Джаки д'Алесандро — Дар от съдбата (1) — Моята библиотека\nДар от съдбата (1)\nWhirlwind Wedding, 2000 (Пълни авторски права)\nСтамен Стойчев, 2013 (Пълни авторски права)\nАнглия, 1816 г.\nОстин Рандолф Джеймисън, девети херцог Брадфорд, стоеше в тънещата в полумрак ниша и оглеждаше гостите си. Двойките се носеха по дансинга — разноцветна вихрушка от скъпо облечени и обсипани с искрящи скъпоценности жени, водени от кавалерите си в безупречни вечерни облекла. Стотици свещи блестяха в кристалните полилеи над главите им, хвърляйки меки отблясъци върху присъстващите. В дома му се бяха събрали повече от двеста представители на висшето английско общество. Трябваше само да протегне ръка, за да докосне всеки един от най-близките десетина души.\nАла никога в живота си не се бе чувствал толкова самотен.\nИзлезе от прикритието на сенките, взе чаша с коняк от един сребърен поднос от минаващ край него лакей и я поднесе към устните си.\n— А, ето те и теб, Брадфорд. Търсих те навсякъде.\nОстин застина, преглъщайки напиращата на езика му злостна ругатня. Не беше сигурен чий е гласът, но и без това нямаше значение. Знаеше защо го е търсил стоящият зад гърба му — който и да бе той — и стомахът му се сви на топка. Е, вече не можеше да се измъкне. Пресуши на един дъх половината от коняка, стегна се и се обърна.\nОзова се лице в лице с лорд Дигби.\n— Преди малко бях в галерията, Брадфорд — рече Дигби. — Новият портрет на Уилям във военната му униформа е великолепен. Напълно заслужена почит. — Топчестото му лице се смръщи и той поклати глава. — Ужасна трагедия, да умре по време на последната си мисия.\nОстин се насили да кимне любезно.\n— При все това е чест да загине геройски във войната.\nСякаш железни клещи стегнаха гърдите на Остин. Герой от войната. Само да беше истина. Но писмото, заключено в чекмеджето на бюрото му, потвърждаваше подозренията му, че далеч не беше така.\nВ съзнанието му изплува яркият образ на Уилям — онзи последен мъчителен лик, който нищо не би могло да изтрие. Връхлетяха го вина и гняв, а пръстите му стиснаха силно чашата.\nВъздух. Отчаяно се нуждаеше от чист въздух, за да проясни мислите си. Извини се и се запъти към френските прозорци.\nКаролайн го видя и се усмихна, а той се насили да й се усмихне в отговор. Колкото и да ненавиждаше светските си отговорности, Остин се радваше, че сестра му изглежда толкова щастлива. От доста време прекрасното й лице не бе озарявано от подобна безгрижна радост, а заради нейното щастие младият херцог бе склонен да бъде домакин на този проклет бал. При все това му се искаше Робърт да е тук, вместо да пътува из Европа. Приветливият му и общителен по-малък брат щеше да се чувства много по-свободно в ролята на домакин.\nПренебрегвайки любопитните погледи, които го съпроводиха, Остин излезе в градината. Сладкото ухание на розите, изпълващо топлия летен въздух, и кръглата луна, обливаща в сребристо сияние тучната зеленина наоколо, не успяха да разсеят мрачното му настроение, не успокоиха напрегнатите му мускули. Наоколо се разхождаха двойки, увлечени в приглушени разговори, но Остин ги подмина, твърдо решен да намери спокойствие за няколко минути поне.\nАла докато крачеше забързано по изрядно поддържаната алея, дълбоко в сърцето си знаеше, че душевният мир за него е недостижим блян.\nДали някой от гостите му се досещаше за истината? Не, реши той. Всички — Каролайн, Робърт, майка му, цялата проклета страна, — всички вярваха, че Уилям е загинал като герой. А Остин бе готов на всяка цена да поддържа тази заблуда. Би сторил всичко възможно, за да опази неопетнени честта на семейството си и паметта на брат си.\nСкоро стигна до целта си — уединена част от градините, заобиколена от висок, жив плет. Безлюдната извита каменна пейка за него бе най-желаната гледка през цялата вечер. Убежище.\nВъздъхвайки дълбоко от облекчение, младият благородник се отпусна на пейката и протегна крака, за да се наслади на този блажен покой. Бръкна в джоба си, за да извади златната табакера с пурите, но се спря, когато чу шумолене в живия плет.\nХрастите се разтвориха и една млада жена се опита да изпълзи през гъстите шубраци. Задъхана и мърморейки нещо под нос, тя се мъчеше неуспешно да се освободи от клоните, закачащи се в косата и роклята й.\nОстин скръцна със зъби и преглътна напиращото на устните му проклятие. Знаеше, че е безполезно да се моли тя да си тръгне. Напоследък Бог оставаше глух за молбите му.\nМърморенето и шумоленето в храстите продължаваше. Несъмнено някаква девойка се бе промъкнала на тайна среща с любимия. Или навярно беше поредната безмозъчна представителка на нежния пол, тръгнала на лов за титла в очакване да го подмами в брачния капан. Нищо чудно да го е последвала в градината. Изпълнен с безнадеждно отчаяние, той се изправи, за да си тръгне.\n— Проклятие! — изруга раздразнено младата жена.\nДърпаше нетърпеливо роклята си, за да я освободи от гъсталака, ала усилията й бяха напразни. Неудачницата сграбчи полите с две ръце и опъна с все сила. Безпогрешно разпозна звука от раздирането на плат, който силно изсвистя във въздуха.\nОсвободена внезапно от бодливата прегръдка на клоните, тя политна напред и се просна по лице в мократа трева. От гърдите й се изтръгна шумно и възмутено възклицание.\n— Проклети бални рокли! — изсумтя девойката, тръскайки глава, сякаш за да проясни съзнанието си. — Направо ще ме погубят.\nОстин стисна юмруци. Първоначалният му инстинкт бе да побегне, преди да го е видяла, ала непознатата продължаваше да лежи неподвижно и той се поколеба. Може би се бе наранила. Не можеше да остави глупавата досадница да изгние тук, колкото и изкусителна да му се струваше идеята. Ако Каролайн изпаднеше в беда, би искал някой да й помогне — не че имаше вероятност някога сестра му да се озове в подобна нелепа ситуация.\n— Добре ли сте? — попита херцогът, проклинайки неспособността си просто да я подмине.\nТя ахна сепнато и вдигна рязко глава. За миг погледът й се задържа върху официалните му панталони, сетне отново завря глава в тревата.\n— Защо… Ох! Защо някой трябваше да е свидетел на това?\n— Добре ли сте? — повтори Остин, опитвайки се да потисне нарастващото си нетърпение.\n— Да, разбира се, че съм добре. Здравето ми винаги е било непоклатимо. Благодаря ви, че попитахте.\n— Не, благодаря ви. Гордостта ми изисква да се избавя сама от тази смущаваща ситуация — последната от безкрайната поредица от подобни неудачи.\nДевойката не помръдна. Възцари се неловко мълчание.\n— Ще се изправите ли?\n— Не, не мисля. Но отново ви благодаря, че попитахте.\nОстин стисна толкова силно зъби, че челюстта го заболя. Зачуди се колко ли шампанско е погълнала тази особа.\n— Да не сте налюляна?\nТя повдигна глава с няколко сантиметра.\n— Не зная. Предполагам, че е възможно. Всъщност какво означава „налюляна“?\nЗабеляза характерния й акцент въпреки обзелото го раздразнение. Той затвори очи и едва успя да потисне въздишката си.\n— Американка ли сте?\n— О, за бога! Кълна се, че ако още някой ме попита за това… — Тя млъкна и изгледа свирепо коленете му. — Очевидно съм американка. Всички знаят, че една англичанка никога няма да бъде видяна — дори мъртва — просната върху тревата в подобно непристойно положение. Боже опази!\n— Всъщност ви издаде не настоящата ви поза върху моравата, а акцентът — осведоми я Остин с очи, вперени в сведената й глава. Изненадата се сля с раздразнението му. Младата жена се оказа дяволски дръзка. — За онези, които не са запознати с английския жаргон, налюлян означава да злоупотребиш със силни напитки.\n— Да злоупотребя? — повтори тя сърдито. С помощта на няколко маневри — напълно неподходящи за изискана млада дама, но при все това доста ефективни — тя се изправи на крака. Сложи ръце на кръста и вирна войнствено брадичка. — Не съм злоупотребила с каквото и да било, сър. Просто се спънах.\nОстин понечи да й отговори, ала когато я погледна, думите замряха на устните му.\nТя беше невероятно привлекателна.\nИ видът й бе в пълен безпорядък.\nЕлегантният кок, в който той предположи, че е била прибрана косата й, сега се бе килнал заплашително наляво. Листа и клонки се бяха оплели в блестящите кестеняви къдрици, а няколко кичура стърчаха под странен ъгъл. Като цяло „стилното“ творение приличаше на накривено птиче гнездо.\nВърху иначе изящната й брадичка се мъдреше кално петно, а стръкче трева се бе залепило за долната й устна — всъщност много съблазнителна и чувствена долна устна, отбеляза херцогът. Плъзна бавно поглед надолу и видя, че роклята й в мек, пастелен цвят бе изпомачкана, със зелени петна от тревата и допълнително украсена от полепнали бучки пръст. Къдричките по подгъва висяха печално отзад — очевидно резултат от раздиращия звук. Освен това явно бе изгубила едната си обувка.\nОстин не беше сигурен дали бе изумен, или по-скоро развеселен от вида й. Коя, за бога, беше тази разрошена жена с изплескана и смачкана рокля и как се бе озовала като гостенка в дома му? Каролайн и майка му бяха съставили списъка с гостите за бала, така че явно я познаваха. Защо той нямаше представа коя е?\nИ след като го нарече „сър“, очевидно тя също не го познаваше — факт, който истински го стъписа. Досега смяташе, че всяка жена в Англия го следваше по петите с надеждата да спечели благоразположението му.\nАла явно тази девойка бе единственото изключение. Тя го съзерцаваше с изражение, което съвсем красноречиво подсказваше: Искам да се махнеш, а това едновременно го вбесяваше и дразнеше любопитството му.\n— Може би ще благоволите да ме осветлите защо се спотайвахте в храстите, госпожице…? — поде той, все още подозрителен към внезапната й поява. Дали нямаше всеки момент от плета да изскочи майка му, съпроводена от цяла орда възмутени придружителки, и да заявят, че я е прелъстил и завинаги е погубил репутацията й?\n— Матюс, Елизабет Матюс. — Младата жена направи непохватен поклон и при движението няколко бучки пръст паднаха от гънките на роклята й. — Не съм се спотайвала. Просто се разхождах и чух котешко мяукане. Бедното животинче се бе заплело в храстите. Успях да го спася, но и аз се озовах в плен на същия гъсталак…\n— Къде е придружителката ви?\n— Аз, хм… успях да избягам, докато тя танцуваше.\n— Нима не се спотайва в храстите?\nТя изглеждаше толкова смаяна от въпроса му, че Остин бе сигурен, че или е сама, или е най-изкусната актриса, която бе срещал. А той подозираше, че актьорското умение не бе сред талантите й. Очите й бяха твърде изразителни.\n— Питате ме дали още някой се крие в храстите? Моята леля е истинска дама и не се спотайва. — Присви очи и се взря в него. — О, боже! Сигурно изглеждам ужасно. Имате особено изражение. Все едно току-що сте вкусили нещо кисело.\n— Изглеждате… прекрасно.\n— А вие, сър, или сте невероятно галантен, или изключително късоглед. Може би и от двете по малко. Оценявам усилията ви да пощадите чувствата ми, но ви уверявам, че не е необходимо. След като прекарах три месеца върху палубата на кораб, подмятан по вълните, докато плавах към Англия, свикнах да изглеждам ужасно.\nНаведе се към него, сякаш искаше да му сподели някаква голяма тайна, и парфюмът й го облъхна. Ухаеше на люляк — аромат, който му бе добре познат, тъй като градините изобилстваха от лилавите цветове.\n— Една англичанка, която пътуваше на борда на кораба, постоянно мърмореше за „парвенютата от колониите“. Слава богу, че не е тук тази вечер, за да види това падение. — Младата жена протегна крака си и огледа изпоцапаната със зелени петна бална пантофка, и въздъхна тежко. — Мили боже! Наистина съм достойна за присмех. Аз…\nЖално мяукане секна думите й. Остин сведе поглед и видя как малко сиво коте изскочи изпод плета и се хвърли върху отпрания волан на роклята на госпожица Матюс.\n— Ето те и теб! — Тя грабна пухкавата топка и почеса котето зад ушите. Животинчето тутакси замърка доволно. — Дали случайно не си зърнало обувката ми по време на странстванията си, малко дяволче? — промърмори тя на пухкавото котенце. — Предполагам, че се е закачила някъде из онези храсти. — Извърна се към Остин. — Имате ли нещо против да погледнете?\nТой се втренчи в нея, опитвайки се да прикрие удивлението си. Ако някой му беше казал, че желанието му за усамотение ще се превърне в спасителна мисия, чиято цел е издирването на балната пантофка на някаква луда жена, никога нямаше да повярва. Една откачена, която го бе помолила да намери обувката й, все едно беше обикновен лакей. Би трябвало да е искрено възмутен. И не се съмняваше, че ще изпадне в праведен гняв веднага щом изчезне необяснимото желание да избухне в смях. Херцогът се наведе и се вторачи в храстите, откъдето бе изскочила госпожица Матюс.\nЗърна изгубената обувка, измъкна я от преплетените клони и й я подаде.\n— Ето, заповядайте.\nТя повдигна полите си с няколко сантиметра и пъхна обутия си в дълъг чорап крак в пантофката. Имаше много хубави тънки глезени и изненадващо малък крак за момиче, което според него бе някъде над метър и седемдесет. По-висока е, отколкото модата изисква, но иначе ръстът й е много приятен, реши той. Погледът му се прехвърли към лицето й. Главата й щеше да се сгуши идеално върху рамото му и устните му с лекота щяха да стигнат до тази невероятно съблазнителна уста…\nЗаля го гореща вълна. По дяволите, да не би да полудяваше? Едно зърване на глезена й и бе изгубил ума си. Отклони с нежелание поглед от устните й и го насочи към доволното коте, сгушено в ръцете й. Животинчето отвори малката си уста и широко се прозина.\n— Изглежда, Божичко е готов за сън — отбеляза Остин.\n— Да. Преди десет седмици една от котките ни се окоти. Когато Мортлин, конярят, открил котилото в конюшнята, възкликнал: „Божичко, погледнете всички тези котета!“. — Не можа да се сдържи и ъгълчетата на устните му се извиха в лека усмивка. — Всъщност би трябвало да се смятаме за късметлии. Последното котешко потомство се роди в леглото на Мортлин и имената, с които кръсти зверчетата, бяха много по-… цветисти.\nВърху страните й се появиха две трапчинки.\n— Мили боже! Явно котката не се е помайвала особено и е била доста заета.\n— Явно знаете всичко за Божичко и майка му. Наблизо ли живеете?\nОстин се втренчи объркано в нея. Изглежда, тя беше единствената жена в проклетото кралство, която не знаеше кой е той.\n— А… да, живея наблизо.\n— Провървяло ви е. Тук е прекрасно. — Нагласи по-удобно Божичко в ръцете си. — Е, колкото и да ми е приятно да си бъбря с вас, наистина трябва да вървя. Можете ли да ме упътите накъде се конюшните?\n— Да. — Очите й блеснаха закачливо към него. — За онези, които не са запознати с американския жаргон, това означава „място, където държат конете“. След като Божичко живее там, майка му несъмнено го търси.\n— А може би ще ми позволите да ви съпроводя до там? — попита херцогът развеселено.\nПо изражението й се мярна изненада и девойката се поколеба.\n— Това е много мило от ваша страна, сър, но не е необходимо. Сигурно бихте предпочели да останете тук и да се насладите на уединението си.\nДа, със сигурност жадуваше тъкмо за това. Нали така? Ала идеята да остане насаме с мислите си вече никак не му се струваше привлекателна.\n— Или може би предпочитате да се върнете на бала? — додаде тя, когато той не отговори.\nОстин потисна потръпването си.\n— Тъй като съвсем неотдавна се измъкнах от там, още не изгарям от желание да се върна обратно.\n— Наистина ли? Не се ли забавлявате на подобни празненства?\nТой се замисли дали да й сервира една благородна лъжа, но се отказа.\n— В действителност, не. Ненавиждам тези приеми.\nТя го зяпна изумено.\n— Мили боже, а аз си мислех, че съм единствената.\nХерцогът не можа да прикрие изненадата си. Смисълът на живота на всички жени, които познаваше, бяха именно подобни балове.\n— А вие самата не се ли забавлявахте?\nВ погледа й се появи тъга и тя сведе глава.\nЯвно някой се бе отнесъл нелюбезно с тази девойка — някой в дома му, присъстващ на този глупав бал. Можеше съвсем ясно да си представи как красавиците от висшето общество я одумват, скрити зад ветрилата си, разменяйки си подигравателни подмятания за „парвенютата от колониите“.\nПравилата на гостоприемството и добрият тон изискваха той да се върне в къщата и да се държи като любезен домакин, но Остин нямаше желание да го стори. Подозираше, че в този момент майка му раздразнено се оглежда във всички посоки, чудейки се къде ли се е дянал херцогът на Брадфорд и колко дълго възнамерява да се крие. Увереността, че има поне двайсетина млади кандидатки на възраст за женене — с които майка му като истинска сватовница се надяваше да го сближи — го изпълваше с още по-голяма решителност да стои възможно най-далеч от балната зала.\n— Явно и двамата се нуждаем от малко свеж въздух — усмихна се Остин. — Да вървим. Аз ще ви покажа конюшнята, а вие ще ми разкажете за приключението си с Божичко.\nЕлизабет се поколеба. Ако леля й Джоана знаеше, че е сама в градината, в компанията на непознат господин, знаеше, че ще й се наложи да изслуша строга лекция. Ала беше просто невъзможно да се върне в този вид на бала. Освен това достатъчно бе изстрадала за една вечер.\nУмори се да я заглеждат постоянно и да я обсъждат шепнешком, задето предпочиташе да разговаря на други теми, а не за модата и времето. Пък и не беше нейна вината, че е по-висока, отколкото бе прието, и че танцуваше ужасно. Дори и този господин да знаеше за подигравките относно националността и особата й, беше достатъчно любезен да не го показва.\n— Доколкото разбрах, сте без придружителка — поде кавалерът й с весели нотки в гласа, — но имате думата ми, че няма да избягам с вас.\n— Добре, да вървим — рече Елизабет, след като се убеди, че няма нищо лошо в предложението му.\nМладата жена закрачи редом с него по пътеката. Разкъсаният волан на подгъва й се влачеше зад нея, а Божичко се бе свил удобно в ръцете й. От време на време хвърляше тайни погледи към придружителя си. Слава богу, че не си падаше по замечтани, романтични въздишки, тъй като този мъж определено можеше да ги предизвика. Гъста черна коса обрамчваше удивително красиво лице, което изглеждаше още по-интригуващо от играта на сенките и изменчивите проблясъци на лунната светлина. Погледът му бе пронизващо настойчив и когато се втренчи за миг в нея, пръстите на краката й се свиха неволно в обувките. Високи скули, прав аристократичен нос, ясно очертани плътни устни, които тя бе видяла да се извиват в закачлива усмивка, но предполагаше, че могат да изобразяват и жестока гримаса в мигове на гняв.\nТрябваше да признае, че всичко у него й се струваше привлекателно. Но нямаше смисъл да се интересува от този непознат. Веднага щом разбере що за социално бедствие е тя, тутакси ще престане да я забелязва, също както мнозина други.\n— Кажете ми, госпожице Матюс, с кого сте дошли на бала?\n— Дойдох с леля ми, графиня Пенбрук.\n— Наистина ли? Познавах покойния й съпруг, ала не знаех, че имат племенница в Америка.\n— Моята майка и леля Джоана бяха сестри. Мама се установила да живее в Америка, след като се омъжила за баща ми, тамошен лекар. — Елизабет му хвърли кос поглед. — Майка ми е родена и отраснала в Англия. Така че съм половин англичанка.\nЛека усмивка се мярна за миг върху устните му.\n— В такъв случай сте само половин „парвеню“.\n— О, не! Боя се, че съм изцяло и напълно парвеню.\n— За пръв път ли посещавате Англия?\n— Да. — Нямаше смисъл да му казва, че това е повече от посещение — че никога няма да се върне в родината си.\n— И харесва ли ви тук?\nТя се поколеба, но реши да бъде напълно откровена.\n— Харесвам страната ви, но намирам английското общество и всичките му правила за твърде строги и задушаващи. Аз съм отраснала в провинцията и разполагах с много по-голяма свобода. Не е лесно да се свикне.\nОстин погледна към роклята й.\n— Явно никак не ви е лесно да се откажете от американския обичай да лазите из храстите във вечерно облекло.\nОт устните й се отрони сподавено кискане.\n— Да, очевидно е така.\nОтпред се показа високият силует на конюшнята. Когато наближиха, огромна тлъста котка изникна на прага и измяука високо.\nДжентълменът се наведе и погали животното.\n— Здравей, Джордж. Как е моето момиче тази вечер? Липсва ли ти твоето бебче?\nЕлизабет пусна Божичко на земята и котето мигом се хвърли към Джордж.\n— Майката на Божичко се казва Джордж?\nКлекналият й спътник я погледна и се усмихна.\n— Да. След като възкликна: „В името на Сейнт Джордж, този котарак трябва да е женски, след като май… се е окотил!“, конярят ми я кръсти Джордж. Мортлин знае всичко за конете, но се боя, че никак не е наясно с котките.\nОтветната й усмивка се стопи, когато осъзна смисъла на думите му.\n— Вашият коняр? Това вашите котки ли са?\nОстин се изправи бавно, като мислено се прокле за невниманието. Явно това приятно общуване клонеше към своя край.\n— Да, котките са мои.\n— О, боже! Значи, това е вашият дом?\nТой хвърли бърз поглед към внушителната постройка в далечината. Там живееше, но от повече от година не я чувстваше като свой дом.\n— Да, Брадфорд Хол ми принадлежи.\n— В такъв случай вие трябва да сте… — Тя се наведе в непохватен поклон. — Простете, Ваша Светлост. Не ви познах. Сигурно сте ме сметнали за непростимо невъзпитана.\nОстин я гледаше как се изправя след реверанса в очакване очите й да се присвият замислено, да блеснат алчно, докато пресмята как да се възползва най-добре от тази неочаквана среща с „най-желания ерген в Англия“.\nНо не видя нищо подобно.\nВместо това изглеждаше искрено съкрушена. И нетърпелива да си тръгне по-бързо.\n— Толкова съжалявам, задето казах, че не съм се забавлявала на вашия прием — смотолеви девойката, отстъпвайки няколко крачки назад. — Балът е възхитителен. Наистина възхитителен. Храната, музиката, гостите, всички са…\n— Възхитителни? — подсказа й той услужливо.\nТя кимна и направи още няколко крачки назад.\nПогледът му не се отделяше от лицето й. В изразителните й очи се редуваха различни чувства — смущение, страх, изненада, но нито веднъж не зърна и най-малка следа от лукавство или пресметливост. Нито изглеждаше впечатлена от благородническата му титла. Но това, което го озадачи най-много, бе пълната липса на нещо друго.\nТя не флиртуваше с него.\nНе бе кокетничила и по-рано, преди да узнае кой е той, но сега…\nКолко невероятно интересно.\n— Благодаря ви, че ме придружихте, Ваша Светлост. Предполагам, че вече трябва да се върна в къщата. — Младата жена отстъпи още няколко крачки назад.\n— А роклята ви, госпожице Матюс? Дори „парвеню от колониите“ не би се осмелило да се появи в балната зала в настоящия ви вид.\nЕлизабет се закова на място и сведе поглед към дрехата си.\n— Вероятно е безсмислено да се надявам, че никой няма да забележи.\n— Напълно безсмислено. Двете с леля ви ще нощувате ли в имението?\n— Да. Всъщност ще останем няколко седмици в Брадфорд Хол като гости на вдовстващата херцогиня… — В очите й проблесна разбиране. — Която е ваша майка.\n— Да, така е. — Остин се запита за миг дали майка му не е уредила това гостуване с надеждата да го сватоса с момичето, ала тутакси отхвърли идеята. Не можеше да си представи, че изключително благопристойната му майка ще сметне една американка за подходяща херцогиня. Не, той много добре знаеше, че сватовническият й поглед се е спрял на няколко млади жени с безупречно британско потекло. — След като сте отседнали тук, предполагам, че мога да разреша проблема ви. Ще ви покажа рядко използвания заден вход, който води направо към стаите за гости.\nНямаше как да не забележи благодарното изражение в очите й.\n— Това със сигурност ще предотврати светския скандал, който се боя, че е надвиснал над хоризонта.\n— В такъв случай да вървим. Не бих искала да злоупотребявам с добрината ви, Ваша Светлост, но бихте ли предали извиненията ми на моята леля, когато се върнете в балната зала? — попита Елизабет, докато вървяха към господарската къща.\n— А какво извинение ще измислите?\n— Извинение? О, предполагам, че ще кажа, че внезапно сте получили нервен пристъп.\n— Нервен пристъп! — Звучеше ядосано. — Що за глупости! Никога не би ми се случило подобно незначително нещо. Освен това леля Джоана няма да повярва. Тя знае, че съм много здрава и силна. Ще трябва да измислите нещо друго.\n— Добре. Какво ще кажете за главоболие?\n— Никога не съм имала.\n— Стомашно неразположение?\n— Стомахът ми също е винаги здрав.\nОстин едва сдържаше желанието си да завърти очи към небесата.\n— Някога страдали ли сте от каквато и да било болест?\nСпътницата му поклати глава.\n— Май все забравяте, че аз съм…\n— Много здрава и силна. Да, започвам да се убеждавам в това. Но се боя, че всяко друго извинение, като например треска, ще разстрои леля ви.\n— Хм… Предполагам, че сте прав. Не искам да я плаша. Всъщност главоболието не е съвсем далеч от истината. Слепоочията ми започват да пулсират само при мисълта да се върна на бала. Много добре — рече тя с хладен тон и кимна. — Можете да кажете, че ме е връхлетяло непоносимо главоболие.\nОстин се подсмихна едва доловимо.\n— Няма защо — засия момичето насреща му.\nНяколко минути по-късно пристигнаха пред Брадфорд Хол и той я поведе през сенките към страничната врата, почти скрита от гъстия бръшлян. Потърси пипнешком дръжката и отвори вратата.\n— Пристигнахме. Стаите за гости са на горния етаж. Внимавайте по стълбите.\n— Ще внимавам. Благодаря ви за любезността.\n— За мен беше удоволствие.\nПогледът му потърси лицето й в полумрака. Дори разрошена, мръсна и в изпомачкана рокля, тя беше красива и чаровна. И забавна. Не си спомняше кога за последен път се бе чувствал толкова безгрижен и отпуснат. Неотложните тревоги щяха да го налегнат, веднага щом се върне в къщата, но не можеше да устои на желанието да удължи с още няколко минути този кратък и приятен отдих. Протегна се, улови ръката й и я поднесе към устните си. Ръката й беше топла и мека, а пръстите — дълги и тънки. Отново го лъхна лекият аромат на люляк.\nПогледите им се срещнаха и дъхът му секна. Проклятие, тя изглеждаше толкова съблазнително с тези разбъркани къдрици… сякаш мъжки ръце бяха разрошили косите й и омачкали дрехата й. Погледът му се сведе към устните й… чувствените й, невероятно изкусителни устни и той се запита какъв ли е вкусът им. Представи си как се навежда напред, докосва с устни нейните, веднъж, дваж… сетне целувката му става по-настойчива, езикът му се плъзва в примамливата уханна топлина на устата й. На вкус е вълшебна, като…\nПръстите й стиснаха силно ръката му и тя се втренчи в него. Погледът й се задържа за няколко секунди върху устните му, сетне извърна глава, очевидно силно развълнувана. В гърдите му се разля топла вълна, която го изненада. Ако не знаеше, че е невъзможно, щеше да се закълне, че е прочела мислите му.\nТъкмо се канеше да издърпа ръката си, когато тя ахна. Погледите им отново се сляха и Остин забеляза, че девойката внезапно е пребледняла. Опита се да откопчи ръката си от нейната, но тя само стегна хватката си.\n— Какво не е наред? — попита той, разтревожен от бледността й и същевременно изнервен от настойчивия й поглед.\nОчите й отчаяно търсеха неговите.\n— Познавате ли някого, който се казва Уилям?\nВсички мускули в тялото му се напрегнаха.\n— Каква игра играете?\nВместо да отговори, тя стисна ръката му между дланите си и затвори очи.\n— Той е ваш брат — прошепна. — Казали са ви, че е загинал, докато е служил на родината си. — Отвори очи и погледът, който му отправи, извика у него злокобното усещане, че е способна да вижда право в душата му. — Това не е вярно.\nКръвта се смрази в жилите му. Остин отскубна ръката си от пръстите й и отстъпи назад, потресен от думите й. Мили боже, нима тази жена знаеше най-мрачната му и ужасна тайна? И ако бе така, как я бе научила?\nОбразите, които през последната година се бе опитвал да изтрие от спомените си, отново нахлуха в съзнанието му. Тъмна алея. Срещата на Уилям с някакъв французин, на име Гаспар. Сандъци с оръжия. Размяна на пари. Мъчителни въпроси. Горчив сблъсък между двамата братя. И тогава, само след няколко седмици, новината, че Уилям е загинал като герой в битката при Ватерло.\nСърцето му блъскаше бясно в гърдите, докато се опитваше да запази външно спокойствие. Нима тази жена беше нещо повече от това, което изглеждаше? Дали знаеше нещо за писмото, което наскоро бе получил, или за дейността на Уилям и връзките му с французите? Би ли могла тя да се окаже следата, която бе търсил през последната година?\nОстин присви очи, впи поглед в пребледнялото й лице и произнесе лъжата, която бе изричал вече безброй пъти.\n— Уилям загина, сражавайки се за родината си. Той е герой.\n— Да не би да казвате, че брат ми не е герой?\n— Не. Казвам, че не е загинал. Вашият брат Уилям е жив.\n Възклицание, касаещо свети Георги Победоносец (на англ. Saint George), който е покровител на множество страни, включително и на Англия, и е един от най-почитаните светци. — Бел.ред. ↑


Бащата на Хийт Леджър говори за истинските причини за смъртта на актьора\nПрез януари 2008 г. в пресата се появиха трагични новини - един от най-популярните млади актьори на нашето време, Хийт Леджър, беше намерен мъртъв в апартамента си. Изследването показа, че художникът е починал от свръхдоза на медицински наркотици. Той смесва седативи, болкоуспокояващи и хапчета за сън - този коктейл е фатален за звездата на филмите "Патриот" и "Броукбек планина".\nНеговият баща, Ким Леджър, наскоро говори с репортерите на Daily Mail Australia. В интервюто си отново обръща внимание на факта, че самият му син е виновен за случилото се с него:\n- Не е нужно да обвиняваш никого за случилото се с моя син. Вината му е 100%. Той започна бавно да приема наркотици с наркотичен ефект. Много ми е трудно да говоря за това, защото го обичам много и се гордея с детето си.\n10 години след смъртта на Хийт Леджър: бившата приятелка Наоми Уотс и сестра си спомнят за починалия актьор\nСестрата на Хийт Леджър представи документален филм за него на филмовия фестивал Tribeek\nПроблемът на актьора беше, че той беше истински работохолик. Поради ентусиазма за работа, Хийт започна да приема различни лекарства, които ще му помогнат да бъде на пръсти през цялото време. Околностите не забелязаха веднага това.\nВместо да отиде при лекар, той взе нова доза лекарства и продължи да работи върху комплекта:\n"Един ден имаше сериозно студ. Но той не искаше да лежи, но продължаваше да се отдръпва, въпреки силната кашлица. Не исках да сваля колегите си - исках да завърша филма възможно най-скоро.\nКим Леджър каза в интервю, че дъщеря му Кейт говори с брат си малко преди смъртта му. Тя знаеше, че Хийт се отдаваше на хапчета и го помолил да не смесва наркотици. На които победителят в посмъртните награди "Златен глобус" и "Оскар" отговори на сестра си, че знае какво прави и че не е нужно да се тревожи за него.\nХит Леджер Звезди: Хийт Леджър ,\n← Одри Тауту разкрива тайната на духовната хармония\nОткровенията на Сара Джесика Паркър за романа с Робърт Дауни младши →\nКамила Паркър-Боулс даде откровено интервю в навечерието на юбилея си\nКара Делевин е назовала своите идоли и е споделяла плановете си за бъдещето.\nКарла Бруни даде откровено интервю за личния си живот и кариерата й като певица


Високочувствителен професионален подслушвател за слушане през стени p414 на топ цена — Диверсант\nВисокочувствителен професионален подслушвател за слушане през стени\nВисокочувствителен професионален подслушвател за слушане през стени p414\nКаталожен номер: p414\nЦена: 282,00 лв. Без данък 282,00 лв.\nВисокочувствителен професионален подслушвател за слушане през стени е система за слушане на разговор през различни видове повърхности. Може да проникне през цимент, пластмаса, желязо, стъкло, тръби, гипсокартон, дърво и тухла. По този начин може да разберете какво се случва в съседна стая. Също така има голямо приложение в строителството, както и при ремонтирането и диагностика на автомобили.\nЕдна много полезна опция е възможността да имате документирано всичко, което слушате. За целта към уреда трябва да свържете записващо устройство. Аудио рекордерът от своя страна ще запише звука, който прихваща от другата страна. Съответно ще можете да прослушате на по-късен етап направените файлове.\nПродуктът е лесен за използване и подходящ за любители и професионалисти. Методът на активиране е бърз, като преди употреба трябва да се постава микрофон, насочващата игла и слушалки. Всички компоненти са налични в цялостната комплектова.\nВисокочувствителен професионален подслушвател за слушане през стени – Какво представлява?\nСамият комплект представлява основно тяло. То играе роля на усилвател, който приема сигнала от микрофона и го предава към слушалките. В горната част на конструкцията е разположен въртелив барабан за включване. Той също има функция да регулира звука.\nНепосредствено до него е позициониран и въртелив барабан за режим на чувствителност. Налице са четири избираеми режима на аудио-канали за чувствителността на звука. Те са означени на латиница с буквите A, B, C , D. Като чувствителността на “A“ предлага 200 Hz, “B” - 800 Hz и “C” - 1200 Hz.\nВ комплекта са включени два ултра чувствителни микрофона тип сонда с максимално усилване на звука до 20 000 пъти. Първият микрофон работи на принципa допир до самата повърхност. След това с плавни движение по нея установявате къде чуваемостта е най-добра. Докато вторият микрофон има формата на продълговата игла. Нейната задача е да достигане до трудно достъпни места. Допълнително тя подобряване на обхвата на засичане.\nУстройството разполага с вградена литиево-йонна батерия с капацитет от 250 mAh. При пълен заряд на батерията може да издържи до 100 часа непрекъсната работа.\nВисокочувствителен аудио детектор (може да прихване звук през стени с дебелина до 30 см)\nВъзможност за записване на звуците\nРегулируема чувствителност при предаването на звука: 4 нива (от 100Hz до 1200Hz)\nБатерия: презареждаема литиево-йонна, 3.7V\nЖивот на батерията: 100 часа (зареждане около 5 часа)\nВъзможност за улавяне на звук през следните материали: тухла, стомана, дърво, желязо, стъкло и итонг\nУловени звуци: Устройството може да прихване звуци от -70 децибела. Увеличава уловения звук над 20 000 пъти\nРазмери: 7,4 х 7,3 х 2,6 см\n1 х Детектор на звук/усилвател\n1 х Контактна игла\n1 х Стерео слушалки (3,5мм)\n1 х Зарядно за електрическата мрежа + приставка


Месечно след спонтанен аборт - нормално, отклонение, пълно възстановяване на организма - Хигиена 2022\nСъвременната жена се стреми да може да направи всичко и да разбере всичко. Той се занимава с домакински дела, печели пари. В същото време той напълно забравя за здравето си и не следи храненето. Просто няма достатъчно време за всичко това. Но, раждането на дете е основната функция на жената. Под влияние на неблагоприятните външни и вътрешни фактори дългоочакваната бременност по-често завършва с спонтанен аборт. Физическата травма се добавя към психологическата травма и постоянните мъки. Искам да направя втори опит възможно най-бързо. В същото време е важен един важен въпрос: „Кога ще настъпи възстановяването на менструацията след спонтанен аборт, какви трябва да са те?“\nОсобеността на менструацията показва здравето, готовността на женското тяло за зачеване. Трудно е да се предвиди кога се появява овулацията. Теоретично това се случва по следния начин: моментът на спонтанен аборт се счита за начало на узряването на яйцата, овулацията настъпва след 14-16 дни. Характерът на менструацията зависи от продължителността на месечния цикъл преди бременността, продължителността на менструацията. Обикновено продължителността на менструацията след спонтанен аборт е не повече от 7 дни. Средно критичните дни се появяват 26-35 дни след спонтанен аборт. Това не означава, че в същия месец жена отново ще може да забременее. Пълната нормализация на женското тяло, цикълът като цяло, зависи от много фактори:\nСпонтанен аборт се счита за ранен за период до 12 седмици от бременността. Няма специални неблагоприятни ефекти за физическото женско тяло. Значителни хормонални промени настъпват след 16 седмици. Един спонтанен аборт в този момент се приравнява с раждането. Пълна нормализация на менструацията и възстановяване на цикъла ще настъпят след 3 месеца. След инцидента трябва да се направи ултразвуково сканиране. Лекарят разглежда състоянието на матката, внимателно изследва органа. Ако се почиства самостоятелно, няма съсиреци, механичното почистване не се извършва допълнително. И менструацията ще се появи след 30 дни. Забавянето може да бъде до 7, което не се счита за значително отклонение от нормата. В следващия цикъл се нормализира.\nПри извършване на механично почистване разпределението на първата менструация след спонтанен аборт ще бъде болезнено, изобилно, с наличието на съсиреци. Трябва да включите алармата и да потърсите помощ от специалист, когато периодите ви започват преди време, има неприятна миризма и болка е налице. Това състояние на менструация след спонтанен аборт показва останките на плода в матката. В бъдеще това заплашва възпаление, сепсис. Необходимо е да се проведе втори ултразвуков преглед. Незащитеният секс за първи път след спонтанен аборт води до инфекция и началото на възпалителния процес. По стените на матката епителът е повреден, органът става отворен за инфекция.\nОбилно освобождаване от отговорност се счита по време на менструация, ако те се различават от предишните. В сравнение с месечния цикъл преди бременността. Всяка жена има собствена концепция за „изобилна“. Силното изхвърляне за 7 дни в големи количества е кървенето. Това води до отслабване на женското тяло, анемия. Менструацията може да бъде оскъдна. Което също е причина за безпокойство. Ако този модел се повтори в рамките на 2 цикъла, трябва да се консултирате с лекар. Причината за това е психологически стрес или наличие на сраствания. В първия случай се предписват антидепресанти и успокоителни. Във втория ще трябва да се подложите на по-сериозно лечение. Срастванията предотвратяват настъпването на нова бременност. По същите причини жената може да е бездетна след случилото се..\nКъсният спонтанен аборт за период от 16 до 22 седмици възниква поради възпалителни процеси в матката. Това заплашва с преждевременно отделяне на плацентата, спиране на производството на необходими вещества за развитието на плода. Наличието на инфекции в тялото води до късен спонтанен аборт, хирургични интервенции в миналото върху матката и кръвоносните съдове.\nАко причината за аборта е нервен стрес, се предписват седативи за нормализиране на периода след спонтанен аборт. Билкови чайове, тинктури. Най-безобидният валериан, маточник, гланц, Ново-пасит. Спокойствие, внимание на близки, любим човек, добра почивка и сън са основата на терапията, ключът към бързото възстановяване на месечния цикъл.\nПравилното хранене, отхвърляне на лошите навици. Много лекари постоянно настояват, че повечето здравословни проблеми са от недохранване. За съжаление те обръщат внимание на това дори когато са се появили проблеми. Пушенето по време на бременност, пиенето на алкохол е една от причините за прекъсване в ранните и късните етапи. Същите тези лоши навици пречат на нормализирането на месечния цикъл. Освен това трябва да се намали натоварването на червата. Мастните, пържени, пушени храни, удобни храни, чипс, крекери трябва да бъдат забранени.\nКогато периодът настъпи след спонтанен аборт, колко?\nпо време на спонтанен аборт организъм, който вече е започнал да произвежда определени хормони, изведнъж престава да го прави. В резултат на това се получава хормонален скок, който също влияе на цикъла по различни начини (обикновено също в посока на увеличаване на броя на секретите).\nРазличното изобилие от изпускане и нестабилният брой дни, през които преминават, могат да продължат до няколко месеца след спонтанен аборт.\nИменно през кой период след спонтанен аборт човек може да направи изводи за това как тялото се е възстановило от загубата. Прекомерната обида обикновено е лош знак. Както и продължителността на критичните дни. Скоростта на менструацията след спонтанен аборт е от три дни до седмица, както при нормалната менструация. Заболеваемостта, присъща на първите месеци, също е някак нормална, тъй като тялото все още е стресирано и се нуждае от повече ресурси, за да го почисти правилно..\nМесечно след спонтанен аборт рано и късно\nАко бременността е била прекратена след четвъртия месец, тялото ще възприеме спонтанен аборт като раждане. Менструацията след спонтанен аборт в този случай ще бъде по-обилна и болезнена. Възможни са значителни прекъсвания на цикъла. Наистина, в по-късните етапи хормоналният фон вече е напълно различен и тялото се е променило физиологично. Внезапното прекъсване на естествения ход на бременността ще ви попречи бързо да се върнете към нормалното.\nТози показател може да каже много за здравословното състояние на жената след прекъсната бременност. Зависи от няколко възможни причини:\nако изхвърлянето има неприятна миризма и цветът е различен от нормата - например става кафяв - това е индикация за посещение на лекар. Това се случва, когато някои части на плода остават в матката, обикновено след ранно прекратяване на бременността. Ситуацията може да се окаже, че една жена е диагностицирана с възпаление, което от своя страна може да доведе до много неприятни последици;\nтвърде малкото изхвърляне също не е положителен симптом. Ако менструацията е необичайно малка, това е знак, че вътре в матката са се образували сраствания, които не позволяват на отделения ендометриум да премине по-нататък..\nНа първо място, трябва да се каже, че всичко се лекува - но се третира по-добре, толкова по-бързо проблемът беше забелязан и локализиран. Затова не пренебрегвайте съветите на гинеколог, дори ако явно всичко е наред.\nХормоналната недостатъчност също причинява неизправности в менструалния цикъл. На първо място, силният стрес го влияе. В този случай се изследват фалопиевите тръби и в зависимост от проблемите, установени там, се предписва подходящо лечение.\nСтатистическите данни показват, че по време на спонтанен спонтанен аборт матката се прочиства достатъчно добре и няма нужда да се лекува. В този случай, при липса на допълнителни утежняващи обстоятелства, периодите след спонтанен аборт ще започнат според графика и без усложнения.\nСъвсем естествено е желанието на жената след спонтанен аборт да забременее възможно най-скоро. През първите месеци шансът за оплождане дори е леко увеличен, така че лекарите съветват да се предпазите. Ако настъпи бременност и организмът няма време да се възстанови до тогава, рискът от друг спонтанен аборт е повече от вероятен. Ето защо, известно време е по-добре да изчакате и да се оставите настрана от стреса.\nСрастванията също се превръщат в пречка за бременността. Те трябва да бъдат елиминирани без неуспех, защото ако не реагирате на сраствания, в бъдеще една жена може дори да стане безплодна. По правило лекарите в такива случаи предписват противовъзпалителни лекарства. Но те самите не си струват да купуват, защото гинекологът избира най-доброто лекарство в съответствие с историята, анализа и общото състояние на тялото на конкретна жена. Някой се нуждае от по-силни лекарства, някой се нуждае от обратното. Самодиагностиката също не е най-добрият начин за възстановяване от спонтанен аборт..\nТрудно е да се отговори недвусмислено на въпроса колко минава периодът след спонтанен аборт. В повечето случаи нормализирането на цикъла става за около 60 дни. Започвайки от третия месец, изписването придобива нормалния си характер, обем и продължителност. Често периодите след спонтанен аборт преминават дълго време, когато маточната кухина е почистена.\nКога да изчакаме първия период след спонтанен аборт\nМесечно след спонтанен аборт в случай, че жената има редовен цикъл, елате за 28-35 дни. Често обаче се наблюдават различни патологични промени в цикъла - например първата менструация след спонтанен аборт идва седмица или дори две по-късно, или обратно, когато кървенето изобщо не свършва. В тези ситуации е препоръчително да се консултирате с гинеколог. Не се страхувайте да отидете на лекар.\nПонякога се появяват обилни периоди след спонтанен аборт поради факта, че частици от плода или неговите мембрани остават в матката. В този случай жената се настанява в болница и матката се почиства отново. След това е необходимо да се направи ултразвуково сканиране (за съжаление, не всички болници след кюретаж извършват ултразвуково изследване и има толкова много проблеми). Ако всичко е наред, тогава жената се инжектира с хемостатични средства, както и лекарства, които помагат на матката да се свие по-активно. При правилно и навременно лечение тялото се възстановява доста бързо..\nМежду другото, през първия месец след спонтанен аборт може да настъпи бременност. Ето защо, в случай че е имало сексуален контакт, особено незащитени и менструацията не е пристигнала навреме, определено трябва да сте сигурни, че причината за това не е била нова бременност. Много от разбитите сърдечни жени искат да заченат отново възможно най-скоро след спонтанен аборт. Но това е грешно и дори може да бъде опасно. Само по себе си тялото трябва да се възстанови. Но по-важното е, че трябва да разберете причината, поради която всичко се е случило, какъв вид заболяване или негативен ефект върху плода е виновен. Откриването на това и, ако е необходимо, лечението ще помогне да се избегне подобна травматична ситуация в бъдеще. Затова лекарите препоръчват на пациентите си надеждно да се предпазват поне три цикъла. Пероралните контрацептиви се предпочитат като най-надеждните и удобни за много жени..\nОсвен това, предпоставка за успех е да знаете точно кога менструацията започва след спонтанен аборт, тоест трябва да изчислите менструалния си цикъл. Ако той внезапно се отклони, вероятността от зачеване също се намалява в много случаи. Но ако хормоналната недостатъчност след прекъсването е виновна, тогава като правило всичко постепенно се връща към нормалното, без активно лечение. Основното нещо е доброто хранене, умерената физическа активност и надеждата за успех.!\nПо характера на изхвърлянето след кюретаж не трябва да се различава от нормалното. Ако мензисите са оскъдни или изобилни, освобождаването на кръв е придружено от появата на голям брой съсиреци, неприятна миризма, тогава трябва да проверим състоянието на репродуктивното здраве.\nПродължителността и естеството на първата менструация след спонтанен аборт\nКогато първата менструация идва след спонтанен аборт\nЖена, чиято бременност е прекратена, се интересува от кога започва менструацията след спонтанен аборт. Ако менструалният поток не дойде навреме, тогава това обикновено показва развитието на патология. Ако откриете някакви отклонения, трябва да се свържете с гинеколог. Може да се наложи да бъдете прегледани, за да установите причините за репродуктивна недостатъчност..\nКога ще дойде менструацията след спонтанен аборт? Тялото на всяка жена е индивидуално, но има определени периоди, отклонения от които се считат за патология. Колко бързо се нормализира цикълът зависи от редица фактори. Необходимо е да се вземе предвид как протича бременността, защо е била прекъсната и също така да се помни, че след спонтанен аборт могат да останат фетални частици, които могат да доведат до усложнения.\nВ ранните етапи жената, като правило, не е запозната с „интересното“ си положение, не предприема действия за поддържане на бременност, така че вероятността от спонтанен аборт е много голяма. По време на гестацията настъпват хормонални промени в организма. Следователно всеки спонтанен аборт води до хормонален дисбаланс и се превръща в стрес не само за жената, но и за нейната репродуктивна система..\nИма четири вида спонтанен аборт, всеки от които съответства на определен етап от патологията: неуспешен, непълен, заплашителен, който е започнал и се е състоял. Когато тялото се възстановява, до голяма степен зависи от това на какъв етап от гестационния период е възникнала неизправност, както и от индивидуалните характеристики на репродуктивната система.\nМенструацията след спонтанен аборт не трябва да се бърка с кървене, което се счита за норма. Колко дни ще протече изхвърлянето се определя от периода на спонтанен аборт и степента на пречистване на матката от ембриона. Разпределенията могат да притесняват жена за 4-10 дни. Ако кървенето не спре в края на този период, тогава трябва да се консултирате с лекар.\nНай-вероятно гинекологът ще изпрати пациента за ултразвуков преглед, за да се увери, че няма останки от феталното яйце в матката, защото в противен случай ще възникне възпалителен процес. След спонтанен аборт може да се наложи допълнително почистване на гениталния орган. Менструацията ще започне веднага щом матката се свие и хормоналният фон се нормализира..\nКолко периода започват спонтанен аборт\nПо време на бременността тялото се изгражда значително, така че ако спонтанно се прекъсне, тогава менструацията не настъпва веднага. Ако ситуацията е успешна, първият цикъл започва 25-35 дни след неуспеха (в зависимост от здравословното състояние на жената; срок на прекъсната бременност, допълнително почистване на матката и редица други показатели).\nАко след посочения период менструацията не настъпи, тогава е необходимо да се обърнете към специалист. Отклонението се счита също за твърде рано началото на менструалния цикъл след спонтанен аборт, например, когато кървенето, което се е отворило, постепенно преминава в менструацията. В този случай е необходимо да се извърши преглед, за да се установят причините за патологията и, ако е необходимо, да се подложи на лечение.\nПървата менструация след спонтанен аборт може да бъде с различна интензивност. Ако една жена установи, че изхвърлянето е станало по-обилно от преди, тогава не трябва да се плашите. Това явление се счита за норма. Прекалено силното и продължително кървене често показва отхвърляне на матката от матката. Тази патология може да се наблюдава в продължение на три или четири цикъла..\nКога трябва да се свържа с гинеколог? Ако периодът след спонтанен аборт е много болезнен, придружен от треска, кръвни съсиреци.\nПървите 2-3 цикъла след спонтанен аборт често имат зацапвания, което се счита за физиологична норма. Различни времена на цикъл са разрешени в продължение на 2-3 месеца след спонтанен аборт.\nЗабавена менструация след спонтанен аборт\nКолко менструация настъпва след спонтанен аборт, зависи на първо място от това колко бързо тялото се връща в норма. Бременността е придружена от значително производство на прогестерон и след неговото прекъсване започва активната секреция на естроген. Една жена може да отбележи, че няма своя период, докато не се възстанови хормоналния баланс.\nАко нов цикъл не започне 40-45 дни след спонтанен аборт, тогава е добре да се консултирате със специалист. За да се определи причината за това явление, една жена ще трябва да се подложи на ултразвуково изследване, както и прегледи за откриване на ендометрит, неизправност на яйчниците, хормонален дисбаланс, инфекция с инфекциозни заболявания, изследвания на кръв и урина..\nСлед като открие нарушения, лекарят ще предпише лечение. Най-вероятно ще се наложи използването на хемостатични, противовъзпалителни лекарства. В случай на непълно излизане на плода от матката, ще се наложи допълнително кюретаж. Ако спонтанен аборт е настъпил късно в бременността, тогава периодът на рехабилитация вероятно ще се забави. В този случай вероятно на жената ще бъде предложено да отиде в болница.\nКолко след спонтанен аборт ще има шанс да забременеете? Нов живот може да се роди още преди нормализирането на цикъла. Ето защо със забавяне на менструацията, една жена ще трябва да направи тест за бременност. Като се имат предвид психологическите и физиологични проблеми, които възникват след спонтанен аборт, ще бъде погрешно да планирате дете до пълното възстановяване на тялото.\nКогато след спонтанен аборт менструацията трябва нормално да започне\nМенструацията след спонтанен аборт е първият знак, че женското тяло е готово да опита отново да даде живот на дете. Важно е бъдещата майка да знае кога идват периодите след спонтанен аборт, какъв характер трябва да носят, как да разграничи периодите от изхвърлянето, което се появява по време на спонтанен аборт.\nКогато започне периодът ви след спонтанен аборт\nПоявата на секрет от влагалището с кръв и усещанията, наподобяващи контракции на долната част на корема, ще ви разкажат за приближаването на спонтанен аборт. Когато феталното яйце напълно напусне матката, една жена все още може да има секрети на особена тайна от влагалището за известен период. Така матката се отърва от допълнителния слой от вътрешната си обвивка, който се „натрупа“ по време на зачеването.\nВремето, което изминава от момента, когато се появят признаците на спонтанен аборт, до момента, в който кървавото освобождаване окончателно спре, гинеколозите наричат началото на първия менструален цикъл след спонтанен аборт. Колко време ще отнеме, зависи от характеристиките на тялото на всяка отделна жена.\nСмята се, че ако няма проблеми с възстановяването на ендометриума или други нарушения, менструацията след спонтанен аборт трябва да се появи, както обикновено - в рамките на 25 - 35 дни.\nСпонтанен аборт е сериозен стрес за организма, така че в повечето случаи хормоналният фон се възстановява малко по-бавно. В същото време много жени се оплакват не само от промяна на сроковете на критичните дни, но и от появата на болка и по-обилно освобождаване от отговорност, отколкото преди.\nзащо е възникнал спонтанен аборт;\nколко дълго е прекъснала бременността;\nдали е имало допълнителна операция;\nколко здрава е жената.\nСмята се, че когато спонтанен аборт се случи рано (до 16 седмици), силните промени в хормоналния фон не са имали време да настъпят, следователно, той се възстановява по-бързо.\nКакви са периодите след спонтанен аборт\nЖената трябва да бъде подготвена за факта, че менструалният цикъл след стреса не се е възстановил веднага. Това не означава, че ще бъде много по-трудно да забременеете отново, но за известно време периодите в периода след спонтанен аборт може да се различават от обичайното изписване. Често това се дължи на това дали една жена е била остъргана.\nМенструацията след спонтанен аборт без почистване ще премине в същия обем, както обикновено. Вероятно те няма да продължат дълго.\nАко се почисти, може да се появи обилно и продължително изхвърляне. Това е естествено за организма и се дължи на факта, че матката трябва да се отърве от по-ексфолирания ендометриум, който се появи в резултат на почистване.\nПървите 2-3 цикъла след спонтанен аборт, някои жени наблюдават обилни периоди. При други, напротив, същите 2-3 цикъла изглеждат оскъдни разряди. И първите, и вторите са придружени от този период на слабост и умора. Всички описани прояви попадат в нормалните граници..\nОпределете, че след спонтанен аборт в тялото е имало патология и е необходимо да видите лекар, тези признаци ще помогнат:\nобилно изхвърляне във времето;\nтайна от кафяв или кафяв цвят;\nвисока телесна температура без причина.\nТакива симптоми могат да показват проява на дисфункция на яйчниците, хормонална недостатъчност или развитие на възпалителен процес. Понякога се наблюдава подобна ситуация, ако частиците на плода останат в матката.\nАко няма периоди след спонтанен аборт\nВъзстановяването на нарушения баланс може да продължи от няколко седмици до няколко месеца. Това, както вече стана ясно, до голяма степен зависи от периода, в който бременността се е провалила и причината, поради която се е случила. След ранен спонтанен аборт, балансът на половите хормони бързо отскача.\nАко след 40 - 45 дни след прекъсната бременност жената все още няма своя период, лекарите препоръчват преглед. Причината може да е просто продължително възстановяване или здравословни проблеми: дисфункция на яйчниците, инфекция, тежък хормонален дисбаланс, ендометрит и др..\nЗа да идентифицирате нарушения, първо трябва да преминете стандартни тестове (кръв, урина) и да се подложите на ултразвук.\nАко в организма наистина започнаха да се появяват патологични процеси, най-вероятно лекарят ще предпише употребата на хемостатични и / или противовъзпалителни лекарства.\nВ някои случаи причината, че след 45 дни или повече след спонтанен аборт, жената все още няма менструация, е непълното излизане на плода от матката. В този случай може да се наложи допълнително почистване. Ако бременността се прекрати късно, може да се наложи премахването на последствията в болница.\nНе можете да пренебрегнете неразположението Със забавяне в матката на остатъците от плода може да започне сепсис и образуването на вътрематочни сраствания в бъдеще може да доведе до безплодие.\nНе всяка жена разбира как да различи менструацията от спонтанен аборт, възникнал в началния етап. Освен това тази ситуация се появява по време на менструация при около 20% от жените. Най-често това се случва през първите 12 гестационни седмици, но спонтанен аборт се счита за загуба на плода в периода до 22 седмици. Много жени дори нямат време да разберат, че са били бременни и че са имали спонтанен аборт по време на менструация.\nЗа една жена е доста трудно да разбере до какво е стигнало кървенето - друга менструация или спонтанен аборт - но има някои признаци, на които си струва да обърнете внимание.\nПървият симптом на спонтанен аборт може да бъде забавен критични дни.\nЗабавянето на менструацията за няколко дни може да показва, че е имало фетално яйце в матката. И когато менструацията започне, тя продължава по-дълго от обикновено и количеството на изхвърлянето се увеличава. В допълнение, тя е придружена от болезнени усещания, а кръвта изглежда червено или кафяво. В него можете да видите плътни съсиреци, наподобяващи бобови частици на фетално яйце.\nБолката, показваща, че жената е прекратила бременността, обикновено се появява в долната част на корема и отива в лумбалната област. Усещанията приличат на контракции или имат дърпащ характер. Общото здравословно състояние на някого се влошава: възниква главоболие, гадене или повръщане.\nВъпреки това, повечето жени, като са бременни в ранните етапи, се чувстват както обикновено с менструацията, поради което не обръщат внимание на симптомите, свързани с спонтанен аборт.\nАко бременността е била прекратена за много кратко време, е трудно да се открият дори нейните следи и да се разграничат от месечните и с помощта на обичайните средства - тестът. Действието на стандартните аптечни тестове е насочено към идентифициране на човешки хорион гонадотропин (hCG) в организма. В началния етап концентрацията му в урината е толкова малка, че е трудно тестът да го открие. Но ако отидете в болницата до 10 дни след предполагаемия спонтанен аборт, кръвен тест може да установи, че hCG наистина е бил повишен, което означава, че е имало бременност.\nПо-лесно е да се определи бременността за жени, които наблюдават промените в тяхната базална температура и съставят нейния график. При зачеването този индикатор обикновено рязко се повишава и след спонтанен аборт, напротив, той почти веднага може да отскочи назад.\nСледните фактори влияят върху това дали една жена може да направи спонтанен аборт:\nНо ако една жена е здрава и има спонтанен аборт, може би причината беше фактът, че тялото й просто не е готово да роди дете. Следователно, ако периодите след прекъсната бременност бързо се възстановят, можете да опитате отново, ако желаете.\nНо жените, които все още не са готови за майчинство, трябва да бъдат внимателни и да не пренебрегват контрацепцията. В повечето случаи няма абсолютна гаранция, че след спонтанен аборт жената няма да може да зачене отново в близко бъдеще. Понякога това се случва веднага след спонтанен аборт и нов плод успешно се фиксира в матката.\nСлед като една жена прекрати бременността си произволно, може да минат до няколко месеца, преди нейният менструален цикъл окончателно да се възстанови. През този период тя ще наблюдава промяна в обема и характера на изхвърлянето, както и продължителността на появата им.\nИдеалният период на възстановяване при менструация е 25-35 дни след спонтанен аборт, но в повечето случаи хормоналният фон се възстановява за 2 до 3 месеца. Повод за притеснение може да бъде ситуацията, когато след 45 дни менструацията не се е възстановила, но в същото време жената чувства слабост, болка в долната част на корема и треска. В този случай трябва незабавно да се свържете с предродилна клиника и да преминете прегледи.\nИзследване Какво да направите, ако периодът ви изчезне?


Таймаут :: Кирил Десподов стана модел :: Monitor.bg\n14:45 26 Август 2018 970 Видяно 0 Споделяния Коментари\nФутболистът Кирил Десподов си го бива не само на терена, но и извън него. Звездата на ЦСКА влезе в ролята на модел заради свой приятел и се справи доста добре. Той позира за фотосесия с първата колекция дрехи на Domination Wear.\nКолекцията е само за мъже, като стилът очевидно е от любимите на футболистите.\nДесподов не спира да показва новите модели, като дори увлече със себе си и други играчи. Преди няколко дни и футболистът на „Берое“ Иван Бандаловски показа, че е фен на новата модна марка.\nПо темата: Кирил Десподов\n14:34 26 Август 2018\nВземат проби от асфалта в Своге\n14:43 26 Август 2018


Абсолюта и индивидуалността - Страница 2 - ТИ СИ ТОВА ◦◦◦ Tat Tvam Asi ◦◦◦ Thou Art That\nНепрочетено мнение от abc » 12 дек 2013, 15:10\nDaos, според теб кое е по-добре? Да имаш винаги под ръка нужния инструмент с който да се справиш с всяка атака или никога повече да не бъдеш атакуван от абсолютно нищо и да не се налага да се справяш с каквото и да е?\nТи си Това, в своя истински смисъл, е реализацията, че ти си цялото битие - проявено и непроявено. В тази реализация е невъзможно да бъдеш нападнат, защото евентуалния нападател си ти, този който се отбранява също си ти. Нападение може да се случи само в съня на разделението, където ти и нападателя сте различни. Веднъж събудил се от този сън ти не си просто отделна част от битието, а цялото битие, следователно е безмислено да нападаш себе си и после да се отбраняваш от себе си. В това осъзнаване ти вече не си удряш главата в стената. Не се самонараняваш никога повече. Няма никакви атаки, няма и нужда от самозащита.\nВ сънят на разделението съществува дълбоко вкоренен страх от смъртта. Отделният индивид се страхува да не изгуби най-ценното - себе си, като отделен индивид. Но в същото време съществува и копнеж към преоткриване на себе си, но не като отделен индивид, а като цялата реалност. В крайна сметка копнежът за откриване на истинското безгранично Себе надделява над страха за изгубване на фалшивото ограничено себе. Цената, която се плаща, е именно това малко себе. Но загубата на една илюзия е всъщност печалба.\nНепрочетено мнение от abc » 12 дек 2013, 15:17\nСвободен Дух, да оставим настрана различията. Кое е общото между океана на съзнание и реалността извън него? Кое е това, проникващо в абсолютно всички нива?\nНепрочетено мнение от Свободния Дух » 12 дек 2013, 16:11\nabc написа: Кое е общото между океана на съзнание и реалността извън него?\nИмам усещането, че очакваш да получиш точно определен отговор!\nА какво е общото между физическата и виртуалната реалност?!?\nabc написа: Кое е това, проникващо в абсолютно всички нива?\nНямам честта да познавам "абсолютно всички нива", затова и не бих се наел да отговоря на този въпрос.\nНепрочетено мнение от time » 12 дек 2013, 17:38\nА ти знаеш ли го, abc?\nТова, за което говориш ми е твърде ясно.\nВ друга тема http://forum.tisitova.com/viewtopic.php ... b&start=10 пуснах това:\ntime написа: Преди време описах една опитност от медитация, пуснах я във форума и я изтрих ( както много други ). Сега ще я пусна отново, защото съм сигурна, че има хора ще я разберат и ще им бъде в помощ.\nТова се случи преди около три години...\n"Зимата, за да не си създавам проблеми, гледах да не ходя никъде по време на медитация. Само наблюдавах. Съзнанието ми се разширяваше и се включваше в отделните пластове на Крешака.\nПърво Ума, после Любовта и... връзката се рападаше. Така на етапи, в няколко поредни медитации. Последният път се включиха последователно трите центъра и съзнанието ми се сля с целия Океан на Съзнание. Усещането е невероятно! Когато си помислих за Крешака, той просто беше в мен. Бях като огромен надут балон. Някъде съвсем накрая се усещаше граница. Имаше крайност. Постоях така и като не знаех какво да правя се обърнах към Господ за помощ ( и към Премъдрите, въобще към всички за които се сетих). Тогава главата ми се измъкна нагоре и се показа извън Океана. Сякаш се разпадна и се сля с някаква безкрайност. Тялото ми беше в една действителност, а главата в друга, много различна. Постоях малко така, като естествено се чудех какво изобщо става, но нищо не ме притесняваше. Беше страхотно! След това „тялото” ми взе малко по малко да се свива, всъщност нямах усещане за тяло, а по-скоро нещо като кълбо. При свиването цялата енергия се събираше и концентрираше в мен. Не изчаках да се свие до моите размери и излязох от медитация."\nОриентираш ли се вече ти къде си или до къде би стигнал чрез този си начин на мислене?\nОкеанът на Съзнанието... без индивидуалността, от която ти се отричаш, не би могъл да излезеш извън него. Ако това е твоят избор и смяташ, че той изчерпва всичките ти възможности, ок. няма лошо, добре е само да знаеш че това не е нито цялото, нито краят.\nДругото... За да постигнеш реалността, за която говориш трябва да си „чист“( свободен от самскари) и цял ( да събереш всички центрове на съзнание в себе си в едно цяло – това е атман). До тогава всички тези приказки и разбирания биха ти донесли единствено само умствен комфорт, нищо повече. След края на материалното тяло самскарите просто ще те повлекат в цикли на прераждания и... каквото- такова.\nИма и още нещо много важно, но малко по-нататък.\nНепрочетено мнение от abc » 12 дек 2013, 18:00\nСвободен Дух, отговорът е съвършено елементарен. Това си ти. Непроявеното е проявеното. Едното единствено непроявено е всичкото цяло проявено. Не само част от проявеното (индивидуално съзнание), а цялото такова, на всички възможни нива. Ти (Непроявеното) си Това (Проявеното). Хем уж са две, но всъщност са едно. Непроявеният аспект на всяко проявено нещо дава възможност за промяната, която е самата същност на играта, наречена битие.\nТова послание не е нещо ново. То е било винаги налично. Празнотата е форма. Формата е празнота.\nНепроявеното спи и сънува, че е едно отделно проявено нещо в реалност от безброй други проявени неща. Когато се събуди то си спомня своята собствена непроявена природа, която е всеприсъствена във всичко проявено. Така вече непроявеното не е просто едно миниатюрно отделно проявено нещо, а цялата съвкупност от всички проявени неща на всички възможни нива. То вече е абсолютната реалност, която винаги е било. Тази абсолютна реалност НЕ ИЗКЛЮЧВА индивидуалната перспектива. Но абсолютът е както ВЪТРЕ, така и ИЗВЪН индивида, едновременно. Това си Ти. Всепроникващото непровено, което е всичко проявено.\nТайм, говоря за ПОСТОЯННА реализация, а не някакво мимолетно преживяване. Ако реализацията не е постоянна, то тя не е никаква реализация, а просто поредната илюзия. И със сигурност това не е начин на мислене. Мисленето е като помощни колелца, когато се учиш да караш велосипед. Вършат работа временно, но в един момент просто ги захвърляш. Не само че вече не са ти нужни, ами дори пречат. Като непроявеното съм съвършено чист. Като проявеното съм слял всички мои части в едно. Раждането, смъртта и прераждането засягат само отделните проявени неща. Те са несъществени за цялата единствена реалност, която нито се ражда, нито умира, нито се преражда.\nТова е засега. Желая ви късмет\nНепрочетено мнение от daos » 12 дек 2013, 22:21\nМного хубави думи, рядко мъдри. Наистина се радвам, че има хора като вас, с такава дълбочина на мисълта, търсещи и усъвършенстващи се. Поздравявам ви от сърце!\nВ моя пост исках да кажа, че може би на повечето от нас ще ни е по-лесно да се справят с проблема в този сравнително начален етап от развитието на енергетиката и разбирането си, чрез помощта на малко технически средства. Това не е грешно мисля - и може да съкрати срока на обучението. Малко аргументи:\n- В Тибет /както знаете/ си се ползват от векове молитвени мелници, топки за въртене в дланите, всякакъв род концентратори на енергията като талисмани, молитвени мали, жезли, та дори и ваджри.\n- Лобсанг Рампа на въпроса защо пътува със самолет до САЩ, като може да левитира, е отговорил - че защо да летя сам, като може хем да пътувам, хем да си седя в компанията на толкова приятната стюардеса и всички тези мили хора наоколо\nНещо такова имах предвид - малка помощ по пътя, чрез древните, специфично разработени технологии за тази цел.\nНепрочетено мнение от Свободния Дух » 12 дек 2013, 23:37\nabc написа: Това си ти. Непроявеното е проявеното.\nВ основата си този форум е посветен на разясняването именно на тази древна сентенция и въпросът е пространно разгледан в множество от темите тук. Така че, няма нужда да се впускаме в повторното му обсъждане.\nabc написа: Ти (Непроявеното) си Това (Проявеното).\nТук си в грешка! Във въпросната сентенция „Това“ съвсем не е Проявеното, а Непроявеното на определено ниво на реалност (пояснения относно нивата - малко по-долу) – Океана на Съзнанието.\nНеслучайно те попитах за разликата между физическата и виртуалната реалност. Ти си в позицията на героя от виртуалната реалност, за когото тя е всичко което съществува. За него тя е проявеното Непроявено (Абсолюта). Ала за създателя на тази реалност и другите около него, това е абсурдна представа. Но както е написано в Бхагавад Гита: „Но отвъд това Непроявено има друго вечно Непроявено Битие. То не загива дори когато загиват всички същества“. Сиреч, дори непроявеността и проявеността са на нива – въпрос на възприятие, определено от степента на осъзнаване, разбиране.\nНямам представа, кое е твоето ниво на непроявеност и проявеност, но знай, че на някои „другари“ от извън Океана изобщо не им пука от твоите разбирания за реалността (всъщност, подобни разбирания ги устройват прекрасно) и целенасочено манипулират нашата действителност. А ТЕ са продукт на тази манипулация.\nНепрочетено мнение от abc » 13 дек 2013, 09:40\nНепроявеното е едно единствено неделимо. То няма форма (ограничение). Това си ти. Ти нямаш форма, име или каквото и да е ограничение. Ограниченията се отнасят само за проявените неща. Това е напълно нормално, но докато не познаеш себе си като едното единствено безформено безименно непроявено, търсенето няма да приключи и няма да намериш пълен покой.\nНепроявеното, подчинено на нива и различия, където има "това" непроявено и "друго" непроявено, е поредната илюзия на ума, който се опита да "разбере" непроявеното и да го постави в някаква рамка. Това "знание" е измамно, тъй като умът сам по себе си е проявен и не може да надскочи себе си за да докосне непроявеното. В момента в който непроявеното се саморазкрие пред себе си, което става спонтанно, умът се изпарява и става ясно, че всички концепции за непроявеното са били лъжовни. Ти можеш само да БЪДЕШ непроявеното, но то не може да бъде разбрано от ума.\nСамият факт, че говориш за нива на непроявеност, означава, че си в дълбок сън за своята собствена природа. Моля не приемай тези думи като досадно побутване. Сънят си има своята роля и е хубаво човек да се наспи добре. В това няма нищо нередно. Но все пак ти отправям покана да познаеш себе си като това, което няма форма и ограничение. Ти така или иначе си винаги това. До скоро\nНепрочетено мнение от Свободния Дух » 13 дек 2013, 11:22\nabc написа: До скоро\nНепрочетено мнение от men » 13 дек 2013, 15:07\nВ момента в който непроявеното се саморазкрие пред себе си, което става спонтанно, умът се изпарява и става ясно, че всички концепции за непроявеното са били лъжовни.\nХа, много интересно, когато ти се изпари умът дали ще можеш да си вържеш обувките?\nСамият факт, че говориш за нива на непроявеност, означава, че си в дълбок сън за своята собствена природа. …Но все пак ти отправям покана да познаеш себе си като това, което няма форма и ограничение.\nЕ тука вече си противоречиш, хем говориш че твоята истинска природа няма форма и ограничение , хем преди това говориш за „собствена” природа.\nНо все пак ти отправям покана да познаеш себе си като това, което няма форма и ограничение.\nДобре де, като се събудиш от твоя сън, ти няма да имаш форма и ограничение и следователно няма как да познаеш „себе си”, т.е. ти няма да имаш индивидуалност..\nТази абсолютна реалност НЕ ИЗКЛЮЧВА индивидуалната перспектива.\nAbc, как я виждаш тази индивидуална перспектива в твоята абсолютна реалност?\nAbc, що не вземеш да се събудиш и да се слееш със своята първопричина и да изчезнеш като „това” !?\nПотребители, разглеждащи този форум: pan и 5 госта


Жаклин Рединг — Дворцови интриги (8) — Моята библиотека\nДворцови интриги (8)\n— Какво?! — Джефри се спусна към нея и се опита да измъкне документа от ръцете й.\nКасия го издърпа от него.\nГосподин Финчли невъзмутимо зачете от своето копие молбата на лорд Сийгрейв:\nСлед смъртта на Халифакс Монтифорт, трети маркиз на Сийгрейв, дъщеря му, лейди Касия Луиз Монтифорт, да се признае за единствена наследница на имението Сийгрейв, а когато се омъжи, съпругът й да бъде обявен за четвърти маркиз на Сийгрейв, мъжката рожба от тази женитба да наследи титлата. В случай че лейди Касия не се омъжи и не роди мъжка рожба, правата за унаследяване да преминат у господин Джефри Монтифорт.\nИзтекоха няколко дълги минути, преди Касия да осъзнае току-що чутото.\n— Но как е възможно? Как така ще наследя цялото богатство на баща си? Законно ли е? Вероятно нещо не е в ред. Да, така е. Недоразумение, нали, господин Финчли?\n— Това действително е много необичайно, Касия, изключително необичайно, но е напълно легално, уверявам ви. Кралят има право да дари титлата на Сийгрейв, на когото пожелае — дори на лорд Рейвънскрофт. — Той погледна Ролф и добави: — Това е само пример, разбира се.\n— Да, разбира се — отвърна Ролф.\n— Но една жена няма право да наследява титла — обади се Касия. — Законът не го допуска.\n— Към всяко правило има изключения — търпеливо й напомни Финчли. — Не забравяйте, че вие не наследявате титлата така, както би я наследил един син. По молба на баща ви и заповед на краля титлата ще премине през вас у съпруга ви и у мъжката ви рожба, ако имате такава. Вие просто ще бъдете… а, хмм… съд, който ще пренесе титлата — надявам се, че ще простите начина ми на изразяване. И не забравяйте, че ако нямате законен син, титлата ще премине у Джефри, който е следващият наследник по родствена линия.\n— Но това ще стане най-рано след четирийсет години! — извика отвратено Джефри. — Тогава ще бъда набръчкан като спечена ябълка, или може би дори мъртъв! За какво ми е тая титла тогава?!\n— Джефри, моля те — прекъсна го Касия, опитвайки се да фокусира вниманието си върху казаното от господин Финчли. — Сигурно има начин тази молба да бъде обезсилена. Не искам тази голяма отговорност. Не съм и помисляла, че баща ми би могъл да стори нещо толкова необичайно и неправилно.\nФинчли хвана ръката й.\n— Такова е желанието му, Касия. Баща ви смяташе, че кръвните връзки са по-важни от името. Както казва Шекспир: „Дори и да наричаме розата другояче, тя пак ухае сладко…“\n— Шекспир никога не се е срещал с баща ми.\n— Вие сте негово дете, Касия, единственото му дете и неговото желание — последното му желание — е да продължите рода на Сийгрейв чрез децата си.\n— Но аз никога не съм искала тази отговорност, господин Финчли, и баща ми го знаеше. Отхвърлях всеки негов опит за женитба. Не е ли възможно просто да отминем цялото това ужасно нещо и да ми разрешите да разполагам само с онази част, която бе предвидена първоначално за мен, като оставим всичко останало на Джефри?\n— Да, господин Финчли — намеси се Джефри, — не може ли да стане точно така?\n— Джефри, моля те — възпря го Касия.\nГосподин Финчли поклати глава:\n— Страхувам се, че това е невъзможно. Прекалено късно е. Кралят е дал съгласието си, решението му е подписано и подпечатано с кралския печат. Нищо не е в състояние да го обезсили.\nКасия се вторачи в протрития ръб на килима под дивана, без да го вижда. Напразно се опитваше да намери някакъв изход от този хаос. Как е могъл баща й да го стори? Защо го е направил?\nИ в един миг изведнъж разбра защо, и то толкова ясно, като че ли баща й беше в стаята пред тях и сам обясняваше решението си. Приживе многократно се бе опитвал неуспешно да я омъжи: тази молба бе просто начин да я принуди да го стори след смъртта му.\nУ нея закънтя смехът на баща й, а знаеше, че той лежи под студената пръст в семейното гробище на Монтифортови в Кеймбриджшър — единственото нещо, в което бе сигурна, защото бе стояла там и бе проследила с поглед смъкването на ковчега му в земята. И нещо повече: бе останала до последната лопата пръст!\n— В такъв случай има само един изход за мен и той е да не се омъжвам. Тогава Джефри ще наследи всичко, нали?\n— Не е точно така. — Финчли се поизкашля, хвърляйки бърз поглед на Джефри. — Баща ви предвиди възможността да реагирате по този начин и прибави допълнително условие към завещанието си.\nФинчли извади още няколко листа от чантата си.\n— Хмм… А, да, ето го. Ако решите да не се омъжвате и да продължите рода Сийгрейв според желанието на баща ви и крал Чарлс, титлата и всичко, свързано с нея, ще премине у Джефри. Но остатъкът от богатството му и собствеността му на стойност около осемдесет хиляди фунта ще остане ваша. Джефри ще наследи само титлата и нищо повече.\n— Осемдесет хиляди фунта?! — възкликна Джефри.\n— Лорд Сийгрейв правеше много умели инвестиции — отбеляза Финчли.\n— Трябва ли да разбирам, че баща ми не е оставил нищо на Джефри? Никакви суми — никаква издръжка?\n— О, не. Баща ви посочи годишна издръжка за Джефри в размер на — Финчли хвърли поглед на документите — петдесет фунта годишно. Те ще бъдат разпределени по тримесечия и ще се дават от вас, а ще се наблюдават от мен. Имението в Кеймбриджшър, което е свързано с титлата, остава на него, но само с петдесет фунта годишен доход то скоро ще рухне. Останалите имоти: имението в Ланкашир, в Ирландия и градската къща в Лондон ще преминат на вас.\n— Едва сега чувам за тези имоти…\nФинчли кихна и издуха носа си.\n— Доколкото знам, той ги придоби едва в последните пет години.\nКасия усети внезапен хладен лъх в стаята: като че ли духът на баща й беше заедно с тях и ги наблюдаваше доволно как се блъскат да се измъкнат от затрудненото положение, в което ги бе поставил. Едва сега Касия осъзнаваше омразата му към Джефри. Ако се е съмнявал в женитбата на брат си за майката на Джефри, перачката, защо не бе взел просто мерки да уточни нещата?\n— Но защо, господин Финчли? Защо баща ми е сторил такова ужасно нещо?\nФинчли погледна смръщено Джефри.\n— Скъпа Касия, като се вземе предвид слабостта на Джефри към комара, смятам, че баща ви с право се е страхувал от пълна загуба на имението и сигурно заради това е посочил точната сума на годишната му издръжка. Направил го е само за да предотврати загубата на натрупаното с труд чрез безпътно прахосничество. Освен това… — Финчли извади от чантата си запечатано писмо — при последната ни среща баща ви ме упълномощи да ви предам това писмо след смъртта му.\nКасия взе писмото, прибра го в джоба си и стана. Трябваше да събере сили, за да го прочете. В стаята се възцари потискаща тишина, Финчли бе изпълнил задължението си и изглеждаше доволен, но Джефри като че ли бе на косъм да избухне в огненочервените пламъци на яростта: цветът на лицето му се сливаше с червеното кадифе на помпозните му дрехи. Касия бе забравила за присъствието на Рейвънскрофт и съчувствието, което разчете в погледа му сега, я натовари допълнително.\nУ нея се преплитаха безумно желание да избухне едновременно в лудешки смях и в отчаян плач. Справи се с напиращата истерия и вдигна проклетата бащина молба пред лицето на адвоката:\n— Разбирате ли значението на всичко това, господин Финчли? Съзнавате ли как ще го приеме обществото предвид обстоятелствата? „Ето го мотива да убие баща си!“ Така ще помислят. Така и ще говорят!\n— Но вие не сте знаели за съществуването на тази молба — намеси се Рейвънскрофт.\n— Да, всеки един в тази стая го знае, но когато в двореца разберат за нея — а това няма начин да не стане, — съдбата ми ще бъде решена пред света и пред закона. Ще е въпрос само на време, преди да ме обвинят официално и осъдят за убийството на баща ми…\nТрябваше им половин час, за да успокоят Джефри, и още половин час — за да го изкарат от къщата. Тръгна си едва след три чаши първокачествено бренди и многократни уверения от страна на Касия, че не е знаела нищо за молбата на баща си до този ден. Касия му съчувстваше искрено: представяше си колко зле би се чувствала самата тя, ако внезапно разбере, че не получава почти нищо, след като е очаквала много. Господин Финчли я увери, че Джефри ще дойде на себе си, щом нещата улегнат.\nЧасове по-късно, когато младата жена отдъхваше сред спокойствието на спалнята си, мислите й повече не бяха заети с излъганите надежди на Джефри, нито със странната молба на баща й. Тя гледаше втренчено запечатаното писмо върху бюрото, където го бе оставила. Името й ясно изпъкваше върху бялата хартия, написано с почти неразбираемия почерк на баща й, виждаше се ясно и буквата „S“ сред трънен венец върху печата на Сийгрейв. А под него се нижеше последното послание на баща й до нея…\nСлед събитията през този напрегнат следобед Касия нямаше желание да го прочете: кой знае какви още клопки се крият в него! Нима е останало нещо недоизказано приживе? Може би в него се съдържаше извинение за жестокото му отношение към нея? Молба за прошка, опит да изчисти съвестта си?\nНо едно искрено извинение или обяснение никога не би могло да се предаде писмено и кой знае защо, Касия бе сигурна, че писмото се отнася за нещо друго.\nИзмина още четвърт час, преди най-сетне да го отвори: даде си сметка, че ако не го отвори сега, ще прекара нощта в излишно напрежение.\nКасия счупи печата и го зачете:\nДо скъпата ми дъщеря!\nСлед като четеш сега това писмо, ти вече знаеш за молбата ми към краля и какво наследяваш. Надявам се да разбереш, че го правя само за да те защитя. Невинаги съм се отнасял към тебе бащински и в този момент не съм в състояние да ти предложа каквото и да било логично обяснение на поведението си. Ще изтъкна само, че понякога обстоятелствата принуждават човека да се държи по достоен за съжаление начин. Надявам се още, че един ден ще ме разбереш. Но целта на това писмо е друга.\nКасия, чувствам, че трябва да те предупредя за нещо. Стават някои неща, за които ти нямаш сведения, има някои хора, които ще се опитат да те използват за техни цели или да ти отнемат полученото. Но ти не си глупачка — длъжен съм да призная това на майка ти — и този факт прогонва тревогата ми за теб. Знай обаче едно: ако се окаже, че животът ти е в опасност, съществува нещо, което ще те предпази. Имам предвид един документ, но от предпазливост няма да посоча тук къде точно се намира. Как да съм сигурен, че тези редове ще се прочетат само от теб? Сигурен съм обаче, че ако се съсредоточиш и мислиш достатъчно дълго по този въпрос, ще се сетиш къде съм го скрил. Само ти можеш да разбереш къде е.\nБаща ти, Сийгрейв\nКакто обикновено, баща й бе казал много малко с много думи.\nКасия остави писмото настрана и се отпусна на леглото. Взе една от кърпичките си, намокри я в купичка студена ароматизирана вода и я притисна към челото си, опитвайки се да облекчи туптенето в главата, започнало веднага след като изпрати господин Финчли и Джефри. Тайнственото писмо на баща й още повече го засили: струваше й се, че ако имаше друг човек в стаята, сигурно щеше да го чуе!\nКралят бе заявил, че животът й е в опасност. Рейвънскрофт го повтори. А сега и баща й изпраща вест в същия смисъл от гроба си… Нямаше ли край? Защо всички виждат опасността, а тя — не? Нима чувството й за самосъхранение нямаше да зашепне тревожно за надвиснала опасност, след като всички твърдят, че има такава? И за какъв документ става въпрос в писмото на баща й? Какви са тези тайнствени средства за защита на живота й?\nЛинет влезе с табла, върху която бе подредила чайник и чинийка е бисквити.\n— Благодаря, Линет. Постави я на масичката до прозореца.\nПомолила беше за билков чай, специалитет на готвачката. Не знаеше състава му, но той винаги успяваше да я успокои. Много й беше помогнал през онези ужасяващи дни след убийството на баща й. Надяваше се, че и сега ще облекчи главоболието й и ще й помогне да заспи.\n— Желаете ли нещо друго, милейди?\n— Нищо друго засега, благодаря. — Прислужницата направи бърз реверанс и се обърна към вратата. — Линет, почакай за миг. Чух някакво почукване, преди да дойдеш. Има ли някой пред вратата?\nКасия не бе съвсем сигурна дали наистина е чула почукване, или туптенето в главата й я бе заблудило.\n— Да, милейди, братовчед ви Джефри искаше да говори с вас на четири очи, но лорд Рейвънскрофт му каза, че не сте добре и го помоли да дойде друг път.\nКасия седна рязко на леглото.\n— Казваш, че лорд Рейвънскрофт е отпратил Джефри?\n— Да, милейди.\nМладата жена погледна вратата, питайки се кога точно бе дала право на Рейвънскрофт да решава кои от посетителите си ще посреща и кои не. Знаеше, че се бе подчинил изцяло на кралската заповед да я пази, но той определено надвишаваше правата си! Крайно време беше някой да му обясни кой управлява и отговаря за това домакинство!\nКасия тръгна към вратата, стиснала гневно кърпичката си и напълно забравила, че само преди минути главата й се пръскаше от нетърпима болка, която я бе проснала обезсилена върху леглото.\nЛинет се стресна от реакцията на господарката си.\n— Го-господин Джефри си отиде, милейди…\n— Не питам за Джефри, питам за Рейвънскрофт. Къде е той? Вероятно пуши лула пред камината с крака върху масичката за сервиране на чай, нали?\n— Лорд Рейвънскрофт е в Зелената стая, милейди, но…\nКасия излетя от спалнята, без да я изслуша. В малкото антре пред нея я чакаше друга изненада: там бе поставено ниско легло на колелца.\nЛинет като че ли се страхуваше да отговори.\n— Леглото на лорд Рейвънскрофт, милейди.\n— Не ми ли каза преди малко, че е в Зелената стая?\n— Сега е там, но нареди на Куигмън да постави легло за него тук, за да може да ви пази през нощта…\nКасия се завъртя рязко и се понесе по коридора към Зелената стая.\n„Поетите задължения са едно нещо — повтаряше си тя разярено, — но няма да му разреша да се разполага тук, както намери за добре!“ Не искаше да повярва дори за миг, че животът й наистина е в опасност. Ако убиецът на баща й бе искал и нейната смърт, защо не се беше погрижил и за нея още тогава?\nОмръзнало й беше да приема заповеди от външно добре разположени към нея мъже, умори се от ролята на добре възпитана, послушна жена, готова да се прегъне пред всяко изискване. Чашата на търпението й бе преляла: първо кралят, който й натрапи Рейвънскрофт, после и баща й! И като капак на всичко сега Рейвънскрофт се опитваше да направлява живота й! Кое караше мъжете да смятат, че Господ им е дал право да се държат към другите като към пионки върху шахматна дъска? Нима наследяват тази наглост още в утробите на майките си?\nКасия се спря за миг пред затворената врата на Зелената стая и напрегна слух. Не долови никакъв шум и вдигна ръка да почука, но после размисли, стисна здраво дръжката и отвори рязко вратата. Влезе и се стъписа, забравила гневните думи, които напираха зад устните й.\nРолф стоеше с гръб към нея пред западните прозорци и последните отблясъци на залеза позлатяваха голото му тяло.\nСтъпил беше в медна вана и поливаше силните си насапунисани рамене е вода от керамична кана.\nМладата жена сякаш се вкамени: стоеше там и не можеше да откъсне поглед от великолепното мъжко тяло, обгърнато от сиянието на залеза. Гледаше очарована и с внезапно пресъхнала уста искрящия път на водата от каната по гърба, тесните бедра и силните му крака.\nИзглеждаше като изрязан от гранит — напомняше й онези прекрасни статуи на римски богове, пръснати в градините на Уайтхол, но за разлика от тях, Рейвънскрофт бе жив и истински!\nКасия обичаше да се разхожда сама из чудесните градини на двореца и бе прекарала часове наред пред тези статуи, омаяна от танца на слънчевата светлина по тях. Прокарвала беше длан по гладките им очертания, поразена от изкуството на скулптора и красотата на творбите му. Статуите представяха силни, героични мъже, напълно различни от всички, с които животът я бе срещал. Смятала бе, че създателят им просто е пресъздал рожби на въображението си, тъй като беше убедена, че в живота няма мъж, който да притежава силата и красотата на мраморните мъжки фигури.\nНо сега, когато живото човешко тяло на Рейвънскрофт искреше пред нея, обрамчено от западните прозорци, отразяващи последните лъчи на вечерното слънце, Касия осъзна грешката си. Едва сега проумя защо скулпторите проявяваха разбираемо вече предпочитание към мъжкото тяло.\nРейвънскрофт имаше всички данни за модел на великолепна скулптура…\nСтранна топлина запълзя бавно от стомаха й и чудният й огън се разля по цялото й тяло. Дори не си даде сметка колко силно бие сърцето й — виждаше и усещаше само неописуемата красота на прекрасното мъжко тяло, напръскано с искрящи водни капчици…\nЗа пръв път виждаше голо мъжко тяло и замаяна следеше свиването и отпускането на мускулите му, докато той сапунисваше ръцете и врата си. Неволно се запита как ли ще се почувства, ако прокара пръсти по насапунисаните му ръце: ще го усети ли толкова твърд, колкото изглеждаше? Внезапно я обзе силно желание, непозната нужда закрещя дълбоко в нея и тя неволно заизвива кърпичката в ръцете си…\nРолф промени позата си — явно смяташе да се обърне с гръб към прозореца.\nКасия се завъртя светкавично и се спусна по коридора към спалнята си.\n— Клайдсуърт, ти ли си, човече? Имам нужда от кърпа. Би ли ми…\nРолф погледна озадачено вратата: сторило му се беше, че някой влезе в стаята. Нямаше никой, но той забеляза в здрача, че вратата бе леко открехната.\nИзлезе от ваната и веднага зърна нещо бяло на пода, смачкано на топка. Приближи се и го вдигна.\nНосна кърпичка от тънка батиста с нежна венецианска дантела по ръбовете и буква „К“, бродирана със златен конец.\nПоднесе я с усмивка към лицето си и с наслада вдъхна аромата й — уханието на Касия…


Причините поради, които се проявява този вид алергия са много разнообрази от домашен прах до различни видове храни. Към групата на дихателната алергия влиза голям брой симптоми общото между които е че алергичната реакция засяга дихателните пътища. Най-тежката форма това е бронхиалната асма, която затруднява поемането на въздух както през устата така и през носа.\nЕдна от ранните форми на дихателна алергия това е обилното отделяне на секрет от носа. Буквално носната кихна е блокирана напълно и не може нито да се поеми дъх, нито да се издиша. Това е доста неприятно и води до носово говорене, което също създава проблеми. Често запушения нос в резултат на алергия се наблюдава през пролетта, а виновника е полена на цъфтящите растения.\nОбикновено повечето хора дори не разбират, че става въпрос за алергична реакция и че тя е виновна за запушването на носа. Обикновено го преписват на настинка. Основно лечение, което използват хората това е използването на капки за нос. Те наистина отпушват запушения нос, но ефекта е временен и след изтичане на ефекта на лекарството отново носа се запушва. Доста по добро решение е да използвате лекарства против алергия на базата на антихистамин. Лично мнение е че един от най-добрите това е ксизал таблетки, може да използвате и други като кларитин.\nПреди да използвате каквито и да е лекарства против алергия, препоръчваме ви да се консултирате с вашия лекар и фармацевт. Прочетете добре листовката на продукта преди да го употребите.\nАко след седмица носът продължава да бъде запушен е добре да потърсите консултацията на лекар.\nЗапушен нос при алергия4.00 от 5 от общо 3 гласували.


Нобилис Гумборо Д 78 - BauBau.bg\nНобилис Гумборо Д 78\nАртикул код: 43\nВсяка доза съдържа: Жив вирусен Gumboro щам D78 х 4,0 log10 TCID50.\nВаксиниране на пилета срещу Инфекциозна бурзална болест (Гумборо). Първите признаци на имунен отговор се откриват една седмица след ваксинация.\nНяма. Не са забелязани постваксинални реакции при ваксинирането на здрави птици.\nС водата за пиене:\nВаксината трябва да се разтвори в такова количество вода, което ще бъде изконсумирано от птиците в рамките на 2 часа.\nВаксината трябва да се разтвори във вода в количество 1000 дози на 1 л, след което чрез груб спрей трябва да се разпръсне равномерно над птиците от разстояние 30-40 см.\nВаксината трябва да се разтвори във физиологичен разтвор (обикновено 30 мл на 1000 дози) и приложена с помощта на стандартен капкомер. Една капка се капва от височина няколко сантиметра в едната ноздра или едното око.\nЗабележка: окуло/назалния разтворител на Интервет е наличен на пазара в няколко страни.\nNobilis Gumboro щам D78 може да се прилага при пилета на възраст от 8 до 28 дни чрез питейната вода. Щам D78 е ефективен при това ниво на майчини антитела, което се среща в стадото на възраст 8 - 28 дни. Оптималното време на ваксиниране зависи от височината на нивото на предадените майчини антитела. В случай на силно вариращи нива на майчините антитела се препоръчва двукратно ваксиниране на пилетата с интервал от една седмица. Nobilis Gumboro D78 е безопасна за прилагане и при еднодневни пиленца без или с ниски нива на майчини антитела чрез очно накапване или спрей метод. Като алтернатива, пилета без майчини антитела могат да бъдат ваксинирани на 1-дневна възраст с ваксина Nobilis Gumboro PBG98.\nСпециални указания за правилно прилагане\nДа се ваксинират само здрави птици. Всеки флакон трябва да се употреби веднага след отваряне. След ваксиниране измийте и дезинфектирайте ръцете си и инструментите. Излишната ваксина трябва да се унищожи чрез изгаряни или изваряване.\nДа се съхранява на тъмно от 2°С - 8 °С.\nНеизползван продукт и остатъчни материали трябва да се дезинфектират чрез изваряване или изгаряне.\nНобилис МГ 6/85\nНобилис Рео инак\nНачало » Зоо магазин » Ваксини » Нобилис Гумборо Д 78


/ МАРСИН ДЕ КАМИНСКИ: СТРАНИТЕ СИ ОБМЕНЯТ ДАННИ ОТ СЛЕДЕНЕ – ВСИЧКИ НИЕ СМЕ ШПИОНИРАНИ\nРазкритията на бившия агент на ЦРУ Едуард Сноудън за интернет следенето разтърсиха Американската Национална агенция за сигурност. Шведският социолог на правото от Института за интернет на Университета Лунд – Марсин де Камински също принадлежи към общността на интернет активистите и хаквисти. Той е основател на Телекомиск, мрежа, която научни египетските активисти за човешки права да избягват следенето от страна на правителството и да общуват свободно по време на Арабската пролет. Интервю на Робин Дейвид за Таймс оф Индия. Изненадахте ли се от последните разкрития за онлайн следенето на частни лице навсякъде по света, особено що се отнася до Америка?\nЕ, това, че корпорациите събират данни, а правителствата следят гражданите си не е нещо ново. Това, което е интересно в случая е услужливото поведение от страна на корпорациите и липсата на прозрачност по случая. Според тях нищо незаконно не се е случило. Какво е вашето мнение?\nТова е класическа защитна стратегия. Корпорациите твърдят, че се съобразяват със съществуващото законодателство, а правителствата използват гъвкави закони, за да действат според тях. Обаче това не е достатъчно. Трябва да има обсъждане на това въпроса какви методи са приемливи, когато става дума за запазване на социалния мир и сигурността. Например, всеобхватното следене е неприемливо поради прекомерното нахлуване в личното пространство на невинни граждани. Това, което още ме безпокои е фактът, че Американското правителство твърди, че това е законна стъпка, в името на вътрешната сигурност, която се прилага само при разследване на чуждестранни граждани. Това може и да е вярно, но много страни имат подобни програми за следене и е известно, че те обменят данни между своите служби за сигурност – това означава, че всички сме чужденци, следени от редица служби, без да знаем нищо за това!\nТези, които искат да запазят личното си пространство непокътнато, технологичните активисти като мен предлагат да започнат да използват криптографски инструменти. Не е трудно да се научат и може да запазят бъдещата ви комуникация в тайна. Вашата организация разкри, че технология на американски компании е използвана от репресивния Сирийски режим, за да следи своите граждани. Кажете ни нещо повече. В Сирия проучихме някои firewalls, за да видим какъв точно трафик се филтрира. Открихме, че част от технологията идва от американска компания, която не би трябвало да работи със Сирия. Това, което открихме на тези машини беше напълно сканиран лог на целия интернет трафик в Сирия, което означава, че правителството там шпионира много широко своите граждани и потребители на интернет. Това наистина беше мащабно следене, подпомагано от западни технологии.\nТова е така, но разликата е, че при демокрациите има известна правна рамка за защита на гражданите. Обаче, това показва, че е важно да бъдем внимателни със законите, защото всичко се изнася и може да бъде използвано по много различни начини. Коментари comments\tShort URL: http://obshtestvo.net/?p=6697\nPosted by Общество. Нет on юни 28 2013. Filed under Интервю.


на каква възраст трябва да започна да давам на моята немска овчарка съвместна добавка? - Некатегоризирани | Септември 2021\nНа каква възраст трябва да започна да давам съвместна добавка на немската си овчарка?\nПодобно на хората, ставите на нашата немска овчарка се износват с течение на времето. Като активни родители на домашни любимци, ние искаме да направим всичко по силите си, за да гарантираме, че ставите на кучетата ни остават здрави и кучето ни остава активно колкото е възможно по-дълго.\nРазбира се, че правилната диета и упражненията са абсолютно жизненоважни за здравето на ставите на вашата немска овчарка. Освен това много ветеринарни лекари препоръчват да се допълни диетата на вашето куче с глюкозамин и хондроитин като превантивна мярка и като начин за поддържане на здравето на вече стареещите стави.\nКога трябва да започна да използвам добавка за съвместна грижа (глюкозамин, хондроитин) за моята немска овчарка?\nКолкото по-голяма е породата на кучетата, толкова по-рано трябва да обмислите добавката. По-специално германските овчарки са склонни към по-тежки ставни проблеми. Много ветеринари препоръчват добавки за немски овчаркивъзможно най-скоро като спрат да растат, или още на 12-месечна възраст,\nБолките в ставите са абсолютно ужасно нещо, което трябва да се наблюдава при нашите немски овчарки. Говорете с вашия ветеринар и представете план. Ако добавката е подходяща за вашето куче, препоръчваме ви да опитате нашите проектни лапи & # x2122; линия на кучешки добавки за съвместни грижи. Не само ние вярваме, че това е най-добрият продукт на пазара, но и всяка бутилка осигурява 14 здравословни хранения за приютяващи кучета!\nгероични истории за питбули