Единно Свързан Организъм | Ned Dimov\nЕдинно Свързан Организъм\nЦелият свят е единно свързан организъм. В действителност, дали ни харесва или не, всеки е във връзка с всичко.\nМоже да разгледаме света като едно човешко тяло. Различните клетки от тялото са подобни на различните етноси, общности, характери или разновидности на частиците. В обичайно състояние ние не осъзнаваме, че сме свързани, защото в нас преобладава ограниченият ни човешки индивидуален ум. Знаем, че той има определени функции и възможности и за него е невъзможно, непосилно да обхване Безкрайното.\nВсъщност, ние наистина сме свързани и сега ще ви кажа, защо е глупаво да се мразим, да си подлагаме крак или да неглижираме, който и да друг. Човешкият ум дори не осъзнава какво става в собственото му тяло, а какво остава да е в информиран за всички други зависимости и връзки на тялото с останалия свят.\nГлупаво е да се настройваме срещу другите, защото ако се отнасяме така към някой, то ние неусетно се отнасяме така към самите себе си. Как мислите, кое в едно тяло е по важно – краката или ръцете, стомаха или дебелото черво, умът или вътрешните органи? Може ли да се направи съпоставка и нещо да бъде игнорирано и да не го зачитаме за важно? Ами колкото и да е престижно да сме, примерно, клетки от сърцето или да сме някоя от сивите клетки, които отговарят за организацията и осъзнаването на работата на организма, не може да не признаем, че функцията на дебелото черво или ануса са също толкова важни, неотменими, незаменими. Сещате се, че ако функцията му е отпаднала, целият организъм ще се отрови и всичко ще умре. Ще умрат и клетките на сърцето, на мозъка, на вътрешните органи, кръвта… – всичко. Няма нещо маловажно или незначително в човешкия организъм, както и няма нищо излишно в света.\nСега, някои може да са настроени срещу някой етнос, религия, националност или да има омраза и презрение по някой друг признак, но ако се вглъбят дълбоко, ще разберат, че това е безсмислица, нонсенс. Не можеш да потискаш някой, само за да ти е добре на теб, защото ние сме един цял организъм и ако само на теб ти е добре, а на останалата част на тялото е зле и в крайна сметка, ако тялото колабира и умре, ти ще умреш същия момент. Или ако едни мизерстват, а ти добруваш, това няма как да не ти се отрази. Някои трупат богатства, но и това би следвало да е в разумни мерки и да е полза на Цялото, а не да е самоцел. Някой бил имал желание да навреди на някой, но това също е глупост, защото без да се усетиш, ти ще навредиш на себе си – ние всички сме свързани в Едно.\nС мислите и енергията, която генерираме в ежедневието, е същото. Ако си зъл и мислиш само за себе си, то ти неусетно проектираш тази енергия към другите клетки на Цялото, с които си свързан неразривно. Излъчването на зла и егоистична енергия към Цялото го зарежда с нея и след това тя по най-неочакван начин се връща към теб самият, а ти го приемаш за нелепа случайност… Примерно, ако някой изработва ментално в себе желание за просперитет и го излъчва с цел да манипулира матрицата, то той въздействайки ú и променяйки я, без да се усети приема съответно нейната изкривена проекция. Така, отваряйки си вратите към един успех, затваря вратата към други. Но това грубия човешки ум не може да го улови.\nЧесто виждам духовници, които се молят само за нещо си в тяхна полза… Един е християнин и се моли само за християните, а мюсюлманите ненавижда. Друг е мюсюлманин и спазва традициите и правилата на исляма, но към другите не е разположен благосклонно. Трети е юдеин и има психичната настройка да третира останалия свят по свой специфичен начин. Добре, може всеки да има някакво основание и да е прав да постъпва така, но ако само можеха да узнаят, че ние всички сме качени на една лодка и ако всички застанат на носа (отпред) или отляво, кърмата (задницата) или десния борд ще се повдигне и лодката ще се преобърне. Всеки е добър на своето място, но не бива никой да отхвърля другия и да го неглижира. Всеки е важен, абсолютно всеки.\nЗнам настроенията за дискриминация и омраза към не своите, но първо е добре да се осъзнае кои са свои и кои чужди. Често се издигат гласове на национална основа или колко велик бил определен етнос с историята си, с постиженията си. Да, много са велики, но нека да не забравяме, че на първо място ние произлизаме от Невидимата Пустота и най-първо Тя е нашата родина. Не е държавата, в която живеем в момента, не е народът, от който сме се родили в този живот, не са традициите, възпитанието и манталитета, с които сме проникнати до мозъка на костите (на тялото). Ние сме много повече от това да сме хора. В нас има много повече сила, енергия, информация, от тази, която е в историята на народа ни. Далеч повече сме от битието и знанията, които имаме за база и начин на мислене.\nПросто, когато този живот свърши, ние ще забравим всичко свързано с живота, с тялото, със заучените маниери, възпитание, обноски или разни протоколи и възпитание. Да, може много неща от всички тях да останат като енергия в съзнанието ни. Но преди всичко ние сме Същинската си Природа и Тя е това, което ще пребъде в нас през вечността и безвремието. Не е добре да се мислим за важни, а другите да атакуваме и угнетяваме, защото знае ли човек, може Невидимото – Пустотата да им е осигурило някакъв Защитник, който никой не познава и не очаква да се намеси, но не всичко което съществува е видимо и разбираемо.\nНяма как Единният Организъм да не помисли за Себе си и от тази гледна точка да постави в хармония отделните си частици, т.е. да вземе от тези, които имат в излишък, за го даде на тези, които са в дефицит. Това ще направи Единният Организъм – ще изчака да види дали всичко е в съгласие и хармония, и ако не е, ще включи функцията за разумно разпределение и осигуряването на нуждите на онеправданите и това няма да е, защото Безпределното обича един, а друг мрази или пък че желае всичко да е по равно.. Едни се нуждаят от повече, други от по-малко, според работа и функциите им. Намесата ще е е заради единството и важността на всяка клетка от Организма и разумното функциониране на Цялото.\nНе може да продължаваме да обръщаме с главата надолу всичко. Природата не понася такива неща и ако ние хората си мислим, че Тя, Майката Природа няма разум, преценка или реакция, жестоко се лъжем и скоро всички ще се убедим в това. Всъщност, ние вече започнахме да ставаме свидетели на Въвеждането на Ред от Нея.\nГлупаво е да се мразим и отхвърляме, защото всеки си има определена мисия в Цялото. Може да сме на различни мнения и всеки да има различна позиция, но това не е защото някой е излишен, ненужен или маловажен. Всичко взето заедно, включително и различните, и противоположни мнения, и обединяването им, правят Истината на Единното Цяло.\nВ природата няма приятел и няма враг – няма полезен, няма вреден. Няма нужен, няма ненужен – важен или маловажен. Когато всичко е Цялостно, Обединено, Единно, Свързано Неразривно, Допълващо се и Преливащо се в Едно, това е Дзен! Когато всичко и всеки произтичат от Вечната си Същност, когато изразяват и изпълняват волята на Единната Пустота, тогава са истинни и автентични.\nНе бива да има омраза, разделение, отхвърляне или незачитане на Същността, на който и да е. Е, разбира се, когато някой се е отклонил от Вътрешната си Същност, той следва да се завърне в Нея и да Я последва. Илюзиите не са добър съветник и те не бива да се следват.\nТехниката за завръщане в Истинската си Природа е медитацията:\nКогато медитирате, само наблюдавайте ума си, но без да се захващате с мислите, които ще се появяват. Оставете ума си да мисли, не бива да го спирате или да се опитвате насила да се очистите от мислите. Просто го наблюдавайте и не се захващайте с нито една мисъл, която ще се изплува в ума ви.\nСтоейки така и наблюдавайки как ума функционира, без да участвате в него и без да се въвличате в мислите, те постепенно ще утихнат и ще навлезете в естественото, пусто, безмълвно, добронамерено и умиротворено състояние на Истинската си Природа, ще се слеете с Нея и ще Я последвате винаги и навсякъде.\nТози, който следва Себе си, той следва Пътя на Безграничното, той не може да сгреши и не си създава карма.\n5 thoughts on “Единно Свързан Организъм”\nмай 2, 2021 at 10:48 AM\nмай 2, 2021 at 10:47 AM\nаприл 28, 2021 at 8:01 PM\nаприл 26, 2021 at 2:36 PM\nБлагодаря за информацията, за прекрасния стил на поднасянето и за осъзнаване! Много полезно и според мен необходимо да се прочете, осмисли, приеме от отделния човек! Поздрави, Нед!\nаприл 26, 2021 at 10:41 AM\nБлагодаря за прекрасната статия!!!


store.bg - Завръщането на Албърт у дома - Омър Хикъм - 📕 книга\nКниги Детска литература Книги за тийнейджъри Романи и разкази Завръщането на Албърт у ...\n30-те години на миналия век. Елзи и Омър учат заедно в училището на миньорско градче в Западна Вирджиния. Елзи мрази това място и заминава да търси нов живот във Флорида. Там между нея и талантливия танцьор и бъдещ актьор Бъди Ебсън припламва любовна искра. Но когато Бъди заминава за Холивуд, Елзи се връща у дома и приема предложението за брак на Омър, сбъдвайки най-големия си страх - да стане миньорска съпруга.\nСпоменът за безгрижните дни във Флорида не угасва в сърцето на Елзи благодарение на необичайния сватбен подарък от Бъди: малък алигатор. Кръщава го Албърт и той се превръща в нейния чудноват и доста страховит домашен любимец. Омър обаче ѝ поставя ултиматум: той или алигаторът! Елзи избира него, но при едно условие: да отведат Албърт у дома му. Така започва едно щуро пътешествие, което включва Елзи, Омър, Албърт и... един петел. Ще изминат над 1000 мили, ще преживеят невероятни приключения и ще срещнат още по-невероятни хора (като Стайнбек и Хемингуей). През целия път обаче ги преследва призракът на Бъди, а как един обикновен мъж може да съперничи на една мечта?\nОмър Хадли Хикъм Джуниър (роден на 19 февруари 1943 г.) е американски автор, ветеран от Виетнам и бивш инженер на НАСА, обучавал първите японски астронавти. Той става известен с мемоарите си от 1998 г., които по-късно са пресъздадени във филма "Октомврийско небе", посветен на неговите детски години и опитите му заедно с негови приятели да построят ракета. Той печели различни литературни награди за своите книги, а някои от тях са бестселъри на "Ню Йорк Таймс". Една от най-успешните му книги е "Завръщането на Албърт у дома".\nОмър Хикъм е роден и израснал в Западна Вирджиния. Завършва гимназия през 1960 г. По това време заедно със свои приятели участват в състезание по ракетомоделиране. След много опити се класират за Националния панаир на науката и печелят златен и сребърен медал в областта по ракетомоделирането. Хикъм е служил като първи лейтенант в четвърта пехотна дивизия на американската армия от 1967 до 1968 г. по време на Виетнамската война. Носител е на медалите "Похвала на армията" и "Бронзова звезда'. Общо той служи шест години активно и е почетно уволнен в чин капитан през 1970 година.\nЗа да оцените книгата "Завръщането на Албърт у дома", изберете цифрата отговаряща на Вашата оценка по десетобалната система:\nИзползваните в представянето на книга "Завръщането на Албърт у дома - Омър Хикъм" текстови, графични и други материали са собственост на носителите на авторските им права.


Четири културни локации по света | | Sofiapress\nЧетири културни локации по света\n30.03.2019 28.03.2019 - by Златка Вълканова\nКакво ни представят изложбите в Рим, Барселона, Вашингтон и Торонто\n140 произведения на 200 артисти в Национален музей на изкуствата от XXI век\nВсички пътища водят към Рим, за да видим, че там се правят амбициозни проекти не само в античността и ренесанса а и в наши дни. През 1998 година под егидата да италианското Министерство на културата във вечния град се провежда архитектурен конкурс за нов музей.\nСред 273-те проекта бива избран този на Заха Хадид, а новосформираната институция се нарича Национален музей на изкуствата XXI век, на галено MAXXI. Открит е през 2010 година. А концепцията е сградата освен да се впише органично в средата, да бъде адекватна и на контекста. В миналото на конкретното място са съществували военни бараки. 140 произведения на 200 артисти са представени в настоящата изложба озаглавена „Улицата, там където светът се случва”. Улицата като място за споделяне, съзидание, дискусия и сравнение. Изложбата е организирана тематично. Обществени сблъсъци, политика, ежедневие, общности, карнавали, иновации. Мащабният проект изследващ улицата като място на случване, като лаборатория на съвремието е мултикултурен, многоезичен, цветен, стряскащ, вдъхновяващ. Изложбата в „МАКСИ” – музей за съвременно изкуство и архитектура в Рим продължава до 28 април.\nБарселона – Джасуме Пленса в Музея на съвременното изкуство\nКато всеки уважаващ се град и той има музей на съвременното изкуство. Той отваря врати през 1995 г. Институцията представя артиста Джасуме Пленза.\nРоденият през 1955 г. артист се завръща в родния си град с изложба. Произведенията му са свързани с поезията, музиката и религията. Той се самоопределя като скулптур, въпреки, че в творческия си процес използва елементи от различни художествени дисциплини. Работата му се свързва с физически и духовни търсения, морални кодове и догми, онтологични размишления върху миналото и настоящето, откриването на взаимовръзките с природата. Изложбата включва работи от 80-те години до днешни дни. Едно пътуване като диалог между човешкото настояще и абстрактното. Жуме Пленза е един от най-разпознаваемите каталунски художници в световен мащаб. Той твърди,че в основата на изкуството е да търсиш дълбоко и по-дълбоко собствените си корени. Изложбата може да бъде видяна до 22 април.\nВашингтон – Ембрийн Бът в Музея на жените в изкуството\nХудожничката Ембрийн Бът представя изложбата „Отбележи моите думи”. Родена е през 1969 г. в Пакистан, а от 1993 г. живее в Бостън. Творбите й са разпознаваеми по феминисткия и политическия заряд, изобразени чрез изразните средства на традиционното персийско изкуство. С работата си художничката прави коментар на проблемите в световен мащаб: подтисничеството, агресията и ролята на изкуството в социалните процеси. Творческите й търсения започват през изследването на образите на жените в миниатюрите от Изтока. Често изобразявани като малки съблазняващи същества – контрапункт на мъжете Богове. Не малко символно значение в работите й имат и комарите, калинките, тигрите и драконите. Изложбата на пакистано-американската художничка продължава до 14 април.\nТоронто – Две поколения фотографки в Галерия „Стийвън Бълджър”\nГалерия фокусирана единствено върху фотографското изкуство, среща работите на две поколения фотографки, за да проследи приемствеността в изкуството и занаята. Авторките са Мина Кийн и Вайлет Кийн – майка и дъщеря. Мина Кийн е родена през 1861 г. в Германия. Емигрира последователно в Англия, Южна Африка, а накрая се установява в Канада. Работите й биват включвани във фотожурнали, като част от тях стават и за илюстрации за английски книги. В Южна Африка открива и собствено студио, като същевременно документира местния фермерски живот. Вайлет Кийн първоначално асистира на майка си, а по-късно отваря собствено фотографско ателие. Също така управлява едно от големите фотографски студия в Торонто. По това време илюстративната фотография вече не е толкова актуална и тя се насочва към работа в студио и портретна фотография. Пред обектива й са заставали хора, като Одас Хъксли, Джорд Бърнард Шоу, Уйлям Бътлър. Изложбата на двете фотографки продължава до 20 април.\nИзточник: БНТ, снимки: Facebook\nPrevious Article Цветана Манева и световни топстилисти рисуваха с бои за коса\nNext Article Авторският албум „Raw Material” на Елиза Иванова, вече е в България\nРешено: До 23,30 ч. ще работят заведенията за хранене в София


Декларация за поверителност – ТЕНДЕНО\nОбработването на Вашите данни за посочените по-долу цели в повечето случаи е необходимо за сключването и изпълнението на договор между ТЕНДЕНО и Вас. Освен това, за изпълнението на тези цели се изисква обработване съгласно приложимото законодателство, включително данъчното и счетоводното законодателство.\nИзползваме данните Ви за управление и изпълнение на направените от Вас поръчки в електронния магазин на ТЕНДЕНО. Данните се съхраняват за срока на активност на поръчката, след което се архивират.\n1. Имате право на достъп до личните Ви данни по всяко време. Допълнителна информация можете да получите като се свържете с нас на имейл адрес: sales@tendeno.com\n2. Имате правото да коригирате и променяте данните си. Ако не го направите успешно, допълнителни указания можете да получите като се свържете с нас на имейл адрес: sales@tendeno.com\n3. Имате право да поискате данните Ви да бъдат изтрити („право да бъдеш забравен“). Може да се обърнете към нас на имейл адрес: sales@tendeno.com, за да извършим това от Ваше име.\nИмате право да оттеглите съгласието си за обработване на личните данни. Имате право да се обърнете към нас на имейл адрес: sales@tendeno.com, за да извършим това от Ваше име.\nЛичните Ви данни могат да бъдат предоставени на наши партньори и трети лица с цел осъществяване на доставката на поръчаните стоки, с цел осъществяване на счетоводното обслужване на Вашите заявки, реализацията на правни претенции и/или получаването на други услуги или консултации.\n- други компании, с които ние можем да разработваме съвместни програми за продаване на пазара на нашите стоки и услуги;\nВашите мнения винаги са важни за нас и ние винаги имаме готовност да Ви предоставяме допълнителна информация, която може да Ви е необходима във връзка с обработването на вашите данни.\nВъпроси относно защита на личните данни може да ни изпратите на адрес: sales@tendeno.com\n© 2019 ТЕНДЕНО Всички права запазени


AutoblogBG: GAC представя - Traum S70\nGAC представя - Traum S70\nКитайският концерн GAC, представя нова марка под името Traum, чиито първи модел е кросоувър, базиран върху платформата на Zotue Damai X5. По-всичко личи, че новият модел е насочен към по-взискателните клиенти. Оборудването е богато, а материалите използвани за интериора качествени.\nПод капака място ще намират два бензинови двигатели с работен обем от 1.5 и 1.6 литра, като първият е с принудително пълнене на цилиндрите. Те ще са куплирани с механична или двудискова трансмисия по желание, като при всички случаи задвижващи ще са само предните колела.\nЕтикети: GAC, Traum