Политически PR | PR&Медиа Новини\nДа си политически PR е начин на живот\nPosted February 14th, 2017 by PRnew.info Team\nВестник СТАНДАРТ I 10.02.2017\nВ тази кампания ще чуем най-големите небивалици за целия ни преход\nПрофесията описвам като солта във водата – на глед прозрачна, на вкус – солена, казва Велислава Кръстева\nВелислава Кръстева е завършила СМУ "Панайот Пипков" в Плевен със специалност виолончело. Магистър по политология на Нов български университет и бакалавър по икономика и управление на социокултурните дейности на ЮЗУ "Неофит Рилски".\nВ 38-ото НС Велислава Кръстева е била главен съветник в Комисията по труда и социалната политика. В началото на 2004 г. е поканена да поеме връзката с медиите на ДПС. Като гост-лектор Велислава Кръстева изнася лекции на теми, свързани с политическата система и медиите, както и националната сигурност и медиите пред студенти от Нов български университет и от Академията на МВР. Кръстева е била член и говорител на ЦИК. В правителството на Пламен Орешарски заема поста заместник-министър на културата с ресор "Културно наследство, музеи и галерии". Като ресорен заместник-министър е председател на борда на директорите на НДК. През 1995 г. е била главен редактор на всекидневника за Северозападна България в. "Конкурент" . Преди това работи последователно във в. "Шанс Експрес" и Дарик радио. През 2000 г. създава политическото месечно списание "Политика". Като политически анализатор работи във вестниците "Стандарт" и "Монитор". Автор на редица публикации, анализи и интервюта.\n- Г-жо Кръстева, работите като политически PR от много години, какво е за вас тази професия?\n- Да си политически PR е начин на живот, въпреки, че аз самата не приемем това определение, макар, че е добило гражданственост и , доколкото е възможно, хората разбират за какво иде реч.\n- Какво трябва да е определението за вашата професия?\n- По начало този занаят американците, които са така да се каже бабата и дядото на управлението на комуникации, наричат spin doctorТs. Защото ние в политическите партии сме хем връзката с обществеността, хем сме прилежащи към целия образ и същност на партията. Защото няма PR сам по себе си. Винаги го казвам, макар, че в самата ни гилдия не е прието да се говори така, вероятно от професионална суета, но това няма значение.\nНяма PR сам по себе си, той не е самостоятелно явление и нещо, което съществува извън политическата партия или какъвто и да е субект политически.. Няма сам по себе си успешен или неуспешен PR. Има успешни политики, успешни партии, които са добре комуникирани. Това смятам аз за правилно определение.\n- Какво означава да работите точно в Движението за права и свободи?\n- И това е начин на живот, тъй като още преди години, когато започнах работата си с ръководството на ДПС, никога не съм се изживявала като нещо самодостатъчно. Като нещо, което може да формира само по себе си образ или послания да речем.\nОсвен това аз се смятам за голям късметлия – да работя в екипа на д-р Ахмед Доган е повече от късмет. Учила съм се от него и до днес се уча. Ето затова говоря, че няма PR сам по себе си – лидерът прави и образа и решенията, и чертае посоката и задава посланията, визията за развитие като цяло. Той създава Колективното тяло, каквото е партията Движение за права и свободи.\nЗа разлика от колегите в институциите или корпорациите, политическият PR трябва да споделя каузата, да е разпознал собствените си ценности в нея, за да е пълноценен. Когато собствените ти виждания се припокриват с тези, на този с когото работиш, тогава става химията. Или иначе казано – това е моето разбиране за професионални стандарти и професионална хигиена, ако щеш.\n- А какво е различното на професията PR в България?\n- В България това е необходима професия както в институциите, в бизнеса, така и в партиите, защото съвременните комуникации са супер важен аспект от цялостното позициониране, репутация, доверие и т.н. Специално в партиите тази професия означава да си изкушен от политиката въобще. Това означава да смяташ, че политиката е важна и интересна, да участваш в правенето на политики. Това е съвсем различно занимание поне по начина, по който аз го разбирам.\n- Как приемате ударите под кръста в тази професия и как отговаряте?\n- Тук, в тази професия ударите под кръста са по-силни отколкото ударите във всяка друга професия, знам го, защото съм в нея от 15 години. Преди години когато ми се искаше да теоретизирам професията разбрах, че добрия PR е като сол във водата – гледаш я прозрачна, вкусваш я – солена. Пределно абстрактно занимание е този занаят. И много удобно оправдание за общи неудачи. Както се шегуваме с колеги – ако нещо се издъни, виновен е PR-а, но ако нещата се получат добре – той няма отношение към този резултат. Това, естествено е шега и всяко съвпадение с лица и събития е случайно.\n- Как се прави политическа кампания у нас?\n- Поначало се намираме в етап, в който политика трудно се прави в България. Защото разбирането за политика много се промени през последните няколко години. Давам си ясна сметка за това нещо. През последните години политиката стана, общо казано, поле за реализация на случайно попаднали хора. На хора, които не идват от партии, които се спускат от някъде, хора, които не носят отговорност и най-вече – не е ясно откъде идват идеите им за политиките, които водят или заявяват, че искат да водят. Затова при утвърдените демокрации дори и в моменти когато е дошло време за пренареждане и на промяна, системните партии остават относително стабилни. Устойчивостта на партийните системи е предпоставка за устойчиви и добри практики при взимането на решения и правенето на политики като цяло, както и на ясни отговорности. И в този смисъл в търсене на устойчивост, но и на нови лица, ново начало и какво ли още не ново…. сега се оказваме в една ситуация, в която дейността е силно компрометирана, а хората са много объркани от фалшиви послания. Стигнали сме до една точка на безумни, безотговорни послания във всякакви посоки. В тази предизборна кампания ще чуем най-големите небивалици за целия ни преход и смятам, че не е пресилено това твърдение. Тук не става дума само за популисткото говорене, а за напълно безхаберното говорене.\n- Как се правят послания?\n- Много е трудно да се правят послания. Защото те трябва да носят в себе си отговорност и да бъдат реалистични, изпълними. Защото всеки здраво мислещ човек, още повече политиците, би трябвало да знае, че не може така да се хвърлят обещания. Въпреки, че хората… "хората" е израз който аз не харесвам и не защото не харесвам хората, а защото тази дума описва безотговорно отношение към обществото и държавата. Не може така фриволно да се използва израза "хората" – ми хората казаха това, ми хората искат онова. Кой и защо си позволява да говори така от името на народа?! Между другото има много ясен критерий как се измерва доверието на "хората" – с избори. В нормалния, демократичния свят така се мери – какво хората харесват се измерва с програмите на партиите и колко ги харесват – с гласа на Негово Величество Избирателя. Това е единственият легитимен измерител на доверие – с демократични избори. Чрез вота, освен това, се задават и моделите, по които трябва да се развива държавата. Та да се върнем на обещанията – гражданите сигурно искат високи заплати и пенсии и ако ги попитаме, те ще кажат "да, искаме". Но майсторлъка е откъде да се вземат тези по-големи пенсии и високи заплати, образно казано. Майсторлъкът е да знае една партия какво иска да постигне, как да го направи, с кои свои кадри да го направи и как да го каже. А не да се хвърлят фалшиви и лъжливи обещания преди избори и след това да се търсят виновните за това, че е пропиляно доверието. В ДПС много държим на това на избори да отидем при избирателите ни с програма, с която сме отговорили на всички техни желания, тревоги и предложения с ясни и точни ангажименти. И най-важното – само идеи и предложения, за които знаем как и можем да изпълним!\n- Има ли ситуация, в която не сте знаела как да реагирате?\n- Нито бих си признала без бой, но ако е имало такава ситуация, а сигурно е имало, съм се справила или просто не е трябвало да реагирам. Професионализмът изисква и това.\n- Бихте ли станала отново PR, ако се наложи да избирате професия?\n- Винаги и всеки път, ако трябва да избирам отново, защото както казах, това е начин на живот!\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: PR, Велислава Кръстева, Политически PR\nМистериозното момиче, което стои зад кампанията на Тръмп\nPosted June 23rd, 2016 by PRnew.info Team\nWebcafe.bg I 23.06.2016\nПредизборният щаб на Доналд Тръмп изглежда точно така, както си го представяте: разположен е на терена на старо студио, в което преди години се снимаше The Apprentice ("Стажантът"). Сглобяемите стени в студийното пространство са изработени от шперплат, а плакатите и табелите с лозунги на Тръмп запълват украсяват временните преграждения. Навсякъде е пълно с картонени фигури на Тръмп в цял ръст.\nКомуникационният "зъл гений" зад кампанията на Тръмп обаче няма нищо общо с представите ви.\nПозицията се заема от 27-годишната Хоуп Хикс, родена в Грийнуич, Кънектикът. Тя е бивш специалист по PR, която се преквалифицира в прес-секретар и днес стои зад медийната кампания на Доналд Тръмп.\nВ детството си Хоуп Хикс се снима като модел за Ралф Лорън, по-късно завършва Южния методистки университет през 2010 г. и навлиза в света на връзките с обществеността през 2012 г. Получава шанс да работи за компанията на Тръмп – Trump Organization – през 2014 г.\nБез да има какъвто и да е практически опит в политическия PR, за няколко месеца Хоуп Хикс се превърна в един от най-важните мениджъри в предизборната кампания в САЩ. И дотук с публично достъпната информация за нея.\nХикс не дава интервюта, не застава пред камерата, винаги стои на крачка встрани от основния център на вниманието – Тръмп.\nЕдинственият случай, в който дава съгласие за разговор, посветен на самата нея, е за репортера на GQ Оливия Нуци. И съгласието си има условие: Тръмп трябва да присъства по време на цялото интервю.\nТака, под погледа на работодателя си, Хикс разказва за себе си и за собствената си гледна точка спрямо противоречивата кампания на The Donald.\nХикс признава, че преди включването си в екипа на Тръмп, не е имала политически опит. Определя се като "безстрастна републиканка", която дори не е помагала като доброволец в предизборните щабове, камо ли да менажира цялостната кампания на партиен кандидат.\nВъпреки че имиджът на "аутсайдер" допринесе доста за успеха на Тръмп при предварителните избори, самият той не смята за предимство липсата на опит на пресаташето си.\nВсе пак той хвали Хоуп Хикс заради лекотата, с която се адаптира към ролята си.\n"Тя успя бързо да натрупа политически опит. Получи се много естествено. А много хора не могат да наваксат, тъй като политиката се движи с твърде бърза скорост. Политиката е по-бърза от всичко останало", казва Доналд Тръмп.\nВсъщност, отначало Хикс започва да работи за съвсем различен член от фамилията Тръмп.\nПрез 2014 г. тя е част от екипа на нюйоркската компания за връзки с обществеността Hiltzik Strategies, която е наета за кампанията на Иванка Тръмп при разширяването на обхвата на модната й линия.\nХоуп и дъщерята на Тръмп се сближават, най-вече затова, защото Иванка е "рядко срещан корпоративен лидер – жена, която е учтива спрямо останалите жени и привнася дух на компетентност, която сякаш смекчава грубостта на бранда Тръмп", както посочва Оливия Нуци.\nКогато професионалните взаимоотношения между Хикс и Иванка се задълбочават, Доналд я забелязва и я "краде" от Hiltzik през есента на 2014 г.\nВсички "алфа-мъжкари" от щаба на Тръмп решават да се държат с нея както Дон Дрейпър спрямо Пеги Олсън от Mad Men.\nТакъв е случаят с бившия политически съветник на Тръмп Сам Нънбърг. Когато тя се присъединява към екипа, Нънбърг й подарява книгата "Ръководство за предизборни кампании" и започва да я нарича със захаросания прякор "Hopesicle" (игра на думи между името на Хоуп и "popsicle" – близалка).\nПо-късно когато Нънбърг е уволнен заради стари расистки тиради в профила си във Фейсбук, именно Хикс обявява изключването му от кампанията, като пише унищожителното прессъобщение, в което той е определен като "консултант от ниско ниво на непълно работно време".\nХикс не си представя, че може да остане като прес-секретар за целия период на предизборната кампания. Тя предпочита да се върне към корпоративната централа на Тръмп и дори казва на ръководителят на щаба Кори Левандовски, че ще трябва да си намери нов човек.\nОтговорът му е "Току-що направи огромна шибана грешка, за мен ти вече не съществуваш".\nВ крайна сметка, Хикс преосмисля решението си, след като лично Доналд Тръмп я убеждава да остане.\nПо едно съвпадение – Левандовски беше уволнен точно в деня, в който GQ публикува репортажа си за Хоуп Хикс. Отново тя беше човекът, който обяви отстраняването му от предизборния щаб.\nСамата Хикс познава много добре грубия характер на Доналд Тръмп. Всяка сутрин Тръмп получава между 30 и 50 новини от агрегата на Google, свързани с името му. След това той коментира всяка от дописките, като посочва какво му харесва и какво не му харесва в тях.\nСтатиите със забележките се сканират и се изпращат обратно до съответния журналист, който ги е писал, със заглавие на мейла "От Офиса на Доналд Дж. Тръмп".\nА когато Тръмп е особено раздразнен, с огромно удоволствие забранява достъпа на набедения журналист до целия щаб. А кой отговаря за "черния списък"? Хикс, разбира се.\nТя няма нищо против да изпълнява функциите на медиен пазач на Тръмп – включително, да охулва всеки, който си позволява да критикува нейния кандидат.\nЛоялността й е преди всичко към шефа.\nНяма проблеми да ограничи достъпа до Тръмп или грубо да игнорира всички издания, които се опитват да се заровят малко по-дълбоко в изявите на евентуалния кандидат-президент на Републиканската партия.\nОказва се, че точно тя е била идеологът на опитите за омаловажаване на твърденията на папа Франциск, който обяви за "не-християнски" плановете на Тръмп да построи стена по границите на САЩ. Когато репортерката Мишел Фийлдс обвини Кори Левандовски във физическо посегателство по време на пресконференция на Тръмп, Хоуп Хикс директно я нарече "лъжкиня, която се опитва да привлече внимание".\nИзвън кампанията, колегите на Хикс коментират, че челният й сблъсък с политиката може да се окаже разочароващ.\n"Тя направи избор да работи за един от най-фашизираните кандидат-президенти в новата американска история. Всеки, който я познава, я съветва да спре и да не свързва името си с тази кампания. Един ден ще съжалява за всичко, което е казала и направила. Но не мисля, че го осъзнава", споделя неназован политически PR пред GQ.\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: PR, Доналд Тръмп, Политически PR, Хоуп Хикс\nРичард Мърфи, специалист по политическа комуникация: Избори се печелят с обикаляне и говорене с хората\nPosted April 1st, 2013 by PRnew.info Team\nDnevnik.bg I Слав ОКОВ I 1.04.2013\nРичард Мърфи е специалист по политическа комуникация, управляващ директор на Communication Strategy & Management Ltd. Занимава се с обучението на британски партийни активисти в техниките на работа "на терен". Работи над 20 години за британската Консервативна партия,участвал е в кампаниите на Маргарет Тачър и Джон Мейджър.\nОбучавал е и партийни активисти в Украйна, Молдова, Словения, Босна и Херцеговина, Сърбия и Черна гора в рамките на проекти на Уестминстърската фондация за демокрация.\nПрепоръчвате на политиците по време на кампания да стоят "колкото се може по-близо до хората". Какво означава това?\n- Предизборните кампании включват две основни групи дейности. Едната е т.нар. Air war – война в ефира. Това са телевизията, радиото, вестниците. Другия вид във Великобритания наричаме ground war – войната на терен. Това е пряката комуникация с избирателите.\nАз съм член на Консервативната партия във Великобритания. Работя с тях повече от 20 години. Но едно от нещата, които научих от нашите опоненти – либералдемократите – е не просто колко е важна кампанията сред избирателите, но и колко необходимо е това да става непрекъснато, а не само преди избори. Това е и тяхно мото – "кампания през цялата година, не само преди избори".\nНаучихме от тях, че е необходимо да си говорим с хората, да звъним на вратите на домовете им, да им казваме: "Аз съм член на Консервативната партия. Ако нещо изникне, ако нещо ви безпокои, обадете ми се." Важно е хората да знаят, че ги търсиш не за да гласуват за теб, а за да им помогнеш. Може дори да им го кажеш: "Не искам да гласувате за мен…"\nОсвен това често политиците си мислят, че знаят отговорите на всички въпроси. Същевременно избирателите са истинската сила, защото проблемите са при тях, те се сблъскват с тях всеки ден. Затова ми се струва важно да ги търсим в домовете им и да ги питаме как можем да им помогнем. Не да им казваме.\nОпитвам се да прилагам този подход – първо, да питаме хората какви са проблемите им, а след това да градим кампанията си върху техните отговори. И държа да се знае какво сме направили – често някоя партия помага например да се ремонтира болница, а избирателите дори не знаят кой го е направил. Затова отново звъним на вратите на хората, отново говорим с тях…\nПовечето хора в България, и не само, не обичат да им звънят на вратата, а още по-малко да им говорят за политика. Самото споменаване на думата "партия" ги отвращава.\n- Аз разбирам живота по този старомоден начин: по-вероятно е да не те изгонят, когато ти вярват. Не ме разбирайте погрешно, аз съм консерватор. Ако питате мен, когато става дума за политики, либералдемократите са трагични. Но се възхищавам на начина, по който правят кампаниите си. Те са дисциплинирани, професионалисти и едно от нещата, които правят, е, че преди да кажат на хората какво мислят за техните проблеми, проучват много дълго време какви са те. Не казват: "Какво мислите вие по този въпрос, ние вярваме в това, ние вярваме в онова…", казват просто "Здравейте, аз съм либералдемократ, това е визитката ми, тук съм, за да ви помогна. Така че ако има нещо, от което имате нужда, каквото и да е – обадете ми се." И хората си мислят: ето политик, който не иска нищо от нас!\nПо същия начин не е нужно да говориш на хората по места за ядрени електроцентрали или справяне с организираната престъпност в страната. По-важно е да видиш, че уличната лампа мига, и да смениш крушката. Или да запълниш дупката на улицата, за да не си разбие някой носа. Така хората си казват: "Ето, те вършат нещо. На място, в квартала." Този подход не прави хората по-бедни или по-богати и все пак подобрява живота им. Така се гради лоялност. Мисля, че консерваторите не умеят да правят това. Дори много стабилни в парламента, на местно ниво те са ужасно непопулярни.\nЗатова, когато дойдат изборите, хората ще си кажат – точно както в България – "Писна ни от политиците!", и въпреки това ще гласуват за онзи, който е поправил мигащата лампа или е запушил дупката.\nТози механизъм работи успешно при мажоритарната избирателна система, защото кандидатите на партиите са обвързани лично с избирателния си район. В пропорционалната не е така.\n- Така е, едно от предимствата на нашата избирателна система е в тази обвързаност. Тя има и обратната страна – кандидатите печелят лично от всяко нещо, което партията свърши в района.\nНо на много места, в които системата е пропорционална, партиите правят една ключова грешка – разместват кандидатите по места. Разбирам вътрешнопартийните борби, наясно съм с политиките на партиите. Но от гледна точка на политическия PR в дългосрочен план това е грешка. Когато кандидатите не познават избирателите си и обратното, не може да се гради доверие.\nКаква е стратегическата разлика в кампаниите на партиите и на независимите кандидати?\n- Разбира се, независимите кандидати нямат огромната партийна машина зад гърба си. Това е сериозен недостатък. Трудно е и да се уцели подходящият момент, в който независим кандидат да се включи в надпреварата в един район. Затова има много кандидати, които се впускат само когато има конкретен проблем за решаване – "кандидат за един проблем". Тогава въпросът е как те ще имат необходимото влияние, за да решат проблема. Но партиите също невинаги предлагат решения.\nЕдин проблем както на двупартийните, така и на многопартийните системи – какво трябва да направи една малка партия, за да се включи ефективно в политическия живот? В България в момента има около 300 партии.\n- Исторически погледнато, Великобритания има двупартийна система, макар че и аз не знам колко партии съществуват официално. Либералите са били много силни преди век и половина, но с възхода на лейбъристите остават извън системата за дълго време. И в един момент решиха да възприемат коренно различен подход – работа по места, говорене с хората, обикаляне – това, за което говоря. Спряха се на районите, в които биха могли да пробият, и с работа на терен спечелиха всичко, което имат. Те печатат брошури с темпото, с което ние вдишваме и издишаме. И макар че отне много време – сега са в управляващата коалиция. За нашата система това е голям пробив.\nНещо повече – те са много стабилни. След скандала с министъра на енергетиката Крис Хюн, който лъга в съда и беше осъден за това, на национално ниво те загубиха много. Но в неговия собствен район либералдемократите продължават да са основна сила – той беше една от най-популярните фигури в партията. Ако това се беше случило с консерватор, много трудно щяхме да запазим депутатското място.\nТова изисква и много пари…\n- И да, и не. Много от политиците във Великобритания работят друго и нямат чак толкова високи доходи. Либералите са добри и в евтината кампания – например те не печатат лъскави цветни брошури, пускат бели, с черни букви, на евтина хартия. И създават онова усещане, което избирателите много обичат, че предизборните материали са правени от нечии честни ръце в домашни условия, от някого, на когото му пука за това какво се случва в квартала. А не в някоя богата партийна централа с професионални PR-и. Така се пести доста…\nКонсерваторите трудно могат да си позволят евтини брошури, защото губят доверието на традиционните си избиратели.\n- Да, в това отношение сме в по-неизгодна позиция.\nРаботили сте с политици в Украйна, Сърбия, Босна. Как се прави кампания в страни, в които върховенството на закона не функционира? Това има поне две последици – първо, изборите са манипулируеми и, второ, няма гаранции за свободата на медиите.\n- Такива неща има в много страни. Определено не се работи лесно. Във Великобритания от години имаме проблеми с изборите в Северна Ирландия, а Тони Блеър много улесни гласуването по пощата, което преди беше ограничено само за хора със здравословни проблеми и такива, които работят в друго населено място. Това улеснение доведе до много манипулации, цели улици с празни къщи, с несъществуващи избиратели се бяха регистрирали и бяха гласували по пощата.\nПросто трябва да работиш както можеш, да измъкваш максимума, който средата позволява. Няма друго решение.\nКато си помисля къде беше България преди 20 години, разбирам, че демокрацията е процес, който се разгръща с времето и никога в крайна сметка не изглежда както трябва.\nПо отношение на медиите нещата във Великобритания наистина стоят по съвсем различен начин. И все пак винаги ще има партии, които да кажат, че медиите заемат нечия страна и не предоставят думата на другата – това дори не зависи от свободата на печата. Освен това, дори свободни, медиите никога не могат да представят информацията съвсем обективно.\nТова трябва да се превъзмогне. Дори може да се избегне. Най-простият начин е партиите да печатат собствени вестници в районите, в които искат да имат влияние. Когато са направени както трябва, тези издания са много ефективни.\nТака че съветът ми към партиите е: направете си вестник, който изглежда така, сякаш бихте платили за него. С нормални текстове и шрифт, написан не в първо, а в трето лице – да няма "ние" и "те", да не изглежда като партиен орган, да изглежда независим.\nСлагате в него собствените си хора, големите заглавия, аргументите на своята партия. Наскоро разглеждах един такъв – името на партията, която го издава, се споменава само веднъж с малки букви на първа страница. В целия брой! И излиза шест пъти в годината. Така че всеки, който го чете, няма да обръща внимание коя партия го издава, но ще знае всичко за кандидата на съответния район, какво той прави за района и избирателите и така нататък.\nНяма начин да получите толкова внимание от националните медии, дори ако те са на ваша страна – така получавате 100% контрол над медийното съдържание.\nКъде е балансът между онлайн и офлайн кампанията? Все повече средства се инвестират в социалните мрежи и форумите. Ефикасен ли е този подход?\n- Със сигурност и двете имат своето място, много важни са и не могат една без друга. Кампаниите в интернет са страхотни, имаме примера на Арабската пролет, никой не оспорва влиянието им. И все пак трябва да сме внимателни. Има много хора, до които те не достигат.\nВъв Великобритания имаме едни от най-добрите онлайн кампании в света. Те обаче не влияят на майка ми, нито пък на жена ми. Влияят на децата ми. Брошурите в пощата влияят и на майка ми, и на жена ми. Децата ми не им обръщат внимание. Трябва да знаеш какво правиш и да използваш и двата варианта. Това е.\nВсичкото това внимание към социалните мрежи и дигиталните кампании тръгна от Щатите. Когато мислим за политически PR, веднага се сещаме за американците.\nНо когато попитаха Джим Месина, който ръководеше кампанията на Барак Обама за последните избори, кое е донесло победата на демократите, той не отговори "интернет кампанията". Отговори: говорихме си с хората. Раздавахме брошури. Старомоден подход.\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: PR, Политически PR, Ричард Мърфи\nРазговор с Деница Сачева, ПР специалист\nPosted March 6th, 2013 by PRnew.info Team\nБНР, 12+3 | 05.03.2013\nТема: Кризисен ПР\nГост: Деница Сачева, ПР специалист\nВодещ: Ще продължим сега с Деница Сачева, специалист по политически ПР от там, докъдето стигнахме преди малко с журналиста Иван Бедров, а именно, здравейте, за това на какво е равно мълчанието в една ПР стратегия по време на криза.\nДеница Сачева: Добър ден. По време на криза мълчанието може да се окаже много опасно, тъй като това, от което имат нужда хората по време на криза е точно обратното – те имат нужда да разберат какво се случва и имат нужда някой да им посочва правилната посока, пътят, накъдето трябва да вървят. Обикновено вакуумът на информация, вакуумът на комуникация никога не остава незапълнен. И в моята практика, обикновено, когато се мълчи при криза, това е, така, се създава много добра среда за слухове, за митове и за много по-голяма паника.\nВодещ: И съответно за увеличаване на напрежението, което пък точно в такава ситуация предполагам, че не е най-добрата перспектива. Ако пренесем това, което казвате конкретно върху начина, по който говорят политиците, техните действия около протестите, струва ли ви се прекалено много да искаме и да очакваме от тях, че в такава ситуация трябва да има един стратегически поглед напред, а не да се върви след онова, което казва улицата? Какво имам предвид? Може би не го обясних много ясно…\nДеница Сачева: Разбрах ви. Вижте, много дълго време в България беше разграждана държавността и институциите девалвираха. Твърде дълго време политиците очевидно не са били представители, изразители на интересите на народа или поне една голяма част от политиците и всъщност се получи тази разрез, който виждаме в момента. Защото без съмнение част от протестите са организирани, но друга част от тях са напълно спонтанни. В момента емоциите надделяват със сигурност над разума. Защото разумни послания в момента трудно могат да пробият и трудно могат да бъдат чути. Това е доста дълго време, в който е имало период на лъжа и на самозаблуда за това кое е и какво е политика. Позволихме, особено през последните четири години за политика да се говори по един доста циничен и грозен начин. Политиката не само стана мръсна дума, но и напоследък започна да се олицетворява с глупост, което наистина разруши много сериозно сърцевината на обществото.\nВодещ: Откривам една…\nДеница Сачева: … И в момента политиците трябва да бъдат отново не хора, които да бъдат част от народа, а трябва да бъдат лидери, трябва да бъдат водачи, трябва да сочат посоката на това накъде да се върви и какво да се прави, и трябва обратно да върнат доверието си, че те са представителите на народа, на хората. Защото тези всички граждански квоти, които ние искаме, имам предвид хората, които протестират, всъщност в крайна сметка са желание за работа и за политика. И обратното ,политиците пък всъщност за какво сме ги избрали – те трябва да представляват гражданите. Те затова са политици. В момента отново се объркват основни понятия и смятаме, че с граждански квоти ще заместим политиката. Според мен, това е невъзможно. По-скоро трябва много ясно да си дадем, да разберем какво значи политиката и да започнем да изискваме от политиците да бъдат истински политици.\nВодещ: Да, това е много важно. Аз смятам, че политиката се учи. Тя не е просто като да дойдеш от някаква професия и да отидеш в парламента и да бъдеш политик. Откривам едно много интересно проучване, не знам кога е публикувано от ПР Репортер, според което само 14% от кризите представляват случайни и неочаквано събития. 86% и повече процента са по-предвидими и могат да бъдат прогнозирани. Това ме кара да се запитам, тъй като тук имаше много изненадани хора. Не са ли много, много далеч политиците ни и от този тип ПР, да го наречем най-общо кризисен ПР?\nДеница Сачева: В комуникациите, предполагам, че и не само в този сектор, а въобще вероятно в бизнеса от години не се говори толкова за управление на кризи, колкото за управление на риска. Така че мисля, че е крайно време и в политиката да започнем да говорим за управление на риска. Защото в голяма степен това, което се случва днес, то можеше да бъде предвидено. Можеше да бъде предвидено, че рано или късно хората няма да могат да издържат на цялата тази политика на абсолютно игнориране на малкия и средния бизнес, на цялата тази политика на рестриктивност на доходите, на това в икономиката да просперират хора, които имат съмнителни качества и съмнително образование. Рано или късно просто нямаше как да не се стигне до тук.\nВодещ: За малкия и средния бизнес ще говорим след малко. Благодаря ви. Чухме Деница Сачева, специалист по политически ПР.\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: PR, БНР, Деница Сачева, Кризисен PR, Политически PR\nПрофесионалният пиар Деница Сачева: Пожарникарят заряза държавата в пожара\nPosted March 5th, 2013 by PRnew.info Team\nв. Банкер | Слава АНАЧКОВА | 02.03.2013\nГ-жо Сачева, успя ли някой да си направи пиар от оставката на правителството?\n- Доколкото пиарът означава управление на информацията и комуникациите, никой не успя да извлече дивидент, тъй като никой не управляваше ситуацията. Но ако говорим за пиара като публичност – да, страшно много хора, които от години не бяхме виждали и дори бяхме забравили, изпълзяха на повърхността и изведнъж се представиха за гражданско общество. България в момента е истински Вавилон – има недоволни не само от сметките за ток, но и от застрояването на Банско и Пирин, има хора, които искат екологично чиста храна и по-добро здравеопазване, други се бунтуват срещу банките, на протест излезе дори един фалирал строител, защото бизнесът му е съсипан. Според мен една част от тези протести са напълно спонтанни, други са организирани, но те никога нямаше да станат толкова масови, ако в дъното на нещата наистина нямаше недоволство. Получава се лавина, което означава, че тотално е скъсана връзката между това, което се случва в живота на обикновения човек, и това, което се рисува като политическа реалност в страната.\nКъде се крият причините за това разминаване?\n- Оказа се, че твърде дълго време политиците и медиите си бяха самодостатъчни. Политиците си мислеха, че техните избиратели са медиите, а медиите смятаха, че техните читатели и зрители са политиците. И се създаваше впечатлението, че всичко е наред и няма никакъв проблем, докато очевидно в държавата е вряло и кипяло. Случващото се днес е резултат на активна глупост и пасивен ум. Някак си глупостта се издигна в култ, а простотията се превърна в институция. Колкото по-глупаво се изразяваха политиците, толкова повече ни се обясняваше, че това е нормално говорене и автентична политика. И това започна лека полека да разлага институциите, медиите и цялото общество.\nПредсрочните избори ще ни извадят ли от тази криза?\n- Нека говорим прагматично – какво ще се случи при служебен кабинет! Десетки проблеми реално няма да могат да се решат. Говори се, че дори след изборите няма да е никак лесно да се сформира кабинет – партиите ще дискутират, ще се коалират, ще се изнудват… Което означава, че през следващите пет-шест месеца България ще е забранена територия за инвестиции – и чуждестранни, и местни. Междувременно през периода на служебното правителство уличните протести и крясъци за възмездие така ще блокират държавната администрация от страх, че тя няма да изпълнява задълженията си. Почти съм сигурна, че голяма част от българските компании, които очакват пари по различни европейски програми, ще имат сериозни проблеми с получаването им. Просто цялата държава ще буксува.\nЗначи не одобрявате оставката на правителството?\n- Смятам, че това е абсолютна абдикация от отговорност. Бойко Борисов подаде оставка, защото отново мислеше за своя пиар, а не за това, което трябва да направи като премиер. И който го е излъгал, че като докара камион с прасета в своя подкрепа и напише "Бойко Борисов кръстник на свиневъдите", ще му направи страхотна услуга, много е сбъркал. Това може би е логичен завършек на сегашното правителство, но в никакъв случай не създава добър имидж. Борисов вероятно си е мислел, че като се оттегли, ще спечели огромна червена точка, а хората ще започнат да се вайкат и да го молят да се върне, защото е единствен. Но реално погледнато се случи точно обратното. Той влезе в ролята на пожарникаря, който заряза държавата точно когато имаше пожар. И за пореден път Борисов показа, че не е смел. Сега толкова много проблеми ще излязат на повърхността, че всички политици ще стоварят вината върху него и хората накрая пак него ще мразят. Собствените му депутати също ще започнат да го изоставят, защото на много от тях вече им мирише на провал. Едно от доказателствата за това са проблемите в здравеопазването, които в по-голямата си част се коренят в Закона за бюджета на Националната здравна каса и благодарение на ГЕРБ нейният управител е изцяло подчинен на Народното събрание. А утре като нямаме парламент, кой ще регулира проблемите в сектора? Хората, които не познават технологията, по която работи държавата, смятат, че оставката действително е била единственият изход, но изобщо не е така.\nА какъв е изходът?\n- Отговорното поведение беше друго – Бойко Борисов трябваше незабавно да представи план за излизане от кризата с няколко мерки и да изкара мандата докрай. Най-лошото в тази ситуация е, че основни фундаменти на демокрацията, благодарение на които България се появи на картата на европейските държави и стана част от Европейския съюз, бяха сериозно компрометирани. Затова ролята на всеки интелигентен човек в момента, независимо дали е граждански активен или не, е да обяснява какво представлява държавата, какво означава демокрацията и общо живеенето. Необходимо е всеки мислещ да ограмоти поне трима немислещи, за да си спасим държавата. Разбирам всеки един, който е беден и гладен, съчувствам му, но той трябва да знае, че неговият гняв и неговият глад могат да направят нещата много по-лоши. Агресията нерядко е майка на глупостта и апелът ми към протестиращите е да не са толкова безпардонни, а вместо това да проверяват добре компроматите, която им размахват пред носа. В този ред на мисли всички опити да се прави пиар от ситуацията ще бъдат пометени, защото сега изобщо не става въпрос за опаковката – съдържанието е нарушено много дълбоко.\nНо политическите лидери дадоха и дават всичко от себе си да извлекат дивиденти от случващото се и ако съдим по речите им, предизборната кампания определено вече е в ход…\n- Не откривам особен смисъл в говоренето на Бойко Борисов, а поведението му на консултативния съвет при президента Росен Плевнелиев и начинът, по който три пъти го прекъсна, смятам за абсолютно скандално. С говоренето си Цветан Цветанов пък винаги се е опитвал да надскочи собствения си интелектуален потенциал, в резултат на което думите летят над мислите му без всякаква връзка между тях. Що се отнася до Сергей Станишев, той направи толкова рязък завой към популизма, че неговият вербален комунизъм ме плаши много повече от реалния вандализъм на улицата. Иван Костов също доста промени своето говорене, напоследък звучи изключително прагматично и се опитва да насочва към конкретни неща. Но създаденият му образ на човек, който не е правил добри неща за България, пречи на хората да възприемат думите му. Изключително добър оратор, може би един от най-добрите в парламента, е Лютви Местан. Лично аз имам своите задръжки по отношение на партия ДПС, но речта на лидера й при дебатите за оставката определено беше доста съдържателна. В момента Росен Плевнелиев също се опитва да промени поведението си, защото той пък се бори с голяма доза обществено неодобрение. Да, много хора гласуваха за него, но компромисно. Малцина са тези, които убедено вярват, че той е президентът на България. И в тази кризисна ситуация много си личи липсата на обществен опит при него. Той беше успешен бизнесмен и като такъв беше успешен регионален министър. Но определено не беше подготвен за ролята на обществен балансьор, който да осигурява най-висшата хармония в обществото. Много е важно какво ще направи Плевнелиев през следващите седмици. Ако не съумее да се справи със ситуацията, ако си изиграе глупаво козовете и действително си позволи да предложи съветниците си за правителство, както се говори, може да се окаже първият президент, на когото ще му бъде поискана оставката.\nОсновните протести повлякоха други след себе си, но в деня, в който Борисов подаде оставка, пред парламента имаше 2-3 хил. души. Кога толкова малко хора са сваляли правителство?\n- Борисов според мен си подаде оставката, защото спря да има международна подкрепа. Той самият призна за телефонен разговор с Путин, а градските легенди разказват, че непосредствено преди оттеглянето си е бил в американското посолство. Какво наистина се е случило вероятно ще разберем след време, но при всички положения нито протестите, нито окървавената глава свалиха кабинета. Личното ми мнение е, че след като успя да пренесе принципа "тука има-тука нема" от Министерството на вътрешните работи през местната власт до Министерския съвет, той се опита да го приложи и в международен план, но абсолютно сбърка. Борисов се озова в менгемето между САЩ и Русия, без да е полезен нито на едните, нито на другите. Опита се да скрие този факт, но не успя, защото след оставката му последваха редица неадекватни прессъобщения от Министерския съвет. Първото известие, според което Бан Ки Мун му пожелава успех на изборите, бе опровергано от говорителя на генералния секретар на ООН. Следващото съобщение беше, че израелският премиер Бенямин Нетаняху също му пожелава успех и понеже не всеки у нас владее иврит, не успяхме да разберем дали информацията е автентична. Но когато поздравлението на британския министър-председател Дейвид Камерън за позицията на българското правителство за "Хизбула" беше представено като лична подкрепа за Борисов на предстоящите избори, стана абсолютно ясно, че премиерът в оставка се опитва всячески да внуши, че продължава да има международната подкрепа, която на практика е загубил.\nКаква личност е способна да спечели доверието на избирателите на предстоящите предсрочни избори?\n- Всяка политическа сила, която поддържа разумно, спокойно говорене, но се отвори и за гражданска квота, ще има успех. Хората имат остра нужда да чуят нещо по-разумно, защото твърде дълго слушаха пълни глупости. Лично аз бих вярвала на човек, който е добронамерен към света, но може да бъде решителен и когато е необходимо, да вземе и по-твърди мерки. Хората искат решенията да се взимат сега, веднага. Не е коректно непрекъснато някой да ги лъже, че нещо се прави за тях. Затова съм против идеята за нови лица в политиката. Тя се нуждае от светли умове, а не от нови лица – сменихме достатъчно до момента. И Симеон Сакскобургготски, и Бойко Борисов бяха нови лица. Политиката е арена за хора, които са напълно себереализирани и са в онзи етап от живота си, когато искат да дават и да правят нещо за другите. Лица, които тепърва ще учат, ще ходят на специализации, ще структурират бизнеси или ще си купуват апартаменти, няма как да са полезни за обществото. Най-голяма нужда от това политиците в България да са умни има бизнесът. Защото умните политици създават условия за качествен бизнес, а той от своя страна – условия за качествен живот на хората. И това е нормалната логика, която трябва да се следва.\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: PR, Вестник "Банкеръ", Деница Сачева, Политика, Политически PR\nАрман Бабикян за покушението над Ахмед Доган\nPosted January 22nd, 2013 by PRnew.info Team\nБНР, Нещо повече | 21.01.2013\nВодещ: Скандалът с евентуалното покушение срещу Ахмед Доган трябва да бъде много сериозно огледан, за да остане инцидент, а не да слага началото на политическа практика и това не може да стане без отговор на въпроса на кого беше изгодно да се случи онова, което видяхме в събота на форума на ДПС в НДК. Както беше казал Ленин, кому въйгодна? Това е основополагащият въпрос. От него ще зависи и кой какво печели, кой какво е организирал, ако, разбира се, е имало инсценировки, за което се съмняват поне половината българи. Това търсене на истината, разбира се, е работа и на прокуратурата, но и на обществената ни чувствителност. С политическия PR експерт Арман Бабикян ще се опитаме да видим кой как продаде този политически продукт. Здравейте!\nАрман Бабикян: Здравейте!\nВодещ: Има ли някой, който да спечели от тази работа? Освен че станахме за посмешище в Европейския съюз с тази практика и сме топ световна новина.\nАрман Бабикян: Да, доста срамно и доста грозно беше. Аз не знам кой си е правил сметката да спечели от това, но едно е сигурно – всички загубихме от това. И тук не загубиха и не бяха накърнени чувствата само на хората, които подкрепят ДПС или пък гравитират около тази партия. Срамът е за всички, които са в България. Под напрежение са поставени и държавните структури и органи, които са длъжни да изяснят максимално бързо мотивите на извършителя, евентуалния поръчител, ако има такъв и т. н. В смисъл, колкото по-бързо това се изясни, толкова по-добре, сякаш, за изход от създалата се ситуация. Всяка неизвестност би тегнала още повече.\nВодещ: Има ли основания да се смята, че това е покушение срещу демокрацията, както го нарекоха в декларацията си БСП или пък другите, които смятат, че посегателството срещу лидера на ДПС е всъщност посегателство и срещу авторитета на ГЕРБ, като партия, която знае всичко за сектора сигурност?\nАрман Бабикян: При всички положения не е комфортно за ГЕРБ, но посегателство срещу демокрацията при всички положения поставя сериозен въпрос пред демокрацията, защото в нито една страна, която претендира за демократичност, не е добър белег политическите й лидери да бъдат заплашвани, отстранявани или п пък господ знае какво по този начин, независимо кой политически лидер, независимо колко е обичан или мразен, от кого, колко и т. н. Това при всички положения е лош знак за демокрацията. Той така или иначе изразява чувствата, представите и въжделенията на някаква част от хората с български паспорт в рамките на тази страна.\nВодещ: Сега има един сериозен процент от българи, ако съдим по мненията в интернет форумите, социалните мрежи, отзвука в медиите, които смятат, че това е инсценировка за стягане, предизборно, на редиците на партията, за изчистване на имиджа на лидера Ахмед Доган, който така или иначе си отива от председателския пост на партията и създаването на нови пътеки към нови коалиции от страна пък на неговите приемници в ДПС. Има ли PR политически специалисти, които биха могли да посъветват своя партия-клиент да прибегне до такава радикална мярка за постигане на подобен ефект?\nАрман Бабикян: Лично аз не смятам, че е така. Нито смятам, че всички тези набързо възникнали и доста повърхностни слухове на тема „Ами, те сами си го направиха”, защото няма какво да се крием – точно това се тиражира в интернет пространството. Не смятам, че това почива на някаква сериозна основа. Не вярвам някой да седне да прави точно това. Нито пък смятам, че имиджът на Ахмед Доган се е изчистил от тази случка. Опитът да бъде представен за борец, герой и т. н., който видиш ли юнашки се е справил с един лош човек, който го е нападнал, много трудно ще почисти имиджа му в рамките на 24 часа. Не смятам, че това е адекватното лекарство за случай, за човек с образа на Ахмед Доган. Не смятам, че това е PR практика, нито техника, която има смисъл. Ако някой е правил такава сметка – дълбоко се надявам да не е така – със сигурност е сбъркал. По-скоро бих намекнал нещо друго, което мога да изкажа само като хипотеза, като нищо друго. Така или иначе в тази партия голяма част от ръководството се оказа принадлежаща към бившите служби на Държавна сигурност или най-малкото се оказа идентифицирана като хора, които са сътрудничили на тази служба. Никой не е далеч от мисълта по какъв начин е съчетан букетът от от имена по върховете на тази партия и с какви мотиви точно тези хора са застанали начело на партията, която събира в едно представителството на едно етническо малцинство в България. Това, което на практика се случи, според не PR технологията, а според други технологии, на други служби, с други професии, общо взето се нарича изпращане на предпоследна телеграма.\nВодещ: Говорите за специалните служби?\nАрман Бабикян: Да, за това говоря. И ако някога някъде си натоварен с някаква функция и е дошло време за смяната ти, а ти не се усещаш, обикновено получаваш съобщения.\nВодещ: Това обаче…\nАрман Бабикян: Най-простият език, на който може да се преведе това съобщение, е следващия път пистолетът няма да е празен.\nВодещ: Така де, но това предупреждение изглежда излишно, като се има предвид теча на информация, съвсем официален, че Доган този път наистина ще си отиде, дни преди конференцията.\nАрман Бабикян: От една страна може да е предупреждение към това той уверено да извърши тази стъпка, от друга страна – към този, който го наследява, да е сигурен с кого и как трябва да работи.\nВодещ: Това е интересна версия.\nАрман Бабикян: Не казвам, че това е версията. Казвам, че това е хипотеза.\nВодещ: Да. И аз наричам интересна версия, а не версията. Какво да си кажем в заключение? Този път ще си научим ли политическите уроци за това, че всяко прекаляване води до бумерангов ефект? Както преяждането с власт, така и високомерието, така и използването на езика на омразата.\nАрман Бабикян: Със сигурност да. Опитът да се консолидира ДПС на база отново на тема етнически мир, език на омразата и всички останали, цялата останала фразеология, която обикновено ползват, за да сплотят редиците си, с която обикновено сплотяват редиците на "Атака" и ВМРО от една страна и своите от друга страна, в случая е абсолютно безсмислен и лековат. С този случай са засегнати много по-сериозни устои на демокрацията в България и практики. Това не е начинът, по който трябва да изглежда европейска България. Така че който и да си е правил сметката, със сигурност прекали и то прекали доста грозно – пред очите на всички и на цялата цивилизована част от света. Да, сега ще има много претенции, много хипотези, но резултатът, този, който е сигурен, независимо дали ще се прави международно разследване, българското разследване и т. н., е със сигурност отрицателен знак за България. И ако трябва да се мисли за нечий имидж в момента, това едва ли е за едно или друго политическо лице, а по-скоро е за имиджа на страната ни.\nВодещ: Мислите ли, че някой от тези, които бяха призовани да си мерят приказките и да не използват случилото се за пропагандни предизборни цели, действително осъзнават, че е минато билото на поносимост, на търпимост и че вече вреди на България?\nАрман Бабикян: Колкото по-бързо го осъзнаят, толкова по-добре. Наистина егоизмът да се калкулира всеки случай за собствена политическа сметка в такива мигове трябва да отстъпи една крачка назад.\nВодещ: А ако не отстъпи, да се надяваме, че българското правило – всяко чудо за три дни – ще попрекърши, така, мерака да се печели от нещастието на политическия опонент.\nАрман Бабикян: А, това е сигурно. Българският народ, слава Богу, има свойството бързо да забравя и понякога се ядосваме на това, но в подобни случаи, слава Богу, е добре.\nВодещ: Благодаря Ви! С Арман Бабикян, политически PR експерт, заключихме, така да се каже, темата на анализите около покушението срещу лидера на ДПС Ахмед Доган, извършено буквално пред телевизионните камери на живо в събота в НДК по време на Националната конференция на партията.\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: Арман Бабикян, Медии, Обществен скандал, Политически PR\nPR-и на политици тероризират медии с безумни имейли\nв. Торнадо | Васил ВАСИЛЕВ | 22.03.2012\nПолитически пиари в партийните централи се вманиачиха да заливат с изпразнени от всякаква информация и смисъл имейли до медиите. С писмата шефовете на пресцентровете си навлякоха гнева на журналистите, които спряха да следят какво им се пуска в пощата, заради физическата невъзможност да прочетат абсолютно всичко. Парламентарните репортери вече дори се шегуват, че не получавали прессъобщения, а стрессъобщения, между които понякога губят важни писма със сигнали на зрители, слушатели или читатели. Заради върволицата от писма от пиарите често се триели важните съобщения.\nМанията да се задръстват електронните пощи на репортерите вече е облъчила всички партии. Преди избори и конгреси пък настава истинска пиарска логорея. Понякога има дни, в които от партийните централи се получават по 15-20 писма. Ако изчислим, че има 4-5 основни партии, то репортерите трябва да се занимават единствено с прессъобщения.\nКоронният номер на медийните дразнители е следният. Изказва се лидерът на някоя формация. Минути след това се пуска част от речта, малко по-късно нови имейли с останалите парчета. Честа практика е и да се канят журналисти на партийни сбирки в малки градове или в районни организации, които не се отразяват от никого, освен ако на тях не присъстват ръководни партийци. Сред най-активните спамъри са евродепутатите, чиято дейност в Брюксел остава в сянка заради слабия медиен интерес. Ако човек прочете всички писма, които влизат в репортерските пощи, ще реши, че пратениците ни в Европарламента се скъсват от работа. Истината обаче е друга. Понякога е по-добре да си замълчиш, за да не ставаш за резил. Най-често в имейлите европредставителите ни падат на колене, за да им се отрази срещата с някой еврокомисар, на която са присъствали, се оказва, още 50 негови колеги.\nПиарите на нашите в Брюксел често атакуват репортерите и по телефона. Практиката е следната: пише се SMS, който се изпраща на всички медии. Съобщенията завършват винаги с "моля за съдействие при отразяването". От съобщенията пък става ясно, че повлияни от своите колеги в Европарламента, нашите депутати там се занимават с каузи и инициативи, които във време на световен икономически срив са маловажни. Последният подобен апел дойде от Слави Бинев, който се раздели с Волен Сидеров и "Атака". Архонтът и екипът му помолиха с SMS медиите да отразят идеята му във всички училища в ЕС шахът да бъде въведен като спорт\nДва дни по-късно се появява ново съобщение, което гласи, че декларацията му по тази тема е приета в Европарламента. Попитахме друг негов колега дали от ЕП имат право да му откажат. Оказва се, че нямат, освен ако има административни пропуски по процедурата. Колежка на Бинев от редиците на ПЕС пък изпраща прессъобщенията си по два пъти в рамките на 3-4 дена. Вероятно, за да е сигурна, че всички ще получат информацията за поредната среща, която не представлява интерес за страната ни. След събитията пък пиарите й пускат пълен отчет какво се е случило. В крайна сметка обаче всичко остава в пощата като непрочетено писмо. У нас по брой изпратени писма на ден рекордьори безспорно са социалистите които не могат да бъдат бити дори от партията на Бойко Борисов, който е обвиняван от опозицията, че е окупирал медиите.\nОт пресцентъра на столетницата ежедневно пускат между 10 и 15 мейла. В тях се преразказват речите на соцлидерите и на депутатите в парламента. Често се получава куриозната ситуация да се пишат писма за събития, които започват до 10 минути на "По-зитано" 20 и на които никой няма физическата възможност да отиде от самото начало. Вероятно синхронът между администрация и пресцентър е нарушен.\nСлед БСП по брой имейли на ден се нареждат управляващите от ГЕРБ. От Министерски съвет валят писма като из ведро за щяло и нещяло. Описват се досадни едноминутни речи на властимащите, които са отрязали лента на завод и са казали няколко думи заради задължителния протокол, но в същото време нямат никаква информационна стойност. Най-честите "тъпкачи" на електронните пощи са премиерът Борисов, вътрешният Ш министър Цветан Цветанов и земеделският министър Мирослав Найденов.\nПоследният пример за престараването от страна на герберските пиари е свързан със скандалното посещение на бизнес делегацията ни в Катар, след която изгоряха двама министри. На 14 март от щаба на ГЕРБ е изпратено писмо до всички медии, които са дали заявка да получават новини по мейла. То гласи следното:\n"Министърът на земеделието и храните д-р Мирослав Найденов откри българския щанд на изложението Агритек в Катар. България участва за първи път на това изложение. На откриването дойдоха още министърът на регионалното развитие и благоустройството Лиляна Павлова и министърът на транспорта, информационните технологии и съобщенията Ивайло Московски, както и кметът на София Йорданка Фандъкова. На щанда те опитаха българско сирене, кашкавал, мед, розови продукти, телешка и пилешка пастърма, телешка луканка, биволски суджук и др."\nСамо няколко минути преди това в пощата си журналистите са получили същото писмо, само че подател не е земеделското министерство, а пресслужбата на Министерски съвет.\nМалко по-късно в пощата на журналистите връхлита информация, че в Катар на изложението е пристигнал премиерът. След още няколко съобщения стават ясни всички официални гости на изложението в Катар. Междувременно социалистите също са запилили клавиатурите и пишат ли пишат за посещението на Мая Манолова в Кюстендил, където ще се среща със симпатизанти.\nНай-големите бомбардировки през седмицата са винаги са в четвъртък, когато пиарите от всички партии пускат почти едни и същи съобщения – на кои министри ще бъдат задавани въпроси по време на петъчния парламентарен контрол, както и кои са народните представители, които ще излязат на трибуната да питат властта за това и онова.\nЕжеминутните досадни съобщения на свой ред работят само във вреда на политиците, тъй като само малка част от агенциите късат депутатското клеймо, за да видят какво е яла Йорданка Фандъкова или каква е програмата на депутата X в Симитли. От няколко години насам в журналистическия факултет се преподава специалност пиар, в която обикновено влизат студенти с по-нисък бал. Преди няколко броя на в. "Торнадо" телевизионната легенда Величко Скорчев заяви категорично, че подобни специалности трябва да бъдат закрити, защото провалят студентите с липсата на каквато и да е практика по време на 4-годишното обучение.\n"СИНИТЕ" И "АТАКА" СА ОТЛИЧНИЦИ КУНЕВА – ИНТЕРНЕТ ТЕРОРИСТ №1\nСинята коалиция и "Атака" са сред парламентарно представените групи, които най-малко злоупотребяват с репортерското търпение. Двете формации пускат имейли само когато лидерите или депутатите им организират брифинг, на който имат да кажат нещо важно. Пиарите им пишат кратки текстове, с които не досаждат никому. С популяризирането на социалните мрежи Twitter и Facebook на родните политици им хрумна да атакуват безмилостно симпатизантите и феновете си всеки ден с по няколко съобщения. Най-големите досадници в това отношение са Ивайло Калфин и бившата еврокомисарка Меглена Кунева. Всеки ден и двамата пишат постинги по няколко реда, с които задръстват стената на хилядите си приятели в мрежата. Сред най-активните от страна на правителството е министърът по еврофондовете Томислав Дончев, който при всяка свободна минутка влиза в социалната мрежа, за да каже по някоя мъдра мисъл или пък да пусне поредното самопризнание, че е бил хванат от МВР да кара без фарове през зимата.\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: PR, Политически PR\nАня Дайнова: ПР-ите на Борисов да се поучат от кампанията на Путин\nFakti.bg I 27.02.2012\nБих препоръчала от все сърце премиерът Бойко Борисов да изисква от своите ПР-специалисти детайлен и задълбочен анализ, по същество, на кампанията на Владимир Путин. Удивително много полезни неща могат да бъдат извадени от там. Това заяви в ProИнтервю експертът „Публични комуникации“ Аня Дайнова.\nСпоред нея общото между тези двама лидери е, че и двамата са министър-председатели, обичат бойните изкуства и кучета. „И с това, според мен се изчерпват приликите. Ако започна сега да описвам разликите, това може да прозвучи като агитация в полза на Путин“, шегува се тя.\nКандидат-президентската кампания на Владимир Путин категорично в категорията успешни. Добре планирана, добре разположена във времето, с правилно избрани акценти, коментира експертът.\nПутин можеше да си позволи да не прибягва до традиционните изборни технологии, можеше просто да се възползва от властовия и медийния си ресурс, без да се замисля особено за подробностите и детайлите. Екипът му избра, обаче, да води кампания от типа „аз съм състезател като другите”. Просто в хода на кампанията се оказа, че за разлика от другите състезатели, той е подготвен най-добре, смята Дайнова.\nЩо се касае до появилата се днес информация, че руските и украинските служби са предотвратили готвен срещу Владимир Путин атентат, това вече едва ли може да промени съществено победното позициониране на кандидат-президента. Той води така убедително, че 3-4% нагоре или надолу, няма да променят съществено позиционирането на участниците в изборите.\nВпрочем, от днес (6 дни преди изборите), в Русия е забранено оповестяването на социологически данни. Разликата в прогнозните резултати прави Путин недостижим за съперниците му, отбелязва експертът.\nСпоред Аня Дайнова, неочаквано успешна кампания е осъществена от милиардера Прохоров. Без да има партия зад гърба си, той изпреварва лидера на парламентарно представената „Справедлива Русия” Сергей Миронов.\nОпонентите на Путин, разбира се, имат претенции към обема и начина на отразяване на президентската надпревара, но истината е, че нито Зюганов, нито Жириновски успяха да излъчат идеи или послания, които да привлекат нови избиратели.\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: PR, Аня Дайнова, Бойко Борисов, Владимир Путин, Политически PR\nPosted November 6th, 2011 by PRnew.info Team\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: Intelday Solutions, PR, Publicis Consultants|MARC, ROI Communication, V+O Communication България, Деница Сачева, Десислава Бошнакова, Медии, Политически PR, Ралица Жикова, Светлана Савова\nИлюзия е да смятаме, че избори се печелят с PR. Печелят се със съдържание. PR само помага\nPosted November 4th, 2011 by PRnew.info Team\nM3 Communications College I 4.11.2011\n„Кампанията започна с една доста незряла заявка: „Ще уволня Бойко Борисов!“, така Жанета Дядовска, управляващ директор, Propaganda Public Communications, постави началото на ноемврийския PR Thursday и на разпалената дискусия по темата.\nА приключи с много критики към организацията на самия изборен процес, към медиите и по-ниската избирателна активност (под 50%) в сравнение с 2009 г. (малко над 60%).\nДядовска постави акцент върху планирането в една кампания и проблема в България, че кампаниите започват много късно. Оскъдното време не позволява на PR специалистите да извадят най-добро.\nДеница Сачева, изпълнителен директор, IntelDay Solutions, потвърди мнението на мнозина, че и тази година нямаше реална защита на политически тези, но определено тези избори бяха по-добри от 2009, когато шоуелементът беше силно застъпен, политиците танцуваха и какво ли не още.\nДискусията се разгорещи бързо, което красноречиво показа, че темата е много интересна за гостите и приятелите на M3 College. Всички бяха на мнение, че тези избори изобилстваха от гафове, нямаше реален сблъсък на политически идеи, а кандидатите за власт бяха по-ангажирани с частното, а не с цялото, както би трябвало да бъде. Стратегически неправилно е да се говори за конкретните неща. Нужно е да има повече политици с цялостна визия и идеи.\nПредизборните телевизионни дебати бяха неуспешни както заради неефективното говорене на кандидатите, така и поради грешки в организацията им. Сачева конкретизира, че имаше прекалено малко дебати за кандидат-кметовете за столицата, по-точно само 3 – по радио К2 и по националните телевизии bTV и БНТ 1. Този по bTV трябваше да се състои в началото на изборната седмица, но по стечение на обстоятелствата бе преместен в петък, последния активен ден, което доведе до невъзможността той да бъде анализиран. Същото се случи и с дебата по БНТ 1 – в петък вечерта, непосредствено преди деня за размисъл.\n„Предизборната кампания е сложна амалгама, която изисква много умения и качества“, обобщи доц. Иванка Мавродиева, преподавател по публична реч, убеждаваща комуникация и PR в СУ „Св. Климент Охридски“ и в M3 College. Според нея на първо място са личността, моралът и моделът на поведение и после умението да говорим ефективно в различни ситуации. Тя обясни, че на изминалите дебати бяха представени различни модели на противоборство. Дебата с кандидат-президентите по ТВ7 с Бареков беше по американски модел, наречен телевизионна демокрация. А в дебата по bTV, по модела с двама водещи, за съжаление не видяхме нужната стиковка между водещите. И в двата случая дебатите бяха неуспешни.\nДоц. Мавродиева изтъкна също, че по време на кампаниите имаше плурализъм на монолози, отсъстваше обратната връзка с електората, нямаше и въздействащи контрааргументи. На тези избори категорично имаше дефицит на ефективно говорене.\nКато цяло отразяването на предизборните кампании в медиите не беше достатъчно. Проблем се оказа ясно видимата практика да се плаща за това. Според Деница Сачева липсата на отразяване доведе до използването на социалните мрежи и блоговете, което има своя чар и принос, но не беше печелившо и не помогна.\nСпоред доц. Мавродиева и в блоговете нямаше ясни послания. Според нея богатството на мисли води до богатството на думи. Тъй като политиците ги нямат, те използват заучени фрази. А така няма как да достигнат до младите хора, било то и чрез блоговете и социалните мрежи.\nОсновна техника на изборите и тази година бяха плакатите, които се отличиха с безинтересното си съдържание. В малките общини плакатите и листовките са изключително важни и работещи, но в големите градове плакатната война вече е абсолютно безсмислена и не е интересна.\nБСП направи много, за да мотивира твърдите си избиратели да гласуват за нея. Участието на Стефан Данаилов в изборите определено спомогна за това. Посланието „Срам ме е“ говореше главно на възрастните хора, за които определени морални ценности означават много. Но това послание и образът на Данаилов нямаше как да привлекат гласоподаватели сред младите хора.\nИ специалистите, и гостите се обединиха около тъжната равносметка, че в кандидатпрезидентската кампания нямаше съдържание. Имаше само маркиране на опорни точки, но не и развити тези. Не се случи обществен дебат.\nИзводите, направени по време на PR Thursday вчера, са за едни неуспешни в комуникационен аспект предизборни кампании. Има какво да си вземем като бележки за следващите избори.\n„Илюзия е да смятаме, че избори се печелят с PR. Печелят се със съдържание. PR само помага“, каза още в началото на вечерта Деница Сачева.\nPosted in PR&Media News No Comments Tags: Intelday Solutions, M3 Communications College, PR, Propaganda Public Communications, Деница Сачева, Жанета Дядовска, Иванка Мавродиева, Избори 2011, Политически PR


Дневен анализ на основните валутни двойки\nДневен анализ на основните валутни двойки\nПетък, 05 Януари 2018 11:27\nЕвропейските акции отбелязаха повишения в четвъртък, присъединявайки се към глобалното покачване, което изпрати японският бенчмарк на 26-годишен връх и големите щатски индекси към нови рекорди.\nГолемите енергийни компании подпомогнаха европейските пазари, тъй като цените на петрола достигната тригодишен връх, докато автомобилните производители отчетоха повишения след по-добрите от очакваните данни за продажбите.\nStoxx Europe 600 прибави 0.9% до цена на затваряне от 393.68, затваряйки на най-високото си ниво от 8 ноември.\nГерманският DAX 30 скочи с 1.5% до цена от 13,167.89, докато френският CAC 40 се повиши с 1.6% до цена от 5,413.69.\nЩатските фондови индекси затвориха на нови рекордни нива в четвъртък, като Dow премина психологическата граница при 25,000 за първи път.\nDow Jones Industrial Average се покачи с 0.6% до цена от 25,075.13. Нивото при 25,000 се счита за психологически значимо, но по никакъв начин няма фундаментално или техническо значение.\nS&P 500 отчете ръст от 0.4% до цена от 2,723.99, докато Nasdaq Composite прибави 0.2% до цена от 7,077.91.\nДевет от основните 11 сектора на S&P 500 се повишиха, макар че повечето отчетоха скромни печалби. Финансовият сектор беше сред най-големите печеливши, покачвайки се с 0.9%. Телекомуникациите и недвижимите имоти бяха сред изоставащите през деня. Редица големи компании достигнаха рекордни нива, включително Alphabet Inc., Amazon и Netflix.\nЕдинната валута регистрира повишение спрямо американския долар в четвъртък. Сесията започна при 1.2013 и завърши 54 пипса по-високо. Дневните екстремни стойности бяха достигнати съответно при 1.2004 и 1.2088. В случай, че възходящият тренд продължи може да очакваме тест на втората съпротива при 1.2260.\nБританският паунд записа скромно повишение спрямо американския долар в четвъртък. Сесията започна при 1.3514 и паундът прибави 35 пипса. Цената успя да пробие първата съпротива при 1.3540 и ако посоката на движение продължи нагоре двойката ще се отправи към съпротивата при 1.3655. В посока надолу, целта ще бъде подкрепата при 1.3540.\nПодкрепа: 1.3540; 1.3440; 1.3260;\nАмериканският долар регистрира понижение сесия спрямо швейцарския франк в четвъртък. Валутната двойка отвори при 0.9769 и завърши при 0.9742. Графиката продължи да се развива под пълзящите средни, докато индексът на относителната сила остана на неутрална територия. Перспективите остават негативни, като пробив на 0.9675 ще създаде възможност за допълнителен спад.\nАмериканският долар записа волатилна сесия спрямо японската йена в четвъртък. Валутната двойка отвори при 112.50 и доларът прибави само 23 пипса. Дневните екстремни стойности бяха достигнати съответно при 112.46 и 112.85. В краткосрочен план пробив на 100-периодната пълзяща средна ще допринесе за позитивното настроение, като 112.90 се явява непосредствена цел.


Как да си направим коктейл La Perla - Нови рецепти\nСмесете ликьор от шери и круша за перфектен летен коктейл\nЛетните коктейли безспорно са едни от любимите ни миксове в офиса, а резидентът на Liquor.com по текила (и член на консултативния съвет) Жак Безуденхаут ни представя този нов - La Perla.\nВ следващото видео Bezuidenhout показва как да приготвите La Perla, като използвате текила, шери и крушов ликьор. Сместа се разбърква, не се разклаща и се прецежда в охладена коктейлна чаша, което я прави лесен за приготвяне на коктейл у дома. Гарниран с лимонов привкус, този коктейл от текила прави перфектен аперитив или дори напитка по време на вечеря, лека, пищно представена напитка до изтънченост.\nЕто съставките, от които ще се нуждаете;\n1,5 унции Partida Reposado Tequila\n1,5 унции Domecq Manzanilla Sherry\n.75 унции ликьор от круша Матилда\nЗа пълната рецепта La Perla, Натисни тук.\nТози видеоклип първоначално е публикуван на Liquor.com и неговия Youtube канал. За още подобни истории, абонирайте се за Liquor.com за най -доброто от всичко коктейли и спиртни напитки.\n22 невероятни рецепти за коктейли от уиски\nКогато не отпиваме хубаво уиски чист или на камък, смесваме коктейли, които опаковат безпогрешно сериозния му удар. Уискито е кралят на класическите коктейли, така че ние се обичаме като добър в стил Дон Дрейпър Old Fashioned, Manhattan или Julep. Но и ние не се страхуваме да го смесваме. Тези коктейли от уиски знаят за какво говорим.\nКогато не отпиваме хубаво уиски спретнато или на камък, смесваме коктейли, които опаковат безпогрешно сериозния му удар. Уискито е кралят на класическите коктейли, така че ние се обичаме като добър в стил Дон Дрейпър Old Fashioned, Manhattan или Julep. Но и ние не се страхуваме да го смесваме. Тези коктейли от уиски знаят за какво говорим.\nГледай видеото: Как да си направим милкшейк по моя рецепта?\nКак да си направим коктейл La Perla...


Водата се загрява и се оставя да заври заедно с олиото, нарязания на ситно лук и солта. Добавят се нарязаната на кубчета тиквичка, оризът и червеният пипер. Когато тиквичките омекнат, супата е готова...\nНастържете тиквичката и моркова на възможно най-фино ренде. Сварете яйцата, стрийте жълтъците и накълцайте ситно белтъците. В купа смесете яйцата тиквичките и моркова, добавете маслото, киселото мляк...\nДобре измитите тиквички се нарязват на кръгчета с дебелина около 0.5 см, осоляват се и се оставят 30 минути в гевгир, за да се отцеди излишната течност. Брашното се пресява с 1 щипка сол и червения п...


Цветята се събуждат | Хоби земеделие\nЦветята се събуждат\nРискът от екстремно ниски темпепратури през февруари е съвсем реален. Основна грижа на любителите на саксийни цветя през този месец е да се стараят стриктно да осигуряват подходяща топлина за своите любимци. Но за отделните видови тя е различна. Затова естествано през зимата не бива да са в една стая едно до друго примерно азалея и кактус или гардения и амарилис. Докато за листнодекоративните е достатъчно температурата да е средно около 12-15 градуса С, то за цъфтящите картината е коренно различна.\nПри умело гледане едни от саксийните цветя могат да цъфтят почти през цялата година. Такива са исусов венец, белопероне, циганче и други. Ако са при обикновенна стайна температура, сега ги поливайте редовно и им осигурявайте достатъчно светлина.\nСега трябва да цъфтят пентас, антуриум, иглики, спатифилиум и други. Поливайте ги редовно. Ако помещението е с парно отоплиние, периодично пулверизирайте, особено това важи за артуриума.\nОсигурете период на относителна почивка за някои от любимите цветя. Тази група е много голяма и към нея се отнасят дипладения, плумбаго, китайска роза, кампанула, мадагаскарски жасмин, клеродендрон, пасифлара, пахистахис и много други. Всички са топлолюбиви и затова трябва да сте ги настанили в помещения, в които температурата е около 12-15 градуса. Относителната почивка ще им осигурите, като намалите количеството на поливната вода. Така те ще намалят темпото на нарастване, а вътре в тях протичат скрити, много сложни поцеси – формирана на дългоочаквания цвят.\nНеотложна грижа е да събудите почиващите досега видове. В случай, че не сте сторили това до сега, първо събудете кливията, която би могла дори да цъфти през февруари. Следващата спяща красавица, която очаква вашите ласки, е рицарската звезда, известна у нас като амарилис. Ако саксите са пренаселени, първо настанете отделните луковици в нови саксии. Изнесете саксиите на светло и по-топло място и започнете да поливате, като постепенно увеличавате количестното на поливната вода. При амарилиса е нормално първо да се появи пъпкъта на съцветието, а след това и листата.\nКлубените на бегония тубероза, известна като кавалер и дама, все още се нуждаят от почивка. Когато почиват в саксията, периодично капвайте по малко вода. Особено внимателни ще трябва да сте в случай, че сте ги извадили и въздухът около тех е сух.\nВреме да започне засяването на някои от летните цветя. Това важи за карамфил Шабо и за видовете с дребни семена, като лобелия, пламък и други. При всички случаи се засява на закрито – в стаи, оранжерии или парници.\nКакво да засадим след лалетата\nРастенията взаимно се пазят


Оперна прима, Мис и Мисис България избират новата Мис Черноморец - Шоу - Стандарт Нюз\n15.9° София 18° Пловдив 18.2° Варна 19.6° Бургас\nОперна прима, Мис и Мисис България избират новата Мис Черноморец\nОперната прима Весела Нейнски и една от най-провокативните носителки на титлата Мисис България Мариана Маринова ще са част от звездното жури на Мис Черноморец. Компания ще им прави и спряганата за най-красива българка за изминалата година вице Мис България Йовита Георгиева.\nКонкурсът Мис Черноморец ще се проведе тази събота от 20:30ч. в най-култовото заведения по южното черноморие, именно ресторант " Maison's", намиращ се на плаж Тополите в Черноморец. Десет претендентки за короната ще впечатляват гости и жури в три дефилета – със спортно-елегантните тоалети и бански на гръцкия гигант „Шугърфрий" и новата колекция на бутик „САЛМА" с дизайнер Милена Дамянова.\nМежду туровете градуса на настроението ще повдигат певиците Калина Калчева от Гласът на България и новата поп звезда Мея.


Съпруги от ИД се чудят какво да облекат за екзекуция\nПародиен клип озаглавен „Истинските съпруги на Ислямска държава“ е бил излъчен по Би Би Си\n07 Ян. 2017, 20:38\nСъпруги за ислямисти от организацията „Ислямска държава“, които се чудят какво да облекат, за да присъстват на обезглавяване – това може да се види в пародия, излъчена в комедийното шоу на Би Би Си „Възмутително“, предаде агенция Ройтерс. Пародийният клип е озаглавен „Истинските съпруги на Ислямска държава“. Той беше излъчен миналия вторник и е замислен като шеговита имитация на американската риалити програма от 2006 г. „Истинските съпруги от Ориндж каунти“.\nВ пародийния клип съпруга на ислямист от ИД е изправена пред тежък проблем – след три дни тя ще присъства на обезглавяване, а все още не може да реши какво да облече за това събитие. Друга жена се жалва, че се е омъжвала шест пъти за бойци на ИД, като пет от съпрузите ѝ са загинали. Точно след това\nотеква експлозия и жената отегчено казва: „Станах вдовица за шести път“.\nВ пародията няколко жени, облечени в хиджаб, говорейки на английски език, обсъждат коя от тях изглежда по-секси с пояс с експлозиви.\nИД иска хората, живеещи в териториите под неин контрол, да се държат пристойно, но допуска сексуалното поробване на немюсюлманските жени и сексуални издевателства над жени и момичета. Според правилата на ИД жените си стоят повечето време вкъщи или носят черно ислямско було, когато излизат навън. Забранени са интернет, музиката и мобилните телефони. Всичко това също е обект на пародия в клипа, излъчен по Би Би Си.\nВ един от кадрите жена се хвали с верига, с която е привързана към печката.\nТя казва, че съпругът ѝ я е купил и тя доволна, че веригата е достатъчно дълга, за да може почти да излезе навън, което според нея е направо невероятно.\nПародията породи голям дебат в социалните мрежи дали е уместна предвид смъртоносната реалност на ИД. Според някои потребители пародията е проява на лош вкус и изобщо не е смешна. Близките на жертви на терористични нападения и обезглавявания на ИД няма да намерят нищо забавно в това видео, смятат някои участници в дебата.\nПародията е дело на режисьорите Хейдън Проуз и Джолиън Рубинщайн. Те защитиха идеята си и казаха, че\nпародията била насочена срещу онлайн вербуването на ИД,\nпримамило хиляди да се присъединят към редиците на организацията. Създателите на пародията припомниха, че пет години са правили подобни пародийни клипове срещу Дейвид Камерън. „Не може да се захванем по този начин с Камерън и да оставим на спокойствие Ислямска държава“, аргументираха се те.\nЗасега Би Би Си не е коментирала случая. Компанията „Хет три“", която е продуцент на телевизионното шоу, в което беше излъчен клипът, също не е коментирала случая.\nДесетки хиляди души заминаха за Сирия и Ирак, за да се сражават на страната на екстремистки групировки, като ИД. Организацията използва интернет, за да изкуши хора от целия свят да се присъединят към нея, в това число и добре образовани мъже и жени от британски страни, припомня Ройтерс.\nБританската полиция обяви през януари миналата година, че 56 жени и момичета от Великобритания са заминали в Сирия. Един от случаите, който породи най-голяма обществена реакция, бе този на три лондонски ученички, избягали в Сирия през Турция през февруари 2015 г. После се появиха информации, че едно от момичетата е било убито в град Ракка.\n2929 тунизийци се присъединили към "Ислямска държава"\nЕксклузивно ВИДЕО (18+) в БЛИЦ разкрива тайните тунели на терористите в иракския град Башика (СНИМКИ)\nИслямска държава арестувала трима от своите, били корумпирани


Citroen DS5 HDI 163 BVM6 - Клуб Citroën БЪЛГАРИЯ\nCitroen DS5 HDI 163 BVM6\nМнение от prozacc » 12 юни 2012, 13:27\nЗдравейте колеги. Позволявам си да напиша няколко реда за автомобилът от заглавието. Днес имаше тест драйв и го пробвах. Винаги съм гледал с насмешка на Cитроен от предишни проблеми, които съм имал, но този е впечатляващ.\nДвигателят реагира супер адекватно. Единствено при 90 на 5- та с пълна газ е муден. На 2-ра за отрицателно време отива на 90. Не се усеща изобщо скоростта, нито шумът от гуми, път двигател и др.\nТаблото е като на космически кораб. Много красиво. С навигация. Малко трудно ми беше с всичките тези копчета, но всичко е въпрос на навик. Конзолата е малко отдалечена от подлакътника. Иначе с джойстика се борави перфектно. Копчето за огледалата хич не на удобно място. Конзолата на тавана е много яка: като на самолет. Изобщо прекрасен интериор. И има даже копче SOS. Само дръжките на вратите ca евтина пластмаса. Кожен салон тип часовникова верижка, който много добре хвана тялото ми. Но за някой по-едър ще са малки. Е те франсетата не са много големи все пак.\nОгледалата са с перфектна видимост. В купето обаче видимистта назад куца, но моделът имаше камера за задно виждане. Така паркирането става елементарно.\nRe: Citroen DS5 HDI 163 BVM6\nМнение от ИвоД » 12 юни 2012, 13:46\nОсвен копче SOS има и едно с емблемата на Ситроен, където се свързваш с централата ако имаш проблем. Тези функции, както и виртуалната сервизна книжка или ECO-Drive не функционират, ако колата е купена в България. Със SOS бутона се свързваш с 112, ако го натиснеш за повече от 2 сек., или еърбега се активира.\nА да, колата е като космически кораб и много шик. Само версията с хибрид не е много смислена (цената е малко прекалена, като за всичко с 2-4 гуми на ток).\nМнение от M.Gruev » 12 юни 2012, 14:47\nИ на мен много ми хареса колата, но без хидравлика не е моя автомобил.\nМнение от stamenov1 » 12 юни 2012, 15:16\nМного добро ускорение и спиране. Теста беше на балкански път, като поведението на автомобила е много добро. Стои като залепен на пътя, дори при влизане в 140 градусов завой по който имаше и пясък. От зад вози доста по твърдо, особено по лош път, на равно нямам забележки. На задната седалка се събират 2 души, като остава място и за едно крехко 16+ девойче. Като моя грешка отчитам едно неволно превключване от 6-та на 3-та предавка вместо на пета и мотора изръмжа доста поради високата скорост. Като цяло отлично обезшумяване на купето и перфектна климатизация, въпреки високите температури.\nБлагодарности на Автомотор, че предоставиха този автомобил, да го тестваме на националната среща.\nМнение от Светослав Стефанов » 12 юни 2012, 15:24\nДокато се вредя в неделя на тест драйв с твойта кола и ти изчезна...\nПо темата - много е пипната като интериор. За возия - на добър път беше добре. Добре набира, по-интересно щеше да ми е автомата. Ниска е отзад - опираше ми главата, бях седнал отзад в дясно. Ма и големи хора си бяхме отзад де...\nАко беше на сфери, автомат и хибрид - мойта кола (в мечтите засега, ама знае ли се...).\nМнение от bateborko » 12 юни 2012, 17:56\nНаистина с доста добро поведение, ускорение, спиране, влизането в завои, ама без хидравлика........, нещо не е моята кола. Прекрасен дизаин и интериор вътре, ама нещо тесничка ми се стори, особено отзад, пък и отпред нещо го няма пространството като при С5-цата. И наистина по-ми се искаше да пробвам новия автомобил с новата автоматична кутия, ама.........\nПовече ми се струва, че тази кола е за "гъзария"........, "пичеловка" така да се каже.\nМа да се надяваме на покупка на този прекрасен, все пак автомобил.............., живот и здраве де.\nМнение от sphereholic » 12 юни 2012, 19:17\nАко няма хидравлично окачване, каква е разликата с другите автомобилни марки? Дали Ситроен правят най-добрия дизайн в последните години - и това вече е малко спорно.\nМнение от M.Gruev » 12 юни 2012, 19:46\nСветослав Стефанов написа: Докато се вредя в неделя на тест драйв с твойта кола и ти изчезна...\nЗа мен ли става въпрос тук?\nМнение от Bisser » 12 юни 2012, 21:01\nАбе и аз бях мераклия да я пробвам твоята, ама пропуснах да се разберем отрано. Здраве да е, следващия път.\nМнение от Ivaylo Stamenov » 13 юни 2012, 00:21\nDS-3 не ме впечатли особено. Върви, да, но е тясна, с твърди седалки високи прозорци и табло, които те карат да се чувстваш като в дупка, като прибавим и четния таван. Верно, отварят се разни сенници и става стъклен, но пече слънце точно върху главата. Отвън ми идва дори кичозна. Кожата на салона дава усещане за изкуствена, макар че ме уверяваха, че е естествена. Приличаше ми на някаква еко кожа или нещо от сорта, но определено естествената кожа в ХМ-а ми идва някак по-естествена от тази, която на допир е като мушама. Или пък са се престарали нещо в обработката на тая кожа и цялата и естественост е отишла по дяволите.\nНикога не бих си купил ДС3.\nВиж на M.Gruev С5-цата ми хареса доста като усещане - чудесна тяга, хидравлично возене, просторно купе...абе общо взето Ситроен.\nЕдинствено ми направи впечатление, че малко се люлее от неравностите повече от ХМ-а, но предполагам на спортен режим това го няма.\nМнение от M.Gruev » 13 юни 2012, 09:17\nСледващия път, който има желание ще му дам да покара 3-литровата (ако пак не я блъсне нещо ). Само да каже предварително за да има време.\nМнение от Светослав Стефанов » 13 юни 2012, 14:40\nДа, мисля че нямаше да имаш нищо против. Исках да усетя V6. Ако съм се объркал - извинявай.\nМнение от M.Gruev » 13 юни 2012, 15:36\nНе съжалявай толкова и без това не бях с V6-цата, нали е блъсната и в момента е в сервиза. Иначе проблеми нямаш. Просто време не остана тогава. Жена ми на пожар ми се обади 12 без 10 да съм идвал да изнеса багажа от стаята и да си ходим... Просто ако знаех, че някой има мерак да покара С5-ко можеше още Събота да го направим на спокойствие.\nМнение от vagabond » 13 юни 2012, 18:56\nКолега Груев, аз съм Казанлъшки зет, и ще се засечем рано или късно по Канзас, да тествам Ве6терицата\nмежду другото , къщата на жена ми е до Магнолията, на края на Тюлбито. Туй е уточнение, за да ме засечеш по-лесно\nП.С. Що се отнася до DS5, освен че проспах купона в събота след 23.00ч проспах и тестдрайФ-а ......... и немога да дам мнение, но ще отида до Божурище...\nМнение от scape » 14 юни 2012, 01:15\nТцтц вие изкарахте DS5-цата по зле от С3 , на Божурище като я видях за пръв път просто хвана окото, самия кожен салон използват някакви еко матрИали, все пак Хибрид трябва да се опазва околната среда . Бях си наместил седалката, седнах отзад имаше място, добра стойка хареса ми дисплея + джаджите копчета и т.н. изработката на таблото, а със стъкления покрив просто...\nМнение от Ivaylo Stamenov » 14 юни 2012, 13:25\nscape написа: Бях си наместил седалката, седнах отзад имаше място\nДа не си висок 1.50?\nСтъкления покрив е чудесен, защото без него се чувстваш малко като в луксозна хралупа с тези високо започващи прозорци и схлупен, черен таван.\nСтига да не пече слънце де.\nМнение от scape » 14 юни 2012, 20:12\n1.78 Просто това го направих, защото в един сайт пишеше че като седне някой близо 1.80 на предните седалки, отзад щяло да е по тясно някакви такива\nМнение от Alexander Maslinkov » 14 юни 2012, 22:58\nНа мен ми даде "кухо" усещане като в скъпа китайска играчка прехваления луксозен интериор е само пластика, изкуствени материали и пресовано велпапе. Видимостта е като в кабинка за лифт, окачването е твърдо, но по завоите "загребва" настрани. Волана е огромен на размер и твърде лек - не синхронизира въобще с твърдото окачване и не дава обратна връзка. Колата е "направена" да изглежда като скъпа ... рално е една по-голяма С4-ка.\nЗа мен ПСА се опитва да изкара пари с евтини трикове. С5 III е доста по-солиден на усещане и добре сглобен автомобил, а вътре и отвън има и по-добри материали. 99% от това, което мислите, че е метално на вид при DS5 е пластмаса.\nМнение от Ivaylo Stamenov » 14 юни 2012, 23:22\nИ на мен ми дойде като "луксозна" китайска играчка.\nВсе пак ми стана много интересно твърдението на човека от АМК, че кожата на салона е естествена, телешка... До сега не бях грешил в преценката си за това коя кожа е естествена, коя еко и коя изкуствена.\nИли пък производителите са се постарали да направят естествена кожа да изглежда максимално изкуствена, което е много странно.\nЧовека беше изключително убеден, че е най-качествената естествена кожа...\nВътрешните дръжки на вратите са с обидно евтино усещане като за кола за 68 000лв.\nКутийките за очила в средата на тавана, които толкова гордо ни показваха, са използваеми единствено за салфетки, презервативи или дамски превръзки. Всичко по-твърдо от тези неща би дрънчало точно до ушите на пътниците.\nМнение от Alexander Maslinkov » 15 юни 2012, 09:33\nКожата наистина е естествена и то от баварски крави т.е. от най-хубавия сорт реално, който може да се слага, макар и да не е като усещане като в Бентли или Ролс


LIGHT BLUE LOVE IS LOVE – Данаил Велков\nТова лято има нов начин да изразите любовта си. Лимитираните аромати Light Blue от Dolce&Gabbana са разказ за вълшебния магнетизъм, който събира двойките без думи, само чрез неустоимата мощ на поглед, жест или знак на съдбата. Удоволствията на живота под слънцето на Капри са капсулирани в два нови, пристрастяващи аромата. Лятната страст, преплетена с безкрайното привличане на любовта сега имат своето мощно, съблазняващо, ароматно изражение.\nLIGHT BLUE LOVE IS LOVE – ЗА НЕЯ\nТова лято, Light Blue се превръща в изтънчено оръжие за съблазняване: пищни гурме нотки обгръщат емблематичните класически плодово-цветни акорди, за да ги направят още по-пристрастяващи. Благодарение на Майстор-парфюмериста Оливие Кресп, иконичните връхни нотки на италиански лимон и хрупкава ябълка Грени Смит сега носят още повече наслада в комбинация с горски плодове. Малинов сладолед е нотката, която прави свежия жасмин по-пристрастяващ от всякога. Кремообразен мускус и неочакван крем Шантий носят гурме чувственост на класическите за Light Blue кедрово дърво и кехлибар.\nLIGHT BLUE LOVE IS LOVE – ЗА НЕГО\nВ сътрудничество с майстор парфюмериста Алберто Морияс, Dolce&Gabbana правят привличането на Light Blue още по-неустоимо, добавяйки изненадващ акорд на ябълков сладолед към класическия мъжки аромат. Във връхните нотки, експлозия на италиански цитруси подчертава тръпчивата и хрупкава зелена ябълка Грени Смит, емблематична съставка за дамския аромат, която сега присъства и в мъжкото лимитирано издание. Средиземноморската свежест на ароматен розмарин и червен пипер контрастира с неочакваната нотка на ябълков сладолед. Базата на аромата от амброви дървесни нотки, мускус и щипка ванилия носи секси, игрив чар на Light Blue Love is Love.\nПодобно на изписано на ръка обяснение в любов, логото на летните издания е отпечатано върху средиземноморско сините флакони. В контраст, капачките в бяло и сребърно носят допълнителна елегантност. Ярко червеното сърце на външните опаковки, което преминава и отстрани на кутията, позволява много комбинации между кутиите на дамския и мъжкия аромат.


store.bg - Книги - подвързии а4+\nКниги ... ... Търсене на: подвързии а4+\nТърсене на: подвързии а4+\nПродукти отговарящи на търсене: подвързии а4+\nОпаковката е от 10 броя подвързии в различни цветове на случаен принцип. Подвързията е подходяща за опаковане на тетрадки, учебници и книги с голям формат (А4). Характеристики: Размер: 21 х 29.7 cm Фромат: A4 Материал: полипропилен ...\nПрозрачното самозалепващо се фолио е с размери 1.50 х 0.33 m и употребата му е изключително лесна: Трябва да отрежете с ножица или макетен нож толкова, колкото ви е необходимо, след което да отстраните предпазната хартия и да го залепите върху повърхността, която сте избрали. За още по-голямо удобство гърбът на предпазната хартия е разграфен на квадратчета с размер 1 х 1 cm, а с удебелена линия са разграничени и всеки 5 cm от фолиото. Така не се налага да ползвате линийка, когато трябва да отрежете точно определен размер. С помощта на самозалепващото се прозрачно фолио можете да защитите от повреда вашите: книги ...\nДвустранно табло. ... Учебното табло съдържа информация за неправилните глаголи в английския език с техните три форми и превод на български. То включва и схематично представяне на глаголните времена с примери на български и английски език. Помагалото представлява двустранно ламинирано табло, формат А4.Настоящото издание е съвместимо с учебната програма за 2017/2018 г.Ако имате нужда от подвързия за различни формати учебници, тетрадки и учебни помагала, посетете нашата специална секция "Подвързии". ...\nПомагалото по геометрия "Математика с един поглед" е предназначено за ученици от 5. клас, 6. клас и 7. клас. То е под формата на дипляна във формат А4 с 6 ламинирани страници.Важно! Изданието е разработено преди промените в учебната програма от 2017 и 2018 г.Ако имате нужда от подвързия за различни формати учебници, тетрадки и учебни помагала, посетете нашата специална секция "Подвързии". ...\nТърсене на: подвързии а4+ Продукти 1-12 от общо 486