прочетете, за да получите съветите на родителите как да направите сезона допълнителен специален за децата.\nОставете признаци за посещението на Дядо Коледа\nНяма по-голяма коледна загадка от съществуването на Дядо Коледа, затова хвърлете достатъчно улики, за да помогнете на децата си да запазят вярата. Мама Бет Шепърд оставя трохи навсякъде, дори и на подаръците - в края на краищата Дядо Коледа обича бисквитките си - като доказателство за присъствието на Веселия стар елф. И тъй като семейството й живее във Флорида, тя оставя пясък до вратата, сякаш Дядо Коледа го проследява там.\nМама Анита Лопес Дики си въобразява, че Дядо Коледа бърза, така че тя приспива малко червено филц в близост до дървото, камината или където и да е можел да се забие. Поддържането на мита за Дядо Коледа, казва Дики, е един от начините да оставим децата си (на възраст 7, 5 и 2 години) да бъдат деца още малко. „Децата растат твърде бързо“, казва тя. "Има невинност, която трябва да бъде запазена, че губим по-рано и по-рано."\nДруга мама, Мери Карл, използва помощта на племенника си, за да задържи дъщеря си Ела. На Бъдни вечер, когато Карл и семейството ѝ гостуват на роднини, той се промъква пред къщата, оставя подарък за Ела и звъни на звънеца. Тя отваря вратата, за да намери увита нощница и бележка, която гласи: "Облечете тази нощница и се пригответе да си легнете. Ще посетя дома ви, когато сте заспали бързо." „Това изгражда вълнение и тогава, разбира се, е по-лесно да я вкарате в задръствания и в леглото“, обяснява Карл.\nПридайте на традициите свой собствен обрат\nХанука обикновено се празнува в залеза за период от осем дни, но семейството на Джули Тилснер е намерило начин да го наблюдава и при слънчево слънце. Тилснер прави специални малки чанти за Ханука и ги пълни с малки подаръци за двете си деца. "Поставяме ги до менората и те тичат да ги намерят сутрин, когато се събудят", казва тя. "Това е нашето собствено приемане на празника."\nСюзън Ейвъри, мама на 11-годишната Натали, отблъсква коледната завист, като прави Ханука, фестивала на светлините, толкова ярък, колкото може да бъде. „Ние купуваме нова менора всяка година и докато тя расте, така се събира и нашата колекция“, казва Ейвъри. "Нашата къща е украсена всяка вечер в продължение на осем нощи с всички тях. Отнема половин час, за да ги запалите всички!"\nМного семейства избухват настоящата ярост от пътя през нощта преди Коледа, така че Коледният ден да е без натиск и да е фокусиран върху сплотеността и играта. Мама Шиба Кук казва: "Влизаме в pj's, пием горещ шоколад и отваряме подаръци същата вечер." На следващата сутрин всички спят и остават уютни в пижамата си по цял ден, докато се наслаждават на своите празнични вкусотии.\nВместо да организира официална афера, мама Джулиет Ийстланд и съпругът й Крейг оставят посрещането на Коледа на Коледа за всички приятели, които искат да се отбият - особено за тези, които нямат семейства наблизо. "Винаги е забавно да видим кой ще се появи на вратата", казва тя.\nВземете още тествани от родителите идеи за празнични традиции, които да опитате тази година.\nИзползвайте отново нещата от отминалите празници\nСемейството на Джил Вайнер се наслаждава на радостта и учудването от минали срещи, като изкопава картите за предишната зима. Посетителите проектират свои собствени картички за коледната трапеза, които се съхраняват за бъдеща употреба. „Освен да пишем имена, ние също рисуваме снимки“ - пръчка за метла за чистия изрод или цветя за запаления градинар - „които описват какво правят гостите или кои са“, казва Вайнер. Картите, които са датирани, служат като запис на всяка страна. Тя добавя: "Много пъти получават храна върху тях и си спомняте какво е било сервирано!"\nВместо да използват закупена от магазина опаковка за подаръци, Елизабет Брис и семейството й използват повторно същите ръчно изработени платнени торбички, които от години циркулират сред нейните роднини. „Когато една позната се върне при нас, децата и аз си спомняме годината, в която я използвахме, за да увием нечий друг подарък“, казва тя.\nПочивките са, разбира се, изненада, но някои родители го правят още крачка. Мама Кайлен Карас създава мини лов на чистач на Коледа сутрин за своя 5-годишен син и 1-годишна дъщеря. „Имам два украшения, които отварят, а вътре са улики къде да намеря големите им подаръци“, обяснява тя. "Обикновено се събуждаме и отваряме подаръци и това е лудо и толкова бързо. Това го извежда и прави и мистериозно."\nТатко Тим Кал добави елемент на учудване към подаръка на лудото си 3-годишно бейзбол - когато той увива възглавница на Чикаго Cubs за сина си, той включва писмо „от“ тогавашният играч на Cubs Сами Соса. То обеща, че Соса ще уцели домакинството за него в първия ден от новия сезон. (Кал дори използва софтуер за фотоманипулация, за да копира бланката на Cubs и подписа на Соса.) „Синът ми все още има писмото“, казва Кал.\nКанализирайте детството си\nАко отминалите празници бяха особено весели, почерпете вдъхновение от тях, за да направите сезона си ярък. Бони Тибец все още си спомня личните посещения, които „Дядо Коледа“ - всъщност нейният баща или дядо, е правил, когато е била малко момиченце. „Дядо Коледа щеше да пристигне точно преди да си легнем, за да ни даде един-единствен подарък“, спомня си тя. Сега тя и нейните приятели набират съпрузите си, за да накарат червения костюм на Дядо Коледа на ежегодно парти. Децата го обичат и при толкова много хора наоколо има малка вероятност да забележат, че някой от татковците липсва.\nМама Ан Ууд разбива пълнен елф на име Елфи, за да добави мистерия в седмиците преди Коледа. Това е 6-инчов спомен от младостта й, който винаги се появяваше в началото на декември и напускаше деня преди Бъдни вечер, за да докладва обратно на Дядо Коледа. "Когато се роди първото ми дете, майка ми ми даде Елфи", казва Ууд. "Няма да е времето на Христос, ако Елфи не беше там."\nКогато Кристина Шок се преместила в първия си апартамент след колежа, майка й й подари кутия със старите им украшения и горнището на ангелското дърво (в комплект с разточена прическа!), Което имаше, когато беше малка. Но докато един ден се разколеба, тя го хвърли, импулс, който все още съжалява. "Никога не можах да намеря друг, който да купя, което наистина ми хареса. Затова, когато дъщеря ми Ела беше на 2 години, ние направихме собствен топер от картон и блясък и го спасихме", казва Шок. На следващата година направиха още един, ангел с мъниста, панделка и дантела, които също пазиха. Сега е традиция всяка година да се прави нов коледен елха.\nНека децата да вземат прожекторите\nВ семейството на Олив Талер най-малкото дете, което може да чете - или поне да разпознава имена - получава завидната задача да раздава подаръци. Тази година това ще е 5-годишната Юлия. „Който и да е, просто го обича“, казва Талер. "На Коледа винаги е" Какво получавам? " и по този начин за това дете става въпрос и за голямата чест. "\nЕлизабет Брис позволява на децата си да организират масови, ежедневни кулинарни партита. "Имаме най-добрите приятели на децата да дойдат и да направят голяма каша", казва тя. Те отиват в града, украсявайки бисквитките си, без много намеса от страна на родителите.\nМама Кайлен Карас казва, че фокусирането върху подарък-давайки - вместо да получава - прави сезона много по-прекрасен и значим за децата си. В църквата й, казва Карас, семействата избират имена на нуждаещи се семейства от коледно дърво. „Полагаме много грижи да купуваме подаръци за тях и правим голяма работа, като ги увиваме и раздаваме“, казва тя. "Винаги е вълшебно."\nДецата прекарват толкова много време, научавайки се как да се държат по подходящ начин, че е специално, вълнуващо лакомство, което да пуснем на свобода, казва мама Сюзън Ейвъри. "Винаги им се казва да мълчат", казва тя. "Но в новогодишната нощ давам голяма дъщеря на дъщеря си и й казвам да издава толкова шум, колкото иска."\nМама Джил Уайнер позволява на децата си да скачат на леглото през нощта, когато стигнат до къщата на свекърва си - и дори се присъединява към забавлението - въпреки че скачането в легло обикновено не е позволено. "След тричасово шофиране, те ще ги очакват с нетърпение. Това е просто глупаво."\nГледай видеото: ТАЙНАТА ЗА ПЕРФЕКТНАТА ОЧНА ЛИНИЯ (Може 2022).\nЗначение на името Сатана. Име за момчета\nОбект, настанен в носа или ухото\nЗагадка: Добре обработена угар\nCopyright 2022 \_ Осем начина да направите ваканциите вълшебни за вашето дете...


Автобусните превозвачи в Благоевград спират за кратко курсовете днес - Новини\nAdmin 14 Юни 2018 12:26 Региона 0\nБлагоевградските автобусни превозвачи ще спрат курсовете между 14 и 15.30 часа. По този начин те ще подкрепят предупредителния портест на Националната асоциация на автобусните превозвачи, съобщи Петър Демерджиев, представител на автобусния бранш в областния център.\n"За час и половина всички рейсове на автогарата в Благоевград ще спрат курсовете по всички направления", допълни Демерджиев.\nТой и колегите му настояват да се оттегли проектозаконът за Автомобилната камара, защото, по думите му, това ще уникожи автобусния бизнес.\n"Това е лобистки закон, зад който стоят група хора, които искат да диктуват правилата в сектора. Ако не се съобразят с нашите искания, на 24 юни ще има национален протест", предупреди Петър Демерджиев.


Как да намерите публични плейлисти в Apple Music, създадени от други\nApple Music и Spotify са доста подобни платформи. Но не винаги се чувства така. Вземете например публични плейлисти „общност“. Те са лесно достъпни в Spotify, малко по-малко в Apple Music. Но те всъщност съществуват на платформата за стрийминг на Apple.\nНезависимо дали сте потребител на Apple Music от известно време или просто превключвате към платформата от Spotify, ето всичко, което трябва да знаете за създаването и намирането на публични плейлисти.\nАко искате вашият плейлист да е публичен, уверете се, че това превключване е отметнато.\nПлейлистите функционират малко по-различно в Spotify и Apple Music. В Spotify плейлистите могат да бъдат публични или частни. В Apple Music публичните плейлисти са технически споделени плейлисти.\nСъздаването на споделен плейлист е доста лесно в Apple Music:\nНамерете песен и натиснете и задръжте върху нея. В менюто, което се показва, изберете Добавяне към списък за изпълнение. Можете също да създадете нов плейлист, като отворите Библиотека> Плейлисти.\nОт тук трябва да видите бутон, който казва Покажи в моя профил и в Търсене под описанието. По този начин правите публичен плейлист.\nСлед като натиснете този превключвател, плейлистът ще бъде достъпен за всеки в Apple Music да слуша и добавя към собствената си библиотека.\nСтрува си да се отбележи, че може да не видите тази опция, ако нямате профил в Apple Music. По същия начин може да срещнете проблеми, ако профилът ви не е публично видим. Можете да създадете профил в Apple Music или да промените настройките на профила си, като отидете на За вас и натиснете иконата на човека .\nКак да споделяте плейлист в Apple Music\nИскате ли да изпратите плейлист на приятел? Използвайте листа за споделяне за редица опции за споделяне.\nАко искате да споделите един от публичните си плейлисти с приятелите си, не е нужно да им изпращате името му за търсене. Всъщност можете да им го изпратите директно.\nТова варира в зависимост от платформата, на която сте в момента. За устройства с iOS просто докоснете иконата с три точки и иконата за споделяне на лист. На компютрите това е иконата с три точки и след това бутонът Share Playlist. За потребителите на Android това е лист за споделяне в стил Android.\nОттук можете да изпращате плейлисти на Apple Music до голямо разнообразие от контакти чрез Messages, Mail, Twitter, Facebook, AirDrop или чрез други приложения.\nСамо имайте предвид, че получателят ще трябва да бъде абонат на Apple Music, за да слуша реално плейлиста.\nКак да намерите публични плейлисти в Apple Music\nПубличните, създадени от потребителите плейлисти ще се покажат под „Споделени плейлисти“.\nИма няколко начина да намерите действително плейлисти, създадени от други потребители на Apple Music.\nНай-простият начин е просто да получите плейлист от приятел или член на семейството, разбира се.\nДруг често срещан начин е просто да ги откриете в За вас под подзаглавието „Вижте какво слушат приятелите“. Имайте предвид, че всяка песен, албум или плейлист, които се появяват в този списък, са само от хора от вашия списък с приятели.\nАко искате да намерите публичен плейлист от някой извън вашия списък с приятели, ще трябва да го потърсите. Просто докоснете Търсене в долния десен ъгъл и въведете заявка. В списъка с резултати просто превъртете надолу, докато видите „Споделени плейлисти“.\nСлед като намерите плейлист, който ви харесва, можете просто да го слушате или да добавите копие на плейлиста във вашата библиотека.\nКак да запазите публични плейлисти на вашия iPhone или iPad\nАко намерите страхотен плейлист, пълен със задръствания, които искате да добавите към собствената си библиотека, можете. Има няколко опции за това.\nПървият е просто да докоснете бутона + Добавяне в горната част на публичен плейлист (или плейлист на приятел). Това ще запази плейлиста във вашата библиотека.\nИма няколко предупреждения към този метод, обаче. Ако собственикът на плейлиста добави или изтрие някакви песни, това ще се отрази на вашето копие на плейлиста. Това е така, защото по подразбиране Apple Music запазва запазените плейлисти отделно от вашата действителна библиотека.\nКато цяло можете да добавите песен към плейлиста в музика на Apple, без да я добавяте към библиотеката си. Apple обяснява процеса в своята бяла книга тук.\nАко искате да запазите точното копие на плейлист във вашата библиотека, можете да промените това поведение в Настройки. Просто се насочете към Settings -> Music и натиснете превключвателя до Add Playlist Songs.\nВие сте фен на Apple за музика? Кои са някои от последните подобрения, които наистина правят деня ви? Какви допълнителни функции трябва да представи Apple в Apple Music. Моля, уведомете ни, като използвате коментарите по-долу.


Класики и дебюти на феста „Срещи на младото европейски кино“ - Култура\nOFFNews Последна промяна на 11 юни 2017 в 14:29 3790 0\nФестивалът „Срещи на младото европейско кино” идва тази година с нови филми, нови майсторски класове и нова дата. Провеждан досега през есента, за четвъртото издание организаторите решиха да изберат седмицата 19-25 юни и смятат за в бъдеще да бъде така. В кино „Одеон” и във Френския институт ще бъдат показани общо 18 филма - пълнометражни и късометражни, класики и дебюти.\nФестивалът ще бъде открит с хитовата приключенска комедия „Законът на джунглата” на французинът Антонин Перетятко. Тя действително ни пренася в джунглата, където ставаме свидетели на абсурден проект за строеж на първата закрита ски-писта там, създадена за стимулиране на туризма в Гвиана...Бурлеска с много ирония към съвременното общество, филмът печели интересът на френската публика. Гост на фестивала ще бъде съсценариста на филма – френският писател Фредерик Сириез.\nСред акцентите са още филмът „Щастливи дни ще дойдат скоро” на италианския режисьор Алесандро Комодин, награден в Кан и селектиран за десетки фестивали по света. Предишните филми на Комодин също жънат голям успех, а документалният „Лятото на Джакомо” му носи наградата „Златен леопард”. Освен че ще се срещне с българската публика, Комодин ще проведе безплатен мастер клас по режисура на 22 юни във Френския институт.\nТийнейджърите със сигурност ще предпочетат номинирания за кинонаградата „Лукс” на Европейския парламент „Като отворя очи”, продукция на четири държави. Главната героиня – 18 годишната Фара - завършва училище и се противопоставя на плановете на семейството си да стане лекар. Момичето пее в политически ангажирана рок банда, открива любовта, вълнува се, опиянява се, опознава своя град през нощта. И всичко това в Тунис през лятото на 2010, няколко месеца преди Революцията, против волята на майка си, която по-добре познава забраните в страната. Актрисата в главната роля, Бая Мадефар също ще бъде гост на фестивала и ще разкаже повече за работата си по филма.\n„Тази година всички филми са обединени от една тема - мечтата, - казва Ралица Асенова – главен организатор на събитието. - Най-хубавото е, че всеки от нас мечтае по различен начин. Съвременните режисьори, които сме избрали, наблюдават реалността, понякога я променят, фантазират, прекрояват измеренията, експериментират с езика, за да ни предложат своята гледна точка. Това са хората, които създават седмото изкуство днес.\nИ тази година „Срещите на младото европейско кино” поставят сериозен акцент върху дейностите, посветени на кинообразованието за младежи. Над 400 ученици ще посетят безплатни прожекции и дискусии, а иновативни учители ще бъдат обучени да ползват в работата си европейската платформа CinEd, с която фестивалът си партнира. В платформата е качена колекция от филми и методически материали, които да послужат като основа на съвсем нов, неформален подход в преподаването, поставящ в центъра киното. Това са последните обучения за тази година и съответно последен шанс за желаещите да се запишат преподаватели. С тях броят на преминалите през програмата за 2017 ще надхвърли 2 500 ученици и 50 учители.\nПо време на фестивала ще се проведе и работна среща с участието на всички възможни професионални и заинтересовани страни, които да обсъдят стратегията "София - творчески град на киното 2017 - 2027" на Столична община. Както е известно в тази стратегия е предвидено да бъде разкрито професионално училище за кино и да се създаде общински фонд за дофинансиране на български кинопродукции.\nдебют кино класика комедия Одеон Ралица Асенова фестивал


Чести промени в настроението при деца: защо настроението се променя драстично и какво да се прави? - Разхождане June\nРодителите на малки деца често се оплакват, че настроението на детето им се променя, като времето през есента. Най-често това поведение се счита за норма, но ако се превърне в проблем за другите и членовете на семейството, тогава родителите трябва да се придържат към някои съвети от психолози. Защо настроението на детето се променя и какво да правим с него? Нека поговорим за това в тази статия..\nПричини за рязка промяна в настроението при дете\nСпециалистите идентифицират няколко от най-важните причини за променливото настроение при бебетата..\nПривличане на вниманието на родителите към себе си. По този начин бебето се опитва да концентрира цялото внимание на възрастните върху собствената си личност. Най-вероятно той веднъж успя да постигне това, което иска с помощта на сълзи: купи си играчка, почерпи го с торта. И сега хлапето се опитва да манипулира възрастните с поведението си.\nОтрицателни семейни отношения. Обърнете внимание на декора във вашия дом. Когато роднините на бебето са в постоянен конфликт, това не може да не се отрази на емоционалното състояние на децата..\nВъзрастови кризи. Те включват 3-годишни, 6-7-годишни, тийнейджърски кризи. По това време децата преживяват психологични, хормонални промени, които силно се отразяват на благосъстоянието и отношенията им с близки.\nПример за възрастни. Често децата са склонни да копират поведението на своите родители, авторитетни роднини. Вечно недоволните родители, които са склонни да се оплакват от превратностите на съдбата, едва ли ще отраснат весели, оптимистични деца.\nХиперактивността. Разстройството на дефицита на вниманието може да провокира такива прояви на характера. В този случай само лекуващият лекар може да предпише лечение, да даде препоръки.\nКакво да не правим с чести промени в настроението при деца?\nРодителите трябва да помнят, че има определени забранени образователни практики. Те не трябва да се прилагат при деца, които са подложени на внезапни промени в настроението..\nПовишете гласа си на троха.\nПринуждавайте възрастните да се подчиняват.\nПостоянно правете коментари.\nЗабавлявайте се с детето.\nОбиждайте, смазвайте със собствения си авторитет.\nНакарайте да потискате емоциите в себе си. Забравете за фразите: „Млъкни сега!“, „Спри да плачеш!“, „Бъди дискретен“.\nЗа да използвате постоянна критика, "железен юмрук". Забраните силно влияят на психиката, карат детето постоянно да се страхува от наказание за нарушение.\nКак да преодолеем честите промени в настроението при децата?\nАко се придържате към следните съвети, можете да намалите проявите на резки промени в настроението на децата..\nОбърнете достатъчно внимание на бебетата си. Анализирайте собственото си ежедневие. Може би не прекарвате достатъчно време с бебето си. Разбира се, ритъмът на съвременния живот изисква да отделим много енергия, време за работа, печелене на поминък. Но 20 минути комуникация и истории за лягане не са достатъчни за дете..\nРазберете причината. Разговаряйте с бебето си, в искрен разговор, опитайте се да разберете какво точно причинява чести промени в настроението. Ако детето е много малко, просто наблюдавайте бебето и след това, ако е възможно, премахнете отрицателното влияние на околната среда.\nИзбягвайте стресови ситуации. Преразгледайте ежедневието на детето си, защото понякога натоварването с кръгове, секции може да има лош ефект върху психологическото му състояние.\nОпитайте се да изключите травматични фактори: не изпадайте на малкото дете, изглаждайте конфликтите с другите, образовайте се без писъци, насилие.\nСъздайте правила. Спокойно и сдържано обяснете основните правила на поведение, които детето трябва да спазва. Можете дори да запишете тези правила на лист хартия и да ги окачите на видно място. Така ще му бъде по-лесно да се държи правилно и да не се изгуби..\nСпазвайте ежедневието. Уверете се, че детето ви изпълнява рутинните моменти навреме, яде здравословна храна и не нарушава моделите на съня. По време на възрастовите кризи това ще помогне за поддържане на здрава психика, преживяване на трудни времена..\nНе се колебайте да използвате помощта на специалисти. Особено важно е да разберете причините за внезапни промени в настроението. За това може да ви помогне психолог, който ще препоръча правила за поведение в такива ситуации. Това е особено вярно, ако тийнейджърът има чести промени в настроението..\nУчете малката си да сдържа емоциите си или да ги канализира в положителна посока. Могат да се използват релаксиращи дихателни упражнения.\nХвалете успехите си често. Дори и най-малкото постижение на троха е достойно за похвала.\nПредложете водене на личен дневник. Такъв анализ на действия, извършени през деня, ще помогне да се избегнат грешки в бъдеще..\nДобрите емоции са ключът към здравата психика. Положителните преживявания, емоции, впечатления ще наситят деня му, ще подобрят настроението му, ще дадат радост на живота.\nОсигурете добро хранене. Протеинът е жизненоважен за растящото тяло. Освен това е желателно детето да получава здравословни зърнени храни под формата на каша, пресни зеленчуци, плодове, риба.\nЕлиминирайте хранителните алергени. Понякога промените в настроението при деца могат да бъдат причинени от алерген. Ако знаете за тази особеност на вашето бебе, изключете алерген от диетата му..\nВитамини, хранителни добавки. Децата не винаги получават необходимите витамини и минерали с храната. Ако се свържете с вашия педиатър, той определено ще ви препоръча специален комплекс, богат на витамин В, рибено масло, който ще ви помогне да се справите с проблема.\nСледете семейната атмосфера. Не допускайте конфликти, кавги в семейството. Контролирайте собственото си настроение, оставете бебето да чувства топло, положително отношение.\nПодредете забавни изненади. Деца са много любители на неочаквани изненади. Бъдете любезен магьосник на вашето бебе. Подредете празник просто така, забавлявайте се щафетно състезание, скачайте на леглото, пръскайте вода, смейте се по-често.\nГоворете с бебето си за това колко го обичате. В крайна сметка любовта е най-доброто лекарство за блус.\n„Той има право да е в лошо настроение“: как работят кризите на децата\nНервните родители имат нервни деца. Затова се запасяваме с валериана, търпение и се учим заедно с децата да изхвърляме лошото си настроение без да навредим на другите.\nВ родителските групи много често се сблъсквам с въпроси за кризи на всякаква възраст. За всяка от тези епохи можете, разбира се, да напишете отделен пост и дори много научни статии, но всички те имат много общи точки..\nКакви кризи са това и са те?\nПърво, изобщо не бих го нарекъл кризи. Това са някакви конфликтни ситуации, присъщи на връзката „деца-родители“, които се засилват от скоковете в израстването при децата, както и от нашите реакции. Нека помислим как върви.\nИзвестно е, че децата растат много бързо (и в скокове и граници) по всякакъв начин - физически, когнитивно и емоционално. Често сме в крак само с техния физически и когнитивен растеж, тоест сменяме менютата им / дрехи / книги / играчки / велосипеди и т.н. Много по-трудно е да бъдем в крак с нарастващата им нужда от контрол и независимост. Тук възниква определен конфликт на интереси - между тази нужда и представата ни за техните реални способности. Те се опитват да защитят правата си, а ние - нашите. Техните желания и нужди са противоположни на нашите. Конфликт? Да. Криза? Все още не.\nКакво се случва след това? Всяка страна се опитва да настоява за своето. Деца - тъй като имат такъв етап на развитие, те искат да решат за себе си, за нас и за този човек. И ние? Ние - защото знаем, че трябва да ги държим в граници, родителите трябва да бъдат авторитетът, а децата да се подчиняват на родителите си. Тази постоянна борба за правото на вземане на решения, която се провежда на вълни, работи или за увеличаване на съпротивата на страните, или за потискане на една от тях, изтощава сили и най-важното - ни поставя на противоположните страни на барикадата. Конфликт? Да. Битка? Да. Криза? Все още няма.\nТова се превръща в криза в случаите, когато никой не е готов да направи крачка към преодоляване на този конфликт без насилствени методи (разбира се, нямам предвид нападение), без манипулация и подкуп. Когато няма доверие, когато детето не може да се обърне към родителя за помощ, то не може да бъде откровено с него. Когато родител не може да промени реакциите си към поведението на детето, когато той губи вяра в себе си като родител, не вижда никакъв изход от ситуацията, се отказва и оставя всичко да минава от само себе си.\nМного родители се измъчват с въпроси - нормално ли е това, добре ли е всичко с детето ми? Конфликтните ситуации между деца и родители сами по себе си са, разбира се, норма (както и между всички близки хора). Въпросът е как те са решени в крайна сметка. Ако в резултат на конфликта и двете страни научиха нещо ново за себе си, например, научиха се как да се успокоят сами или да се разберат по-добре, тогава това е голям конфликт. Ако конфликтите се повтарят в кръг, предизвикват взаимна враждебност, агресия, дистанция, неудовлетвореност - тогава те навредят на отношенията и тогава си струва да работите върху нея.\nНай-важното е да запомните, че ние не сме врагове един на друг, а любими хора и тук нямаме война, а семейство и любов. Всички ваши действия трябва да се основават само на тази основа..\nСъщо така трябва да запомните, че процесът на обучение е точно този процес, а не „казах - веднага разбрахте и го направихте“. В крайна сметка можем да издържим на факта, че децата се учат да ходят, ядат и четат дълго време. Трябва да сте търпеливи и да им отделите време, за да могат да се научат да регулират чувствата си. Имате нужда от много търпение, защото при децата процесите на биологично ускорение работят много по-бързо и по-добре от процесите на спиране.\nИ вие също трябва да запомните, че човек на всяка възраст има различно настроение, включително лошо. Това е абсолютно нормално! Но ние, родителите, обикновено възприемаме лошото настроение на детето като наш проблем. Това не е така - това е лошото му настроение, той има право на това. И ние се опитваме да го „поправим“ бързо и по този начин не му даваме правото да се чувства така, както го прави. „Не плачи“, „не се сърди“, „не се сърди“, това познати фрази ли са? Как бихте реагирали себе си, ако някой близък, вместо да разбере и прегърне, каза „не се нервирайте“ или „не тъгувайте“? Точно така, в такива моменти се ядосваме още повече, защото не сме разбрани и подкрепени. И детето също има неудовлетвореност: в края на краищата, с него сега се случва нещо неразбираемо и неконтролируемо, с което самият той не може да се справи, а майката изисква незабавно да го спре. Как да спрем? Неясен.\nМожем да помогнем на детето в това, като спокойно приема и отразява емоциите му: „Виждам, че си ядосан / разстроен / разочарован / притеснен и т.н.“. По този начин му обясняваме какво му се случва и в същото време показваме, че го разбираме..\nЗадължително е да се даде място на негативните му емоции, да ги приеме като норма, да обясни на детето, че това е нормално и се случва. В същото време поведението може да бъде коригирано, като постепенно научите детето да контролира емоциите. Трябва да се помни, че поведението винаги е следствие от усещането. Ако това чувство е отрицателно, тогава поведението е подходящо. Например дете се ядосва. Как може да изрази това чувство? Чрез плач / крещене / хвърляне на играчки / поведение „извън злоба“. Можем да го научим да изразява емоциите си с думи, да прави нещо, което ще го успокои. Чудесен инструмент за това е "място за успокояване", кът, който има успокояващи дейности за него: оцветяване на страници любими коли кутия за хвърляне на меки играчки в него торба за пробиване. Всичко, което ще му помогне да изхвърли агресията си (на което, напомням, той има право). Това е вместо да спорите с родители, братя / да хвърляте твърди предмети през прозореца. И да, дори когато са груби към нас, крещят и правят обратното, винаги можем първо да ги прегърнем и успокоим, а след това, когато всички са се успокоили, обяснете и научете.\nИ накрая: родителите са хора също като децата и имат право на лошото си настроение и разпадане. Основното нещо е да не забравяте да покажете на децата адекватен пример за това как можете да контролирате емоциите си, без да викате и хвърляте на пода. Децата се учат от нашия пример и го четат ясно.\nЗа да не пропуснете нищо полезно и интересно за забавленията, развитието и психологията на децата, абонирайте се за нашия канал Telegram. Само 1-2 публикации на ден.\nВнезапни промени в настроението при децата: причини за това, което трябва да правят родителите\nДетето ви може да ходи по цял ден в приповдигнато настроение, но в един момент, без видима причина, изведнъж става раздразнителен, нервен, понякога дори агресивен. Или обратното: да бъдете тъжни за няколко часа, а след това в един момент започнете да се смеете над някаква дреболия. Как можете да обясните такъв емоционален замах при дете и как можете да му помогнете? Нека се опитаме да го разберем в тази статия..\nДецата, както никой друг, са подложени на емоционални промени. Настроението ни има огромно влияние върху всички наши действия: върху какви решения взимаме, как изграждаме отношения с други хора и дори как възприемаме събитията около нас. При децата уменията за контролиране на емоционалното им състояние тепърва започват да се развиват, започва да се формира мироглед. Децата, като правило, по-открито, в сравнение с възрастните, показват крайностите на настроението си - добро или лошо.\nПричини за промени в настроението при децата\nЗа да разберете внезапните промени в настроението при децата, трябва да изучите физиологията на човека и в частност на тялото на детето. Говорейки за особеностите на физиологията, на първо място трябва да се спомене нивото на хормоните на щитовидната жлеза, както и съдържанието на витамини и микроелементи в кръвта..\nСъстоянието на организма, в което има намаляване на нивото на хормоните на щитовидната жлеза и биологичния им ефект на ниво тъкан, се нарича хипотиреоидизъм. Хипотиреоидизмът има няколко форми, които се различават по степента на дисрегулация на производството на хормони. Ако възрастните може дори да не забележат ефекта на най-леката форма на хипотиреоидизъм върху себе си, тогава при децата дори малък дефицит на хормони на щитовидната жлеза води до рязко забавяне на всички метаболитни процеси в организма, както и до промяна в ефективността на нервната система и психиката.\nНедостигът на витамини във всеки етап от растежа на детето се отразява негативно върху формирането на неговите познавателни и интелектуални способности, неговия имунитет, физически растеж, както и поведението и настроението. Всеки педиатричен терапевт ще ви каже причините за недостиг на витамини: липса на витамини поради неправилно хранене, поради заболявания, свързани с нарушаване на тяхното транспортиране и усвояване от организма на детето.\nПрочетете повече за самите витамини и минерали. Витамините от група B играят ключова роля в метаболизма в организма на детето, те са необходими за здравословното функциониране на нервната система, за стимулиране на притока на кръв и регенерацията на тъканите. Основните симптоми на липса на витамини от група В при дете: раздразнителност, нарушен апетит и сън, повишена умора, нарушаване на краткосрочната и дългосрочна памет, влошаване на концентрацията, бърза умора.\nНяколко думи за микроелементите. Първо, те участват активно в метаболизма. Второ, те влияят върху формирането и функционирането на повечето органи, които включват сърцето, черния дроб и далака. Трето, микроелементите, в частност желязото, са необходими за синтеза на хемоглобин, който е необходим за насищане на всички вътрешни органи с кислород..\nДефицитът на микроелементи като цяло развива хронична умора в организма на детето, в резултат на което академичната му ефективност не само намалява, но и избухват конфликти с хора около него. Този проблем е особено остър при подрастващите деца, при които липсата на микроелементи в организма води до изолация, нервност и раздразнителност. Такива нежелани последици обаче са главно причинени от относително дългосрочен дефицит или паралелни заболявания, които все още трябва да бъдат диагностицирани. Недостигът на някои микроелементи, например, магнезий, напротив, може да провокира състояние на хиперактивност при дете, нарушено внимание.\nКакви действия трябва да предприемат родителите? Всичко е съвсем просто: ако дете открие нехарактерни за него промени в настроението, за които няма житейски обстоятелства - преместване, смяна на училище или детска градина, конфликти с роднини или връстници, незабавно трябва да се консултирате с лекар.\nНо почти всеки лекар ще ви каже приблизително едни и същи препоръки, а именно: внимание, грижа и участие на двамата родители в отглеждането на дете, общуване с връстници, спазване на дневния режим, здравословно хранене по график, разходки и игри на чист въздух, спорт и др. отделяне на време за творчество, четене на книги, които са подходящи за възрастта и най-важното - повече положителни емоции.\nАко детето е в лошо настроение\nНов живот от 1 септември\nСега е средата на октомври и много деца посещават училище или детска градина. Спокоен летен период е отминало време и сега всяка сутрин детето се отглежда рано и отвежда в детския екип, където е необходимо да се спазват изискванията на учители и възпитатели. Това е много стрес за психиката на детето..\nСпособността да се адаптира към новите условия, да се включи в образователния процес и да се сприятели с други деца зависи от гъвкавостта на психиката. И ако някои деца свикнат с нов начин на живот, две седмици са достатъчни, тогава за други са нужни месеци..\nСъс започването на посещение на училище или детска градина детето сякаш беше заменено. От весел и жив той стана тих, мълчалив и подозрително послушен. Рядко се усмихва и има малък интерес към любимите си игри. Плаши родителите с лош апетит и дори може да се оплаче сутрин от неразбираема коремна болка или гадене.\nНа нервна основа детето може да развие различни психосоматични проблеми. Те могат да се проявят като главоболие, гадене, коремна болка и разстроени изпражнения. И ако болестта е свързана с нежелание да ходи на училище или детска градина, тя бързо отминава, веднага щом на детето му бъде позволено да остане у дома. Това все още не е болест, а знак, че детето има нужда от вашата помощ..\nДългосрочният стрес е опасен както за деца, така и за възрастни. На фона му могат да се развият сериозни заболявания: гастрит, пептична язва, заболявания на сърдечно-съдовата система.\nНе изпадайте веднага в паника и си мислете, че за всичко са виновни дяволските учители или възпитатели, превръщайки детето в кукла със слаба воля. Свикването с училище или детска градина е естествен процес, всички деца преминават през него. Не бързайте с изводите и в случай на съмнения се консултирайте с добър детски психолог, който ще ви каже как да помогнете на детето си бързо да се адаптира към новите условия на живот.\nСъздайте у дома спокойна и гостоприемна атмосфера, така че детето да знае, че любовта и разбирането винаги го чакат там. И се опитайте да не претоварвате детето с допълнителни кръгове и занимания през първите месеци на адаптация..\nВ труден период на адаптация могат да се препоръчат и успокоителни средства на детето. Запознатите валериана и майчината жълт кантарион се дават най-добре преди лягане - тези лекарства имат седативен (хипнотичен) ефект.\nСънливостта е лошо състояние за добре в училище и други енергични дейности през деня. Затова през деня трябва да дадете средства, които не предизвикват желание за сън. Например „Тенотен за деца“. Лекарството ще помогне за успокояване на детето, ще го държи съсредоточено и по-събрано..\n„Тенотен за деца“ може да помогне за подобряване на настроението на детето, да го освободи от ненужното безпокойство, което ще повлияе положително на постоянството и вниманието. И спокойно и съсредоточено дете свиква по-бързо с живота в училище или детската градина, научава нови материали по-добре и като цяло по-весело.\nКато реклама. Има противопоказания. Преди употреба трябва да прочетете инструкциите.\nЗащо тийнейджър е в лошо настроение?\nМного често родителите се сблъскват с проблем: дете на около дванадесет или четиринадесет години, което наскоро беше доброжелателно, възпитано и привързано, внезапно става оттеглено и грубо. Родителите, разбира се, започват да се притесняват: попаднал ли е в лоша история? Нещо повече, новините, които виждат по телевизията и четат в Интернет, са пълни с ужаси: секти, младежки банди, наркотици, тийнейджърски „групи на смъртта“... За щастие причините за лошото настроение на тийнейджърите все още са по-„спокойни“, да и обикновено лежат на повърхността. Въпреки че най-грижовните родители никога не биха предположили за тях.\n• Пубертет и бърз растеж.\nТийнейджър, в душата си - все още крехко дете, е под въздействието на бушуващи физиологични процеси. В него бушуват хормони и той няма идея как да се справи с него..\n• Психологическа криза.\nВ ежедневието думата "криза" обикновено се свързва с нещо лошо, въпреки че не е така. Кризата (както в медицината, така и в психологията) означава просто повратна точка, повратна точка във всеки процес. След кризата всичко се променя драстично и светът на тийнейджър (вече не е дете) никога няма да бъде същият. И се притеснява от тези необратими промени.\n• "Аз съм грозен".\nМоже би родителите на тийнейджъра вече са забравили как са изглеждали с акне или колко са кльощави (или, обратно, с наднормено тегло), докато не са били оформени физически и не са получили увереността, съответстваща на възраст и статус. Разбира се, за родителите е трудно да разберат, че всичките им уверения от рода на „Все още си най-красивото момиче с мен!“, Или „Мъж не трябва да е красив, но ти ще си напомпаш бицепсите, не се притеснявай!“ празна фраза за тийнейджър. Самият тийнейджър вижда себе си в огледалото! И се потвърждава в увереността, че родителите му никога няма да му кажат горчивата истина, че е „грозно патенце“...\n• Криза на "издърпване на корени".\nТова е необходим и необратим момент, през който цялото семейство трябва да премине без драма, особено родителите на тийнейджър. Колкото и да им е трудно, те трябва да признаят: в живота на сина или дъщеря си те никога няма да изиграят ролята, която са играли преди. Тийнейджърът расте и се самоопределя, а денят не е далеч, когато той изцяло ще остави грижите им, ще започне да живее самостоятелно. Но родителите все още не вярват. Те започват активно да се съпротивляват, бутайки детето си обратно в „къси панталони“, от които той по всякакъв възможен начин се опитва да се освободи. Те разглеждат неговата възникваща независимост като неподчинение и нуждата му да установява собствените си граници с другите - като секретност, отчуждение. Тийнейджърът изпитва неразбирането им, вижда, че не му е позволено да бъде „възрастен“ и се ядосва, настроението му не се подобрява.\n• "Ти не ме разбираш".\nТова е може би най-обидното нещо, което родителите могат да чуят от детето си. Някои от тях реагират с истинска агресия: „Кой не разбирам? Вие? Каква неблагодарност! Да, родих те, отгледах те... ”и т. Н. Такива обвинения, разбира се, не увеличават взаимното разбиране и един тийнейджър може да се оттегли в себе си още повече. Той просто не беше разбран за пореден път и това беше всичко. И проблемът е наистина сериозен и неразрешим. И възниква от неразбирането на родителите от интересите и ценностите на детето. Родителите често разглеждат хобитата на детето като някаква глупост, нещо незадължително, незряло, нещо, което никога няма да му бъде полезно в живота. Например го поставят в секцията за спорт и той иска да рисува. Или са завлечени в елитно училище с математически пристрастия и детето мрази математиката, но заявява, че мечтае да стане музикант. И (още по-лошо!) В никакъв случай барабанист! Родителите се ужасяват: техните "образователни" планове са осуетени, синът или дъщерята не получават никакъв смисъл! И тийнейджърът иска само едно нещо от тях: да му се даде право да бъде себе си и да прави това, за което има душа! Тук се раждат неразбирането, което ще нарасне само по-късно. Докато родителите не се научат да чуват и виждат своя тийнейджър.\n• „Не ме разбират“.\nДойде обаче моментът, когато е възможно да се угоди на родителите: проблемите на тийнейджъра не са само при тях! Докато израства и придобива своята индивидуалност, тийнейджърът започва да чувства, че е специален и че може би никой не го разбира... Дори между него и най-близките му приятели, които познава още от първи клас, може да възникне отчуждение. Колкото по-развит е човек, толкова по-самотен е той. Това е нещо, което един тийнейджър ще може напълно да осъзнае много по-късно, когато вече е пораснал. Междувременно той усеща само, че се е отдалечил от компанията (а самата компания не е толкова близка и приятелска, както беше преди), че тези приятели по някаква причина са престанали да го устройват и че, изглежда, е дошло време да търсят нови. Намерете онези, които ще го разберат по-добре и ще го оценят повече... И тук той може да се изправи пред сериозна опасност. Винаги ще има такива, които търсят точно такива подрастващи: разочаровани, страдащи от неразбираемост и самота. И къде тези хора ще влачат тийнейджъра, в какво ще го влачат, не се знае.\nЗатова е толкова важно родителите да станат приятели с тийнейджъра си. Стремете се да водите диалог, без да показвате негодуванието и разочарованието си. Попитайте от какво е разстроен, какво би искал да получи от тях и никога не водете разговор по обвинителен начин. И, разбира се, е по-добре да се опитате да разберете от него, а не от непознати за причините за лошото настроение на син или дъщеря, дори ако те са най-компетентните учители и психолози в света..\nСпособността да се чуват и разбират един друг се ражда само в открит диалог. Направете първите стъпки към вашия тийнейджър и той определено ще тръгне към вас.!\nПочти всички хора са роби на емоциите. За някого е по-лесно да се справи с лошото си настроение, за някого е по-трудно, някой, не обръщайки внимание на нищо, се смее и се радва на дребни неща, някой мърмори под дъха си, че всичко наоколо не е както трябва, разваля настроението на другите. Докато човек се развива, той свиква с трудни моменти в живота, когато лошо настроение пада и ръцете му падат.\nЕдин възрастен може просто да каже, че днес той не е в състояние и хората около него ще разберат състоянието му. Децата са друг въпрос. Те не могат да разберат, камо ли да обяснят защо всичко наоколо е загубило своята привлекателност и защо дори дългоочаквана майка тук изведнъж не може да разбере какво се случва и я дразни само с присъствието си.\nЯсно е, че нито възрастните, нито децата обичат пристъпи на лошо настроение. Първо, трябва да изпитате емоции, които се считат за отрицателни: тъга, униние, меланхолия, смесени с раздразнение и недоволство. Второ, напълно е неразбираемо откъде идва всичко това. В крайна сметка, не виждайки причината, не можем да я премахнем, не знаем как да помогнем на себе си или на детето и сме принудени просто да изчакаме, докато „тя ще премине сама“..\nОткъде идва лошото настроение? Първата причина е физически дискомфорт, телесен дискомфорт. Но най-малкото тази причина може лесно да се справи. Ако това е болест, тогава тя бързо се проявява. Гладът или физическият дискомфорт се откриват лесно и променят..\nДруга причина за лошото настроение на детето може да е недоволството от поведението на родителите, съня, чакането твърде дълго за някакво събитие или някаква друга дреболия. С това е по-трудно да се справим. Понякога е по-лесно, без да обръщате внимание на лошото му настроение, да се опитате да успокоите бебето, обграждайки го с обич и грижа. Не бива обаче веднага да бързате да изпълнявате всички капризи, в противен случай детето ще ви хареса и в крайна сметка ще получите разглезен и вечно недоволен старец, който непрекъснато ще мрънка за и без него и ще изисква нещо.\nМожете да говорите и да се опитате да разберете каква е причината за лошото настроение, въпреки че най-често детето (ако е, разбира се, много малко) не може да обясни защо днес всичко не е така и всичко наоколо не е същото както винаги.\nНе забравяйте, че детето ви може да не е доволно от вас и може да ви е ядосано за нещо. За майката и детето може да бъде трудно да разпознаят подобни чувства един към друг, но никой все още не е успял да ги избегне. Може би вашето бебе просто провокира бой по този начин. Малко вероятно е да следвате ръководството му, но не забравяйте, че желанието ви да му помогнете може да не бъде увенчано с успех. Опитайте се да оставите детето на мира или честно му кажете: „Знаеш ли, мисля, че се сърдиш на мен, че напоследък не си играя с теб“. Ако в същото време не започнете да се извинявате, детето ще се успокои по-бързо, защото ще му дадете правото да бъде недоволно от вас и ще покажете, че в това няма нищо страшно и опасно..\nВъв всеки случай не правете трагедия с пристъпи на лошо настроение. Разберете, това не е болест или природно бедствие. Просто се случва. Понякога е по-лесно да установите лошо настроение и след това да го пренебрегнете, отколкото да разберете какво искате в този момент. Не променяте спешно плановете си, ако се събудите в лошо настроение..\nНикога не се скарайте на детето си заради лошото му настроение, в противен случай той ще скрие чувствата си. Кой ще стане по-добър от това? Вероятно никой. Затова приемете всичко както е и обяснете на хлапето, че всички имат лошо настроение и поради това не е необходимо да тероризирате другите..\nЛошо настроение у дете\nот теста няма да работи) специален гипс се продава в магазина, майка ми купи леярски писалки за дъщеря ми на 5-та година)\nКак се прави впечатляващо тесто\nПравя това. И мога да ви кажа колко по-евтино. Напишете в съобщение.\nСол, брашно, вода и в какви пропорции не си спомням, потърсих в интернет\nИма специални комплекти за леене на мазилки, памет за цял живот\nТесто за впечатления.\nИ го направих по различен начин. Обичайното солено тесто беше написано както по-горе, след това беше направен отпечатък. Между другото, това не е толкова лесно, че правехме всяка година и не се получи от първия път. След това го изсуших във фурната на ниска температура, след което го намазах с вазилин и го напълних с мазилка. Оказа се обемни ръце и крака\nДепресия при дете (тийнейджър) на възраст 10-17 години: съвет на специалист\nДепресията при дете на възраст 10-17 години се изразява малко по-различно, отколкото при възрастните. Родителят трябва да знае как да подозира това заболяване. Сами по себе си подрастващите рядко говорят за депресията си, обикновено не са в състояние да я разпознаят или не са сигурни, че ще отговарят на разбирането на родителите си. Независимо от това състоянието на депресия, апатия, агресия може да показва точно наличието на депресия. Задачата на родителите е да проследят тревожния симптом навреме и да се консултират със специалист.\nВ тази статия ще говорим за причините за депресията при дете, как се определя и как да се лекува. Навременната работа с проблем може да предотврати развитието му и да намери ефективни решения\nДепресия при дете (юноша) - какво е това?\nДумата „депресия“ идва от латинското deprimo - „да смазвам“, „да потискам“. Депресията при дете (юноша) се характеризира с потиснато или потиснато настроение, нежелание за удоволствие, песимизъм, нарушение на съня и понякога суицидни тенденции.\nДецата между 10 и 17 години преживяват различни емоционални катаклизми: кавга с близък приятел, конфликти в семейството, лошо представяне в училище, неуспехи с противоположния пол. Освен това мнозина са недоволни от външния си вид (акне или „не модни“ дрехи, външен вид, който не отговаря на „стандартите за красота“), което също се отразява негативно на психологическата среда.\nСитуацията се влошава от хормоналните промени в организма: за някои деца те преминават без следа, а за някои юноши това е поредната буря от емоции, които трябва да бъдат преодолени.\nВ суматохата на работните дни родителите не винаги имат време да общуват пълноценно с децата си. Но можете да забележите негативно отношение за кратък период от време. Обърнете внимание на следните симптоми:\nНамален интерес към любимите занимания (към учене или хобита)\nНарушаване на съня (например, не може да заспи дълго време вечер или се събужда няколко пъти през нощта)\nПромяна на теглото (наддаване на килограми или отслабване)\nБезсъзнанието не може да се концентрира върху конкретна задача\nНежелание за общуване с никого\nПрез деня симптомите може да не се появят веднага, но постепенно: тийнейджър се събужда в добро настроение, закусва и с удоволствие ходи на училище. Когато се сблъска с трудности в класната стая или общува с връстници, той започва да се изпълва с негативни емоции. Често има мания за собствените си преживявания, затваряне в себе си; може да се върне у дома, да седи неподвижно, да погледне в една точка, да откаже да яде. В такива моменти юношите често се оплакват от другите, критикуват всяка ситуация, забелязват само негативната страна, не виждат положителни нотки.\nВ главата ми се настанява мисъл (грозна / дебела / скучна / нямам приятели / никой не ме обича / нямам нужда от никого), която го придружава през депресивно състояние. Постоянно мисли за това, той не може да спи спокойно, което води до нарушаване на съня.\nДепресията при деца е придружена от внезапен прилив на добро настроение - детето е щастливо, шегува се, общува. Но час по-късно седи отново уморен, тъжен, недоволен.\nДепресията при дете никога не възниква от нулата. Винаги има предпоставки за такова състояние. Най-вероятно тийнейджърът се е сблъсквал със стресова ситуация и поради възрастта си не е могъл да го приеме и оцелее правилно. И това е напълно достатъчно за крехката детска психика..\n1. Хормоналните промени са "бурен" и дългосрочен процес. Съзряването на репродуктивната система е придружено от висок емоционален стрес: дразнене, меланхолия или повишена тревожност. Обикновено този период продължава 2-4 години. През това време натрупаният стрес може лесно да се развие в сериозно разстройство..\n2. Реалности в света на възрастните - идва разбирането, че светът, който той видя с очите на децата, не е толкова мил и безоблачен, но изпълнен с жестокост и несправедливост.\n3. Младежки максимализъм - на тийнейджърът му се струва, че той е игнориран, не виждан или забелязан. Всичко е разделено на черно и бяло, добро и лошо. На този фон възникват конфликти с родители и учители..\n4. Семейни конфликти - децата реагират остро на кавги между родители, преминават през развод или трудно финансово положение. Трудно е, ако той постоянно чува критики или недоволство на родителите си, свързани с неуспех в училище.\n5. Липса на приятели. Най-важното за един тийнейджър е общуването с връстници, комуникационна среда, възможност за споделяне на общи интереси с приятели. В юношеството настъпва емоционална еманципация от родителите: ако по-рано детето е споделяло преживяванията си с родителите си, то сега може да се затвори, да не говори за събитията от деня и своите преживявания. По принцип това е нормално за тийнейджър, но е важно да намери място, където ще се проведе този обмен на емоции. Емоционален контакт\nтийнейджър търси връстници и ако такъв контакт не е намерен, не е имало приемане в екипа, установяване на приятелски връзки - за тийнейджър това е много болезнено и травматично. Чувства се ненужно, неуспешно.\n6. "Несъвършен" външен вид - тийнейджърите са склонни да се притесняват, че не приличат на всички останали, имат наднормено тегло (според него) или кожните проблеми ще обърнат целия свят срещу тях. Неспазването на прословутите „стандарти за красота“ или стандарти, приети в определен екип (например, бъдете сигурни, че сте атлетични или се обличате в маркови дрехи) може да се превърне в подигравки за тийнейджър в екипа, ниска самооценка, анорексия и в резултат на това депресия.\n7. Често придвижване - отделянето от установения екип и обичайната му зона на комфорт избива от колелото. Пристигайки на ново място, тийнейджърът се сблъсква с трудности в общуването и създаването на нови връзки, което разбира се влияе на неговото състояние..\n8. Тормоз в училище - тийнейджърите често проявяват излишна жестокост, което оставя своя отпечатък върху психиката.\n9. Пристрастяване към интернет и компютърните игри - във виртуалния свят е лесно и просто да бъдеш успешен, в реалния свят е много по-трудно.\n10. Интензивни натоварвания - някои деца трудно усвояват училищната програма. И много родители настояват да посещават допълнителни часове и кръгове, вярвайки, че това е само от полза. Този ритъм на живот създава допълнителна стресова ситуация, която не всеки може да направи..\n11. Несподелената любов или първото неуспешно сексуално преживяване - преживяванията в това състояние отнемат много енергия и често няма кой и никъде да сподели опит и да получи подкрепа.\nЧувство за празнота и безсмисленост - Тийнейджърът може да учи добре, да води нормален живот, но все пак да се чувства празен. Няма разбиране за какво живее, всичко му се струва монотонно и не интересно.\n"Не искам нищо". Липса на интерес, липса на желание за социализация, приятелство, апатия.\n„Не съм нужен на никого“ - усещането, че съм ненужен за никого, се задвижва. Под влияние на по-силен другар фрустрацията само се засилва.\nЕмоционални люлки. Рязките промени в настроението, задържаното лошо настроение могат да бъдат заменени от пристъпи на ярост и агресия, а след това пасивност и самоунижение.\nРазговори за смъртта и самоубийствата. Ако един тийнейджър се е заинтересувал от темата за смъртта и самоубийствата, важно е да се обърне внимание на това навреме. Тийнейджър може да използва фрази като „няма нужда да живееш“, „всички ще умрем така или иначе“, „не виждам смисъл...“.\nБезсмислени действия, мания - примка върху безполезна дейност, например, постоянен престой в социалните мрежи (редовно актуализиране на „емисията“, в очакване на нова безсмислена информация).\nРезки промени - тийнейджър рязко променя социалното си поведение, променя външния си вид (боя за коса, пиърсинг). Промените могат да са свързани с начина на живот, интересите, социалния кръг и мирогледа.\n"Винаги успешни" - това са деца, които "излизат от пътя си", за да постигнат положителни резултати, да постигнат успех. Но зад екрана на „успешен тийнейджър“ стои дете, което крие истинските си чувства. Често такива постижения не носят морално удовлетворение и са придружени от силен страх от разочарование на родителите..\nВсеки отделен артикул може да не е задължителен признак на депресия, но съвкупността от знак и / или изразени прояви може да бъде причина за безпокойство и насочване към специалист.\nРеактивен - счита се за доброкачествено разстройство. Това състояние е характерно за подрастващите, преживели силен емоционален шок. Например: развод на родители или смърт на любим човек.\nМеланхолик - характерно е състояние на депресия и меланхолия, интересът към всичко се губи, често седи в стаята си в едно положение или се движи бавно (летаргия). На фона на тези симптоми се развиват нарушения на съня и апетита. За момичетата е характерен неуспех в менструалния цикъл. Самоубийствените мисли могат да се добавят към продължителна меланхолия.\nБиполярното разстройство се характеризира с бързи промени във фазата, понякога на кратки интервали. Колкото по-млада е възрастта, толкова по-къси са фазите и може да варира от няколко часа до 2-3 седмици. Манията се проявява под формата на агресия и гняв. Психолозите може да не забележат биполярно разстройство, като се позовават на "промяна в личността на подрастващите", затова се препоръчва да се включи специалист с по-тесен профил (клиничен психолог, психиатър).\nДистимията е дългосрочно психично разстройство, което обикновено продължава една година, вероятно няколко години. Детето изглежда пасивно и самотно и не може да се концентрира върху конкретна задача. Може да бъде придружено от нарушение на съня и загуба на апетит. Това заболяване често се прелива в хронична форма, от време на време се прекъсва от промени в настроението..\nТежката (главна) депресия има продължителен характер. Продължава от шест месеца до 9 месеца. Тийнейджърът е тъжен и раздразнителен, не се интересува от нищо. Симптомите може да не са очевидни, например нарушение на съня: родителят се отнася до умора и натоварване. Някои деца започват да „изземват“ това състояние с големи порции храна. Този момент трябва да алармира. Ситуацията се влошава от мисли, в някои случаи от опити за самоубийство.\nТрябва да обърнете специално внимание, ако чуете все повече и повече препратки към смъртта и самоубийствата, например:\n1. Чете поезия и истории за самоубийство или започва сам да пише по тази тема\n2. Романтизира смъртта и самият умиращ човек.\n4. Сбогувайте се със семейството и приятелите, сякаш за последно\n6. Чуйте фрази: "Иска ми се да умра" или "Защо се родих?" или "Няма изход"\nВ този случай е необходимо да действате незабавно и възможно най-скоро да намерите специалист, който да окаже помощ..\nСемейната атмосфера е много важна за формирането на детската психика. Родителите винаги ще обръщат внимание на нестандартното поведение на детето. Но какво точно трябва да направите, ако започнете да имате проблеми с обучението или приятелите си в училище?\n· Говорете в удобна среда. Опитайте се да разберете какво точно е причинило безпокойството и резултата..\n· Помогнете да изградите самочувствието си. Покажете му колко важен и смислен е той за вас и другите..\nРазберете за хобитата му, какво го интересува, какво прави, докато сте на работа.\nОграничете попечителството, накарайте го да се почувства като вие му се доверявате.\nДайте право на избор, не трябва да решавате всичко за него.\nОпитайте се да не критикувате, а да насочите към правилните действия.\nЕлиминирайте разговорените разговори, опитайте се да не конфликтирате.\n· Намерете общ интерес - това може да бъде съвместна вечерна разходка или колоездене, или футболна игра. Посетете майсторски класове: рисувайте и създавайте.\nПсихолозите съветват да се намери възможно най-много точки за контакт. Важно е детето да се чувства подкрепено и обгрижвано. Но не забравяйте, че увеличеното попечителство само ще навреди и усложни ситуацията..\nВинаги казвайте искрено, че го обичате, цените и уважавате. Топлите и доверчиви отношения в семейството са ключът към доброто психично здраве на всички негови членове.\nАко разберете, че ситуацията е извън вашия контрол, не отлагайте да отидете на специалист.\nДепресията при деца и юноши е сериозно медицинско състояние, което изисква съвет от специалист. Родителите трябва да разберат, че само те могат да помогнат на детето си, като видят характерните знаци. Не трябва да го пускате, по-добре е да държите всичко под контрол, следвайки съветите на специалист.\nЛеката форма се поддава на консултативно лечение: може да бъде индивидуална работа с психолог или посещение на психологическа група. Тежките случаи (като опит за самоубийство) изискват по-сериозен подход, базиран на лекарства. В такива случаи психолог и психиатър често работят по двойки, като се допълват взаимно..\nОбикновено първият специалист, към който трябва да се обърнете за помощ, е психолог. По време на разговора той помага да се разбере причината за появата на болестта. Ще ви помогне да разберете какви емоции и чувства съпътстват тийнейджъра. Използвайки различни техники, специалистът ще може да обясни какви страхове и съмнения са се настанили в главата на детето. Има възможност след общуване с психолог той самият да намери начини да реши проблема и да излезе от това състояние.\nПсихотерапевтът е лекар, който помага на пациентите да се справят с психични заболявания. Режимът на лечение съдържа психотерапевтични техники в комбинация с лечение с лекарства.\nАко се разкрие продължителен характер на заболяването, тогава само разговорите няма да са достатъчни. Към лечението могат да се добавят антидепресанти, които ще облекчат симптомите на тревожност и апатия, ще помогнат за премахване на раздразнителността и справяне със страховете..\nДецата и юношите с различни емоционални проблеми идват на "Емпатия". Помагаме им да преодолеят трудностите. За тази цел екипът ни разполага със специалисти, които работят с деца и възрастни от 14 години, помагащи за справяне с вътрешни проблеми.\nЮношеството е период на формиране на личността. И нашата задача е да помогнем на детето да остане на път. Ние помагаме на тийнейджърите и родителите да намерят и поддържат хармонията, в която всички са удобни да живеят и да се развиват.\nВ „Емпатия“ има психологически групи за подрастващи, в които децата могат да споделят важен опит, да получават подкрепа и обратна връзка, да се научат да изграждат отношения с връстници и да намират приятели. Тук един тийнейджър може да сподели проблемите си, а ние ще му помогнем да разбере и разбере себе си. В този формат на общуване се формират подкрепа, уважение и доверие в връстниците и предпоставките за развитие на депресия при дете преминават сами. Разбира се, не може да се говори за универсална панацея, но психологическата работа в група очевидно е превенция на депресията; ако е необходимо, насочваме и тийнейджъра и родителите към специалисти с по-тесен профил.\nАко сте изправени пред недоразумение в семейството или сте открили признаци на депресия у дете, моля, свържете се с нас за помощ. Очакваме ви в студиото за практическа психология на емпатията.\nКакво да правите, ако бебето ви често е в лошо настроение\nПубликувана публикация: 24-02-2012\nНа възраст от 3 до 5 години децата са предимно много весели, но доста понякога се случва, че някакво малко нещо ги пикае и те стават тъжни и раздразнителни, това се случва дълго време.\nПодобни неразбираеми ситуации вълнуват много любящите родители. Учените казват, че на тази възраст децата просто не трябва да бъдат депресирани, освен ако наскоро не са имали психологическа травма. Децата, като възрастните, са склонни към резки промени в настроението си, но за някои може да бъде много трудно да се справят с това..\nКакво да направите, за да поддържате детето си в добро настроение?\nДайте на бебето си повече време.\nЛудият ритъм и нередовният работен график на родителите водят до факта, че децата просто се губят и не им се обръща достатъчно внимание. Помислете колко време отделяте на детето си на ден. Ако се окаже, че е по-малко от 2 часа, тогава проблемите не могат да бъдат избегнати.\nПодарете на детето си повече радост и положителни емоции.\nБез значение на колко години е детето, опитайте се да намерите начин да разнообразите живота си с емоционални преживявания, които той ще запомни само от добрата страна. Положителните моменти трябва да се натрупват всеки ден. Опитайте се да си спомните с децата онези радостни моменти, които сте живели всеки ден..\nОпитайте се да предпазите малкото си от стрес.\nТрябва да направите всичко възможно да предпазите детето си от детегледачки, нереалистични очаквания, редки срещи и претоварено ежедневие. Винаги поддържайте контрол и не губете самообладание, тъй като отрицателната енергия от родителите и гневът са най-опасните стресори за бебетата. Ако сами не можете да се справите, потърсете помощ от специалисти, които ще ви помогнат със съвет.\nХраненето на детето трябва да е правилно и пълно.\nПротеинът трябва да присъства в ежедневното меню, особено по време на закуска. Ето защо, опитайте се да не храните бебето си с торти, сандвичи със сладко и сладки зърнени храни. Захарта може да бъде в малки количества в напитки или менюто трябва да е богато на плодове, зеленчуци и пълнозърнести храни. Намерете специални хранителни добавки, които са необходими за нормалното функциониране на бебето. От липса на витамини от група В настроението се влошава и жизнеността намалява (B6, B12 и фолиева киселина). Тези витамини се дават най-добре сутрин..\nАко сте изпробвали всички методи и депресията на вашето дете не спира, а след това купете от аптеката 5-хидрокситриптофан (5-HTP), това лекарство играе основна роля за регулиране на настроението. Може да се използва както от възрастни, така и от деца. Но преди да дадете това на дете, не забравяйте да се консултирате с лекар..\nСъщо така доброто настроение на детето зависи от времето в семейството, от това как майката се отнася с бащата и бебето и обратно..\nДете е постоянно в лошо настроение\nАкушерство и гинекология, 23 години на практика\nЗащо бебето е в лошо настроение??\nХраносмилателните разстройства са широко разпространени при кърмачета. Чревните колики заемат значително място в структурата на тези нарушения, които се срещат при почти 90% от малките деца с различна интензивност и продължителност, а при повечето деца напълно изчезват до 4-годишна възраст. Това разстройство засяга с еднаква честота кърмените и хранени с храната деца от двата пола. Можете да подозирате колики при дете, ако има епизоди на повишена раздразнителност, тревожност или плач, възникващи и завършващи без очевидни причини, които продължават 3 часа на ден или повече.\nПричините за коликите не са напълно изяснени. Предложени са множество хипотези относно механизмите на произхода на болестта, включително грешки в диетата на кърмеща майка, различни видове непоносимост към храна, алергии към протеини от краве мляко, нарушение на балансирания състав на чревната микрофлора.\nСъщо така причината за коликите може да се предполага, че е повишено съдържание на газове в стомашно-чревния тракт. Коремът на такова дете е леко подут, отбелязват се епизоди на лошо настроение, нарушения в ежедневния ритъм на активност и сън и чести епизоди на регургитация. Газът влиза в стомаха по време на хранене, когато се поглъщат големи количества въздух. Това може да се дължи на неправилно захващане на гърдата, неудобно положение за хранене или неподходящи зърна на бутилката..\nНяма единни критерии за предписване на определен вид лечение. Бебетата трябва да избягват преяждането. Ако детето е кърмено, майката трябва да продължи да кърми, като коригира диетата си - на първо място от него трябва да се изключат краве мляко, ферментирали зеленчуци и бобови растения. Продължителността на поддържането на елиминационната диета трябва да бъде най-малко 2 седмици, последвано от продължение, когато се постигне клиничен отговор при детето. За децата, хранени с формула, елиминирането на протеина от краве мляко от диетата и използването на формули, базирани на силно хидролизирани протеини, са ефективни методи за лечение на колики..\nЗа облекчаване на болката по време на пристъп на колики традиционно е обичайно да държите детето в изправено положение или да лежи по корем, за предпочитане със свити крака в коленните стави, върху топла подгряваща подложка или памперс, масажът на корема е полезен.\nОтговори на често задавани въпроси, които възникват сред тези, които са изправени пред неврози


16.4.Феномените на човешкото и стоящите зад тях екзистенциални структури | Учебният блог на философа Ангел Грънчаров\nЕто защо едно възраждане на изразителната мощ на езика – в древността се е вярвало в магическата сила на словото! – може да се очаква само на почвата на всекидневния разговорен език, обслужващ потребностите на самия живот, на човека, зает със своя живот. От тази възможност е крайно време да се възползва и философията, а също и близката до нея психология, а двете, взети заедно, могат да поставят основите на едно обновено човекознание, което е способно да вълнува човека – и което точно поради това ни е така необходимо. Силната и свежа струя на човешкия разговорен език може да прочисти понамирисващите на мухъл пространства на претендиращата за чистота философия, в които преди това обикновените хора нямаха особено желание да влязат. Само така би се преодоляло абсурдното положение човекът да е безразличен тъкмо към човека – защото “за него” му говореха на един изцяло неподходящ, дори неадекватен от гледна точка на живата човечност език.\nНо по-важно е друго: само така може да се постигне съответствие с иначе вечно убягващата ни човечност, сърцевината на човешкото и човека, по друг начин неуловима и изплъзваща ни се. Излиза, че от едно такова пренастройване на философията и родствената й психология по посока на човешкото, което ще роди автентичното човекознание, печалбите ще бъдат поне две: адекватност с предмета (самият човек с цялата му свита, дълбините и висотите на неговия дух, на чувствителността и мисловността му!) и разбираемост от човешките същества, които няма как да не бъдат ангажирани с едно такова знание-разбиране, щом то изразява тях самите, съкровената им вътрешност. Едва тогава човекът ще има шанса да разпознае себе си в онази картина, която философията чертае и рисува за самия него; доскоро той там виждаше само жалки гримаси, карикатури, сенки, фалшиви подобия, т.е. самата безинтересност и дори безчовечност.\nНа първо място едно такова философстване не конструира, а само изразява онова, което философът намира в неподправен вид в самия себе си, в собствената душа. Такова философстване следователно е самоизразяване, насочено единствено към живия и саморазкриващ се човешки смисъл, към екзистенциалните корени на човека, които всеки от нас може да разкрие само в себе си. Вглеждайки се в себе си, човек не може да не разпознае в съзрения образ тъкмо човека, при това се иска само да е верен на своята обичайна нагласа, пряко свързана със самия живот, с почувстваната и примислена всекидневност. Другояче казано, едно такова изискване всъщност се свежда до правото в пълна степен да се възползваме от свободата си, т.е. да бъдем в истинския смисъл на думата човешки същества. Значи верността към себе си и към истината на човешкото съществуване, определяна като свобода, е главното изискване-условие на предлаганата философска, т.е. в пълнотата си човешка нагласа. Осигурявайки си потребната свобода (която само ни гарантира близостта до човешкото!), човек остава при себе си, а този е пътят на философстването, което не е чуждо на самия човек.\nНадявам се текста, правен по горните изисквания, ще може да се чете с удоволствие от всички, а също и да поражда ентусиазъм за самостоятелни занимания, за личното и отговорно вникване в своята личност и душа, в неразделния от нас живот и в тайната, заради която вероятно живеем на този свят. Нима е малко това?\nПърво, защото то не обича да теоретизира, да се абстрахира от непосредствената даденост на човека и човешкото, да се откъсва от тях и да се затваря в черупката на отвлечените неща (които малко ни засягат и затова особено не ни интересуват – поне както ни изглежда!). Следователно това човекознание не напуска почвата на непосредствено преживяваното, а се опитва пряко да го изрази на собствения му език – и затова се стреми да “превежда” на този език всичко онова, което се изразява като теоретично (чисто мисловно, разсъдъчно и пр.). Тук значи няма да се произвеждат конструкции на чистото мислене и знание, а само ще се улавят наличности. “На-личности” – думата е прекрасна и безкрайно изразителна! И то не какви да е наличности, а тъкмо такива, каквито ги намираме в неподправен вид в самите себе си, такива, каквито те сами ни се разкриват, а ние просто ги регистрираме. Става дума за феномени на човешкото и за стоящи зад тях екзистенциални структури, които по друг начин не можем да постигнем.\nСаморазкриващата ни се човечност – “човешкост”, самост на човешкото, самата “себестност”, чистата “азовост” и пр. – в нейната неподправеност, в нейния чист поток, в непосредствената й наличност и даденост може да се определи като сфера на практическото, т.е. на самодейността на човешкото. Става дума за регистрирането на една своеобразна екзистенциална практичност, явяваща се основа на всички други практики, която има предимството на жизнената достоверност, на близостта със самия живот, на неотделимостта си от самия човек. Затова изглежда е казано, че най-добре знае онзи, който може; ние ще търсим само пригодното за живота и човека, което можем да намерим единствено с самия живот, в самия човек.\nУлавяйки по този начин духа на екзистенцията, нейната сърцевина и конституиращото я ядро, приближавайки се постепенно до дълбоко потребната ни жизнена духовност (носеща в себе си самите истини на живота, съответстващи на нас самите!), ние имаме гаранцията за съответния ефект върху душите, за човешката съпричастност към добитото, за правдивостта и разбираемостта, “понятността” на постигнатото. Човек живее преди всичко практически – това са най-вече т.н. “вътрешни практики”, неспирните актове на чистата човечност в нейната непосредственост като душевен живот, като усет за тялото, като чувство за самата жизненост, за жизнената сила в нас самите, която не знае покой! И тази сфера на многоликите му изяви напълно го удовлетворява – при спазването на верността спрямо живота, спрямо неговата истина, спрямо самия себе си в своята уникалност. По този начин навлизането в практическото ще ни даде всичко потребно, едва така ще се доберем до истините за самия себе си, без които животът наистина се превръща в абсурд, във всекидневно предателство (“изневяра”, “убиване”, невярност и пр.) спрямо жизнения порив.\nИзлиза, че работата се свежда до това да постигнем, да повторя, вярност към себе си, към напиращата в гърдите ни жизненост, към истината на съществуването, към самия живот като висша ценност за човека, към свободата, средството да бъдем себе си по най-добрия начин и пр. И също на тази основа да се приучим към всекидневна вярност спрямо самото битие, където е скрито разгадаването на всички загадки. Смятам, че тук се ражда и човешкото достойнство и затова си позволих да нарека книгата си “етика на достойнството” като център на изкуството да се живее.\nИ така, в книгата си “Изкуството да се живее” правя най-настойчиви опити да разгадавам поражданите от живота и нашата свобода истини, изразяващи собствената ни вярност към самите себе си, които точно затова са съвсем приложими, служещи на самия живот, жизнеспособни и жизнеустойчиви, т.е. изцяло практични, израз на една непостижима иначе практичност. Лутайки се всекидневно в живота, правейки опити да се справяме с неговата проблематичност (всичко тук е поставено под въпрос: аз сам стоя срещу живота си, и никой не може да ми помогне!), търсейки опори чрез прояви на непрестанния устрем да разберем самите себе си, да постигнем съдбовно необходимата ни яснота, учейки се от самия живот с цената на толкова много изстрадани провали, грешки, подхлъзвания, оставайки обаче верни на непреодолимия порив към истината на своето съществуване, ние – човешките същества на тази прекрасна земя и под това обсипано със звезди, но и изпълнено със загадки небе – всъщност само това правим: постигаме своята философия на живота, градим своята изпитана от самия живот практическа антропология, т.е. търсим и се доближаваме до великата мъдрост на живота – и човека. Така всеки сам постига своите човешки истини и – веднъж добрал се до тях – им остава верен цял живот, дори и да не ги съзнава достатъчно ясно.\nРазбира се, ние все пак си плащаме за това, губейки толкова ценно време във вървенето по пътища, по които след това ни се налага да се връщаме назад – за да поемем по нови. Затова има смисъл в една книга да получим известна предварителна ориентация как се прави всичко това (преди всичко друго най-важното е да сме наясно със самите себе си!), което ще ни облекчи, надявам се, в онова търсене на човека у себе си, което все пак трябва да извършим сами: защото този човек за всеки от нас е различен, съвпада с мен самия, с моето уникално, неповторимо Аз, с моята безмерно ценна, единствена личност. Който иска да се вглъби в същото, може да го направи с помощта на моята книга, явяваща се помагало по личностност и достойнство.\n„Търся човека!“, „Къде е човекът!“, „Не виждам човека!“ – крещял някога Диоген със запален посред белия ден фенер и блъскайки се в иначе многолюдното множество на Атина; всички му се смеели и го смятали за луд. Ако ние сега, толкова векове по-късно, дръзнем да направим същото? Дали този път ще ни разберат?\nДали за толкова време си е пробило път съзнанието, че това не е смешно и не е лудост, а е съдбовна човешка потребност? И дали, усетил опасността от разпад на битието си, нашият съвременник ще се вслуша в думите ни? Нима – ако не стане така – времената са работили напразно?


Включете се в инициативата - Обядвай с шефа на…- | Address.bg\nВключете се в инициативата „Обядвай с шефа на…“\nИскате ли от първа ръка да научите повече за Адрес Недвижими Имоти и за сектора в развитие по време на пандемия?\nТогава се включете в инициативата „Обядвай с шефа на…“, даваща възможност за лична среща с лидери от най-големите компании у нас.\nПодготвили сме вълнуващ обяд с Изпълнителния директор на Адрес – Гергана Тенекеджиева, по време на който ще може да попитате за всичко, свързано с агентския бизнес на недвижими имоти. Атмосферата ще предразполага към неформален разговор, за да разберете как да стартирате успешна кариера, следвайки философията на компанията. Така Гергана и екипът ѝ отново изразяват стремежа си да дадат шанс на младите хора в България да останат и да се развиват в родината си.\nКандидатствайте в инициативата на: https://talentclub.bg/lunch-with-ceo/.\nПовече за Гергана Тенекеджиева научете тук: https://talentclub.bg/address/.


:: Info.Mitnica.com :: Новини | Австралия и ЕС ще започнат преговори за свободна търговия\n527 разглеждания от 18 юни 2018 г.\nПреговори за всеобхватно споразумение за свободна търговия между Канбера и Брюксел ще започнат идния месец, обявиха днес еврокомисарят за търговията Сесилия Малмстрьом и премиерът на Австралия Малкълм Търнбул, цитирани от ДПА.\n"Във времена на предизвикателства е окуражително да видим, че Австралия споделя нашия ангажимент за положителна търговска програма и идеята, че добрите търговски споразумения са победа и за двете страни", каза Малмстрьом на съвместна пресконференция в Канбера.\nЗапочването на преговори с Австралия е част от програмата на ЕС за отворена и справедлива търговия. Те започват след приключването на преговорите с Япония през миналата година и с Мексико през пролетта на тази година, както и след влизането в сила на търговското споразумение между ЕС и Канада през септември миналата година. След днешното съобщение първият официален кръг от преговорите между преговарящите на двете страни ще се състои в Брюксел от 2 до 6 юли.\nАвстралия е една от отбелязващите най-голям растеж развити икономики в света. Заедно с 10 други държави от Тихоокеанския регион, тя наскоро договори всеобхватното Транстихоокеанско партньорство. Бъдещото споразумение между ЕС и Австралия ще позволи на европейските дружества да се съревновават при еднакви условия с дружествата от държавите, с които Австралия вече има търговски споразумения.\nЕС е вторият по големина търговски партньор на Австралия. Двустранната търговия със стоки расте постоянно през последните години, като миналата година достигна почти 48 милиарда евро. Областите, които съставляват по-голямата част от износа на ЕС за Австралия, са превозно оборудване, машини, химикали, храни и услуги. Двустранната търговия с услуги възлиза на около 28 милиарда евро. Чрез споразумението търговията със стоки между двете страни би могла да се увеличи с над една трета.\nПреговорите ще се провеждат на фона на търговската война между САЩ и Китай. Миналата седмица президентът на САЩ Доналд Тръмп наложи мита за 50 милиарда долара върху китайския внос, които бяха посрещнати бързо с реципрочни мита от Китай.\nЕС е сред пострадалите от решението на Тръмп да наложи вносни мита от 25 процента за стоманата и 10 процента за алуминия. Австралия беше освободена от митата, след като прие да ограничи обема на износа си за САЩ.


Мъж и жена били гаджета дълги години и живеели на семейни начала. Един ден\nжената не издържала и сериозно попитала своя приятел:\n– Добре де, ние няма ли вече да се женим?\n– Кой вече ще ни вземе нас с теб? – отговорил той.\n– Как се нарича бумеранг, който не се връща обратно?\nМъж обяснява на жена си какво е инфлация:\n– Когато те взех, ти беше 90-60-90, нали така? Сега си 85-100-120. На пръв поглед, сега имам повече, но в действителност получавам по-малко…\n– Пешо, направо съм в шок! Как така ще се развеждате? След 35 години! Премисли ли добре?\n– Аз въобще и не съм помислял, но жена ми каза, че обичам друга… било повече от очевидно.\n– Е… и коя е избраницата?\n– Ми не знам, жена ми още не е решила.\nЧета статус на едно 14-годишно: – Седя, пуша, пия кафе и си мисля за него… Аз съм на 34… търкалям се на дивана, ям портокали и гледам „Ну погоди!“…\n– Дълго ли ще бъдеш с твоите приятели?\n– Не. Бързичко ще се напия и идвам…\nЕдин зевзек изпратил посред нощ SMS:\n– Много съм добре! Пешо.\nСлед седмица получил покана да се яви в пощата и си прибере колета, изпратен с наложен платеж. Платил доста пари и едва домъкнал 35 кг. пакет до апартамента си. Когато го отворил, намерил вътре голям камък и бележка:\n– Този камък падна от сърцето ми, като получих твоя SMS, че си добре!\n– Защо отново ще се вдига цената на горивата?\n– За да можем да вдигнем заплатите на нашите служители, на прага на предстоящата инфлация.\n– А вие откъде знаете за инфлацията?\n– Е, как?… Ми не виждате ли, че ще поскъпват горивата…\nВ магазин за пилешко влиза жена и над час разглежда стоката с интерес… На продавача му писнало:\n– Госпожо, за да Ви помогна с избора ми кажете, Вие тая кокошка ще я ядете ли или просто търсите сродна душа?!\nПрез ХIХ век:\n– Обича ме, не ме обича?\nПрез ХХ век:\n– Ще спи с мен, няма да спи с мен?\nПрез ХХI век:\n– Мъж ли съм, жена ли съм?\n– Джон, вярно ли е, че българският премиер е нарекъл българите прости, а мнозинството от тях го избира вече трети път за премиер?\n– Да, сър, вярно е.\n– Тогава защо вдигат врява, възмущават се и се обиждат, когато някой си професор им бил казал, че 80% са дебили, Джон? Нали той им е казал същото, което вече им е казвал и избирания три пъти от самите тях премиер?\n– Ми, дебили, сър.\nДневен хороскоп за 29 ноември 2017 г.