Помощ с избирането на град за живот и работа в Германия\nот gsmsoft » 14 Ноември 2014, 20:43:22\nЗдравейте сънародници. Моля ако имате свободно време да ми отговорите на някои от въпросите. Като за начало ще дам малко история за мен и съпругата ми, (без да ви отчайвам) защото може би ще ми дадете по добро мнение от моето.\nАз съм с диплома на икономист на 29 г, съпругата ми е мед. сестра на 24. Принципно и 2мата сме оправни, щом да се оправяме в закъсалата ни роднина. Въпроса е в това, че млади хора по добре сега да пробваме отколкото след време да страдаме, че не сме.\nРешили сме да заминем за Германия. Аз като икономист човек веднага извадих тефтерите и почнах да смятам (глупости общо взето) Взех на прицел 20 града и ги сравнявах в един сайт за цени квартири, храна, транспорт и подобни, но никъде не пишеше къде колко работа има.\nПринципно аз съм универсален войник, работил съм и като строителен работник, касиер, оформяне на митнически документи, а сега внасям на дребно от Китай алармени системи и ги продавам в България, но за мен това е балон, който рано или късно ще гръмне. Та пооплеснах се. Понеже капитала ни е оскъден (близо има няма 7-8000euro) избрах като град за живеене и работа Лайпциг или Нюрнберг. Гледам сравнително евтинки квартири, НО колкото и да се скъсах да чета няма информация на БГ каква индустрия е развита там и аджеба дали ще се оправим. Жена ми е на Du с немския, аз съм на по зле и от Sie.\nВъпросите са ми няколко.\nКато за начало ще можем ли да се намерим някаква работа и за колко време ще ни стигнат средствата, дали по интернет ще можем да си уредим среща за наемане на квартира и дали ще ни я дадат(защото нали искат някакви трудови договори и банкови извлечения че си финансово обезпечен) и не на последно място се интересуваме от град където хората са хора, весели, приказливи, човечни, защото се нагледахме на темерути, глупаци и такива хора дето като ги погледнеш и те плашат със студената физиономия. Извинявайте ако съм направил много грешки, но цял ден само чета и очите ми изтекоха.\nАко имате предложения за град не бих отказал да го напишете\nРегистриран на: 14 Ноември 2014, 20:20:24\nRe: Помощ с избирането на град за живот и работа в Германия\nот daisymm » 15 Ноември 2014, 23:47:33\nнай-после темата ти е преместена от главния форум и в нея може да се отговаря. Беше я пуснал в "ничията семя". Ето няколко бързи отговора от мен:\ngsmsoft написа: Аз съм с диплома на икономист на 29 г, съпругата ми е мед. сестра на 24. Принципно и 2мата сме оправни, щом да се оправяме в закъсалата ни роднина. Въпроса е в това, че млади хора по добре сега да пробваме отколкото след време да страдаме, че не сме.\nАко мислиш за реализация с икономическата си специалност, погледни темата Вирее ли български икономист на немска почва?. Една медицинска сестра с немски език (ниво В2) може да намери работа много бързо.\ngsmsoft написа: Решили сме да заминем за Германия. Аз като икономист човек веднага извадих тефтерите и почнах да смятам (глупости общо взето) Взех на прицел 20 града и ги сравнявах в един сайт за цени квартири, храна, транспорт и подобни, но никъде не пишеше къде колко работа има.\nЗависи за каква работа и за кой от вас става въпрос. Релистично е само жена ти да работи поне през първите 6 ... 12 месеца, а ти да наблегнеш на немския и да се ориентираш какви да ги вършиш. Не ми е ясно на каква база правиш калкулациите си, но единственото важно според мен е къде съпругата ти ще намери добра работа. Всичко останало е маловажно, т.е. където и да сте, няама да изпитате финансови затруднения, освен ако не се стремите към луксозен живот. Докато не дойдете в Германия, не поседите поне 1 година, не се поогледате, няма как да намерите района, в който ви пасва и където да се установите трайно. Това е истината. Така че може да се наложи да "прежалите" 1-2 години от живота си (години без кариерно развитие, трупане на спестявания и т.н.), за да може после да вземете правилните решения в новата обстановка. Или се доверете на старите форумни кучета-медалисти, които ще ви кажат, че няма живот на изток от 10-ия меридиан, но няма да ви кажат как да стъпите на запад.\ngsmsoft написа: Понеже капитала ни е оскъден (близо има няма 7-8000euro) избрах като град за живеене и работа Лайпциг или Нюрнберг. Гледам сравнително евтинки квартири, НО колкото и да се скъсах да чета няма информация на БГ каква индустрия е развита там и аджеба дали ще се оправим. Жена ми е на Du с немския, аз съм на по зле и от Sie.\nСпоменатият капитал е повече от достатъчен за двама човека да се установят в източните провинции, дори и двамата да не работят през първия месец. Но ... без да има договор за работа няма как да се наеме жилище и ще трябва да се живее някъде временно. Аз не бих се ограничил до споменатите от теб два града. Има стотици други, а подходящия ще намерите, като пообиколите Германия.\ngsmsoft написа: ...Като за начало ще можем ли да се намерим някаква работа и за колко време ще ни стигнат средствата, дали по интернет ще можем да си уредим среща за наемане на квартира и дали ще ни я дадат(защото нали искат някакви трудови договори и банкови извлечения че си финансово обезпечен)\nМисля, че сме отговорили на тези въпроси в темата Как намерих работа в Германия, докато бях в България (или как се получиха нещата при мен). Ако се хванете да четете подфорума Новобранец, ще намерите още много полезна информация.\ngsmsoft написа: ... и не на последно място се интересуваме от град където хората са хора, весели, приказливи, човечни, защото се нагледахме на темерути, глупаци и такива хора дето като ги погледнеш и те плашат със студената физиономия...\nНе знам да има такава немска провинция, нито пък точно определен град. Въпрос на географско положение - няма как на север (Германия) да се синтезира повече серотинин отколкото на юг (Италия).\nот boyko123 » 15 Ноември 2014, 23:59:03\nАз бих разменил въпроса и отговора - добрият град е онзи град, в който поне единия от вас намери добрата работа. В този момент жената като медицинска сестра на "ти" с немския има по-добри шансове, според мен. Тъй че моето мнение е - подгответе се, преди да заминете. По-специално за теб, gsmsoft, научи бързо немски колкото ти е възможно и помисли дали образованието и опита ти от България могат по някакъв начин да се приложат в Германия. След това потърси (работно) място, където този начин може да се осъществи. Ако поне единият от вас намери работа от България (преди да се преместите окончателно), това ще опрости нещата много - вкл. намирането на квартира.\nЗа търсенето на работа е писано много из форума, например тук, има и доза късмет, разбира се.\nОттам нататък почти във всеки град има и студени, и топли хора, и добри и лоши райони за живеене, човек си създава среда постепенно. И не е толкова важно колко струват бананите, а колко банани можеш да си купиш . Хубаво е, че сте двама и може да се подкрепяте; не пишеш нищо за деца, ако нямате това ви прави и по-гъвкави, но пак да кажа - колкото по-подготвени, толкова по добре.\nЛично мнение, разбира се . Успех!\nот bknf » 16 Ноември 2014, 14:13:58\nРазбира се че така както си сравнявал цените, не пише къде и каква работа има. Също така, по-добре е да се сравняват не населените места, а местата за работа. Да речем, изхождайки от обявите.\nПосле, като икономист човек, и разглеждайки обявите за работа - какво би могъл да правиш според теб?\nквартира и дали ще ни я дадат (защото нали искат някакви трудови договори и банкови извлечения че си финансово обезпечен)\nОбщо взето да. Ако си безработен (тоест без трудов договор), е трудно с квартирата.\nот gsmsoft » 16 Ноември 2014, 20:22:41\nКато за начало искам да благодаря на админа, че преместил темата където и е мястото (а не я е изтрил), защото когато я писах ми се спеше адски много и не знам къде съм я спуснал. Искам да ви благодаря за информацията и лйнковете, които сте ми спуснали за четене. Дали сме си краен срок до края на Февруари да сме сгънали багажа. До тогава жената би трябвало да е издържала Б1, а аз поне да съм на А2, защото аз работя у дома и тая моя работа много ме разсейва с ученето, но хубавото е, че ми остава и свободно време. До тогава ще сме прочели и препрочели всички теми във форума. Ние сме само 2мата, нямаме деца и смятам както каза колегата по горе, че това ни прави за сега по гъвкави. Желая ви успехи и bis bald\nИзвинявайте забравих най-важното - да се представя Пламен се казвам от Горна Оряховица, а жена ми е Йоана от Враца\nДобре дошъл, Пламене, събрах двата последни поста, когато видиш че си забравил нещо, можеш да използваш и бутона "Промени". Бойко\nПоследна промяна boyko123 на 16 Ноември 2014, 20:38:59, променена общо 1 път\nПричина: Последователни мнения - събрах ги в едно\nот boyko123 » 16 Ноември 2014, 20:42:24\nСъвсем лично мнение, Пламене, но ако не ви гори под петите според мен е по-добре да си дадете повече време и повече немски още в България. И може би да планирате първо само "проучвателна обиколка". Но вие си знаете най-добре. Така или иначе, успех!\nот gsmsoft » 16 Ноември 2014, 20:48:15\nboyko123 написа: Съвсем лично мнение, Пламене, но ако не ви гори под петите според мен е по-добре да си дадете повече време и повече немски още в България. И може би да планирате първо само "проучвателна обиколка". Но вие си знаете най-добре. Така или иначе, успех!\nИмаш право. Днеска коментирахме с жената, че трябва да си направим една такава разходка за седмица\nот bknf » 16 Ноември 2014, 21:37:05\n..не на последно място се интересуваме от град където хората са хора, весели, приказливи, човечни, защото се нагледахме на темерути, глупаци и такива хора дето като ги погледнеш и те плашат със студената физиономия..\n..Не знам да има такава немска провинция, нито пък точно определен град. Въпрос на географско положение - няма как на север (Германия) да се синтезира повече серотинин отколкото на юг (Италия)\nMоже би въпроса не е в географския- териториален принцип, а според естеството на работата.\nХората в съответния бранш, фирма, специалност, си имат своите особености, качества, отношение един към друг.\nСъщо и самата позиция има значение.\nТам където има повече пари, това донякъде и влияе на отношенията между хората.\nот estira » 16 Ноември 2014, 23:16:06\ngsmsoft написа: Понеже капитала ни е оскъден (близо има няма 7-8000euro) избрах като град за живеене и работа Лайпциг или Нюрнберг. Гледам сравнително евтинки квартири, НО колкото и да се скъсах да чета няма информация на БГ каква индустрия е развита там и аджеба дали ще се оправим.\nТрудно е да се правят такива сравнения, защото двата града са коренно различни. Отделно е това, че нерядко една и съща фирма дава много по-малка заплата на Изток, отолкото на Запад. От друга страна квартирите в Лайпциг са много по-евтини.\nИначе аз съм доволна от Бавария, но винаги летя от Лайпциг за БГ, защото има чартъри на нормални цени. Така че е трудно да се каже.\nот Стела » 15 Декември 2014, 17:41:14\nСъгласна съм с отговорите тук – възможности за медицински сестри, болногледачи има в Германия доста – например град Хамбург; относно икономисти – трудно е, но не и невъзможно. Въпроса е, че ти трябва добър немски. Може би ще е по добре жена ти да положи първите стъпки, а ти да направиш интеграционен курс в началото.\nРегистриран на: 20 Ноември 2014, 17:55:24\nот xamsterdamm » 15 Декември 2014, 19:50:45\nПърво намери работа, от България. После всичко е разчетено и няма да бедствате.\nПП: не съветвам както в най-евтините, така и в най-скъпите провинции. Но ако ще се избира, по-добре в скъпите - ще спестяваш повече пари. И език най-добре се научава с интеграционен курс на място, повечето курсове в България са пародия.\nАх и да - не си и помисляй да споменаваш че си универсален. Не-специалистите изпадат доста ниско в очите на работодателите.\nот daisymm » 6 Януари 2015, 14:05:05\nxamsterdamm написа: Първо намери работа, от България. После всичко е разчетено и няма да бедствате.\n.... И език най-добре се научава с интеграционен курс на място, повечето курсове в България са пародия.\nСори, ама не разбирам как така хем работа, хем интеграционен курс от който да има полза\nМоето мнение е - колкото повече немски от България, толкова по-добре. На много места нивото на интеграционните курсове е същото или по-ниско от нивото на езиков курс в добра школа в България. При наличие на основа от България е много по-лесно после да се надгражда в Германия.\nот xamsterdamm » 8 Януари 2015, 18:18:36\nМного просто - това е метода да се сдобие с най-доброто и от двете: доходи и сигурност + дообучение. След В1 немски + сертификат в България установих че не съм на нивото дори на 3-месечния начален курс в VHS. Сега не бих си губил времето повече с некачествено образование, оттам и съвета ми (в добавка 1 година по-малко изискуема за гражданство). Защо някой би загубил 1-2 години за да установи после че всичките школички (изключая Гьоте институт и ИЧС) му губят времето, вместо да се интегрира активно на място + правилната среда + правилните доходи без стрес ?\nПотребители благодарили на автора xamsterdamm за мнението:


Смяната на Бокова с Георгиева е кардинална грешка - България | Факти.БГ\n28 Септември, 2016 15:20 1 345 7\nРешението за замяната на Ирина Бокова с Кристалина Георгиева е фундаментална грешка, която свежда до минимум шансовете на България. Опитът за оттеглянето на Бокова е срамен за България. По този начин, на практика, страната ни се отказа от надпреварата за ООН.\nТова се казва в изявление на заместник-председателя на Народното събрание Красимир Каракачанов. Острата му реакция идва след оповестеното решение Кристалина Георгиева да бъде кандидат за генерален секретар на ООН.\nСпоред Каракачанов случилото се е плод на личните политически домогвания на Георгиева и на други представители на същото политическо лоби у нас.\nОчаквам, след предизвестения провал на Георгиева за председател на ООН, тя да се оттегли от поста си на еврокомисар, казва Каракачанов.\nМотивите му са, че не може човек, преследващ само и единствено личните си амбиции, да представлява България в Европейската комисия.\n10 страни подкрепят Кристалина Георгиева?\nВеднага след издигането на кандидатурата на Кристалина Георгиева за генерален директор на ООН. Това бе съобщено от електронното издание на в. ...\nРусия ще е секундант на дуела Бокова – Георгиева\nРусия ще е секундант на дуела Бокова – Георгиева. Това стана възможно след като Москва пое председателството на Съвета за сигурност към ООН. ...\n1 15:28 28.09.16\nНе е грешка....просто поръчка!\n2 15:43 28.09.16\nНе е грешка - бащата на Кристалина не е убиец!\n3 16:20 28.09.16\nДнес маските паднаха. Дълбоко законспирирани съветски агенти и информатори не издържаха на напрежението и заголиха това което досега успяваха да скрият дори и от най близките си - съветското у себе си.\n4 17:25 28.09.16\nСтаниии,стани ЮНАК БАЛКАНААНСКИ...!На оръжие братя!Или едната става шефка а другата "вице",или отваряме шлюза на бежанците по специален "транзитен коридор".А иначе с Ердоган няма проблеми-само бат Бойко да му каже "Давай бежанци,че ни трябват спешно за "една работа":)\n5 17:58 28.09.16\nТиквоча страшно ми прилича на едни гавази които видях в един истанбулски офис. Не само по вид, но и по държане. Гавазите на никого не даваха да припари до заветното стълбище и бяха с вид на пауни придаващи си важност. Щом някой от нас си покажеше картата главите се навеждаха и чинно махаха преградката, ако пък не дай Аллах се появеше някой от шефовете им, сервилността на гавазите беше потресаваща! На бегом отиваха да изкарат колата от гаража, отваряха вратите и с наведени глави чакаха шефът да се настани удобно и едва тогава я затваряха без да поглеждат към него. Нашата Тиква също е лакей и на Ердоганя, от там е прихванал и слугински навици. Вместо да защитава българската кандидатка и да я подкрепя всячески, Бокова далеч не е недуразумението Желева, Тиквата припка да изпълнява чужди желания. Ясно е че Сталинка не е българска а американска кандидатура. По-точно тя е от пасмината на Сорос. А Тиквата е паун пред невежите и последен лакей пред американските си шефове!\n6 18:38 28.09.16\nЩом за съветските патрЕоти и цялата остальная русофилска сган, начело с БСП и сие, смяната е "грешка", значи грешката е ПРАВИЛНА:)\n7 18:39 28.09.16\nДо коментар #5 от "prost":\nНапълно отговаряш на ник-нейма си, но това е меко казано!


Прозата на Мишо Хаджийски – човекът в контекстите на патриархалното и историческото битие – ИСТОРИЯТА -СЪБИТИЯ И ТЕКСТОВЕ СТРАШИМИР ЦАНОВ – PR ZONE\nПрозата на Мишо Хаджийски – човекът в контекстите на патриархалното и историческото битие – ИСТОРИЯТА -СЪБИТИЯ И ТЕКСТОВЕ СТРАШИМИР ЦАНОВ\nПрозата на Мишо Хаджийски – човекът в контекстите на патриархалното и историческото битие\nИма нещо много символично в съдбата на Мишо Хаджийски. Роден е на 27 ноември 1916 г. в с. Инзовка, Ногайски (сега Приморски) район. По-голямата част от краткия си живот прекарва в СССР. В историческата си родина България за първи път стъпва на 13 май 1942 г. Безогледният комунистически терор след преврата на 9 септември 1944 г. го принуждава да се самоубие в Белоградчик на 7 декември 1944 г. Три месеца, след като се венчава за Савка Николаева. Мишо Хаджийски изживява своите 28 години в четири много различни като социална структурираност държави – царска Русия, СССР, Царство България, отечественофронтовска България… С душа, пропита от морала на патриархалните традиции, той се сблъсква с бурите на Историята. Също както и много от героите на своите разкази. За времето, което съдбата му отрежда, Мишо Хаджийски написва няколко книги. Една от тях, „Пуста чужда чужбина“, отпечатана от авторитетното издателство „Хемус“ през 1943 г., е явление в историята на българската литература. Тя го определя като най-добрия белетрист на българите от Северното Приазовие. И нещо повече – вписва го във фалангата на видните майстори на българската проза изобщо . Шестнадесетте художествени творби, включени в изданието от 1994 г. , в рамките на около 160 страници изграждат цял един свят – света на таврийските българи от втората половина на XIX и първата половина на XX век. Изключителна заслуга на Мишо Хаджийски към българската литература е, че той разширява нейните географски граници [Миланов, 1994: 11]. След пирдопчаните на Влайков, шопите на Елин Пелин, добруджанците на Йовков, на страниците на българската проза се появяват със своя регионален колорит таврийските българи на М. Хаджийски. Но той не е регионален автор. Текстове, като „Гладна година“, „Магьосници“, „Коледа в Таврия“, „Никитова женитба“, едновременно вникват в спецификата на една регионална етносоциална среда и интерпретират\nуниверсалните въпроси на човешкото битие изобщо. Това е логично, защото общочовешките духовни аспекти на битието задължително имат регионален характер (всяка национална култура е регионална спрямо световната). Задълбочено върху проблема разсъждава Николай Трубецкой: „Ако си представим култура, творец и носител на която се явява цялото човечество, ясно е, че безличността и неопределеността в нея ще бъдат максимални. В тази култура трябва да се въплъщават само тези психически елементи, които са общи за всички хора. Вкусовете и убежденията на хората са различни, индивидуалните колебания в тази област са изключително силни, но логиката им е еднаква и материалните потребности (хранене, икономия на труд) също у всички са повече или по-малко еднакви. Затова е ясно, че в еднородната общочовешка култура логиката, рационалистическата наука и материалната техника винаги ще преобладават над религията, етиката и естетиката […] в национално ограничената култура (можем да добавим и регионално ограничената култура – доп. авт. – С. Ц.), всичко, в което се проявяват вътрешните духовни потребности и предразположения, естетическите вкусове, нравствените стремежи – с една дума, целият своеобразен морален и духовен облик на даден народ, – заема почетно място“ [Трубецкой, 2007: 453 – 454]. Имаме резерви към някои детайли в цитираната теза на основателя на теорията на евразийството, но по принцип я приемаме. Безспорно е, че т.нар. световна култура е абстракция. Тя, както и разбира се, т.нар. световна литература, включва в себе си национално-регионални ценности. Но създавани центробежно, те само условно могат да претендират, че са съставки на цялост, защото истинската цялост се базира на единството на своите елементи. След като световната литература е съвкупност от регионални текстове, естествено е да имат значима роля тези от тях, които чрез своята локална идентичност провокират потребността от духовен диалог у носителите на други регионални стереотипи. Затова автор като Мишо Хаджийски, подобно на един далеч по-мащабен от него творец – Габриел Гарсия Маркес – е обречен да предизвиква интереса на читатели и изследователи. Интерес, появил се заради идеологическите\nтабута на комунизма половин век след смъртта на писателя, но обречен да съществува, докато в живота на хората присъства литературата. Имаме основание да мислим, че М. Хаджийски ще има своите реципиенти и във времето, когато неговият герой изобщо няма да има свое типово съответствие в извънтекстовия свят. В прозата на „таврийския Йовков“ типовото има твърде индивидуални въплъщения, без да престава да е типово. Герой на Мишо Хаджийски е патриархалният таврийски българин. Той принадлежи на време, чиято актуалност отминава, но което продължава да присъства в социалнопсихологическата динамика на XX век. Авторът визира не само преходните, но и непреходните черти на патриархалната нравственост, тези, които, променяйки социалния си облик, запазват своята екзистенциална идентичност в потока на историческата събитийност. Поетиката на твореца едновременно го сближава и оразличава от двама големи първомайстори на българския разказ – Иван Вазов и Елин Пелин. Подобно на Вазов, М. Хаджийски не се отказва от възможността чрез словото на разказвача да оценява героите и да направлява рецепцията. Но често, подобно на Елин Пелин, натоварва пейзажа със символични послания и оставя читателя сам да извлича смисъла на сюжета. Функционално е и, че словото на всезнаещия разказвач съдържа сказови елементи, без да преминава в класически сказ. Повествованието постига експресивност и посредством редуването и преплитането на изявителни и преизказни глаголни форми. Най-голямо достойнство на художествения свят на Мишо Хаджийски е, че образът на патриархалния човек е представен с изключителна пълнота и дълбочина. Човекът на патриархалната общност има три основни изпитания: да хармонира личните си чувства и желания с конвенциите на родовата традиция, да приеме срещата със Съдбата, неведомата сила, за която законите и правилата на човешката общност нямат никакво значение, да устои на динамиката на Историята, която със своята линейност и непредсказуемост постоянно застрашава циклично повтарящия се, предсказуемо подреден свят на патриархалното битие. В „Пуста чужда чужбина“ драмата на патриархалния човек е очертана и разгърната и в трите измерения. Представени\nи проблематизирани са срещите (и конфликтите) лично – патриархално-колективно, лично и патриархално, от една страна, историческо, от друга ; човек – Съдба. Авторовият подход е чужд на схематизирането – книгата е изпълнена с индивидуални образи на патриархални хора, тя обглежда многообразието на имащите безброй индивидуални въплъщения типови ситуации и внушава, че никой модел не може да бъде толкова богат, колкото действителността, която моделира. В една група творби са представени идиличните или драматични, но не и трагични отношения човек – патриархално битие. Най-идилични са „Есен“ и „Коледа в Таврия“. „Есен“ е поскоро импресия в проза, проникната от носталгия по старото време. „Коледа в Таврия“ внушава, че в контекста на родовопатриархалния свят личните конфликти не носят трагичен характер, когато хората ги вписват в рамките на традицията и обичайно-правния регламент. Сходни са интенциите на „Първоснежието“ – текст, който представя една типична за патриархалния човек драма – сключването на брак без любов. Независимо дали са чувствителни (Анка), или първично-егоистични (Драгуна), героите изживяват личните си проблеми, без да се противопоставят на колективните конвенции, които регулират отношенията в общността. Хармонията лично – родово властва и в „Баба Пена от Орманджи“ и „Божи гроб“, независимо от хумористичноироничните тонове в словото на разказвача, частично дистанциран от времето на патриархата. Те не преминават в сатира. „Божи гроб“ е ключов разказ в прозата на Мишо Хаджийски, защото най-обобщено и пряко изразява една много важна за автора идея, която дифузно всепрониква всичките му произведения – идеята, че простонародната версия на християнската религия (т.нар. народно християнство) е фундамент, основен принцип на патриархално-нравствения ред. Интересен със своята трагико-комична тоналност е разказът „Никитова женитба“. Той разгръща една лична драма, която априори е обречена да не прерасне в трагедия. Произведението внушава, че в света на патриархалните порядки, приети не външно, а със съкровена убеденост в тяхната необ\nходимост, личните драми се смекчават от контрола на обредноправната култура. Но прозата на Мишо Хаджийски познава и изключителни герои, които поставят своето разбиране за лично щастие над вековно унаследените норми на родовия колектив. Те влизат в безкомпромисен конфликт с конвенциите на традицията, конфликт, който може да завърши само с отлъчването или самоотлъчването на индивида от общността. Разказите „Матю разбойникът“ и „Керванджия“ психологизират непримиримото противопоставяне лично – родово, патриархално. Матю разбойникът е по същество вън от времето на Историята и времето на Рода. Отдаването на личните страсти е единственото негово битие и той го изживява, като нарушава законите на обществото и принципите на патриархалната нравственост. Повествованието не го оправдава, но не го и осъжда, а оставя на читателя възможността „да прочете“ героя като имащ свой, невписващ се в рамките на колективните конвенции, индивидуален морал. Образът е изграден с елементи на романтическата поетика. Паралелното разглеждане на „Матю разбойникът“ и „Керванджия“ внушава, че силата определя резултата от конфликта между личността и колектива. Длигора от „Керванджия“ има вътрешната сила да се влюби в татарка, да пренебрегне свещената за патриархалния човек опозиция свое – чуждо, следвайки зова на сърцето си. Той има силата да се самоотлъчи в името на личното щастие от общността. Но няма силата да остане недосегаем за патриархалния колектив, който жестоко санкционира всеки човек, нарушил традиционния ред в името на своята индивидуална идентичност. Тази сила притежава Матю разбойникът, защото в отрицанието на родовото стига до крайности, органически невъзможни за мекосърдечния Длигора. Понятието съдба е същностно за човешката психика, независимо от социалния, културния и религиозния контекст. Две творби на Мишо Хаджийски – „Кръчмата на Мънзула“ и „Лошото място“ – проблематизират представите на таврийския българин за съдбата и интерпретират опозицията патриархален човек – Съдба.\n„Кръчмата на Мънзула“ е разказ за хармонията между личното и родовото време. Героите безпроблемно поместват личното си битие в контекста на родовото, изживяват индивидуалния си живот по законите на патриархалните традиции и норми. Повествованието внушава духовната идентичност, екзистенциалната ценност на битовото съществуване и единението с природата. Финалът на творбата обаче е трагичен. Източникът на трагизма не е в противопоставянията лично – родово, лично и родово-историческо. Георги Мънзула умира като младоженец без първа брачна нощ, защото Случайността е по-силна от желанията и намеренията на хората. В контекста на белетристиката на Мишо Хаджийски непонятността и непредсказуемостта на Случайността властват над човека. Чрез Случайността се проявява властта на трансцендентното, която от памтивека хората назовават Съдба. В „Кръчмата на Мънзула“ тя, съдбата, е метадетерминанта на битието, стояща над трите му основни стихии – личната, родовата и историческата. Така е и в разказа „Лошото място“. В него също хармонията лично – родово е безпомощна пред неведомата воля на Съдбата, която хората сюжетират чрез фолклорно-митологичните вярвания. За Съдбата в „Лошото място“ не съществува логиката на морала, на въздаянието и възмездието. Тя е извън категориите на народното религиозно светоусещане, което отрежда зло за злия и добро за добрия. В това отношение „Лошото място“ и „Козя гайда“ белетризират два различни типа светоглед – народно-религиозен и митологичен. Показателен е паралелът между гледните точки на разказвачите, които в началото на двата текста задават оптиките на читателската рецепция: „Стой си тук, не се лакоми! Дал е Бог за всички хора и земи, и води, и пасища. Разгеле, видя им се малко, та отидоха в Каръма. Изклаха ги татарите. – Господ ги наказа“ („Козя гайда“). „Бог да го прости Драгоя! Каква добрина, Боже, имаше клетото му сюрмашко сърце! То нали е сюрмах, отде накъде проклетия! Нито е трупал богатство, та Господа да забрави, нито пък хората е обирал,\nта Господ да го прокълне. Хубав човек беше, с това ще се помни“ („Лошото място“). Мишо Хаджийски има едно произведение – „Старият Цанко“, което проблематизира едновременно опозициите лично – патриархално и патриархално – историческо битие. Героят екзистенциално се полага в старото патриархално време, от което е и неговата мелница. Тя е наследена от бащата и не само символизира Родовото битие, но и го въплъщава. Личното битие на героя е неотделимо от родово-патриархалното, то го съдържа в себе си и се съдържа в него, както сянката на мъртвия баща живее в Цанко и не му позволява да благослови брака на внучката Тинка с Пенчо, внук на кръвния враг дядо Ристю. Героят няма лично битие извън априори наследените ценности на родово-патриархалното. Неговата драма е, че в рода му се появява човек, Тинка, отделящ личното от родовото. За патриархалния човек собствената вярност към нормите на традицията е недостатъчна, ако няма продължение в потомството. Това е така, защото той постига личната си идентичност и битийна пълнота в континуитета на родовото време. Драмата на героя на разказа е още по-голяма, защото устоите на неговия свят се дестабилизират както от еманципираната от родовото битие внучка Тинка, така и от нахлулата в предсказуемо-цикличния свят на патриархалната традиция линейна и непредсказуема История. Неин актант в текста е инженерът, идващ от чуждото и враждебно пространство на града, за да затвори старата мелница. Като държавен чиновник, той репрезентира с действието си историчността на държавата, за която ценностно е отстраняването на старото в името на новото. Старият Цанко принадлежи на друго време, циклично повторяемо, време, за което не е ценностна промяната, създаването на нещо ново, а е ценностно обновлението на старото, на същностно-непроменимото. Разказът представя трагичната невъзможност да се осъществи среща между колективния човек и индивидуалния човек; между човека, който не може и не иска да отдели родовото от личното, и човека, за когото личното е екзистенциално, самодостатъчно и съответно по-ценно от родовото. Финалът на\nтворбата е сюжетно ефектен – Пенчо спасява от пламъците на горящата мелница неприелия го за зет, неблагословилия го Цанко. Но с това текстът не казва, че някой от героите се променя. Всъщност с действията си всеки от тях потвърждава своята идентичност. „Старият Цанко“ е въздействащ текст не толкова с класическия, смело можем да кажем, без да влагаме негативна оценъчност, клиширан сюжет, колкото с психологизирания посредством предметните и пейзажните детайли образ на героя. Това е едно от големите достойнства на прозата на Мишо Хаджийски – да представя съкровената душевност на хора, които са неотделими от света на природата и предметното, които не просто са свързани с него, но го носят дълбоко в себе си. Интересен разказ е „Чада Божии“. Героите безпоповци са странен и вътрешно хармоничен хибрид, получен от пресичането на Родовото и Историческото време . Така е обаче до финала на произведението. В него дисциплинираната безкомпромисност на държавата, като продукт на историята, разрушава странната и по същество компенсаторна и неорганична хармония и внушава, че родово-затвореното и исторически-отвореното съзнание могат да съсъществуват, да се взаимопроникват, но не и да се взаимопокриват и сливат. Най-разгърнато и целенасочено опозицията патриархално – историческо битие проблематизират повестта „Гладна година“ и разказът „Врагове“. Пред отвореното и агресивно битие на историческата събитийност затворено-цикличното битие на патриархалния човек е безпомощно. Историята е представена като развихряне на човешката пристрастеност към злото. Тя е сляпа и спонтанна сама по себе си, но, организирана чрез идеология, държава, армия, е придобила чудовищната сила на масовото насилие. То ужасява героите на Мишо Хаджийски и само по себе си, и чрез своята непонятност: „Там е гробът на Вълко. Бог да го прости, добра душа имаше. Не изчака синовете от Кавказ да се върнат, горкия. Тъй му било писано от Бога. А може би от хората, не се знае“ („Гладна година“). „Тогава Саво се върна и седна в шейната. От тежка болка в сърцето, от самотността му стана тежко и той заплака.\nПростото му сърце на селянин не можеше да разбере защо на тоя свят има повече злина, отколкото добрина. И защо Господ завинаги е оставил разбунената земля наша“ („Врагове“). Сюжетът на „Гладна година“ е исторически датиран – 1921 – 1922 г. Творбата представя трагичната съдба на таврийските българи по време на гражданската война чрез разказ за едно семейство, това на стария Вълко. Патриархалният свят е битово детайлизиран и психологизиран. Той не е лишен от конфликтност, но тя е контролирана и овладявана от нравствеността на героите и тяхната подчиненост на традиционните норми, регулиращи отношенията в общността. Но законите на солидарността и толерантността, които властват в патриархалния колектив, са безсилни пред Глада, който нахлува в родовото време не като резултат на природно бедствие, а като чудовищно творение на Историята, на Войната: „Земята е неорана от три години, от войната. Там, гдето по-рано вирееше тучно жито, гдето наливаше тежкия, клюмнал надолу клас, като пълна медовина – тая пролет избухна бурен, та заглуши и зимници, и летници.“ Текстът само посочва Историята като причина за трагедията на Рода. Той не я проблематизира, защото е съсредоточен върху личните съдби на героите – Вълко, Вълковица, Еленка, Марчето, Павлю, Дарчето, Тонката. Чрез тях сблъсъкът патриархално – историческо битие е представен с изключителна психологичност. Неговата трагичност се откроява със своята конкретна античовешка същност и това е много по-въздействащо от плакатните инвективи срещу Идеологията като отрицание на Хуманността. Символичен смисъл има фактът, че от цялото семейство остава жива само майката, Вълковица. За съкровено свързания с родовите ценности човек смъртта на родителите, колкото и мъка да носи, отговаря на законите на природата. Смъртта на децата преди смъртта на бащата и майката е жестока и абсурдна. Тя е отрицание на Реда, на логиката на битието, тя обезсмисля битието на родовия човек. Във финала на „Гладна година“ живата майка с безнадеждна надежда в сърцето очаква завръщането на своите мъртви синове. Текстът определено кореспондира със завършека на „Иде ли“ от Иван Вазов. И\nизгражда един въздействащ символ на трагизма, който може да роди срещата между войнствената история и миролюбивата патриархалност: „Спрете, пътници, вслушайте се! Ако видите българчета от Таврия, кажете им, нека се върнат, че земята ги чака. Защо стоят в чужбина, тук ги е откърмила майката-земя, що ли да я зарязват. Майки имат, чакат ги. Огнища са изгаснали, няма кой да ги разпали. Ако ги видите – кажете им. Ако ги срещнете – върнете ги.“ В текста на „Врагове“ Историята нахлува в патриархалното битие с най-зловещия си ипостас – Войната. Сюжетът не е пряко датиран във времето, но присъстват достатъчно ясни подсказки, че се визира Втората световна война. Творбата представя два типа отношение към Другия – чрез образа на Саво и сумарния образ на вражите войници. Конкретната им национална идентичност (румънска) не е определяща за художествените послания, чрез тях се осъжда злото на войната изобщо. За Саво Другият е ближен, защото е човек. За войниците Другият е враг, защото е друг, чужд. За Саво е съкровено валидна Христовата повеля обичай и враговете си. Войниците се подчиняват на аморалния принцип – причинявай зло и на тези, които ти правят добро, щом това ти доставя удоволствие. Развитието на сюжета поставя на изпитание вярата, че човек може във всякакви обстоятелства буквално да приема християнските истини за битието и да се придържа към тях. Пред аморалността на историческата събитийност патриархалният Саво е безпомощен да отстоява християнския принцип „обичай враговете си“. За да запази достойнството си, той отговаря на злото със зло. И изстрадва неразбираемостта на жестоката историчност, в която няма непоклатими нравствени правила на човешките взаимоотношения, в която изобщо няма нравственост.\n* * * Особената чувствителност на Мишо Хаджийски към историческата съдба на таврийските българи се проявява не само в неговата художествена проза. Откриваме я и в публицистиката, и в обществената му дейност. Показателно е, че за краткия си\nпрестой в София той успява да създаде Институт за опознаване на Таврия, в който се включват такива големи учени, като проф. Стоян Романски, проф. Борис Йоцов и бъдещият академик Петър Динеков. Темата за Историята вълнува Мишо Хаджийски вероятно и за това, че той принадлежи на общност, чиито стереотипи на живот са подложени на особено тежки изпитания, на големи исторически сътресения. Двете преселения – от България в Бесарабия и след това от Бесарабия в Таврия – както и последвалите политически катаклизми в Русия и СССР, създават у приазовските българи усещането за безпомощност пред стихии, извън тяхната патриархална общност, но брутално нахлуващи в нея, без да се съобразяват с вековно утвърдените представи за чест и човещина. Мишо Хаджийски с вещина и дълбочина разкрива именно този феномен – как наглата История поругава и стъпква съкровеното битие на таврийския българин, векове наред обгрижвано и пазено от патриархалната култура. Но текстовете не определят съдбата на българите от Северното Приазовие като уникална. Тя е внушена като част от съдбата на човека изобщо, на човека, който едновременно твори Историята и се превръща в плячка за нейните хищнически инстинкти. Затова и заглавието „Пуста чужда чужбина“ може би не означава само носталгията по напуснатата родина България. То може би внушава и отчуждеността на историческия човек от принципите на доброто, внушава, че в жестокия свят на Историята патриархалният човек е в „пуста чужда чужбина“. Защото не може да проумее как светът на интересите и идеологиите може да унищожава човечността и човека.\n1. Все още няма достатъчно сериозни изследвания на белетристиката на Мишо Хаджийски. Като заслужаващи внимание ще посочим: предговора на Ал. Миланов към изданието на „Пуста чужда чужбина“ (1994); Рацеева, 2004; Войнов, 2005; Николова, 2012.\n2. Хаджийски, М. Пуста чужда чужбина. София, Христо Ботев, 1994. – Всички цитати от текстовете на автора са по това издание. 3. Колкото и различни да са като творчески натюрели, Мишо Хаджийски и Димитър Талев са родствени заради общия си афинитет към „срещата“ патриархално битие – историческо битие. 4. Всяко сектантство като отклонение от ортодоксалното християнство е плод на историческа динамика. Ортодоксалното християнство също е исторически феномен, но хилядолетното му битие е в хармония с конвенциите на патриархално родовия свят. Нещо повече – то се идентифицира като фактор, който формира неговите принципи и модели на функциониране.\n1. Войнов, А. Национевризъм и сугестия. София, Рал*Колобър, 2005. 2. Миланов, А. А можел да стане таврийският Йовков. // Хаджийски, М. Пуста чужда чужбина. София, Христо Ботев, 1994. 3. Николова, Д. Контрапункти на самопознанието в пространството на сборника „Пуста чужда чужбина“ на Мишо Хаджийски. // Матерiали мiжнародного науково-методичного семiнару з болгарськоï мови, лiтератури, культури та iсторiï. 17-18 травня 2012 року. Бердянськ, 2012. 4. Рацеева, Е. Писателят Мишо Хаджийски. // Българите в Северното Причерноморие. Т. 8. Велико Търново, 2004. 5. Трубецкой, Н. С. Вавилонская башня и смешение языков. // Трубецкой, Н. С. Наследие Чингисхана. Москва, Эксмо, 2007. 6. Хаджийски, М. Пуста чужда\nПреследването на светите братя Кирилъ и Методий от сърбите в Македония ЯНКО ГОЧЕВ\nМУСА ДЖАЛИЛ- НЕ Е ТАТАРСКИ ПОЕТ А БЪЛГАРСКИ И НАШ ВОЛЖКИ СЪБРАТ


Обувките ще ви направят красиви, но заслужава ли си\n+ Начало + Любопитно + Обувките ще ви направят красиви, но заслужава ли си\nНосенето прекомерно много време на обувки с висок ток, може да повреди походката на жената\n13:08, 05 Август, 2016 0 коментара\nВ летните жеги е важно да сте красива. Това естествено се отнася и за студените зимни дни, когато можете да сте красивото създание в сивия град. За тази цел вие се нуждаете от невероятна и неотразима външност, а част от нея са и дамски обувки на високо токче.\nПроизводителите предлагат хиляди варианти на дамски сандали на ток в колекцията на обувки S.Oliver, както и дамски боти на ток в колекцията на обувки Caprice. Лесно можете да се снабдите с тях във всеки магазин или поръчвайки ги чрез сайт за обувки онлайн. Имайте предвид само едно, тези обувки могат и да навредят на здравето ви, ако ги носите прекалено често.\nЩе се запитате как? Носенето прекомерно много време на обувки с висок ток, може да повреди походката ви, да навреди на гръбнака ви и редица други главоболия. Всичко това не си заслужава. Затова ето и няколко съвета на специалисти и дизайнери, които ще ви помогнат по-дълго време да носите обувки на висок ток в града.\nЕдно от най-важните неща при избора на дамски сандали на ток или пък на дамски ботуши 2016 на ток е не само това как те изглеждат и дали се връзват по чудесен начин с вашата рокля или пола например, а и техният размер. Не бива да вярвате на легендата, че ако са един номер под вашият, след време и след носене те ще се разгазят и ще придобият формата на крака ви. Напротив, те ще са ви неудобни и е въпрос на време да ги захвърлите някъде, независимо от това дали са евтини или са луксозни немски обувки online.\nМного е важно да имате предвид и факта, че дамски боти на платформа например не изглеждат по-зле от дамски ботуши на ток. Спокойно можете да заложите на платформите, защото те все пак са ваши приятели, а и чрез тях пак ще сте секси, но и със здрави и отпочинали крака.


Детелина Николова – сред досегашните кметове с висока подкрепа - Добрич - DarikNews.bg\nДетелина Николова – сред досегашните кметове с висока подкрепа\n7 октомври 2011 14:00\nДетелина Николова – сред досегашните кметове с висока подкрепа / Дарик Добрич\nНяма място за старите кметове след 23 октомври. В повечето от големите български общини хората искат промяна и нагласите им са в полза на кандидатите, които се канят да премахнат статуквото в местната власт. Това показва поредният сондаж за обществените нагласи, който провеждат в интернет Уеб рисърч и ЕСТАТ.\nДве седмици преди вота, в 19 от големите общини, мнозинството от избирателите заявяват, че предпочитат да имат нов кмет. Едва в 7 общини, настоящите кметове имат шанс за нов мандат. С най-стабилни позиции остават градоначалникът на Бургас, който печели симпатиите на 71% от съгражданите си, кметът на Пазарджик с 68% подкрепа и колегата им в Добрич, която биха преизбрали 46% от участвалите в онлайн допитването.\nСилни са позициите на кметовете в Хасково, Перник, Монтана и Кюстендил. В тези градове обаче делът на колебаещите се е доста висок (между 15 и 21%) и това може съществено да промени шансовете за успех на досегашните управници.\nКатегорично изразена воля за промяна има във Велико Търново и Видин. Там близо 80% от анкетираните са категорични, че ще гласуват за нов кмет. Варна също е сред градовете, в които са ясно изразени настроенията против досегашната управа. В морската столица 58% от анкетираните искат нов кмет, а 21% стоят твърдо зад досегашния. Делът на колебаещите се е малко над 20%. Големи са шансовете на новите кандидат-кметове в Стара Загора, Русе, Габрово и Благоевград, където досегашният градоначалник не се кандидатира отново. Значителна е подкрепата, която новите лица получават, в Кърджали, Ловеч, Плевен, Пловдив, Смолян, Търговище, Шумен и Ямбол. „На кантар" изглеждат изборите в Разград, където 46% от участвалите в анкетата предпочитат нов кмет, 33% са за настоящия, а делът на колебаещите се близо 21%.\n„Много от общините вероятно все пак ще запазят управниците си, на принципа на „познатото и държано под контрол зло", предпочетено пред хипотетично още по-големите заплахи в неизвестността", коментира Иво Желев от ЕСТАТ. Социологът добавя, че на много места, избирателите хем искат промяна, хем искат тя да е умерена и затова я очакват от „старите муцуни".\n*Данните са от онлайн анкетно проучване и имат ориентировъчен, а не прогностичен характер по отношение на политическите нагласи и електоралните предпочитания.\nПодкрепа Детелина Николова социологическо проучване кандидат кмет избори 2011 досегашен кмет


Във Велико Търново и 10-годишните посягат към цигарите\nВъв Велико Търново и 10-годишните посягат към цигарите...\n27.05.2015 16:05 4732\nИ 10- годишни посягат към цигарите, показва статистика, с която разполага Регионалната здравна инспекция във Велико Търново, съобщава Дарик нюз. Според данните възрастовата граница на младите пушачи продължава да пада. За сметка на това обаче намалява броят младежите в региона, който не се отказват от цигарите. „Проведено през 2014 год. представително социологическо проучване показа, че пушачите на възраст между 14 и 18 години намаляват от 30 на 17,9%”, информира Йорданка Илиева, експерт в Регионалната здравна инспекция. 39 на сто от търновци живеят с вредния навик, показват още данните\nЗдравната инспекция в старата столица организира серия от прояви, посветени на Световния ден без тютюнев дим, който се отбелязва всяка година на 31 май. Мотото на инициативата е „Спрете незаконната търговия с тютюневи изделия!”. „По данни на Световната здравна организация една от всеки десет потребителски опаковки е свързана с контрабанда”, обясни Йорданка Илиева. По този повод РЗИ, Община Велико Търново, Младежкият дом, Сдружение „Образователен свят” и Клуб на здравето „Живей” организират инициативи за превенция на тютюнопушенето през целия месец май.\nВторичният дим при тютюнопушене е канцероген\nВторичният дим при тютюнопушене е канцероген от клас "А", тоест предизвиква рак. Това каза на пресконференция днес в БТА председателят...\nВ рамките на световната инициатива в парк „Марно поле” в старата столица се проведе Панаира на здравето. Целта е всички участници да задълбочат своите познания за пушенето и да обогатят представата си за здравословен начин на живот. В парка бяха разкрити няколко ателиета, в които всички желаещи провериха никотиновата си зависимост, изследваха дишането си, подобриха знанията си за вредата от цигарите, спортуваха, твориха и се забавляваха.\nВ проявата се включиха активно учениците от СОУ „Емилиян Станев” и техният учител Светлана Брънкова. Децата рисуваха върху бели чадъри и изобразиха различни алтернативи на пушенето.\nЕтикети: Цигари Тютюнопушене Деца Статистика


Прокурор за катастрофата: Автобусът се е появил в насрещното платно /ОБНОВЕНА/ - Police.bg - Криминални новини от МВР, бюлетин за полицията, пожарна безопасност и защита на населението, гранична полиция и национална сигурност, форум. полиция, България, полицейска сводка, полицай, полицаи, police, police local, police news, Bulgaria\nВие се намирате: Home → 2017 → Прокурор за катастрофата: Автобусът се е появил в насрещното платно /ОБНОВЕНА/\nПрокурор за катастрофата: Автобусът се е появил в насрещното платно /ОБНОВЕНА/\nАвтобусът внезапно се е появил в насрещното платно и е причинил катастрофата край село Микре. Това каза на брифинг окръжният прокурор на Ловеч Валентин Вълков във връзка с тежкия пътен инцидент край ловешкото село Микре, при който 9 души загинаха.\n„Ударът е между товарен автомобил и пътнически автобус, не микробус. В него са се возили 26 човека от Съюза на слепите в България. Всички са от района на Перник и околностите, които са били на екскурзия до Дряново. В днешния ден са се прибирали …


Каква е разликата между жица и кабел и кабел: снимка, GOST, видео\nНе са редки случаи, когато VVG се нарича жица, а PUNP е кабел, въпреки че в действителност е точно обратното. Разликите между имената на проводниците са описани в GOST 15845-80, в допълнение, между електрическите продукти има конструктивна разлика, за която знаят повечето опитни електротехници. Така че ще разберем как телта се различава от кабела и кабела.\nЗа начало се обръщаме към горния GOST 15845-80, който ясно заявява, че проводникът се състои от един или повече проводници, които са усукани заедно (или вместо основни проводници). Защитна обвивка може да присъства отгоре на частта на живо, но може да не е, както е показано на снимката:\nОт своя страна дизайнът на кабела представлява един или повече проводници в защитна обвивка, които допълнително са покрити с друг слой изолация. Той също може да бъде брониран, а неговият единичен аналог не е, което е втората разлика между проводниците.\nРазберете къде кабелът и къде проводникът също ще позволят цифрово и буквено маркиране. Научете повече за декодиране на маркировката на проводника Можете от нашата статия!\nВъз основа на това предоставяме трети, един от основните индикатори, който съвсем ясно обяснява как кабелът се различава от жицата - условията на употреба. Тъй като жицата няма допълнителна броня и втори слой изолация, е неприемливо да се използва под вода, в земята и при други условия, при които са възможни механични повреди, в резултат на което ще настъпи авария.\nДруг важен момент, който потвърждава горното, според PUE, инсталирането на електрически проводник е разрешено изключително вътре в електрически разпределителни устройства. Извън ERU трябва да се използват автобусни и кабелни продукти.\nЕ, последната, 5-та разлика е експлоатационният живот. Поради факта, че кабелът има двойна изолация, експлоатационният му живот може да достигне 30 години. В същото време единична черупка издържа не повече от 15 години.\nИма и мнение, че проводниците могат да издържат максимум 1 kV, докато кабелите могат да бъдат с високо напрежение, проектирани за по-високо напрежение. Не намерихме потвърждение на този аргумент, следователно не го считаме за надежден!\nМежду другото, разликата между разглежданите продукти и шнура е, че последният е по-гъвкав и еластичен. Това ви позволява да го свържете с мобилни електрически уреди и инсталации. От своя страна, първите два вида проводник често се използват за неподвижно полагане!\nМожете също да гледате полезно видео по темата:\nТака че проучихме разликата между жица и кабел и шнур! Както можете да видите, разликата между проводниците е значителна, въпреки че на пръв поглед изглеждат идентични. Внимавайте винаги да проверявате маркировките на избраните от вас електрически продукти!\nКаква е разликата между електромеханичния RCD от електронния\nКакво е по-добре да се сложи: RCD или difavtomat\nРазликата между заземяване и защитно заземяване\nПубликуван: 20.09.2016 Обновено: 28.09.2017 1 коментар\nОказва се, че кабелът е гъвкав кабел.\nВъпреки че, кабелът може да няма външна обвивка, а по-скоро представлява два проводника, споени с изолация (най-често срещаните захранващи кабели в съветските години).\nОписание на характеристиките на VVG кабела\nКакво представляват кабелните жлези?


Пастет разядка Тиквичка и тиквено семе от Еко ферма Черга\nАпетитни, вкусни и полезни, тиквичките са предпочитана храна през всички сезони. Вероятно сте ги опитвали в най-различни рецепти, но този пастет предлага истинско приключение на вкуса и ще ви накара да си оближете пръстите. Неустоимата комбинация на тиквички с екзотичния вкус на къри, ароматно тиквено семе и масло, обогатена с традиционните добавки от копър и чесън, радва и възбужда сетивата. Дали ще го хапвате директно или ще го използвате за гарнитура, пастетът ще достави на небцето ви невероятна наслада. Приготвен от еко продукти по домашна рецепта и с технология, която запазва всички полезни витамини и минерали в тях. Натурален продукт, без изкуствени консерванти, оцветители, сгъстители и ароматизатори.\nСъставки: Тиквичка, пресен домат, тиквено семе, тиквено масло, чесън, лук, копър, захар, хималайска сол, къри, лимонов сок\nЕнергийна стойност за 100 гр.: kcal 214.07 / KJ 894.81\nХранителна стойност за 100 гр.: Белтъчини: 5.02 ; Въглехидрати: 23.89, от които захари 0.9 ; Фибри: 2.34 ; Мазнини: 6.31, от които наситени 0.32 ; Сол: 1.2\nКатегория: Еко Ферма Черга Етикети: вегангурмееконатуралнопастетразядкатиквено семетиквичкафермаЧерга\nДобавете отзив “Пастет разядка Тиквичка и тиквено семе”\nПастет пуешко месо “Щастливо детство”


Развитие на фината моторика при деца до 6 години - Roditel.bg - Списание Родител\nНачало » Дете » Развитие на фината моторика при деца до 6 години\nпубликувано на 14.08.2017 от Roditel.BG\nФина моторика при децата – защо е важна?\nВъв възрастта между 2 и 6 години, децата се научават да използват ръцете си все по-добре. С усъвършенстването на своите двигателни умения, децата са в състояние да си помагат сами в изпълнението на ежедневните дейности. Ето защо, развитието на фината моторика е много важно в ранна детска възраст, преди постъпване в първи клас, тъй като правилното развитие на фината моторика води до правилно развитие на говора.\nНаучно доказано е, че развитието на моториката на ръцете е тясно свързано с развитието на речта на детето и неговото мислене. Степента на развитие на движенията на пръстите, съответства на степента на развитие на речта. При децата с нарушена реч се забелязва обща моторна недостатъчност, а така също и отклонения в развитието на движенията на пръстите на ръцете, изразени в различна степен.\nВръзката между фината моторика и развитието на говорните умения\nДвижението на пръстите е в тясна връзка с речевата функция. Съществува следната закономерност: ако развитието на двигателните умения на пръстите съответстват на възрастта на детето, то и речевото развитие ще се намира в пределите на нормата и обратно – ако двигателните способности на пръстите на ръцете изостават, то ще се задържа и общото речево развитие, независимо, че общата моторика (бягане, скачане, катерене ) може да бъде в норма.\nСледователно – формирането на речевите области се извършва под влияние на импулсите от пръстите на ръцете. Обикновено децата с добре развита фина моторика имат и по-добра логическа мисъл и памет, могат да се концентрират за по-дълго време върху поставена задача. Развиват се и цветовите възприятия и фантазията.\nДецата придобиват множество умения – научават се да изрязват, да подреждат, да сгъват, да лепят, да моделират. Същевременно се създава чувство за мотивация от добре свършена работа и наличен краен резултат – детето създава полезни предмети и артикули за себе си и изненадващи и уникални подаръци за семейството и приятелите.\nФината моторика и училищните занимания\nНивото на развитие на фината моторика е един от показателите за интелектуалната готовност на детето за училище. Лошата моторика на пръстите на ръцете дава ниски резултати при изпълнение на различни задачи като – рисуване по контур, оцветяване, прерисуване по образец, отвързване на възли, изрязване с ножица и др. Детето бързо се уморява, губи интерес и недовършва поставената задача.\nПисането е сложен навик, включващ изпълнението на фини координирани движения на ръцете. Недостатъчното развитие на фината моторика води до затруднения в писането, а оттам до негативно отношение към ученето, тревожност и др. Ето защо е особено важно да се развиват механизмите необходими за овладяването на писането в предучилищна възраст.\nОвладяването на фините движения е дълъг процес. Изисква много упражнения и постоянство. Колкото по-рано детето започне да се занимава с тези игри, толкова ефектът ще бъде по-голям.\nПри раждането си детето държи пръстите си свити в юмрук, движенията се извършват от ръката. Постепенно детето се научава да борави и с пръстите си. Растейки и развивайки се, детето започва да прави все по прецизни и координирани движения с пръстите и ръцете. Д-р Мария Монтесори говори за това, че ръцете са инструмент на мозъка, т.е. развивайки моториката на ръцете, се развива ума на детето.\nРазвитие на фината моторика от 18 месеца до 3 години\nОт 1.5 до 3 години детето усвоява функцията на предметите, чрез подражание детето възприема моделът на поведение на родителите си и другите близки, които го заобикалят. То започва да движи ръце, да дърпа, да пълзи, да развива физическа сила, да върви и бяга, да рисува и да пише.\nВ този период възрастните трябва да подготвят атмосферата на развитие: пространство, в което детето свободно и безопасно да се движи и развива. То трябва да бъде окуражавано, да върши всичко това само. Прекалената загриженост и помощ пречат на детето да се развие само и да разчита на себе си.\nЗа развитието на моториката на децата над 3 години, са подходящи пластилин, ножичка и гланцово блокче, флумастери и моливи, книжки за оцветяване и очертаване, триизмерни пъзели и комплект фокуси с монети, топчета и карти, които изискват много добра концентрация, координация и сръчност, възпитаване в самоконтрол, детето само започва да вижда грешките си, без възрастния да ги посочи.\nДрънкалните спомагат развитието на общата моторика (замахване и движение на цялата ръка) и на фината моторика (хващане и движене на елементите с два пръста).\nМузикалните играчки развиват способността да се концентрират върху определена фигура, развива зрението и слуха; познанието за действие и последствие – бутон-песен, както и способността за посочване; развиват и подражанието; развива се и говорът; развива слуха, говора, концентрация и координация\nТопката развива цветоусещането и усещането за допир на различни материали, хващането и хвърлянето; развиват разбирането за действие и последствие – бутане-търкаляне, хвърляне-падане; спомагат за научаването на цветовете и формите при игра, в комбинация с кубчета\nРазвиват цветоусещането и спомагат за опознаването на различни матерали чрез докосване; развиват способността да се разпознае общото и отдели излишното и чрез тях децата съзнателно научават основните цветове и техните наименования; развиват своите способности за хващане, редене, строене, логическо и последователно мислене, търсене и намиране на определен елемент, поставяне на определено място.\nРазвиват фината моторика на детето, както и логическото мислене и познанието за размер, форма и цвят.\nРазвиват координацията и комбинацията фина- обща моторика – хващане, бутане, дърпане, ходене (количка за кукли, топка с дръжка, кола и т.н.).\nРазвиват координацията, концентрацията и цветоусещането, пространствената ориентация; развиват и фината моторика – точно поставяне, внимателно вземане и общата моторика – внимателно минаване покрай построеното, познание за размер и форма на различните елементи.\nКнижките развиват говора, визуалната представа за разказа, координация за показване и концентрация за разбиране на въпросите и текста.\nПъзели, лото, домино, лабиринти\nТе развиват зрително-пространствените умения на детето и координацията му\nИгри и дейности за развитие на фината моторика\nКъсането, мачкането и сгъване на хартия добре подсилва ръцете. Вестниците се късат лесно и по-удобно се държат.\nЕжедневни битови дейности, развиващи фината моторика:\nЗакопчаване и разкопчаване на копчета\nВръзване и развързване на обувки\nЗакопчаване и разкопчаване на цип\nОбличане и събличане на дрехи, сгъване на чорапи\nПочистване на обувки с четка и боя за обувки\nОтваряне и затваряне на шишета, буркани, кутии и др,\nЗаключване и отключване на катинар\nПрелистване на страниците на книга\nИзползване на приборите за хранене\nРязане на меки неща с неостър нож\nСервиране и отсервиране на масата\nПълнене на чаша с вода от шише или кана, слагане на ледчета в чаша с помощта на щипка за сервиране\nСгъване на салфетки, кърпи\nМетене на пода с помощта на малка метличка и лопатка\nПочистване на масата с влажна кърпа, почистване на огледало или стъкло с суха кърпа\nБоравене с дистанционното и мишката на компютъра\nАвтор: Валя Василева, Логопед\nразвиващи занимания за бебе\nразвиващи игри за бебе


Още 5 недомислици в програмите за подкрепа на хората и бизнеса • От упор\nОще 5 недомислици в програмите за подкрепа на хората и бизнеса\n23 февр., 2021 | Политика | 0 |\nВече няма никакво съмнение, че държавната администрация се провали в опита да осигури навременна и адекватна помощ на фирми и граждани в пандемията. Ако в началото на извънредното положение грешките и неработещите процедури можеха да се оправдават с безпрецедентната ситуация и общия ступор, почти година по-късно това алиби е изчерпано. Виждат се провали на всички нива – от дизайна на схемите за подкрепа, които редовно остават неусвоени, през бумащината, до недомислени ключови въпроси около самото изплащане на помощите.\nВторият локдаун след октомври и подновените и нови схеми за подкрепа извадиха на светло още недомислици. Много от тях имат един общ знаменател – финансирането при повечето мерки е през оперативните програми. Така уж спешните помощи, много от които насочени към малки фирми и обикновени граждани, се затормозяват от правила, направени за многомилионни проекти. Правителството можеше да си спести това, ако поне част от мерките бяха поети от националния бюджет. Такива решения ще се обсъждат едва сега – след дъжд качулка.\nДруг общ знаменател е стремежът на правителството да преследва безмилостно и последната стотинка икономия, когато става дума за директно подпомагане на гражданите. С непоклатимото убеждение, че у хората има вроден стремеж да се преметне властта, кабинетът залага условия и срокове, които само изнервят още повече хиляди семейства, оставени без доходи в последните месеци. Някои от тези грешки се признават с половин уста, но за поправянето им и дума не се отваря – напротив, месец след месец те се мултиплицират, а лъжите се повтарят с убеждението, че най-накрая ще станат истина.\nКак да получим 90 стотинки подкрепа\nОтчаянието на правителството около изпълнението на схемите за подкрепа на бизнеса пролича в екзотичното решение на Националната агенция по приходите (НАП) да се превъплъти в разходна институция, за да раздаде по-експедитивно парите по новата схема за подкрепа за оборотен капитал под шапката на оперативна програма „Иновации и конкурентоспособност“ (156 000 000 лв.). По схемата могат да кандидатстват фирми, затворени по силата на ограничителните мерки, от октомври до края на януари, като подкрепата е 20 или 10% от оборота (по-ниският праг е за затворени обекти в моловете).\nИзборът на НАП не е случаен, защото институцията е с относително добре развити електронни услуги и цялото кандидатстване бе през функционалности, които така или иначе се ползват. Приходната агенция има и капацитет да направи максимално бързо проверки, доколкото схемата е за подкрепа на оборота. В НАП се гордеят, че над 30% от кандидатствалите фирми са получили помощта в 7-дневен срок от крайната дата за кандидатстване, което наистина е нечувано бързо. Това обаче не заличава недъзите на програмата.\nБлагоевградската фирма „Стелван 2018“ например получи по тази мярка числом и словом 90 стотинки. Смешната сума се оказа плод на грешка на адвоката, подавал документите, който неправилно е попълнил данните за оборота и вместо 4500 лв. е заявил оборот от 4,5 лв. Така помощта, която фирмата следва да получи, се оказва 90 стотинки вместо 900 лв. Фирмата обаче не може да поправи грешката. При оперативните програми е изрично забранено да се правят корекции в бюджета на проекта след извършено плащане, коментираха от НАП. А това вероятно не е единствената фирма с грешки в документите, при които плащането е минало-заминало и е в ущърб на съответната компания. Както „Сега“ писа, в списъка с изплатена помощ по схемата имаше и други фирми с получени съмнително ниски помощи под 100 лв.\nТеоретично проста схема с купища бумаги\nОт НАП се кълнат, че документацията по схемата за подкрепа чрез оборотен капитал е максимално опростена, така че с документите да могат да се справят и счетоводителите, без необходимост от консултантска помощ. Данните, които следва да се посочат, са минимални като количество, уверяват от НАП. Проблемът е, че и 9 лв. да получи една фирма, то това се води усвояване на еврофондове с проект. Този “проект” върви с всички обичайни изисквания – трябва да има отчетност и одитни следи, трябва да се представят фактури и пр.\nВ някои случаи фирмите ще трябва да обявят процедури за избор на изпълнител при надхвърляне на минималните разходни прагове по Закона за управление на средствата от ЕС. Задължително изискване е и публичността – хиляди фирми трябва да разпечатат малки плакатчета, в които е указано какви пари са получили. Такива плакати вече се появиха из входните врати в големите градове. При приключване на дейностите “проектите” се водят със срок на изпълнение 3 месеца. Въпреки че касаят прилагане на стари разходи, получателите на помощта трябва да пратят текстови файл с кратък отчет на “проекта”.\nЗа хора, които не са работили с европейски програми, всичко това звучи сложно. Показателен е и големият процент от грешно подадени заявления при групата от фирми, които имат право на 10% подкрепа от оборота – търговски обекти на територията на молове. В условията за кандидатстване не е уточнено на ясен и разбираем език, че право да кандидатстват имат само затворените магазини в моловете, макар че документът препраща на няколко места към заповедите на здравния министър, с които бяха затворени именно тези обекти. Така много фирми са подали неправилно документи. По неокончателни данни недопустимите заявления са около 40%. При проверка на място в тези обекти се е оказало, че има и дружества, които са знаели, че нямат право, но са решили да пробват да се промушат между капките.\nЗапор на помощ заради затруднения\nПравителството направи някакъв нескопосан опит да отчете факта, че хората, които ще получат помощи, са в затруднено положение и може да имат неуредени публични задължения. През септември бе изменено постановлението, което задължава всички разпоредители с бюджет да информират НАП и митниците, ако плащат суми по договори над 30 000 лв. Правителството реши, че всичко това няма да важи за суми, изплащани от еврофондовете по мерките за справяне с пандемията. Тази промяна обаче не бе последвана от изрична законова забрана сумите да се насочват за принудително изпълнение, ако има наложени запори. Част от получателите на подкрепата за оборот са именно в тази хипотеза.\nОт НАП изтъкват, че фирмите с нови публични задължения, натрупани покрай пандемията, не са изключени от програмата, а участието е недопустимо само за тези със стари задължения отпреди януари 2020 г., които не са разсрочени или обезпечени. Дори и да са допустими обаче, някои от компаниите имат наложени запори върху сметките си и част от помощта трябва да се насочи към покриване на задълженията. Фирмите все пак взимат част от помощта, защото данъчните имат право да разрешат неотложни плащания за разходи, свързани с основната дейност на фирмата, включително заплати. С пари от еврофоновете обаче не могат да се плащат забавени данъци – този разход е недопустим. Така се оказва, че фирмата не може да изпълни доброволно задължението си, въпреки че е получила помощ и разполага с парите, които й се прибират за принудително плащане на същото задължение.\nЕдва тези дни бе решен и аналогичният проблем със запорирането на компенсации за принудителен престой, които до края на м.г. бяха 24 лв. на ден. Това стана едва след като омбудсманът Диана Ковачева би тревога, че получава сигнали от хора, останали без подкрепа, тъй като компенсациите са отишли директно при частните съдебни изпълнители. От изключенията обаче не беше извадена премията за работа на първа линия от 1000 лв., тъй като тя се води трудов доход.\nЗдравните вноски за локдауна – няма да платим\nОт 2-3 седмици социалният министър Деница Сачева подвежда хората в принудителен неплатен отпуск, че плащането на здравните вноски за този период е тяхно задължение. Броени седмици преди изборите това е скандално посягане на осигурителни права. Казусът очевидно бе проспан при изготвянето на антикризисния закон, а сега ГЕРБ отказва да поправи този свой пропуск. Вместо това управляващите първо почти открито призоваха хората да не си плащат дължимите здравни вноски, след което ги посъветваха да платят с парите, които получават от държавата. Накратко казано – ние ви плащаме, а вие ни върнете парите.\nЗаконът за здравното осигуряване обаче е категоричен, че тези вноски не са задължение на служителя – служителят плаща само когато е в неплатен отпуск по свое желание. Ако неплатеният отпуск е поради престой и производствена необходимост, здравната вноска е изцяло за сметка на работодателя. В момента имаме трета хипотеза – престоят е разпореден от държавен орган и за него нямат вина нито работникът, нито шефът му. Тази хипотеза трябваше да бъде регламентирана още миналата пролет в закона, а цената й не е висока – в такива случаи се плаща 26 лв. минимална вноска на месец. Тази цена обаче не е сред приоритетите, по които иначе съвсем безкритично премиерът обича да хвърля пари.\nБългария отдавна има проблем с огромния дял на хората без здравно осигуряване – той се увеличава и без помощта на правителството. Миналата година хората без здравни осигуровки са се увеличили с над 30% и вече са почти 700 000, без да броим идващите от чужбина. Очевидно тази огромна група без осигурителни права не притеснява управляващите.\nБавно, по-бавно, най-бавно – “Запази ме”\nСтотици милиони левове трябваше да бъдат раздадени на стотици хиляди засегнати от локдауна за три седмици, ако се вярва на премиерските обещания. Три месеца по-късно подпомогнатите по основната мярка, насочена към хората – “Запази ме”, са 43 000, а изплатената сума едва надхвърля 20 млн. лв. От самото начало мярката е съпътствана с бюрократични проблеми и забавяния, за които – естествено – виновни са хората, че допускат грешки. Описвахме няколко пъти недомислиците по тази програма – дългите срокове за подаване и обработка на документите, неизчерпателния кръг от допустими за подпомагане дейности и т.н. Социалният министър също направи рядко признание, че не е трябвало да искат хиляди банкови сметки от хората и да се пишат хиляди платежни нареждания.\nВсичко това в следващия етап от мярката, започващ всеки момент, може да се стори песен. Причината е, че поука от допуснатите дотук грешки не е взета и дизайнът на мярката става още по-сложен. От този месец (когато се кандидатства за януари) получаваната подкрепа не е твърда сума – 24 лв., а 75% от осигурителния доход на човека. Това е отлична новина за хората, защото на практика ще получават пълен доход за кризата. Големият въпрос е кога ще стане това. Обработката на документите и проверката на подадената в тях информация се прави от Агенцията по заетостта, а тя за пръв път ще борави с данни за осигурителния доход. Предстои да видим колко бързо ще се обработват документите. Агенцията и министерството очевидно не бързат – от 10 февруари във Фейсбук стои обещанието “съвсем скоро АЗ да предостави на работодателите допълнителна информация чрез лесни примери и стъпки, за да се избегне от самото начало допускането на грешки при кандидатстване”. Седмица по-късно социалните профили на двете институции продължават да бълват изобилие от рекламни материали (впрочем с комичния ефект, че всяка нова брошура всява тревога у читателя, че отново са направени промени в условията), но не и въпросните указания. Това може да се окаже печеливша стратегия – всеки нов кръг от бюрократичния ад прави предния да изглежда лесен.\nПредишно “Фейсбук” възстановява новинарското съдържание в Австралия\nСледващо Делото за убийството на Милен Цветков тръгва по същество\nГърция се оплака на НАТО за действията на Турция в Средиземно море\nКорнелия Нинова няма да участва в организираната от БСП-София дискусия в НДК\nПетко Димитров: Бъдещето на книжния пазар на „Славейков“ остава неясно


Как да планираме перфектното лятно парти?\nForbrukslån 20 År | Kulutusluotto | Kredittkort lav Rente | Billig Strøm | Beste Brannalarm 2019 | Forsikringer Sammenligning | Billigste Mobilabonnement | Sammenlign Brønnboringsfirmaer\nАко ви е писнало от еднообразните празници на закрито, които са единствената алтернатива в студените месеци, сега е моментът да блеснете с организацията на най-незабравимото лятно парти. Обикновено този тип събития са по-неформални, насочени главно към комуникация с приятели и познати и всъщност се получават много забавни. Могат да бъдат планирани в доста разнообразен мащаб, в зависимост от мястото, и са подходящи дори за деца, които доста по-спокойно могат да бъдат оставени да лудуват наоколо. А ето и няколко полезни съвета, които може да приложите още от днес и да направите нещо, за което приятелите ви дълго ще говорят:\nКлючът е в организацията:\nЕдин от най-добрите начини за гарантиране на успешно лятно парти е да организирате вашето пространство. Това може да бъде двора, специално наета площ към хотел/ресторант или агенция, а дори и беседка в някой парк. Помислете добре кое къде може да е разположено и по възможност разпределете на условни зони. Отделете на едно храната/напитките, а в друга част – място за забавление и социализация.\nОсигурете сянка за гостите си\nОсобено ако една част от партито ще бъде през деня, уверете се, че има място, където гостите ще могат да се чувстват комфортно. Това може да бъдат индивидуални чадъри, перголи, шатри – всичко зависи от това, с което разполагате или може да наемете.\nLED ГИРЛЯНД С МАЛКИ ФЕНЕРИ от КРЕО\nТова може и да изглежда малко префърцунено или твърде клиширано, но темата ще ви помогне много за декорацията, както и за избора на храна и дори музика. Ярки тонове и цветни венци за хавайско парти или бели дрехи и декорации, например. Ако си мислете, че това може да ви стресира, спрете се на нещо простичко. Италианска вечер, коктейл парти или декорация в определен цвят са само малка част от идеите, които ни идват веднага. Социалната мрежа Pinterest е доста добър източник на вдъхновение, а доста полезни нещица и дори щури може да намерите в Kreo, Denix и Peep в Mall Plovdiv.\nТук може да наемете ди джей, в случай че разполагате с бюджет, или да направите предварителен плейлист, който да се стартира автоматично. Направете го с помощта на Spotify, Youtube или свалете песните на флашка, която да сложите в лаптопа си. Ако мястото е голямо, добре е да имате колони, които да свържете, но за малки пространства това е напълно излишно. Помнете само, че музиката създава голяма част от настроението.\nНай-лесният начин (и непретенциозен) е да помолите всеки да донесе по нещо. Така и ще сте се уверени, че за всекиго има нещо по негов вкус. А може и да приготвяте всичко заедно – на барбекю например. Много добър начин за сплотяване. Последният вариант е съвсем мързелив – кетъринг. Вече много места в града предлагат тази услуга – дори не е нужно да са специализирани. Поръчайте пица или просто храна от любимия си ресторант. А за по-изискани меропрития заложете на специално подготвено меню с коктейлни хапки.\nПомислете и за напитките\nДруг важен елемент от всяко парти са напитките. При техния подбор отново зависи доколко официално ще е събитието. За приятелско събиране просто отидете до най-близкия супермаркет и купете нужното количество. В такива случаи отново работи и това всеки да си донесе, каквото иска да пие. За фенси поводи – наемете барман, който да сипва питиета и да забърква вкусни коктейли. Дори може да се консултирате със специалист кое питие с коя храна би си подхождало.\nНе пропускайте да създадете атмосфера и с осветлението\nТози наглед малък детайл ще накара партито ви да „заживее” вечерта. Може да разположите светлини по дърветата/храстите и около местата за сядане. Възможностите също са безброй. Има варианти с преносими, които са идеални, ако подбраната локация не разполага с индивидуални решения. Хартиени фенери също могат да бъдат отличен избор.\nГотови ли сте вече с идеи за дългите летни вечери?


Мира Калинова Владимирова, ученичка от ІІ а клас на Второ СУ „Проф. Никола Маринов“ Търговище, спечели ІІ място в националния конкурс „Моите детски мечти”, направление „Литературно творчество“. Конкурсът е включен в Националния календар за изяви по интереси на децата и учениците на МОН за 2017/2018 учебна година. Стихотворението на Мира за детските мечти е отличено сред 220 творби в направлението. Анета Куманова – директор на училището – връчи грамота и медал на ученичката, изпратени от Националния дворец на децата София.\nЧестита награда на целия екип – Мира, нейната учителка в групата за целодневна организация на деня Гюлфие Велиева, родителите на талантливото момиче!\n← Училищният кръг на националното състезание по правопис на английски език – празник на знанието\nСедмица на розовата фланелка във Второ СУ Търговище →\nмай 5, 2020 май 5, 2020 МРеби\nПоредно отличие – гордост за училището\nюни 18, 2020 юни 18, 2020 МРеби\n„Спортувам с мама и тати“


Обръщам се към Вас в навечерието на най-светлия християнски празник – Рождество Христово. Празник, озаряващ ни със своята топлина и светлина, празник на вярата, надеждата и доброто. По традиция Коледните и Новогодишните дни са време на равносметка за отминаващата година, време на мечти и надежди за новата.\nПоглеждайки назад, изпращаме една различна година, изпълнена с предизвикателства, промени, търсене и намиране на решения, и най-вече с даденото начало на много нови проекти. Не липсваха и трудности, но те са част от пътя. Важно е да намираме съгласие и да се обединяваме, за да постигаме напредък по значимите теми за Вършец.\nБлагодаря на всички за усилията и постигнатите успехи през изминалата 2017 г. Заедно ще продължим да се борим за постигане на още по-добри резултати и през Новата 2018 г.\nПредстои ни вълнуваща година не само за България, която ще ознаменува своето историческо председателство на Съвета на Европейски съюз през 2018 г., но и за нашата малка община. Ще бъдат реализирани нови инвестиции и проекти, които ще направят Вършец по-интересна и по-привлекателна туристическа дестинация за гостите й и ще допринесат за благополучието на жителите й.\nКоледният дух е тук навсякъде – в топлината на семейното огнище, в развълнуваните очи на децата, в празничните украси и традиции. В състраданието и любовта между хората, в желанието да бъдем по-добри и по-човечни.\nОбръщам се към Вас с пожелание да запазим това чувство през цялата Нова 2018 година.\nЖелая Ви светли и щастливи празнични дни!\nЗдраве, радост и благоденствие на Вас и Вашите семейства!


В Чехия и Словакия въвеждат мерки за овладяване на втората вълна на COVID-19 - По света и у нас - БНТ Новини\nЧехия и Словакия въвеждат извънредно положение, за да се справят с втората вълна от коронавируса.\nВ Словакия то влиза в сила от утре за 45 дни, като не се предвижда строга карантина.\nВ Чехия срокът е 30 дни и започва да тече от понеделник след изборите за Сенат и местни органи на властта. Други европейски страни също променят мерките, за да овладеят заразата.\nРезкият скок на заболели от COVID-19 в Чехия не осуети местните избори и изборите за Сенат, които са насрочени за уикенда. Хиляди хора, които са под карантина, вече гласуваха безопасно в специални изборни секции.\nВит Хофман, говорител на кметството на Прага: Процесът протича така: Колата пристига, шофьорът не излиза от нея и всичко става, докато той стои в колата.\nС извънредното положение, което влиза в сила след изборите, ще се ограничи събирането на хора - до 20 души навън и 10 на закрито. Ще бъдат затворени някои училища и спортните събития ще се провеждат без публика.\nВ Испания съчетават ограниченията с масово тестване, за да се изолират заразените. Жителите на Оркаситас - един от кварталите под карантина на Мадрид, минават PCR тестове, но дори отрицателен резултат не отменя мерките за района. Той се напуска само срещу документ от работа, училище или болница.\nВ Русия не се планират нови мерки, въпреки че броят на новозаразените с коронавируса за последния месец се удвои. В Москва залагат на контрола върху носенето на маски на публични места. До днес са глобени над 85 000 души.\nСитуацията е неприятна. Според мен мерките трябва да се прилагат по-строго, така че всички да носят маски. Много хора ходят без маски и това е тревожно.\nКметът Сергей Собянин посъветва по-възрастните московчани и хората с хронични заболявания да не излизат навън. Учениците ще бъдат във ваканция от 5 до 18 октомври.\n#втора вълна на COVID-19 #covid-19 #коронавирус #Чехия #Словакия\nБожидар Краев и Мидтиланд в групите на Шампионската лига


Продуктов код : ТЕД 57\nСред многообразието от висококачествени продукти за сън на лидерите в производството на матраци ТЕД можете да откриете класическия еднолицев матрак Колори. Неговото ядро представлява пружинен пакет бонел, който се отличава с висока издръжливост и здравина при натоварване. Той предоставя на тялото стабилна опора на гръбначния стълб през нощта, отпуска мускулатурата и сваля натрупаното напрежение в ставите. Бонел пружините пропускат въздушния поток да навлиза дълбоко в сърцевината на матрака, като по този начин се създава перфектна вентилация и проветривост. Те са обезшумени и изолирани със специален защитен филц, който предпазва от скърцане и изкачане на пружините. Матрак Колори притежава вградена подматрачна рамка, която е изработена от висококачествен иглолистен материал. Дамаската на матрака е приятна на допир и мека. Тя притежава атрактивен и свеж десен, който се съчетава добре с всеки интериор, а текстилът, от който е направена притежава антибактериално и антиакарно покритие, което гарантира хигиеничност и чистота пo време на сън.\nПолиуретанова пяна, с проветрива структура\nПружинен пакет Бонел, придаващ издръжливост


Доц. Мангъров: Не бих се съгласил да ме изследват – sofia – post\n„Броят на истистински болните, т.е. тези, които са в реанимациите е горе-долу един и същ. Той се движи някъде между 20 и 30 души. Тези, които са тежко болни и в болници са 400 души. Установените заразени спрямо броя направени тестове се движи между 3 и 5 %“. Това заяви доц. Атанас Мангъров в ефира на „Делници“ по телевизия „Евроком“.\n„Този начин на представяне на тестове е некоректен, защото когато става дума за тестове, това не означава непременно хора. От заразените, болни са много малка част от тях. 90 на 100 им няма нищо. Има един малък процент, които имат симптоми на грипоподобно заболяване и още един малък процент в тежко състояние, които влизат в реанимациите“.\n„Аз не съм се изследвал, вие също не сте се изследвали. Ако нас ни изследват и установят, че сме заразени, че отделяме вируса, но на нас ни няма нищо, аз не виждам причина ние да бъдем затворени. Аз не бих се съгласил да ме изследват“, каза Мангъров.\n„Няма нова нормалност. Нормалността е една и съща. Тя трябва да бъде, че когато човек е болен, независимо дали човек е заразен с COVID-19 или не, трябва да може да влезе в болница“.\nГешев избухна срещу висш прокурор, извършил хулигански действия в болница в Плевен\nГлавният прокурор Иван Гешев избухна заради висш прокурор, извършил хулигански действия в УМБАЛ „Георги Странски“. „Законът е един за всички и всички са равни пред него.“, написа обвинител номер 1 в личния си Туитър профил. Ето какво още пише Гешев: „Днес, 05.07.2020 г., Софийска градска прокуратура привлече към наказателна отговорност прокурор от Върховна касационна прокуратура […]\nВсеки, който си мисли, че ГЕРБ може да има друг лидер или някой може да открадне от нея и да гради политически проект на тази основа, проявява голяма доза наивитет. За последните 11-12 години хората, които се обединиха около лидера Борисов, са хора с ценностна система и идеология. И ако на някой не му харесва […]


Публикувано от GenSoft в 21:50 ч. 2 коментара:\nПубликувано от wal в 2:12 ч. 3 коментара:\nПубликувано от GenSoft в 17:00 ч. Няма коментари:\nПубликувано от wal в 11:00 ч. 10 коментара:\nПубликувано от wal в 11:00 ч. Няма коментари:\nПубликувано от wal в 19:32 ч. Няма коментари:\nПубликувано от GenSoft в 10:29 ч. Няма коментари:\nПубликувано от GenSoft в 10:49 ч. Няма коментари:\nПубликувано от GenSoft в 4:01 ч. 3 коментара:


Идея за красива декорация - ДОМАШНИ ХИТРИНИ\nНачало»Хитрини за дома»Идея за красива декорация\nadmin 19.11.2013\t1,052 Прегледи\nАко искате да разнообразите интериора си, може да използвате тази креативна идея.\nИнтересна идея! Ако сте правили скоро ремонт вкъщи и са ви останали празни кутии от боя или пък имате други подобни от консерви, можете да ги превърнете в произведение на изкуството с помощта на това предложение, подръчни материали и малко въображение. Трябва първо добре да почистите кутията от остатъците от боя и да обезмаслите повърхностите.\nСлед това си избирате красиви мотиви на хартия или тънък плат и ги изрязвате и залепвате от вътрешната част на кутията. Може да използвате и салфетка за декупаж, но трябва да внимавате когато я залепвате, за да се изпъне добре и да няма гънки. За целта може да работите с лепило С 200 или лепило за декупаж. Добре е видимата част на кутията да боядисате в цвят по ваш избор и след това залепете мотиви и на външната страна на новата ви кутия.\nТази идея може да се превърне в приятно творческо занимание за семейството ако в изработването се включат и вашите деца.\nПозволете им да развихрят въображението си и да предложат и своя идея за украса. Другият вариант е да боядисате външната страна с весели цветове и ако можете да рисувате, да създадете уникални рисунки върху кутията. Ако сте използвали само … (ПРОДЪЛЖАВА на следващата страница)\nПредишен Мини градина в кошница\nСледващ Зелена градина в стаята от черупки на яйца\nИскате ли да си направите играчка за елха, която да е уникат? Задачата не е …\nPingback: Коледна кутия - ДОМАШНИ ХИТРИНИ