[ 3783 мнения ] Отиди на страница Предишна 1 ... 247, 248, 249, 250, 251, 252, 253 Следваща\nПубликувано на: Нед Дек 03, 2017 1:37 pm\nБаси, няма да спя!\nДоколкото знам, въпросната кола е страшна "гипсова" скулптура и няма причина човек да си губи от съня...\nОсобено като се има предвид и двигателя с който беше, направо мога заспя зимен сън.\nПубликувано на: Вто Дек 19, 2017 12:00 am\nНякой има ли отзиви за "Европейското" Малибу с 2,4 бензинов мотора? Един познат се оглежда за кола на малко километри по възможност купена нова от България и от първи собственк. Тази кола излезе в мобиле.bg и на пръв поглед отговаря на изискването макар, че моя познат гледаше за европейска марка. Аз лично не съм карал Малибу в САЩ все още и не мога да изкажа мнение.\nhttps://www.mobile.bg/pcgi/mobile.cgi?t ... ink=5k1v2x\nПубликувано на: Вто Дек 19, 2017 10:43 am\nСега обикаляме с един колега да си купува кола, и да ти кажа това малибу си е с висока цена за 2012 година.\nПубликувано на: Вто Дек 19, 2017 4:04 pm\nМитко, за съжаление аз намирам само едно бензиново Малибу за продажба в БГ и не мога да сравня. Нямам идея дали в Европа държат цени или обезценката им е катастрофално бърза. От любопитство ги погледнах сега и в немското мобиле.де - бензин, автоматик LTZ package на 50к км не намерих за под 12,000 евро (без газ, регистрация и втори чифт гуми). Има доста дизели които се продават на повече км и може да се вземат за по-малко пари.\nНемски не говоря, но видях това видео в което сравняват Опел и Шевролет. Те на една платформа ли са правени и с еднакви двигатели и скорости ли са?\nМоя познат вметна, че ако случайно вземе, че се удари с това Малибу и части ще трябва директно от Шеви дилърите да поръчва и цените вероятно ще са много високи. Май клони към европейска кола като гледам именно заради страх от удар. Механично предполагам, че доста опелови части стават.\nМитко, ти понеже имаш повече опит и си работил в дилър, колко такива Малибута според теб са продадени нови в БГ и има ли шанс за по-евтино с идентичен пакет или ще трябва да е внос от вън?\nПубликувано на: Вто Дек 19, 2017 9:03 pm\nМалибуто е на една платформа с Опел Инсигния.и Буик Регал.\nПредполагам че окачването ще е подобно, двигателите са различни.\n2.4 е опция само за Европа, в Сащ се предлага с новото поколение 2.5.\nТози 2.4 сигурно е подобен на този в HHR-а и някои американски модели от 2006-2012.\nМоже да покажеш и това на твоя приятел.\nВъзможна е и коледна промоция от 10-15%.\nПубликувано на: Вто Дек 19, 2017 10:37 pm\nТвоя автомобил е изключително запазен и аз мога да го оценя. Моя познат търси нещо след 2010 година и да е до 4 цилиндъра. Аз се опитах да го насоча към кола, която да не масовка и европейка както той по принцип предпочита. Въпросното Малибу, което между другото докато звъннем и изчезна от Мобиле.бг се доближаваше като параметри към това което търси. Може или обявата да е изтекла или да са го продали вече.\nИначе си прав и предполагам, че този двигател е същия като на HHR-a.\nПубликувано на: Вто Фев 06, 2018 10:23 pm\nПубликувано на: Вто Фев 06, 2018 11:50 pm\nСъщия но доста поомачкан го има в car.gr\nУж и той е на малко километри. Ама е за 3500 евро\nПубликувано на: Сря Фев 07, 2018 5:54 pm\nЧовека май не прави разлика между 19,000 км и 19,000 мили. Отделн от това 10/100 за старо поколение мотор, който е 3,500 кубика е възможно само на магистрално каране.\nПубликувано на: Чет Фев 08, 2018 4:38 pm\nи 14 000 евро малко завишени ми се струват\nПубликувано на: Чет Фев 08, 2018 7:01 pm\nАко пробега е реален, в САЩ ще му искат подобни пари си мисля:\nhttps://www.ebay.com/itm/1989-Dodge-Oth ... yP&vxp=mtr\nПубликувано на: Пет Фев 16, 2018 10:53 pm\nДали са реални километрите за цената?\nПубликувано на: Пон Май 14, 2018 6:08 pm\nНа тази кола правихме тест-драйв 2014 година когато се продаваше за 2,500 лв. Явно с годините цените се качват на тези класики\nhttps://www.mobile.bg/pcgi/mobile.cgi?a ... ink=71cwa7\nПубликувано на: Пон Май 14, 2018 6:24 pm\nЯвно с годините цените се качват на тези класики\nЗа мен явно, човека само се хвали какво си има, а грам и не му минава през акъла да я продава\nПубликувано на: Сря Май 16, 2018 6:56 am\nТакава Лумина не съм виждал в САЩ. Това на кой континент се продава? Южна Америка, Азия?\nhttps://www.mobile.bg/pcgi/mobile.cgi?a ... ink=71v8ti\nЧасовете са според зоната UTC + 2 часа [ DST ] - Дата и час: Чет Яну 17, 2019 8:33 am


Потвърдиха и отмениха актове на протестиращи деца в Димитровград - Хасково - DarikNews.bg\nПотвърдиха и отмениха актове на протестиращи деца в Димитровград\n27 март 2019 11:42\nСъдът в Димитровград потвърди един акт на непълнолетен, който е протестирал в края на миналата година и един акт е отменен. МВР са санкционирали родителите на двама непълнолетни, защото са били на вън сами след 22:00 часа.\nПротестиращи обжалват актове пред съда в Димитровград\nСтава дума по времето, когато за кратко бе блокирана магистрала „Марица”, където са били децата. Според наказателните постановления, родителите на двамата непълнолетни трябва да платят по 300 лв. Председателят на Районен съд Димитровград Иван Маринов е потвърдил мнението на МВР, а съдия Петър Петров е отменил акта.\nПоредният протест в Хасково тръгна от площад "Свобода"\nОказва се, че разказите на полицаите пред двамата магистрати се разминават. Протести в края на миналата година имаше и в Хасково, и на границата. По думите на председателите на районните съдилища в областния град - Пламен Георгиев, и в граничния град - Живка Петрова, подобни казуси при тях не са били гледани.\nНа 20 ноември 2018 г от полицията в Хасково съобщиха, че 23 непълнолетни деца са били установени на магистралата без придружител по време на протеста, както и че актовете на техните родители са по Закона за закрила на детето.\nСвиленград Хасково непълнолетен Димитровград съд акт родител


Бохемският бунт и палатинската фаза – 1618-1624г. | History of Wars\nВоенните действия през 1618 г. Остават ограничени в рамките на самата Бохемия. Граф Турн обсажда Крумнау и Будейовице начело на армия от новобранци, свикана през май и юни. В негова подкрепа се явява и граф Ернст фон Мансфелд, начело на няколко хиляди наемници, изпратени от херцога на Савоя, който се надява да отклони вниманието на Испания от Северна Италия. Мансфелд пристига в Бохемия през август и обсажда Пилзен. След кратка съпротива, града е превзет и подчинен на бунтовниците. Същевременно Фердинанд не стои безучастен, възползвайки се от щедър заем (4 000 000 дуката), предоставен от Испания, престолонаследникът организира своя собствена армия, начело с фламандския ветеран Карл Бонавентура де Бокюи. Армията на Бокюи навлиза в Бохемия през ноември 1618г. и заема град Будейовице. Мансфелд, който поема обсадата на града от Турн оставя една задържаща сила начело с Хоенхоле, а самия той, начело на остатъка от армията си навлиза в Горна Австрия. Нашествието на Мансфелд се оказва неуспешно – настъпващата зима и лошото снабдяване пречат на бунтовническата армия и тя се изтегля за зимата обратно на чешка територия. Същевременно граф Турн навлиза в Моравия с армията си, в опит да принуди Съсловното Събрание да гласува подкрепа на протестантската кауза. Водени от непреклонния Карел Жеротин, моравците отново отказват.\nЗимата на 1618-19 г. Сковава военните действия но не и дипломатическата борба. Електорът Фридих V се опитва да получи подкрепа за чешката кауза от своя тъст краля на Англия Джеймс I (1603-1625 г.) и от Протестантския съюз, но опитите му остават без резултат. Фердинанд се опитва да организира среща на електорите на империята, на която те да посредничат между бунтовниците и владетеля, но никоя от страните не си прави илюзии, че събранието на електорите може да се окаже ефикасно. Липсата на решителни действия през летния сезон, както и патовата дипломатическа ситуация водят до протакане на изхода от бунта. Ситуацията допълнително се задълбочава през март, 1619г., когато умира Матиас II. Това създава властови вакуум в австрийските земи. Фердинанд, който трябва да поеме властта от своя баща трябва същевременно да бъде признат от съсловните събрания в отделните части на своите владения. Очевидно Бохемия и Силезия отхвърлят претенциите му върху чешкия трон, Докато Унгария, Лужица и Моравия се колебаят, Горна Австрия отказва да признае Фердинанд за свой сюзерен. Събралите се аристократи-протестанти настояват за владетел на Горна Австрия да бъде признат ерцхерцог Албрехт, който по това време е генерал-губернатор на Испанските Нидерланди. Възрастен, болен и на прага на силите си, изглежда че Албрехт няма да успее да пристигне и да заеме предлаганото му владение, което де факто означава, че Горна Австрия също се обявява в състояние на бунт. Влошава се ситуацията и в Долна Австрия, където протестантското мнозинство започва да засипва Фердинанд с петиции за запазване на техните религиозни права и свободи. На практика Тирол, Карниола и Щирия са единствените владения, които твърдо подкрепят престолонаследника. Месец април носи нови разочарования за владетеля във Виена – чехите, ядосани от това, че моравците пропускат армията на Бокюи през земите си, изпращат 10 000 армия в Моравия, прогонват верните на Виена аристократи и принуждават Съсловното Събрание на Моравия да вкара провинцията в открит бунт. В суматохата около нахлуването на чехите, Албрехт фон Валдщайн, начело на един кавалерийски ескадрон, открадва цялата моравска хазна и бяга във Виена, където предлага услугите си на Фердинанд.\nВоенния сезон за 1619 г. Се открива от обединените чешко-моравски сили, водени от граф Турн. Бунтовниците пресичат границата с Долна Австрия, преминават Дунав и през юни се появяват под стените на Виена. Без да разполагат с необходимата обсадна техника, бунтовниците заемат позиция край града в очакване на протестантите да се вдигнат на бунт и да предадат крепостта без обсада. Фердинанд не се поддава на натиска на част от благородниците-протестанти, които стигат до там, че да го заплашват в собствената му тронна зала. Към края на месец юни в града пристига конен отряд от Армията на Фландрия, който подсилва гарнизона и затвърждава позициите на Фердинанд в града. Турн, наясно с невъзможността да постигне нещо повече заповядва изтегляне на армията. Решителните военни действия се случват другаде и армията на Турн скоро се оказва крайно необходима на бунтовниците. Карл Бокюи успява да подсили своята армия в Будевице въпреки присъствието на Хоенхоле и неговите наемници, които заплашват крепостта. Когато през юли Бокюи научава, че граф Мансфелд придвижва силите си от Пилзен към Будейовице, фламандския генерал решава да не дочаква съединяването на двете бунтовнически армии и изпраща значителен контингент, който да пресрещне Мансфелд в движение. Силите на графа-наемник са изненадани от армията на Бокюи при Заблати и на 10-ти юни, 1619 г., край малкото градче, опитните ветерани на Бокюи нанасят решително поражение на Мансфелд, който губи цялата си пехота и се спасява на косъм, начело на кавалерията. Поражението се оказва решаващо за развоя на военните действия през 1619 г. Бокюи поема напълно инициативата в югоизточна Бохемия, окупирайки една след друга важните крепости в региона. Фламандецът разделя своята армия на две части. Начело на основния контингент, Бокюи се отправя на север към Собйеслав, където Турн и Хоенхоле обединяват своите армии. Втория, по-малък отряд, начело с един от помощниците на Бокюи – Дампиер, е изпратен към Моравия за да поеме контрола над провинцията, но силите му се оказват недостатъчни и моравците разбиват тази армия при Вистерниц, в началото на август. Този неуспех не забавя устрема на Бокюи, който успява да притисне, отслабената, зле платена и деморализирана бунтовническа армия. Хоенхоле избира да защити Прага, което дава шанс на Бокюи да действа в останалите части на Бохемия.\nПървоначалните успехи на бунтовниците и липсата на подкрепа за Хабсбургите в Унгария провокират към действие трансилванския княз Габор Бетлен. Още от 1526г., князете на Трансилвания заявяват претенцията си към унгарската корона, и подпомагани от Османската империя, не пропускат възможност да уязвят своите австрийски опоненти. След като стабилизира своите владения в началото на XVII век, реформира армията си и чрез развитието на минното дело и добива на сол в Карпатите натрупва известно богатство, Габор Бетлен решава да опита късмета си. Трансилванската армия е свикана в средата на лятото и през август навлиза в Унгария, превземайки хабсбургските територии там. През октомври в ръцете на трансилванците пада и Пресбург (Братислава). Изглежда че Бетлен скоро ще е пред портите на Виена, Трансилванската офанзива представлява неочакван шанс за чехите. Бокюи е отзован от Бохемия за да защити столицата, а уплашения Фердинанд II бяга в Грац. Окрилени от появата на трансилванската армия, Хоенхоле и Турн организират своите сили и започват да преследват армията на Бокюи. Макар и превъзхождан числено, Бокюи успява да удържи напора на бунтовниците, отбива настъплението им при Улмкирхен и изгаряйки мостовете зад гърба си, пресича Дунав на път за Виена. Турн и Хоенхоле поемат на изток и достигайки Пресбург се съединяват с армията на Габор Бетлен. Трансилванския княз вече е отправил своите прекомерни претенции за титли и пари към Съсловното събрание в Прага. Въпреки че чехите отхвърлят исканията му, князът все пак се съгласява да действа заедно с бунтовническата армия и на 21 ноември, 1619г. Протестантското войнство застава под стените на Виена. Две седмици по-късно обсадата е прекъсната принудително. Габор получава известие, че земите му са атакувани от запорожките казаци, насочени натам от краля на Полша. Трансилванската армия започва изтеглянето си на изток, докато бунтовниците отстъпват към Горна Австрия, където получават пари и провизии от местното население. До края на годината силите на Турн и Бокюи са вплетени в безцелни рейдове и контрарейдове.\nБохемският бунт и военните действия 1618-1620г.\nПаралелно с битките в Бохемия, във Франкфурт-на-Майн е свикано Заседание на електорите (Кюрфюрстентаг), което трябва да избере нов владетел на Свещената Римска империя след смъртта на Матиас през март. Въпреки опитите на Фридрих V, пфалцграфът на Рейн, да забави гласуването и свикването на изборната колегия, целенасочените действия на Фердинанд и съгласието му електорите да действат като посредници между него и разбунтувалите се провинции склоняват останалите електори. Пфалцграфът е принуден да приеме свикването на електорската колегия, което става на 28 август, 1619г. В хода на изборите, всички елетори, представлявани от техни пратеници, гласуват за Фердинанд. Изправен пред единодушното решение, дори пратеникът на Фридрих V гласува за хабсбургския претендент. Така, с единодушно мнозинство, Фердинанд от Щирия става Фердинанд II, император на Свещената Римска империя. Въпреки този неуспех, Фридрих V не се отказва, и още преди изборите да станат факт, пфалцграфът успява да издейства заем от 200 000 флорина за бохемските бунтовници, осигурен от Протестантския съюз, на който Фридрих V е ръководител. Херцогът на Савоя – Карло Емануеле също обещава помощ, но след като Мансфелд е разбит при Заблати и част от кореспонденцията му е пленена, за всички става ясно, че Савоя стои зад изпращането на наемническа армия в Бохемия. Притиснат от Хабснургите, савойския херцог успява да окаже само символична подкрепа.\nСъбитията в Бохемия също следват своя собствена логика, различна от случващото се на бойните полета или във Франкфурт. На 19 юли, 1619г., Съсловното Събрание на Бохемия, заедно с представители на Лужица, Силезия и Моравия приема т. нар. Акт на Конфедерацията, с който дефакто обявява нов административен и политически статут на Бохемската корона. Съгласно актът, четирите провинции запазват висока степен на автономия и всяка от тях излъчва представител, който да участва в избора на крал. Правомощията на бъдещия крал също са ясно дефинирани. Два месеца след като приемат новата „конституция“, Съсловните събрания на четирите провинции отнемат кралската титла на Фердинанд II и започват търсенето на нов кандидат за трона. Възможностите са три – Карло Емануеле Савойски, който, макар и тайно, се стреми да получи короната и помага на чехите със злато и армия; Йохан Гьорг, електорът на Саксония и най-влиятелният сред протестантските владетели в империята, който заявява че не желае короната; Фридрих V, който неуспешно се опитва да получи подкрепа за чехите и чийто амбиции не срещат подкрепа нито сред Протестантския съюз, нито от страна на Джеймс I. На 26 август, Съсловните събрания предлагат короната на Фридрих V. Месец по-късно, след като се колебае до последния момент, пфалцграфът приема и получава короната през ноември 1619г. Карло Емануеле незабавно прекратява подкрепата с за бунтовниците. Йохан Гьорг, който изглежда тайно се надява да получи трона, ще потърси възмездие по-късно.\nДокато чехите се борят да сложат свой крал на престола в Прага, Фердинанд II се опитва да намери съюзници, които да подкрепят недостатъчното му сили в Бохемия. Първия пробив идва през октомври, 1619г., когато Максимилиян I, херцог на Бавария се съгласява да мобилизира армията на Католическата лига (създадена от него самия през 1609г. Като противовес на Протестантския съюз, оглавяван от неговия братовчед и опонент, пфалцграфът Фридрих V – бел. авт). В замяна на Горна Австрия, която Фердинанд предава на баварците, Максимилиян се задължава да събере, въоръжи и издържа армия, която да навлезе в Бохемия и да съдейства на силите на Бокюи. По същото време Фелипе IV, подстрекаван от своя привадо Оливарес се съгласява да изпрати 12 000 испански войници в Германия и да плати от собствената си хазна за тази нова армия.\nПоследният голям дипломатически ход за зимата на 1619-20 г. се случва през януари, 1620г. Габор Бетлен, разочарован от липсата на субсидии от страна на чехите и притиснат от казаците на изток, търси изход от конфликта с Хабсбургите. Фердинанд, склонен да плати скъпо за да неутрализира поне един от враговете си също търси вариант за преговори. Габор успява да изиграе добре картите си в Унгария и местното Съсловно събрание го провъзгласява за принц на 15 януари. Ден по-късно, Фердинанд II се съгласява на унизителен мир, с цел да запази колкото се може по-голяма част от Унгария за себе си. Габор Бетлен получава 2/3 от територията на Кралска Унгария, а Фердинанд се задължава да прекрати военните действия срещу бунтовниците в Бохемия и Австрия, ако трансилванския княз го пожелае. Макар и унизен, императорът получава необходимата глътка въздух, която му дава шанс да прегрупира своите армии за предстоящия военен сезон.\nСъщевременно, положението на Фридирх V изглежда все по-отчайващо. През март Йохан Гьорг, електор на Саксония изразява открита подкрепа за каузата ина императора. Същевременно, Джеймс I публично се отрича от своя зет и отказва да му окаже каквато и да е директна подкрепа. Единствената помощ, която идва от Англия се оказва малка доброволческа сила под командването на сър Хауърд Вер, както и незначителна сума пари, събрана с дарения от протестантите на Острова. Нидерландия е склонна да окаже по-директна подкрепа. Генералните щати разрешават субсидия от 50 000 флорина на месец, но Републиката отказва да отдели войници, с оглед на изтичащото през 1621г. примирие с Испания. Като капак на всичко, през април 1620г., Фердинанд II издава имперски едикт, с който заповядва на Фридрих V да напусне Бохемия или да получи имперска възбрана, с която де факто да загуби и титлата и земите си. Оказва се, че чехите са направили най-погрешния възможен избор и военните действия през 1620г., само допълват мрачната картина.\nПрез пролетта на 1620г. Армиите на Протестантския съюз и Католическата лига застават едни срещу други в югозападна Германия, като град Улм се превръща в зона на най-голяма концентрация на силите. След дълго изчакване, без да водят открито сражение, двете страни се съгласяват на мирен договор, подписан в Улм на 3 юли, 1620г. Съгласно мирът от Улм, Лигата и Съюзът се задължават да не водят военни действия на територията на германските земи на Свещената Римска империя ( като в тези земи не влиза Боемия). Същевременно, Испания не участва в подписването на договора, което развързва ръцете на Армията на Фландрия да действа в Рейнланд. Само двадесет дни по-късно, армията на Католическата лига, водени от Йохан Церклаес, граф Тили пресичат границата на Бавария и Австрия и започват да се разправят с бунтовниците в Горна Австрия. Изборът на Тили за главнокомандващ не е случаен. Валонецът е опитен ветеран, служил в испанската армия по време на войните й с холандците, а след 1593г. се сражава в редиците на хабсбургските армии в Унгария, където през 1605г. е произведен в чин фелдмаршал. След края на Дългата война, Тили е нает от Максимилиян I Баварски за гланокомандващ силите на Католическата лига, в което си качество той действа по време на кампаниите в Бохемия. Армията на Тили набързо се справя със зле организираната съпротива на австрийските протестанти. Линц пада в началото на август, а месец по-късно католическите сили влизат в Долна Австрия, където се съединяват с имперската армия на Бокюи и омиротворяват провинцията. На 20 септември, 1620г., обединените католически сили пресичат чешката граница и навлизат в Бохемия. Паралелно с техните действия, саксонската армия, командвана лично от електора Йохан Гьорг нахлува в Лужица, изпълнявайки поетите през март ангажименти. Саксонската армия подчинява Лужица и Силезия почти без да даде сражение. До края на октомври двете провинции са неутрализирани, а саксонците окупират Лужица с цел изхранване и изплащане на ангажираните от електора сили. Октомври се оказва лишен от сражения и в Бохемия, Армията на Тили и Бокюи заобикаля позициите на Мансфелд при Пилзен и се насочва към Прага. Армията на Турн също не успява да въвлече католическите сили в открито сражение и Турн и Мансфелд са принудени да преследват своите опоненти по пътя към чешката столица.\nЙохан Церклаес, граф Тили (1559-1632г.) – един от най-талантливите и опитни командири в католическите армии. Неговите успехи на бойното поле са ключови за изхода от Бохемския бунт и войната за Рейнския Палатинат.\nДокато имперските армии жънат успехи на изток, испанците също не бездействат. Амбрози Спинола, маркиз на лос Балбасес и командващ иберийските сили във Фландрия пресича границата на Палатината през септември и набързо окупира родните владения на Фридрих V. едва няколко крепости успяват да окажат съпротива и да задържат испанския напор, но техните гарнизони са незначителни и не биха могли да обърнат хода на испанската експанзия. Спинола оставя един от своите заместници – Кордоба, начело на малка испанска сила, която да държи Палатината, а той самия, заедно с основната част от армията си се завръща във Фландрия, където се подготвя за предстоящата война с холандците.\nОказва се че настъпващата зима не сковава ентусиазма на католическата армия. В края на октомври силите на Тили и Бокюи продължават настъплението си към Прага. Протестантите, водени от граф Кристиян фон Анхалт-Барнбург и граф Матиас Турн успяват да изпреварят католиците и заемат отбранителна позиция при хълма Била Хора (Бялата планина), превръщайки го в последен отбранителен редут пред чешката столица. В епохата на маневриране и щадене на войските, повечето католически командири настояват армията да бъде оставена да почива, а укрепената вражеска позиция да бъде обсадена с цел запазване на силите. Граф Тили демонстрира неконвенционално мислене, пренебрегва съветите на своите приближени и заповядва католическата армия да атакува фронтално вражеските позиции. Последвалото сражение, останало в историята като битката при Бялата планина ще реши изхода на Бохемския бунт.\nБитката при Бялата планина, худ. P. Snaijers\nНа осми ноември, двете армии ( с приблизително равна численост – около 30 000 за бунтовниците и около 27 000 за имперските сили – бел. авт.) се строяват една срещу друга. Протестантите заемат своите укрепени позиции, надявайки се да пресекат настъплението на имперските сили и залагайки на отбранителна тактика да изтощят и обезкръвят своите опоненти. Протестантския фронт се построява в две линии, подредени около три укрепени батареи, в които е разположена статичната артилерия на бунтовниците. Първата линия е съставена от три пехотни формации, разположени по испански образец – пиконосци в центъра, фланкирани от карета мускетари. Пролуките между пехотните блокове се заемат от кавалерийски ескадрони – шест разположени между цетралното и фланговите пехотни карета и по още два ескадрона най в ляво и най в дясно на линията. Втората линия е разположена дъгообразно зад първата, като центъра й е изтеглен зад централната батарея. Втората линия се състои от три пехотни блока и четири кавалерийски ескадрона. Анхалт, който поема върховното командване, разполага една голяма маса конници в резерв зад левия си фланг. За охрана на лявата и дясна батареи са осигурени по пет кавалерийски ескадрона, които да действат и като резерв.\nИмперската армия се построява срещу тях във формата на обърната пирамида, чийто връх сочи към лагера на Тили, а основата е обърната срещу протестантите. Тили разполага силите си в две линии, използвайки шахматно построяване на полковете и ескадроните. Имперската конница е съсредоточена по фланговете, а отделни ескадрони запълват пролуките между пехотните блокове. Тили залага на терциото като формат за подреждане на пехотата, решение, оправдано както от практиката му, така и от факта че много от полковете в армията му са испански или са служили в испански кампании. Артилерията е фиксирана пред първата бойна линия. Тили също разполага по-голямата част от кавалерията в резерв. Разликата идва от пропорцията – протестантите разполагат с около 6 000 конници, докато имперската армия има в състава си над 8 000, много от тях част от опитните унгарски и хърватски погранични отряди. Любопитно е и присъствието на контингент от 3000 запорожки казаци, изпратени от полския крал (възможно е това да са същите казаци, които атакуват земите на Бетлен година по-рано – бел. авт.).\nСражението се открива с пробна маневра на католическите сили от дясното крило, които наближават срещуположния протестантски фланг. Нивото на противниците проличава в тези първи минути. Протестантите – зле платени и деморализирани от липсата на решителни успехи се разбягват пред настъпващите имперски сили. Този погром изненадва и Кристиан от Анхалт и Тили, но валонският ветеран не губи и миг и заповядва на пехотата от центъра да подкрепи изненадващото настъпление на десния фланг. Фон Анхалт се опитва да реорганизира своя строй и изпраща сина си, Кристиан II, начело на резервната кавалерия и част от пехотата от втора линия за да запуши пробива и да изтласка католическите сили. Първоначално протестантската кавалерия успява силно да притисне противниковата пехота, но валонските и испански ветерани удържат достатъчно дълго и Тили успява да прати собствения си резерв. По-многобройната католическа кавалерия пречупва протестантската конница, а мудната бунтовническа пехота не успява да се включи в битката и след като дава един неефективен залп започва да се изтегля от бойното поле. Кристиан II е пленен, заедно с полковете под негово командване, а имперската армия започва широко настъпление, преследвайки дезинтегрираната противникова армия. В късния следобед протестантите се опитват да изградят нова отбранителна линия на броени километри от Прага, но и тази рехава съпротива е пометена от католическите сили.\nБитката се превръща в тотален колапс за протестантската кауза в Бохемия. Армията на чешките бунтовници на практика престава да съществува. Протестантите губят над 4 000 убити и пленени, докато католическите сили дават по-малко от 1000 убити и ранени. Ден след битката Тили влиза триумфално в Прага, слагайки край на бохемския бунт. Опозорения Фридрих V бяга от Бохемия, а краткотрайната му авантюра му печели прозвището „Зимния крал“. Фиаското на Фридрих е последвано от прекланянето на цялата Бохемска корона пред волята на императора. На 13 ноември Бохемия официално признава Фердинанд II за свой владетел, последвана от Моравия, а в последствие и от Силезия и Лужица. До края на 1620г. от бунта, започнал през 1618г. вече няма и следа. Но защо тогава войната не завършва?\nМакар Рейнският палатинат и Бохемия да са загубени, Фридрих V все още разполага с едно последно убежище – Горният Палатинат, разположен между Бохемия и Бавария. Именно в тази територия се изтегля граф Мансфелд, начело на остатъците от бунтовническите армии. Граф Тили, след като пропилява лятото на 1621г. в омиротворяване и окупиране на крепостите в югоизточна Бохемия, успява да мобилизира армията си и започва да преследва Мансфелд, вече назначен за генералисимус на чешките армии от Фридрих V. Това назначение е колкото фиктивно, толкова и безпочвено – армията на Мансфелд едва ли наброява повече от 10 000 войници, зле платени, деморализирани и неспособни да окажат реална съпротива. Оказва се, че ограниченията на придвижването и настъпващата зима спасяват протестантската армия. Мансфелд е принуден да изостави Горния Палатинат на милостта на Тили и да се насочи към поречието на Рейн. Макар и не особено ефективна, армията му се оказва достатъчно голяма за да сплаши малката испанска сила, обсаждаща една от последните верни на Фридрих V крепости – Франкентал. След този успех, Мансфелд прави завой срещу течението на Рейн и окупира хабсбургските владения в Елзас, които използва за своя база. Тили, неспособен да догони своя опонент, преследва протестантите по петите, но голяма част от армията му остава в Бохемия и Горния Палатинат, и когато най-после достига Елзас в началото на ноември 1621 г., е принуден да изчака. Испанците отказва да атакуват армията на Фридрих V, тъй като паралелно с преследването из централна Германия, между Испания и Англия се водят преговори. Джеймс I се опитва да спаси своя зет като обещава на Испания Рейнския Палатинат под формата на протекторат, ако испанците се съгласяват да изтеглят армиите си от Рейнланд и да убедят Австрия и Бавария да върнат на Фридрих всичките му земи, в случай че той се откаже от кралската корона на Бохемия. Инатливият и горделив Фридрих, макар и да не притежава вече свои земи (след като императора му налага официална възбрана и го обявява за враг на Империята през пролетта на 1621г. – бел. авт.), отказва да приеме условията и продължава войната. Въпреки това, Тили пропуска шанса да довърши Мансфелд преди настъпването на зимата и армиите остават на място в изчакване на следващия походен сезон.\nЕрнст, граф Мансфелд (1580-1626г.) – наемник, авантюрист и неуморен враг на Хабсбургите в Германия\nПрез зимата на 1621-22 г., Фридрих V успява да убеди владетелите на Баден и Баруншвайг-Люнебург, че каузата му е кауза на германските протестанти и че падението на Палатината ще бъде последвано от краха на всички протестантски владения. Кристиян Младия, херцог на Брауншвайг и епископ на Халберщад събира една армия от около 10 000 души, навлиза във Вестфалия и през зимата на 1621-22г. плячкосва католическите владения в Мюнстер и Педерборн и се подготвя за придвижване на юг, с цел да съедини силите си с тези на Мансфелд. Гьорг-Фридрих, маркграф на Баден-Дюрлах събира своя собствена армия, която наброява около 11 000 души, и начело на нея поема към Рейнския Палатинат, за да съдейства на Брауншвайг и Мансфелд в борбата им с испано-имперските сили, командвани от Тили и де Кордоба. Основната протестантска сила остава армията на Мансфелд, която към пролетта на 1622 г. се увеличава до 22 000, благодарение на насилствените набори, проведени в Елзас. Така общата численост на протестантските сили по поречието на Рейн достига до над 44 000 души, докато Тили и де Кордоба разполагат с общо не повече от 28-30 000 войници под своите знамена. Разликата отново идва от опита и умението на пълководците и техните войници. Силите на Баден-Дюрлах и Брауншвайг са новосформирани и им липсва боен опит. Армията на Мансфелд, макар и да се е сражавала в Бохемия, познава твърде добре вкуса на поражението, а новите наборници са със съмнителна вярност към своите командири, което предполага високо ниво на дезертьорството. Най-добрия шанс за протестантите е да съединят силите си и да разбият на части скромните сили на Тили, а след това и испанската армия на де Кордоба. Такъв е и общия план на тримата пълководци – Брауншвайг и Баден-Дюрлах трябва да ликвидират армията на Тили в Палатината, а след това, заедно с Брауншвайг да пресрещнат испанската армия, командвана от де Кордоба, напредваща на свой ред от към Люксембург.\nНа хартия нещата изглеждат обещаващо, но на практика събитията се развиват по съвсем друг начин. Баден и Мансфелд съединяват своята армия в Палатината и успяват да пресрещнат Тили при Минголсхайм на 27,04,1622 г. граф Тили успява да изиграе добре своите карти, възползвайки се от по-добрата координация на отделните части на армията си. Армията на Католическата лига успява да атакува ариергарда на протестантите, след което да се изтегли в добър боен ред, без да позволи на мудните маневри на Мансфелд да отрежат пътя им за отстъпление. Силите на Тили се изтеглят на север, където месец по-късно се съединяват с армията на де Кордоба. Мансфелд и Баден, неспособни да координират своите въоръжени сили след този половинчат успех поемат в две отделни колони на север, с идеята да се съединят с Брауншвайг и отново да атакуват католиците. Тили и де Кордоба, от своя страна, успяват да се сработят и армиите им действат в унисон. Двамата католически водачи решават да извъртят протестантската тактика срещу самите протестанти. В началото на май, 1622 г., Брауншвайг най-после достига поречието на Рейн и заема позиция край река Некар, където изчаква своите съюзници. Баден и мансфелд решават да прекосят р. Некар на две отделни места, с идеята че Тили и де Кордоба ще разделят своите сили, но това не се случва. На 6 май, 1622г., край Вимпфен, католическите сили настигат и изолират армията на Баден-Дюрлах, която заема дефанзивна позиция. Макар в началото протестантите да издържат на атаките на своите опоненти, един случаен испански снаряд взривява амунициите на протестантската батарея и това води до разстройване на цялата отбрана. Тили не пропуска своя шанс и заповядва масирана атака срещу вражеските позиции, завършила с пълен разгром за армията на Баден, който губи почти всичките си войници (вероятно около 14 000 души), докато Тили и де Кордоба плащат своята победа с живота на около 4500 от своите войници. Победоносната католическа армия завива на северозапад за да догони Мансфелд, преди последния да е успял да се съедини със силите на Брауншвайг. Католическите сили успват да се вклинят между двете протестантски армии и атакуват силите на Брауншвайг докато те пресичат река Майн при Хехст. Брауншвайг не успява да организира адекватно изтеглянето на своята армия през понтонните мостове и артилерията на Тили и де Кордоба успява да разруши съоръженията. Над 2 000 войници от армията на Брауншвайг са убити или се удавят в Майн, докато католиците дават едва стотина убити. Брауншвайг успява да спаси част от армията си и да достигне позициите на Мансфелд, следван по петите от католическата армия.\nПалатинската фаза 1621-1623г.\nВ средата на юли, неспособен да плаща за услугите на Мансфелд и Брауншвайг, пфалцграфът Фридрих V прекратява договора, сключен с Мансфелд и протестантската армия остава без господар. Това бързо се променя, след като нидерландците, отчаяно нуждаещи се от помощ сключват нов договор с Мансфелд и Брауншвайг. Наемническата армия трябва да се отправи към Бреда, където да се съедини с холандски части и да атакува Армията на Фландрия, която обсажда Берген оп Зоом. Мансфелд и Брауншвайг напускат Елзас, поемат през Лотарингия и северна Франция и навлизат в Брабант от юг. Същевременно, Амброзио Спинола отзовава де Кордоба от рейнския Палатинат и му заповядва да прегради пътя на Мансфелд и Брауншвайг и да блокира сливането им с холандците в Бреда. Двете армии се срещат при Фльорюс (29.08.1622г.) и макар протестантите да пробиват през блокадата на испанската армия, това става с цената на по-голямата част от пехотата им и значителна част от кавалерията на Брауншвайг, който е ранен в ръката в хода на битката (дни по-късно ръката му е зрелищно ампутирана пред погледа на войниците му – бел.авт.). Спинола изоставя обсадата на Берген, но армията на протестантите е така изтощена, че не успява да отреже пътя му за отстъпление. Същевременно Тили, оставен без конкуренция в Рейнския Палатинат се заема да подчини незавзетите от испанците земи на волята на своя господар Максимилиян I. Манерхайм и Хайделберг са превзети до края на есента, а Франкентал, последния останал протестантски бастион пада през 1623г.\nДокато Тили и де Кордоба жънат успехи на бойното поле, Джеймс I се опитва чрез поредица от преговори да разреши кризата в Германските земи и същевременно да ожени своя син Чарлз. Преговорите, обаче, пропадат, тъй като Тили отказва да обуздае своето настъпление, а император Фердинанд II има нови планове за земите и титлите на съкрушения Зимен крал. На среща на електорите в Регенсбург, Максимилиян I получава електорската титла на Фридрих V както и земите му докато е жив, след което тази титла и земи трябва да бъдат върнати на потомците на Фридрих V.\nСвоеволното подаряване на електорската титла разгневява протестантите в Долносаксонския кръг и те предлагат своята помощ на низвергнатия пфалцграф. Граф Мансфелд за пореден път е поставен начело на нова армия, субсидирана от Англия и Нидерландия, която да помогне на Фридрих V. Същевременно Кристиян Брауншвайг-Люнебург се отправя към Долносаксонския кръг за да събере нова армия. Тили разгадава ходовете им и поема на север от Рейнския Палатинат и през пролетта на 1623 г. навлиза в Долносаксонския кръг, където прегражда пътя на Брауншвайг и неговата армия. Неспособен да се съедини с Мансфелд, Брауншвайг завива на запад и се отправя към Нидерландия с надеждата, че войските му ще бъдат в безопасност там. Тили не се отказва от преследването и в крайна сметка настига протестантската армия при Щадлон, само на десетина километра от границата на Нидерландия. В разигралото се сражение (06.08.1623 г.), по-многобройната и опитна армия на Тили помита силите на Брауншвайг, който губи над 2/3 от своите войници (около 13 000 убити и пленени от общо 15 000) срещу само хиляда от двадесет и осемте хиляди на Тили. Новините за разгрома на Брауншвайг достигат до Мансфелд, който разпуска своята армия и също бяга в Нидерландия. Останал без подкрепа и войници, Фридрих V се вижда принуден да се откаже от всякаква надежда за връщане на земите и титлите си. Зимата на 1623 г. Заварва Фердинанд и неговите съюзници като пълни господари на Рейнланд и Долносаксонския кръг, а бунтът на чехите е окончателно неутрализиран, след като през есента на 1623 г., Габор Бетлен, който през лятото на същата година отново навлиза в Унгария, подписва примирие, което ликвидира част от унизителните клаузи на мира от 1619 г.\n Испански термин, означаващ личност, която краля издига като свой фаворит.\n Защото бил крал на Бохемия само една зима\n Владение в централната част на източна Германия, днес част от провинция Бавария, Горният Палатинат е част от владенията на рейнските пфалцграфове до 1648г.\n Т.е. – Фридрих V да остане владетел на тези земи, но испанската армия да може безпрепятствено да преминава през тях и да квартирува в крепостите по Рейн


Млади варненци са най-добрите строители в региона, на провело се състезание\nАвтор: Екип Varna24.bg 16:44 / 19.03.2011 Коментари (0) 1427\nВчера и днес Професионална гимназия по строителство, архитектура и геодезия "Васил Левски" гр. Варна е домакин на Регионалния кръг на Национално състезание по професионално направление "Строителство" - "Най-добър млад строител" 2011. Организатор на състезанието е МОМН и партньори. Гости на състезанието бяха представители на РИО Варна, и Дирекция Образование към Община Варна. В Регионалния кръг на състезанието "Най-добър млад строител" 2011 участват отбори от професионалните гимназии по строителство от Добрич, Разград, Русе, Силистра, Търговище, Шумен и Варна. Учениците се състезават в строителните дисциплини: Мазилки, шпакловки и бояджийски работи, Облицовки и настилки, Зидария и Сухо строителство.\nВ дисциплината Мазилки, шпакловки и бояджийски работи - Първо място зае Айлин Юкселова Рафетова от ПГСАГ "Васил Левски" гр. Варна. Второ място - Маринела Венциславова Дечева от ПГСАГ П. Пенев" гр. Русе\nВ дисциплината Облицовки и настилки - Първо място зае Петър Емилов Нешев от ПГС "Кольо Фичето" гр. Варна, второ място - Кристиян Валентинов Димитров - ПГС "П. Пенев" гр. Силистра\nВ дисциплината Зидария - първо място отново бе отборът на ПГСАГ "Васил Левски" гр. Варна в състав - Александър Стоянов Стоянов, Кирил Димитров Димитров. Второ място зае отборът на ПГС "П. Пенев" - гр. Силистра в състав -Реджеб Октай Алефтери Джихан Турхан Салим.\nВ дисциплината Сухо строителство първо място зае отборът на ПГС "Кольо Фичето" гр. Варна в състав Калоян Росенов Боев и Георги Славчев Параскевов. Второ място - ПГС "П. Пенев" - гр. Силистра в състав - Ивелин Станимиров Георгиев и Георги Пламенов Георгиев.\nОсвен грамоти, купи отборите получиха и много награди от представители на фирмите спонсори, от община Варна и ВСУ "Чернирозец Храбър" гр. Варна.\nСпечелилите първите две места получават право на участие в Националното състезание "Най-добър млад строител", чийто домакин е град Варна.


МОЯТ ПЕЙЗАЖ НА ДУШАТА\nМОЯТ ПЕЙЗАЖ НА ДУШАТА 2\nВДЪХНОВЕНИ ОТ „НОЕВ КОВЧЕГ“ НА Й. РАДИЧКОВ\nЛЮБОВТА, КОЯТО БЯГА ОТ ЧОВЕШКИТЕ СЪРЦА\nВЕЛИК СЪМ, ЗАЩОТО БЯХ РОБ\nКОЙ СЪБУДИ ТИШИНАТА?\nКАКВО ВИЖДАМ В ОГЛЕДАЛОТО?\nКОРОНАВИРУСА И НИЕ\nЕкипът на проект ,,Art- Ict-Ict Hope Adventure” благодари на всички петокласници, които се включиха в изработването на коледни картички! Весели празници!\nСИМОНА ЖЕЛЕВА СИМОНА СОТИРОВА Полина ПЛАМЕНА КОЛАКСЪЗОВА\nПЕТРА ГЪРДЕВА АВЕЛИНА ГОЛУБЕВА КАТРИН НИКОЛОВА\nСТЕЛА ТОДОРОВА ИВЕЛИНА ФОТЕВА ИВЕЛИНА ФОТЕВА ЕМИ ГЕОРГИЕВА\nЕМИ ГЕОРГИЕВА ЕЛИЦА ШОПОВА КАЛИНА МИХОВА\nИВОН СТЕФАНОВА ИВОН СТЕФАНОВА СТАНИСЛАВ БОЕВ ВАЛЕРИЯ НИКОЛОВА\nЕВЕЛИНА КАРАМАНОВА УЛЯНА ЛЕФТЕРОВА ГРЕТА ДУЧЕВА\nПЕТТЕ КАРТИЧКИ,КОИТО ЩЕ БЪДАТ ИЗПРАТЕНИ ДО ПАРТНИРАЩИТЕ ДЪРЖАВИ ПО ПРОЕКТ ,,ART- ICT-ICT-HOPE ADVENTURE “ СА :\nАВЕЛИНА ГОЛУБЕВА ИВЕЛИНА ФОТЕВА Полина СТЕЛА ТОДОРОВА\nЕСЕТО НА СТАНИСЛАВ ИЛИЕВ ОТ 11 Б КЛАС СПЕЧЕЛИ ВТОРА НАГРАДА В КОНКУРСА „БУРГАС – МОЯТ ГРАД“ – 2020 ГОДИНА\n„ТАМ СЪМ ЦЕЛИЯТ АЗ….“, ХРИСТО ФОТЕВ\nБях започнал да пиша нещо – че съм Гларус момче – помните, Христо Фотев, нали – „Глас на гларус и аз осезавам/ тоя – целия свят... Там в Бургас…“. Аз съм Гларус момче и вярвам в словото. Мене и в най-зимната вечер ме намират гласовете на поетите от това райско кътче на Юга. Но после… Ако това е „да пораснеш“… После птицата проклета заграчи някак много силно и гласът ѝ избистри друг шум наоколо – написах: На площада бургаските вечери засвириха плач смешен… Опитваха се да припомнят имената на поетите – онези лудите, пияните, светлите, истинните, безсмъртните – но сред шума от неми гласове на слепи манекени. Знам, зловеща ирония, но много ме болеше. Гларус момчето, дето можеше да се вдига нагоре и да се надвесва като луна над площада с вечно пролетните крилати момичета, да лети след поетите…, се видя сред тежки стада и светът отдолу някак го принуди да си спомни за избитите гларуси, за с ножове в гръб насечени поети, за толупите, които не спират гълтат дюните и да отнемат парче по парче от хората брега… Ако това е „да пораснеш“… Този текст ме боли, пише се бавно – още не съм го довършил.\nГлас на гларус прекъсна мисълта ми. Изведнъж закрачи към мен кривокраката птица и нахално съсна:\n– Я се гледай, ти... Човек ли си?\n– Извинете, бихте ли повторили? – що за въпрос, не вижда ли, как така ми говори…\nДали не ми се спи – сигурно ще да е това – да съм уморен, да съм в унес и сега да сънувам.\n– Не чуваш, не вярваш, нали?- изрепчи се с презрение гларусът.\nА аз се замислих: „Луд ли съм”...\n– Не би могъл да бъдеш! – птицата прекъсна мисълта ми, а аз се изправих гордо срещу нея, с поглед отвисоко, изпъчих рамене и гърди и най-учтиво ѝ казах, че тя е лудата, щом се е осмелила да стъпи на земята редом до човека, да разговаря въобще с него, а да не е сред другите там пернати същества, които ровят из кофите за боклук и крадат закуските на деца и възрастни.\n– Как не те е срам? Теб и твоите подобни – да се държите като бездомници? - остро ѝ заявих в лицето това, а и друго, че е нелепо надменна. Но тя размаха с крила, застоя се на нивото на сърцето ми и каза:\n– Едно време и вие, хората ги имахте! – сякаш намекна за крилата, за сърцето, за самият Човек. Тя продължи:\n– Бездомни ще сме! Съсипахте вий себе си и Юга! Вий себе си не щете, пък какво остава за нас! Къде се търсят днеска птици… Пък аз, че да падна ниско колкото тебе съм си луда, лудост си е, в смисъл, който ти отдавна си забравил. Човеко, чуй ме, обаче! Щом ме заговори, надежда има все още! Ела с мен! Последвай ме!\nРеших се да го направя, какво можех да загубя, в крайна сметка – нали сънувам, всичко свършва, щом се събудя.\nЛетяхме заедно. Отгоре светът е толкова хубав, но натъжаваше ме мисълта:\nНо потопиш ли се надълбоко\nНаписах тези стихове преди година. Как си ги спомних сега?\n– И всичката тази хубост свята не виждате, рушите. Поне ти бъди част от идеала и със слова накарай ги градът да видят, гнездото си да обичат, да го пазят, да го спасят! - очи в очи го продума птицата. Накара ме да се замисля - как да го направя...\nСветът под нас сякаш плуваше в цветове.\n– Къде сме? - попитах аз.\n– Тук сме, в Бургас! - трепна ѝ гласът.\nОтгоре светът красив изглежда… Забравил съм – колко време съм бил долу?\n– Тук са били родени едни от най-хубавите птици. Много бели врани. Много Човеци. Много слънчеви чеда. Ще те запозная с някого! – говореше птицата, а аз не тръпнех от особено желание да узная имената, но все пак ми беше интересно, макар и да смятах думите ѝ за пресилени.\n– Станислав Илиев е той!\n– И какво за него? – попитах.\n– Не знам! Каза, че иска да те събуди! Събуди се.. Събуди се... Събуди се!!!\nТрябва да си довърша текста... Добре – ето го:\nНа площада бургаските вечери засвириха плач смешен\nПрипомнят ни имената им…\nИ какво ще изберем ние двамата Гларус-и-Момче? Къде ще си напишем имената? Че кой има нещо общо с тежките стада?! Ето, записваме:\nЛуди пияни светли истинни глупци безсмъртни... ще летим...\nАлександра Христова Каприева, IX „б“ клас, СУ "Св.св. Кирил и Методий", гр. Бургас\nПечели поощрителна награда в ежегодния конкурс на тема „Бургас – моят град“ на Народно читалище „Асен Златаров 1940“ (плюс безплатен едногодишен абонамент за библиотеката в читалището, грамота и включване на текста в сборник с най-добрите творби от конкурса).\nАлександра има интересен творчески стил, досега не е участвала в литературни конкурси, обича да чете, а след отличаването ѝ се надявам да придобие смелост да участва и в други конкурси, както и да печели много награди. Във време, в което технологиите изцяло обсебват съзнанието на децата и вредят на тяхната креативност, заложена им природно, деца като Александра са безценни съкровища, а успехът им – радостта и удовлетворението за един учител.\nУчител: Мария Тодорова\nОстров от спомени…\nМоре от преживявания…\nИ днес, когато се върне там, спомените сякаш оживяват…\nЕлена се разхождаше по алеите на морската градина в своя роден Бургас. Падналите листа образуваха красива пъстра пътека, но макар че навън грееше ярко слънце, беше студено. Когато се прибра у дома, я чакаше топъл обяд, направен лично от нейния съпруг. Елена вече бе в края на седмия месец и тъкмо излезе в майчинство, а така да обичаше да преподава история на своите ученици. Александър от друга страна сега започваше. Той бе един от най-добрите археолози в страната, сега неговата цел беше изгубеното съкровища на Св. Анастасия.\nЕдна вечер влюбената двойка си седеше на удобния диван, разговаряха и пиеха чай. Елена започна да разказва за легендата на близкия до бургаския бряг остров – Света Анастасия. Изведнъж Алекс я попита дали вярва в него, тя с топлота в гласа отвърна, че му вярва и ще продължава да вярва в него, каквото и да се случи. Още на следващия ден археологът взе разрешителното за разкопки на острова. И двамата много се вълнуваха за това, което предстоеше.\nСутринта бъдещата майка отново се отправи към морската градина за есенната си разходка. Мина покрай Флората, където в момента имаше изложение на картини с есенни и зимни пейзажи, нарисувани от жителите на Бургас. Продължи напред. Сред рибарите по моста, които сякаш никога не го напускаха, седеше една жена. Енергията, която излъчваше, бе неописуема, бе магнетична. Елена вярваше в енергиите, вселената, Бог и съдбата. Видя, че старицата продаваше цветя и отиде, за да си купи. Жената я погледна и благо се усмихна. Взе три букетчета от есенни минзухари и ѝ ги подаде в ръката, каза, че са предназначени за нея и двете ѝ рожби. Елена ѝ обясни, че е в очакване само на едно дете, но въпреки това взе и трите букетчета. Жената се извини, отново се усмихна и започна да разговаря с рибаря до себе си.\nАлександър през това време беше на острова, за да избере перфектното място, откъдето с екипа си да започнат разкопките. Замисленият му вид изведнъж се промени – погледът му се спря на една жълта свещица – самотен есенен минзухар. Приклекна до него, понечи да го откъсне, но видя встрани малка дупка, скрита под един паднал дънер. Дупката не изглеждаше дълбока и реши да вкара ръката си в нея. Усети нещо, извади го и видя, че бе ключ, ключ с изключително интересна форма. Горната му страна беше като буквата "А", а надолу се спускаше като добре оформена вълна. Показа мястото на екипа си и така решиха от къде точно ще започнат с разкопките. Вечерта, след като Елена му разказа за случилото ѝ се днес с чудатата старица, той също ѝ сподели за невероятното си откритие. И двамата не можеха да повярват, че това се случва, бяха щастливи, че може би легендата е истина.\nВечерта Елена се събуди от остри болки в корема си, чувстваше ритането на детето си, но усещаше и още нещо. Притесни се и събуди Александър, за да отидат до болницата. По пътя и двамата родители не отрониха нито дума от притеснение. Не след дълго пристигнаха. Трябваше да я прегледа друг доктор, понеже нейната гинеколожка за съжаление беше извън града. Елена седеше неподвижно, а Алекс ѝ държеше ръката. Лекарят ги увери, че няма за какво да се притесняват. Взе ехографа и започна внимателно да го движи по корема ѝ. Вече бе минало доста време, а гинекологът не изричаше нито дума. Остави ехографа настрана, стана и излезе от кабинета. След малко се върна с още един лекар, за да потвърди видяното. Когато другият лекар излезе от стаята и останаха само тримата, докторът им обясни, че всъщност очакват две дечица. Обясни им също, че е имало проблем с апаратурата на нейния гинеколог и затова най-вероятно е станало объркването. Елена и Александър седяха и се гледаха безмълвни, когато изведнъж бъдещата майка започна да плаче със сълзи от радост. Прегърнаха се. Двойката беше спокойна и обнадеждена. Към пътя си за вкъщи разговаряха за това колко всъщност са щастливи и как ще има още един чифт краченца, които ще припкат по пода.\nНа сутринта искаха да отидат отново до морската градина и да потърсят старицата с невиждана енергия, за да ѝ кажат, че всъщност е била права. Елена я бе почувствала някак близка, въпреки че никога досега не я беше виждала. Александър също се съгласи, понеже вярваше на жена си безусловно. Стигнаха до мястото на срещата между жената и Елена. Морето оглеждаше спокойно в себе си замисленото небе. Когато видяха, че чудноватата жена я няма, попитаха един от рибарите дали знае къде е. Той изглеждаше объркано и им обясни, че вчера не е имало никаква старица, която да е продавала цветя. Въпреки думите на рибаря Елена беше сигурна, че е видяла старицата. Ако старицата не ѝ е продала цветята, тогава кой?\nМина месец от последната голяма разходка на Елена. Дойде декември и бе твърде студено за големи разходки, а и беше желателно да си почива, след като вече е в средата на осмия месец. Александър се грижеше за нея, от последния преглед на Елена разбраха, че очакват едно момиче и едно момче, и двамата нямаха търпение за деня, в който ще ги срещнат. Днес бе Никулден. Хората от целия град бяха в центъра, чакайки знатния час, в който ще пуснат светлините на голямата обсипана с играчки елха. Докато Елена и Алекс украсяваха елхата в дома си, както и целия си апартамент, бъдещият татко получи обаждане от екипа си, като му казаха, че са намерили нещо голямо и трябва да отиде. Въпреки протестирането на Алекс Елена да не ходи с него, тя отиде.\nКачиха се на едно от частните корабчета и потеглиха към острова. Една лодка се връщаше и предупреди капитана, че има силен вятър и всеки момент ще се извие буря. Въпреки това Алекс и Елена настояха да продължат. Започна да вали дъжд, а вълните клатеха лодката, сякаш беше шамандура. Елена започна да усеща болка в кръста и корема си. Стягаше я на всеки 5 минути и траеше едва 30 секунди. Алекс се обади на екипа си да потърсят медицинска помощ на острова. Бурята се засилваше, както и контракциите на Елена. Изведнъж облаците се разпокъсаха и изчезнаха, морето стана гладко като тепсия. Александър и Елена бяха шокирани от това, което изживяха, но не и капитанът. Той се засмя и каза да благодарят на Св. Никола за поредното чудо, което е направил. След като Алекс се увери, че жена му е добре, го помоли да им разкаже Легендата за Св. Никола. "Преди много години – започна той –\nна един богат търговец му се родили три дъщери. Той не се притеснявал, че като пораснат, няма да успее да ги ожени, защото имал много пари. След няколко години, когато дошло време да ги задоми, обаче нямал никакви жълтици, вече било трудно дори да се изхранват. Бащата бил много нещастен от това, което предстояло да предприеме, а именно да продаде една от дъщерите си. На вечеря той им казал за намеренията си и дъщерите му го разбрали. През нощта, щом си легнал и заспал, през прозореца някой подхвърлил кесия, пълна с жълтици. На сутринта търговецът не можел да повярва и благодарил на Бог за чудото. Така той омъжил едната си дъщеря и нямало нужда да я продава. На следващата вечер отново през прозореца влязла кесия с жълтици, достатъчна да задоми и двете му дъщери. Търговецът бил много щастлив и отново благодарил на Бог, но този път Бог му отвърнал, че не той му дава жълтиците. На другата вечер не заспал, а чакал този, който му подхвърля парите, да се появи, за да му благодари. Тогава отново през прозореца влязла кесия с пари, но този път старецът излязъл и видял образа на Св. Никола и успял да му благодари лично. Така след като вече задомил дъщерите си, той нямал нужда от пари и излязъл в морето да си хване риба, но се извила голяма буря, почти като тази, тогава лодката му започнала да се пълни с вода. Св. Никола отново видял, че човекът се нуждае от помощ, и запушил дупката с шаран, изчистил облаците от небето, а морето станало отново спокойно. "\nГласът на капитана още звучеше в съзнанието им, когато пристигнаха на острова. Контракциите на Елена бяха значително по-слаби, затова реши, че са Бракстън Хикс контракции. Слязоха на кея и се отправиха към разкопките. В далечината видяха хората от екипа да подскачат от щастие, най-разпален беше помощник-археологът. Когато се приближиха, видяха, че са изкарали огромно ковчеже, а ключът за него беше в Алекс. Той тържествено го връчи на Елена. Младата жена го взе и бавно отключи ковчежето. Всички бяха затаили дъх. В сандъка имаше кутия със стотици снимки, дневник, старо червило, руж, имаше също и една доста овехтяла рокля, както и много скъпоценни бижута. Всички скачаха и викаха от радост. Елена този път получи много силна контракция, която едва не я събори. Екипът доведе медицинската помощ, която Александър бе помолил да повикат. Вкараха жената в една от най-големите зали на острова. Лекарите се заеха с подготовката. Докато те се подготвяха, помощник-археологът се обади на 112, за да им изпратят още лекари. Всички се вълнуваха за това, което предстоеше, и споделяха щастието на бъдещите родители. Не след дълго на бял свят се появиха Никола и Анастасия. По време на раждането бяха допуснали фотографа, който бе назначен да заснеме незабравимия спомен от находката. Така остров Св. Анастасия се сдоби с още един величествен спомен, който щеше да разказва дълги години.\nСлед няколко месеца, през пролетта, на острова се организира изложение на съкровището. Бяха изложени и снимките от раждането на Никола и Анастасия. Елена и Алекс бяха повече от щастливи. Докато се разхождаха из залата, за да огледат съкровището, нещо им привлече погледа. На една от снимките, извадени от сандъка, беше онази старица, старицата от морската градина, държаща букет от есенни минзухари в ръката си.\n„БЪДИ ПРОМЯНАТА, КОЯТО ИСКАШ ДА ВИДИШ В СВЕТА”\nСтанислав Илиев, 11 Б\nДори да не вярваш, че живеем в мултивселена, че сме обкръжени от много светове, то всеки човек е съгласен, че има най-малко два свята в този живот- вътрешен и външен. И взаимодействието между тях е много силно. Обаче имаме контрол само над единия, а както ни учи стоицизмът- не трябва да се напрягаме за нещата, над които нямаме контрол. За това трябва да насочим вниманието си върху това, което можем да направим, върху което имаме контрол. За това е и много важно да овладеем себе си и своя вътрешен свят, да опознаем идентичността си, своите чувства и емоции, за да можем да подействаме непряко върху външния свят.\nМоже да вярваш, че сме енергия и тя ни движи и зарежда околността отвътре навън. Или си Божие чадо, което знае, че трябва да изгради добър себеобраз, чисто и невинен, за да достигне Рая (който можем да наречем идеалния външен свят като метафора). Може да си разумен човек, който знае, че чрез мислите си ние можем да създадем едно по-добро място, разчитайки на интелекта и разума, които също са вътрешен свят. Както виждаш, всичко се свежда до там, че колкото и да сме различни, то всъщност сме толкова еднакви.\nЗатова, ако искаш да промениш света, първо промени себе си. Чувал си го стотици пъти под най различни форми и образи. Но какво точно е светът и защо да го променяш, защо да бъдеш образец? Световете са много или малко, според това кого питаш. Всяка книга, всеки автор, човек, всяка дума, картина, израз, мисъл, звук е различен свят. Част от големият свят, наречен живот.\nТова са множество сблъсквания на различни вселени, за това е много важно, въпреки въздействието на външните светове да умееш да запазиш себе си, своя личен свят, но ако искаш да се промени нещо в теб, трябва да допуснеш чуждият свят да проникне в теб. Да извлечеш от него „промяната, която искаш да видиш в света” (в своя свят, но и обратното също е валидно). И така - отвътре навън да действаш.\nЗащо да си образец, обаче? Изборът е твой! Може да си като Каблешков - „избухна една вечер тук/ и разклати всичко като тръбен звук./ Делото се почна и думата падна/ на земя из тайно за свобода гладна.” ( „Каблешков”, Иван Вазов) Или ще си като „децата” от произведението на Георги Господинов „Черешата на един народ” и ще пукаш с „черешовите листе”, ще гълташ „черешите с костилките” и ще викаш на дядо си да ти направи „черешово топче”, а той ще ти отвръща „и тази година дядовото/ няма да има априлско въстание”. Неща, актуални и днес със смисъла, който са вложили в образите авторите, актуални за тяхната епоха, но не само. Идеята е, че можеш сам да прецениш дали искаш: да бъдеш като Вазовия Каблешков, да събудиш народа „от сън дълбок”, щото вече с векове спи или се преструва, че е буден. Както и ти, ако избереш да си като множеството в „Черешата на един народ”, което задоволява своята потребност от това да бъде живо физически, не гладно. То преподава урока на съня и децата затова те търсят „Дядото”, който да промени света, да стори като „Каблешков” вместо другите. Затова и днешният свят, живот страда, вместо да погледне в огледалото и да събуди героиката в себе си, той гледа телевизора, новините, интернет и търси там.\nА защо да променяш света? Отговори ми честно, дали ти харесва света? Навярно, не. Защото дори твоят личен свят да е красив в общия портрет на световете, общата снимка е грозна, сива. Не си длъжен да го правиш, сам решаваш дали ще бъдеш скот, послушен и ще правиш „компот” или ще пораснеш, както „народът порасте на няколко века”. Което изцяло зависи от вътрешния ти свят – там ли е свободата. Свободата, за която платиха висока цена, та да може днес свободно да спи народът, щото всеки знае - на изчезване са белите врани. Но все още ги има... Надявам се да се замислиш и да избереш да бъдеш промяната!\nНОРМИ И НАРУШЕНИЯ\nГермеона Конкова, 11б\nАко човечеството не беше измислило правила за себе си, нямаше да оцелее. Факт е, че хората могат да съществуват само в процеса на взаимодействие помежду си. И тези взаимодействия трябва да се регулират по някакъв начин. Ето защо, естествено, в самото начало на развитието на човечеството са възникнали правила.\nПървите норми на обществото - забранителни, а именно табу. Не може. Защо не?! Защото не може, точка. Иначе ще стане лошо. Спомнете си как отглеждате децата си - започвате точно с това. Всеки човек влиза в обществото, усвоявайки на първо място забраните.\nНормите изискват да се направи това и само така, според статута на човека. Такива са правилата на обществото. Нарушителите на тези норми се възприемат от обществото като заплаха за реда.\nВъпреки това, не всички норми са толкова тежки, има препоръки и стимули, които предполагат избор. Например, има норма на Нова година, за да се сложи коледно дърво. Но ако не можете да го направите, нищо няма да се случи за това. Или - има, да речем, норма да се подарят на служителите на фирмата подаръци за празниците. Не е задължително, но е приятно.\nТрябва да се помни, че социалните норми имат исторически характер, т.е. са променливи. Всяка конкретна норма е свързана с културата и нивото на развитие на дадено общество. Нарушаването на нормата винаги е придружено от отрицателни санкции. И стриктното изпълнение на нормите често (но не винаги) се насърчава, т.е. санкциите са положителни.\nСтрува ли си да се следват всички норми, приети в обществото? Това зависи от това какви са тези норми и дали те отговарят на изискванията на вашата съвест. Всички онези, които движат обществото напред, нарушават някои от неговите норми и създават нови, по-прогресивни. Мнозинството не винаги е право. В историята има хиляди примери за това.\nВ романа "Железният светилник" идеята на писателя е да покаже как този образ на "нарушителя" носи промяна под въздействието на новите идеи, на различните от очакваните пориви и избори на личността, как, макар и бавно, "нарушителят" в една или друга степен променя и другите - настъпва в обществения живот на патриархална Преспа. Промяната става възможна в романа благодарение на въведената система от герои нарушители.\nУплашен от гнева на бея, Стоян Глаушев напуска родното си село Гранче, престъпвайки крепостническите порядки. В същото време Султана го извиква от улицата и въпреки традицията и каноните в патриархалното мислене се омъжва за непознатия селянин. Талев е мотивирал психологически постъпката на Хаджи-Серафимовата внука с деликатното й положение в обществото — за богатите в Преспа тя е прекалено бедна, а за бедните е от прекалено знатен род.\nСледващото "нарушение" на статуквото в романа е налагането и утвърждаването на селянина Стоян като майстор в преспанския еснаф под вещото ръководство на неговата жена, чрез което родът се легитимира в обществен план. Дръзката за патриархалното общество постъпка на тяхната дъщеря Катерина —да забременее от мъж, с когото не е минала под венчило — е следващият грях и отклонение от нормите на социума.\nЕстествено, най-голямото "нарушение" в текста на произведението извършва народът, който се изправя на борба с духовния поробител и постига първата си важна победа — построяването на църквата и изгонването на гръцкия наместник.\nИ накрая, мога да ви дам пример от личен опит. Ако детето е направило нещо погрешно, да предположим, че е счупило прозореца на съседната къща с футболна топка, тогава никой възрастен, който го отглежда, няма да каже, че детето е постъпило незаконно (въпреки че е така), малко е вероятно да го заплаши със съд. Напротив, на виновното дете ще бъде казано, че това не може да се направи, защото това не е добро, не е морално. Само така, на морално ниво човек може да внуши кое поведение е свързано с уважението към нормата и кое не; кое е добро и кое е зло.\nСтрува ли си да се следват всички норми, приети в обществото? Това зависи от това какви са тези норми и дали те отговарят на изискванията на вашата съвест.\nКАКВО Е ДА СИ БЯЛА ВРАНА\nСтанислав Илиев, 11Б\nНе е ли зима? Къде сме тръгнали да търсим птици? Ама май е по-особена зима, някак си целогодишна. И птиците са изчезнали. Спомням си, имаше ги, много и различни бяха, смело с делата си летяха и променяха света в името на идеала. Една от тях бе бялата врана. Чуйте сега за нейната красота:\nРафаил Клинче! Образ, създаден от Димитър Талев в книгата му „Железният светилник“. Образ-образец, който успя да ме докосне със своето слово и дела. Още с появата си ни подсказва, че ще бъде бяла врана, а именно, че е чужд за града и идва със слава и знайно име. Името му също е символ на словото, всевисш ангел според Библията.- „Нема да целувам ръка никому„ „тез ръце са златни” „за какво ми е живот да треперя над него” - са част от думите му, с които пали не само мен, но и Лазар Глаушев, който също е герой от произведението, но какво описват те? Описват един достатъчно добре себеосъзнат човек, който знае какви таланти и умения има и не се страхува да се изрази и изяви по своя индивидуален и уникален начин, както казва за иконостаса в църквата - „по това ще ни познават хората некога”. Ренесансовият му характер е характерен за бялата врана. Това, че е изключителен човек и живее като себе си, не се харесва на останалите, както и на хората днес, но в романа не се обяснява психологически това, а именно: страхът от различното може да убива и работим така, както работи тялото ни с непознатите тела, убива ги и се опитва да ги прогони, за това трябва да не действаме толкова първично.\nДруг човек, който не се харесва, е съседът на Бай Ганьо от „Бай Ганьо журналист“, Алеко Константинов. Той е умен, образован, добър и възпитан (честно, изключителни са и днес тези качества, за жалост). А самият Ганьо го хули и псува... после се чудим защо е зима...\nНо самата Бяла Врана от творчеството на Станислав Стратиев, произведението „Балкански синдром“, е нормален човек, което е ненормално, нетипично за света, в който се намира. Което само по себе си е парадокс.\nВсички те са различни по свой начин. Всички ние сме различни по свой, но това прави ли ни всички бели врани? Не! Защото съвремието се опитва да потъпче различното, да сътвори добре механизирани, програмирани машини и училището е едно от най-добрите му оръжия до сега. Враните днес се обличат в черно, защото е модерно и крият белите си пера. Те чакат… търпеливи са. Но когато се отстрашат и осмелят да полетят, „клетката ще се превърне в зеница” (Георги Заркин, „Писмо до моя син /завет/“) и ще видим най-накрая мечтаното лято, сияйното небе, отрупано с песни от бели врани и слънчеви хора.... Но ако се замислим.... тогава бялата врана, (метафората за нея) няма ли да се превърне в типична, да загуби своята уникалност?! С кого се шегувам, скотът не би го позволил... но ний пак ще мечтаем!\nМАСКИТЕ НА СЛОВОТО\n(„Бай Ганьо журналист“)\nТодор Стоянов, 11Б\nМожеш ли да кажеш „извинявай“ ,\nако не случайно си сгрешил.


Смокините борят анемията и помагат при запек\nСмокините са сезонни плодове, но могат да бъдат намерени целогодишно в сушен вариант.\nТака те са по-сладки и хранителни. Богати са на фосфор, калий, калций, магнезий, фибри, витамини от група В.\nПресните смокини съдържат около 70 калории на 100 г, а сушените около три пъти повече.\nСмокините подобряват метаболизма и засищат, с което помагат за освобождаване от излишните килограми и предотвратяват натрупването на холестерол.\nВисокото съдържание на калий помага на сърцето, както и при диабет.\nСмокините са един от най-силните помощници в борбата с анемията, тъй като съдържат желязо.\nДават сила и енергия на цялото тяло.\nСладките плодове помагат при сексуална слабост.\nНакиснете няколко смокни в мляко и оставете да престоят така през нощта. Изяжте ги като закуска сутринта.\nАко страдате от камъни в бъбреците, сварете няколко смокини с чаша вода.\nКонсумирайте това всеки ден в продължение на месец.\nЗа да излекувате акне, намачкайте няколко смокини и оставете да престоят на лицето като маска за около 15-20 мин.\nСмокините и мат изразено подмладяващо действие. Белият сок от смокиновите листа се използва за третиране на брадавици и белези.\nПри запек накиснете няколко сушени смокини във вода с лъжичка мед.\nКонсумирайте сутрин на гладно, като изпивате и водата. Същата смес действа добре при болно гърло.\nЧаят от смокинови листа има тонизиращо действие, отстранява лош дъх и бактерии в устната кухина.\nПомага при диабет, бронхит и астма.\n← По-новиРадвайте се на здрава и силна коса с този стимулатор за скалп\nПо-стари →Охлаждаща напитка с хибискус


Мъж премазан при удар между два камиона и микробус\nДруг е тежко ранен, с опасност за живота\nСтара Загора, България 24 Апр. 2012, 08:48 181 прочита 0 коментара\n38-годишен мъж загина, а друг е тежко ранен след катастрофа между два товарни автомобила и микробус на пътя Стара Загора – Нова Загора тази нощ. Това съобщиха от полицията в Стара Загора.\nТежкият инцидент е станал около 00,35 часа в района на разклона за село Дълбоки. След последвалия жесток удар шофьорът на микробуса е загинал на място. Тежко ранен е вторият мъж, който е настанен за лечение с опасност за живота.

 Установява се самоличността на участниците в инцидента. Движението е пренасочено по маршрут Стара Загора – Раднево – Нова Загора и обратно.

 Изясняват се причините за инцидента.


Наим Сюлейманоглу излезе от комата\n– 26.09.2017Публикувано в: Актуално1, Живот\nДобри новини за състоянието на Наим Сюлейманоглу разпространиха турските медии. „В момента можем да съобщим добри новини. Наим вече не е в кома. Има подобрение. Тази сутрин той говори с нас, отговаря на въпросите ни. Не получава някаква изкуствена респираторна или сърдечна помощ“, разкри Мехмет Емин Гюнеш – главният лекар на болницата.\nДжобният Херкулес е в интензивното отделение на болница в Истанбул заради чернодробна недостатъчност, в резултат на което изпадна в кома, и се нуждае от спешна трансплантация. „Сюлейманоглу беше приет в болница първо преди 15-20 дни, а след това преди два дни. Оплакванията са от хронични чернодробни проблеми. От вчера е в интензивното отделение, вече не е в кома“, разкри Мехмет Емин Гюнеш – главният лекар на болницата. „Продължаваме да следим нивата на чернодробните ензими. Ако състоянието на пациента е добро, ще продължим с лечението. Вчера беше много тежко, но днес е по-добре. Това е добра новина. Да, той има чернодробна недостатъчност и се нуждае от трансплантация“, допълни лекарят.


ООО ИПК "Абис" - AbisOrganic\nЗдравословното хранене е една вековна мечта на човечеството. Още Хипократ е казал, че храната трябва да е лекарство, а лекарството трябва да е храна. Това става възможно благодарение на съвременните технологии. Продуктите, които влияят благотворно върху здравето, стават все повече. Благодарение на тези продукти хората имат възможност да запазят здравето си за дълги години.\nКедровото кафе е натурална напитка на базата на смлени кедрови орехи. Кедърът от векове се е считал за символ на дълголетието и притежава целебни сили. Предците ни са използвали ценните му свойства за укрепване на целия организъм.\nКЛАСИЧЕСКО КЕДРОВО КАФЕ\nКласическото кедрово кафе съчетава в себе си ярът, наситен, леко кисел вкус и уникална полза. То тонизира, подмладява и укрепва нервната система. Една чаша от това ароматно кафе придава сили и повдига настроението.\nКЕДРОВО КАФЕ С ЦИКОРИЯ\nЦикорията придава на напитката приятен „печен“ аромат и лека горчивина, които ще харесат на любителите на натуралното кафе. Напитката стимулира храносмилането и е източник на хранителни влакна, като също така помага на организма да се справи с дисбактериозата.\nКЕДРОВО КОФЕ С КЛУБНИКОЙ\nТерпкость кедровых орехов и аромат клубники придают напитку яркий, многогранный вкус и приятную сладость. Чашечка кедрового кофе активизирует обменные процессы и улучшает настроение, помогая справляться с ежедневным стрессом.\nКЕДРОВО КАФЕ С ШОКОЛАДОМ\nСъчетанието на орехи и шоколад придава на напитката приятен аромат и нежен, сладък вкус. Той действа като лек антидепресант, подобрява настроението, зарежда с бодрост и енергия и подобрява работоспособността.\nбез антибиотици и антисептици\nОт древността елата се използва за лечение на различни болести и за възстановяване на здравето и енергията на човека. Благодарение на силата на природните съставки, бонбоните укрепват имунитета и тонизират, притежават силно антисептично действие, спомагат за заздравяването на малки ранички, помагат срещу настинката и подобряват самочувствието.\nБОНБОНИ С ИСОП И МЕНТА\nБонбоните съчетават парещия вкус на исопа и охлаждащия аромат на ментата. Те облекчават симптомите на грипа и ангината и са полезни при бронхит и стенокардия.\nБОНБОНИ С ЖИВИЦА\nЖивицата в състава на бонбоните оказва силно антисептично и обеззаразяващо действие. Маслото от морски зърнастец заздравява рани, омекотява лигавиците и отстранява сухотата.\nБОНБОНИ С ДЖИНДЖИФИЛ И ЛИМОН\nБонбоните притежават приятен, затоплящ и леко парещ вкус и ярък аромат. Те са не само източник на витамини, но и оказват силно противовирусно действие.\nтрадиционен руски чай\nЖителите на Древна Рус познават чая от върбовка от векове. Този чай е бил търсен и в други страни, особено в Англия, Дания и Холандия. Там го наричат руски чай. Още съвсем наскоро теснолистната върбовка е била ценен и скъп ресурс за износ. Обаче, след революцията традицията за бране и ферментация беше почти изцяло изгубена. Сега производството на върбовката се възстановява, а съвременните технологии позволяват производството на по-богат асортимент от продукти.\nВърбовката се споменава в хрониките от XII век. Тогава се е наричала „копорски чай“ и се е изнасяла за Англия, Дания и Холандия в големи обеми, откъдето се е е разпространявала по Европа.\nРуските знахари са наричали върбовката „борова напитка“ поради мощните й целебни свойства. Особено популярна е била тинктурата от листата, с която са лекували главоболия и различни възпаления.\nС ЖЪЛТ СМИЛ\nТеснолистната върбовка с жълт смил е отлично средство за целия стомашно-чревен тракт и особено за черния дроб, на който той помага да се възстанови след увреждания.\nТЕСНОЛИСТНА ВЪРБОВКА С ГЛОГ\nВърбовката с глог се предназначава за поддържане на здравето на нервната и сърдечно-съдовата система. Нормализира кръвното налягане и подобрява работата на сърцето.\nТЕСНОЛИСТНА ВЪРБОВКА С ЧЕРЕША\nВърбовката с череша притежава добри тонизиращи свойства, укрепва имунитета и помага срещу настинки благодарение на съдържащия се в нея витамин С.\nТЕСНОЛИСТНА ВЪРБОВКА С АНГЕЛИКА\nПритежава общоукрепващо действие и се използва в диети за детокс. Ангеликата е една от съставките на териака – универсално средновековно лекарство.\nВърбовката, обогатена с градински чай е прекрасно средство за укрепване на имунитета по време на есенно-зимния сезон, когато върлуват настинките и грипа. Също така спомага за по-бързото възстановяване на организма.\nС ДЯВОЛСКА УСТА\nВърбовката, обогатена с дяволска уста, мента и маточина влияе благотворно на нервната система, спомага за отпускането и преодоляването на стреса и депресията.\nТова съчетание носи мощна комбинация от сибирски витамини и минерали, укрепващи имунитета и повишаващи устойчивостта на организма към неблагоприятни външни въздействия.\nрецепта за здраве от древността\nДоскоро чаят и кафето не бяха известни в Русия, а най-популярната гореща напитка беше сбитенът. Това е медена напитка с подправки и целебни растения. Сбитенът е бил толкова популярен, че дори е съществувала специализирана професия, която се е занимавала с него. Имало е много рецепти за сбитен, но общото за тях е било съчетанието на сладък мед и горчиви подправки.\nЕЛОВ СБИТЕН С ГРАДИНСКИ ЧАЙ\nСбитенът е древна руска напитка от природни билки, подправки и мед. Той притежава приятен вкус и мощно имуноукрепващо действие. Употребата на сбитен помага да организма да се справи с различни блести: грип, бронхит, чревни инфекции, депресия и други. Сбитенът се пие горещ, като две лъжици сироп се сипват в чаша гореща вода. Острият вкус на подправките, сладостта на меда и целебната сила са основните характеристики на сбитена.\nСбитенът е древна руска напитка от природни билки, подправки и мед. Той притежава приятен вкус и мощно имуноукрепващо действие. Употребата на сбитен помага да организма да се справи с различни блести: грип, бронхит, чревни инфекции, депресия и други. Сбитенът съдържа редица витамини и се пие горещ, като две лъжици сироп се сипват в чаша гореща вода. Горещата напитка изпълва организма с енергия и помага на човека да се пребори с меланхолията.\nот билки и ягоди\nТрадиционните сибирски чайове са се наричали „отвари“ и са се приготвяли по същия начин, както и съвременния чай с билки и ягоди. Отварите съдържат натурални компоненти, в тях се съчетават полза, добър вкус и приятен аромат. Отварите имат широк спектър на действие и оказват благотворно влияние на организма.\nЯГОДОВА ОТВАРА С ШИПКА\nЯгодовия отвара с шипка премахва възпаленията в стомашно-чревния тракт, усилват отделянето на жлъчен сок и извежда токсините от организма.\nЯГОДОВА ОТВАРА С МОРСКИ ЗЪРНАСТЕЦ\nЯгодовия отвара с морски зърнастец оказва благотворно въздействие върху храносмилането, възстановява здравето и помага на организма да се пребори с вируси и настинки.\nЯГОДОВА ОТВАРА С ЧЕРЕША\nЯгодовия отвара с череша подобрява самочувствието и настроението и възстановява имунитета.\nЯГОДОВА ОТВАРА С ГЛОГ\nЯгодовата отвара с глог поддържа работата на сърдечно-съдовата система, а при редовна употреба понижава кръвното налягане.\nКРИМСКА ЯГОДОВА ОТВАРА\nКримската отвара съчетава в себе си целебната сила на шипката, глога и бялото грозде. Употребата й укрепва защитните системи на организма.\nСутрешният чай активизира всички органи, зарежда с бодрост и енергия и насища организма с важни витамини и минерали.\nВечерният чай успокоява, отпуска и възстановява силите след тежък ден. Премахва главоболия и спазми, предизвикани от преумора, нормализира съня и като цяло прави почивката по-качествена.\nКедровият чай, наричан в древността „таежната напитка на дълголетието“ повишава тонуса, придава сили и укрепва имунната система.\nНатурален сапун за лицето и тялото. Приготвя се на базата на натурални съставки: кокосови и палмови масла и зехтин. Не съдържа изкуствени добавки и синтетични детергенти, съдържащи се в обикновения сапун. Нежно се грижи за кожата на ръцете и рялото, не предизвиква алергия и дразнене, подходящ е и за деца.\nСАПУН „ТАЕЖЕН МЕД“\nМеденият сапун почиства и се грижи за кожата, прави я по-нежна и по-здрава.\nСАПУН „ТАЕЖНИ БИЛКИ“\nТечният сапун с таежни билки е натурален продукт, произведен изключително от полезни съставки.\nСапун с наситен аромат на сладък портокал. Грижи се за кожата на ръцете и тялото, тонизира и придава бодрост.\nТози сапун е подходящ за всекидневна употреба. Почиства кожата на ръцете и тялото, прави я нежна и лъскава, тонизира и овлажнява.\nСАПУН „ЧЕРЕША С БАДЕМИ“\nНатуралната формула на този сапун за миене на лицето предпазва кожата от загуба на влага и защитава от негативни въздействия на външната среда.\nСапунът се грижи за кожата на ръцете. Притежава тънък цитрусов аромат, който остава за дълго след миене.


Смяна на тазобедрена става - Д-р Йовко Червенков\nВ следващите редове ще научите всичко необходимо за:\nКога говорим за смяна на тазобедрена става?\nПодготовка за смяна на тазобедрена става\nПроцесът по смяна на тазобедрена става винаги се планира индивидуално за всеки пациент. По време на консултацията Д-р Червенков ще отговори на вашите въпроси, които биха възникнали.\nИмам ли нужда от смяна на тазобедрена става?\nСъществуват някои състояния, при които можем да говорим за смяна на тазобедрената става като лечение.\nНай-често срещаното от тях е остеоартритът.\nДоагнозата “Остеоартрит“ означава, че хрущялът на бедрото се е износил, което води до триене на бедрената кост и тазовата кост. Този процес е болезнен и причинява силен дискомфорт при опит да движите бедрото си. Когато тазобедрената става е доста износена и други мерки не са успели да подобрят болката или да възстановят качеството на живот, операцията може да е опция.\nХирургията за смяна на тазобедрената става, наричана още артропластика, е обичайна практика от 60-те години на миналия век и представлява едно от значимите постижения в здравеопазването през 20-ти век.\nКакво представлява смяната на тазобедрена става?\nПълната смяна на тазобедрената става включва отстраняване на болезнената тазобедрена става и замяната й с нова такава, която смяна има за цел да облекчи болката в тазобедрената става и с помощта на адекватни процедури за възстановяване, да ви върне мобилността.\nПрави се разрез отстрани на бедрената кост или разрез в областта на слабините т.н. “Бикини достъп” и ставата се достига чрез освобождаване на малка част от мускулите около болезнената става. След отваряне на ставната капсула, износената глава на бедрената кост се отстранява.\nСлед това ацетабулумът или “гнездото” се подготвят със специални инструменти. Новата става се поставя и тя може да бъде притисната, закрепена с винтове или циментирана на място. Пространството надолу по бедрената кост се разширява, за да приеме новия феморален компонент – изкуствена става, обикновено изработена от метал, керамика и пластмаса.\nИзкуствената става или е фиксирана към костта със специален цимент, или има повърхност, в която ще израстне нова кост. Правят се окончателни проверки за дължина и стабилност на ставата и разрезът се затваря.\nОбикновено пациентите са наистина доста изненадани колко бързо започват да се възстановяват след смяна на тазобедрената става. Това може да означава да направят първите си няколко стъпки още в деня на операцията.\nКакъв вид анестезия ще се използва по време на операцията?\nПълна смяна на тазобедрена става се извършва под местна или пълна анестезия. Специалист анестезиолог ще ви обясни опциите, които са подходящи за вас. Анестезията ще бъде съобразена изцяло с вашите нужди след като лекарят специалист се запознае с вашите изследвания преди вашата операция.\nКолко дни продължава престоят в болницата?\nПо време на вашия болничен престой (обикновено 3 до 5 дни след операцията) д-р Червенков и физиотерапевт наблюдават вашите упражнения и мобилизация, докато не станете самостоятелно подвижни.\nКакви помощни средства се използват?\nПатерици се използват за повечето дейности в продължение на няколко седмици. Тяхната цел е основно за подпомагане на баланса и минимизиране на риска от падане.\nКакво се случва, когато се приберете вкъщи?\nЩе ви бъдат назначени болкоуспокояващи, които да приемете само при нужда. Те ще са съобразени с вашето състояние и възможности за прием, рехабилитатор ще ви покаже различни програми с упражнения, които да изпълнявате внимателно вкъщи.\nТези съвети и още подробна информация ще получите по време на консултациите при Д-р Червенков.


Nisapirò - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nВиж всички 56 места за настаняване в Санникола.\nlocalità Yuri, Sannicola, Санникола, Италия, 73017 - Покажи на картата\nУдобно проектиран като за бизнесмени така и за почиващи туристи, Nisapirò е идеално разположен в Sannicola - една от най-посещаваните части на града. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nNisapirò също така предлага много съоръжения за обогатяване на Вашия престой в Санникола. Безплатен WiFi достъп във всички стаи, паркинг, летищен трансфер, барбекю съоръжения, превоз с микробус са само част от нещата, които отличават Nisapirò от останалите хотели в града.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Хотелските съоръжения като градина са идеално място за почивка след тежък и уморителен ден. Nisapirò е добър избор за всички посетители на Санникола, защото предлага спокойствие и безпроблемен престой.


Дубровник | Зав и Дил\n← Малките гари на Испания\nС корабче по Forggensee →\nPosted on 21.11.2015 by Дил\nThe Mediterranean as it once was. Ако искате да видите как е изглеждало Средиземноморието преди 350 години, просто идете в Дубровник. Той е живо въплъщение на принципа “всяко зло за добро” – разрушен почти на 100% от силно земетресение в средата на 17 в., Дубровник е застроен изцяло наново само за няколко десетилетия. Така целият град придобива уникално хомогенен облик, старателно запазен и до днес.\nОт готическото му средновековие са оцелели само резиденцията на градоначалника (ректора – Дубровник е бил република, а кметът му се е избирал), митницата и францисканският манастир. Те обаче стигат, за да ни подскажат на колко солидни традиции (въпреки скромната си площ) се опира градът. Именно тези традиции му помагат да оцелее и по време на безумната, продължила близо година, обсада от сръбски войски в 1992-1993 г., когато стотици сгради са опожарени, а не малко от жителите му загиват.\nТесните улички с приглушени рекламни фенери, опасани от крепостни стени; уютното пристанище, близките острови и издигащите се над морето стръмни чукари предлагат едно лесно бягство в свят, който в друго време и другаде няма. The Mediterranean as it once was.


Деви, време е за любов. Романтични чувства обсебват Водолеите - Астрология за всеки ден - woman.bg\n14 февруари 2020 | 07:42\nОвен – Бъдете горди от постиженията си и ги отпразнувайте, независимо колко малки са те. Когато цените работата си, другите също ще го правят. Повишеният оптимизъм ще подтикне някои от вас да предприемат рисковани ходове.\nТелец – Денят ще бъде ползотворен и успешен. Текущите проблеми бързо и лесно ще разрешите. Радост и приятни емоции ще донесат всякакви срещи и общуване с приятели. Някои ще осъществят ново запознанство чрез приятели.\nБлизнаци – Нещата се нареждат както трябва. Подходящо време да наваксате пропуснатото. За свободните представители на знака, любовта може да се появи на най-неочаквани места. Можете активно да флиртувате с хора от противоположния пол.\nРак – Днес креативните хора имат изключително късмет. Ако отношенията с някои хора ви натоварват и изморяват, намерете възможност да ограничете контактите с тях, потопете се в атмосферата на спокойствие. Не бъдете прекалено емоционални.\nЛъв – Денят ви носи стабилност. Вие веднага ще налучкате верния тон, ще успеете да избегнете грешките. Външните обстоятелства ще се развиват успешно, което гарантира успеха на вашите намерения и планове.\nДева – Днес ще бъдете изпълнени с положителна енергия и ентусиазъм. Добър момент за романтика, за срещи и признания в любов. Разнообразието е подправката, от която се нуждае вашата връзка.\nВезни – Днес да бъдете активни ще е истинско удоволствие за вас. Няма да срещнете препятствия. Хармонията обаче ви е гарантирана, само докато претенциите ви не са твърде високи. Благоприятен ден за личните ви отношения.\nСкорпион – Днес сте изпълнени с енергия и бодрост. Ако имате недовършена работа, сега е моментът. Денят обещава да мине без сътресения. Бъдете сдържани в думите и действията си и късметът няма да ви обърне гръб.\nСтрелец – Благоприятен ден за общуване. Лесно ще заинтересовате околните с вашите предложения и идеи. През втората половина на деня не е изключено ново запознанство, което може да има романтично продължение.\nКозирог – Опитайте се да внесете повече положителни неща в живота си и никога не се обезсърчавайте, тогава всичко ще бъде наред. Мнозина, които отдавна имат установена връзка, ще се радват на романтика в личния си живот.\nВодолей – Мнозина от вас ще усетят, че в чувствата на любимия човек се е появила страст. Прилив на романтични чувства ще има и у вас. За тези, които са сами, срещата със съдбата ще бъде като възхитителна приказка.\nРиби – Днес следвайте интуицията си, защото само тя може да ви отведе на правилното място. Обърнете внимание на всичко красиво и възвишено. Следвайте любовните инстинкти, но запазете здравия си разум.


Правила за пребиваване - Балнеохотел DianaMar 5* Павел баня Правила за пребиваване – Балнеохотел DianaMar 5* Павел баня\n2.\tБалнеохотел „ДианаМар“ гарантира на своите гости спазване на конфиденциалност.\n3.\tЗабранено е пушенето във всички закрити помещения на Балнеохотел „ДианаМар“. При неспазване на забраната се начислява глоба в размер на 50,00лв.\n4.\tАдминистрацията на хотела може да прекрати предоставянето на услуги на тези гости, които нарушават правилата за пожарна безопасност, пушат на непозволени места и не изпълняват законовите изисквания на администрацията.\n5.\tОтзиви и препоръки относно работата на хотела може да оставите в книгата за мнения на рецепцията.\n6.\tЗабравени от гостите вещи се пазят до 1 месец.\n1.\tХотелът работи за Вас 24 часа в денонощието, 7 дни в седмицата. Освобождаването на стаите е до 12,00ч, настаняването е след 15,00ч.\n2.\tЗакуската се сервира в ресторанта на хотела от 7,30ч – 10,00ч.\n3.\tИзнасянето на храна от ресторанта е забранено.\n4.\tПри внасяне на храна или напитки в ресторанта се начислява такса, която се определя според вида на внесения артикул.\n5.\tМоля оставяйте ценните си вещи и документи в сейфа на рецепция. За вещи, оставени без надзор в стаята или на територията на хотела отговорност носи госта.\n6.\tБезплатни за Вас са следните услуги: поръчка на такси, събуждане по телефона, ползването на Wi-Fi.\n7.\tМолим Ви да пазите имуществото на хотела и да съблюдавате правилата за пожарна безопасност. Преди да излезете от стаята си, молим затваряйте прозорците, крановете за вода, изключете светлината и електроуредите. Гостът компенсира стойността на повреденото имущество в хотела в пълен размер в съответствие с вътрешните документи на хотела.\n8.\tНа територията на хотела работи система за видеонаблюдение /с изключение на тоалетните и хотелските стаи/. Ползвайки услугите на хотела, Вие се съгласявате с видеонаблюдението.\n9.\tИзлизайки от стаята и ако телевизорът Ви работи, трябва най-напред да се изключи телевизора и едва след това да се извади картата за електричеството.\n1.\tПушенето в стаите, фоайетата и останалите помещения в хотела.\n2.\tИзползването на електроуреди в стаите /с изключение на разрешените/.\n3.\tПредаването на странични лица на ключ-картата от стаята Ви.\n4.\tСъхраняването на леснозапалими материали в стаите.\n5.\tВнасянето на територията на хотела и съхраняването в стаите на материали и предмети, опасни за здравето и живота на околните.\n6.\tИзнасянето и преместването на мебели от стаите.\n7.\tНарушаването на общоприетите норми на поведение, в т.ч и употребата на наркотици на територията на хотела.\n8.\tАгресивното поведение и действия, заплашващи здравето и имуществото на околните.\n9.\tПовреждането на имущество на хотела.\n10.\tПриемането на посетители в стаите след 23,00ч, ако не са регистрирани и не са заплатили пребиваването си в хотела.\n12.\tПребиваването в хотела с домашни любимци.\n1.\tМожете да заплатите нощувката и другите предоставени Ви услуги от хотела в брой, с дебитна или кредитна карта, съгласно действащите в хотела тарифи.\n2.\tПредварителната резервация на стая е безплатна. За потвърждение на резервацията се заплаща депозит в размер на 200,00лева за стая.\n3.\tНа гости, които при предишно свое посещение за нарушили раздел С ЦЕЛ ОСИГУРЯВАНЕ НА РЕД И БЕЗОПАСНОСТ В ХОТЕЛА СЕ ЗАБРАНЯВА на настоящите правила, може да бъде отказана резервация.\n4.\tХотелът има право да откаже резервация и на гост, който е правил резервация без да пристигне и без да уведоми хотела за отмяната на резервацията.\n6.\tНощувката се заплаща в пълен размер, независимо от това колко часа е останал гостът в хотела.\n7.\tУслуги като ранно настаняване /преди 14,00ч/ или късно напускане /след 12,00ч/ при заплащане на 50% от цената за нощувка се предоставят на гостите само при наличие на свободни стаи в хотела и отсъствие на резервации за исканите дати и часове и се заплащат съгласно тарифите на хотела.\n8.\tПри пристигане в хотела, гостът е длъжен да представи личен документ.\n9.\tМоже да продължите пребиваването си в хотела при наличие на свободни места. Заплащането на допълнителните нощувки е съгласно тарифата на хотела.\n10.\tКогато излизате от хотела, оставяйте ключ-картата си на рецепция. В случай на изгубване на картата, трябва да заплатите за нова съгласно тарифата на хотела /глоба 30,00лв/.\n11.\tПри предварително прекратяване на престоя си, трябва да уведомите рецепция до 12,00ч, поне 2 дни предварително, в противен случай заплатената сума не се възстановява.\n12.\tМедицински процедури се намаляват от сметката само с лекарско разрешение.\nМоля имайте предвид, че подземните паркоместа зависят от наличността и не могат за бъдат гарантирани.


Най-честите въпроси през бременността | Puls.bg\nд-р Нела Владимирова | 10 юни 2020 | 0\nКъм предходната част на материала\n3. Нормално ли е да имам киселини по време на бременността?\nКазват, че колкото по-често страдаш от киселини, толкова повече коса ще има бебето. Много бъдещи майки смятат, че има нещо вярно в това, докато други не са убедени, че проблемът с киселините в стомаха има нещо общо с дължината на косата на бебето. Повечето жени поне веднъж или по-често през бременността страдат от парене в средата на гръдния кош, оригване или кисел вкус в гърлото. Това неприятно усещане се получава, когато в хранопровода попаднат стомашни киселини – медицинският термин е рефлукс. Хормонът на бременността – прогестерон забавя храносмилането и съответно изпразването на стомаха след хранене. В същото време отпуска сфинктера около входа на стомаха и когато той е пълен, киселините попадат в хранопровода и причиняват парене. Полягването с пълен стомах само влошава проблема, а натискът, който оказва нарастващата матка върху стомаха също не улеснява нещата.\nКакво можете да направите срещу киселините?\nЯжте често, но в малки количества (и не по-късно от два часа преди нощния сън), така че стомахът да се изпразва по-лесно. Избягвайте ментови бонбони, шоколад, кофеин, цитрусови плодове и сокове защото те стимулират производството на киселини и още повече отпускат сфинктера.\nИзбягвайте пикантни, мазни и тежки ястия.\nПийте достатъчно вода – две чаши преди хранене ще спомогнат храносмилането.\nОпитайте се да вечеряте рано и да не полягвате веднага след нахранване. Спете на висока възглавница или подпрени на няколко възглавници, които да повдигат горната част на тялото ви.\nАко нищо не помага, се консултирайте с лекаря си – той може да препоръча подходящ за бременни медикамент.\n4. Бременността обостря ли ишиаса и болките в гърба?\nЗа съжаление, да. С нарастването на бебето матката може да притисне седалищния нерв, който свързва краката с гръбначния мозък. Ишиасът е остра или тъпа болка, която започва от кръста и понякога се стрелка по задната част на крака към прасеца или дори петата. Повечето жени усещат ишиаса за пръв път, докато стоят изправени. Опитайте да почивате максимално, за да облекчите болката. Упражненията за гърба също помагат. Понякога простите протягания на краката и кръста, изпълнявани по два пъти на ден, носят голямо облекчение.\nДори ишиасът да започне сравнително рано през бременността, това невинаги означава, че сте осъдени да търпите болката до самия край (до раждането). При много жени проблемът с течение на времето отшумява. Ако проблемът се влоши дотолкова, че да затруднява ходенето или пречи на други ежедневни дейности, обсъдете с лекар възможностите за лечение.\n5. Докога ще страдам от безсъние?\nДобрият нощен сън може да се окаже истинско предизвикателство. Бъдете спокойни – безсънието е нещо обичайно за бременността. Понякога болките в гърба пречат на жената да си почине добре нощем, но това не е единствената причина за проблемите със съня през бременността. Тъй като коремът наедрява, плодът притиска пикочния мехур и нощем кара бременните често да тичат до тоалетната. Може също така да имат киселини в стомаха и болки в таза. В други случаи бебето се движи нощем и пречи на бременната да спи. Трудности има и с намирането на удобна поза за сън. Много от бременните споделят, че им е най-удобно когато лежат отчасти на гърба си. Пъхат възглавници или част от завивките под единия си хълбок, така че да не са точно по гръб, и спят така.\nНамерете удобни пози за спане. Не е зле да разполагате с достатъчно възглавници. Най-оптималната поза е да лежите на една страна със свити колене и поставена между тях възглавница, както и да подпирате корема и гърба с други възглавници.\nВземете топъл (но не и горещ!) душ точно преди лягане, за да се отпуснете.\nОграничете подремванията през деня. Движете се много. Тяло, което се изморява през деня, спи по-добре нощем. И все пак, не прекалявайте с движенията късно вечер.\nАко нощем се събуждате често, за да ходите до тоалетната, ограничете приема на течности след 17:00 часа.\nПогрижете се температурата в спалнята ви да е приятна.\nНе се тревожете заради един пристъп на безсъние. Ако се събудите през нощта и не успеете да заспите отново, просто си почивайте докато не ви се доспи отново. Почивката е полезна за вас почти колкото сънят. И макар да е неприятно и изтощително понякога, някоя и друга безсънна нощ няма да навреди на бебето ви.