Veronica spikelet: засаждане и грижи - Храсти 2021\nРастението ще се вкорени навсякъде, ще ви зарадва с ярки цветове за дълго време, докато изобщо не е засегнато от болести, от години расте на едно място. Истинска находка за "мързелива" цветна леха! Veronica spicata, освен всичко друго, има лечебни свойства: всички части на растението съдържат полезни фитокомпоненти, които имат тоник (повишава кръвното налягане), антимикробно, заздравяващо рани, отхрачващо, противовъзпалително действие. Чаят или инфузията на Veronica spicata ще бъдат много полезни при настинки, бронхити и ХЛУ. Струва си да започнете такова полезно растение на вашия сайт!\nVeronica spicata (Veronica spicata) е многогодишно тревисто растение от семейство Plantain. Тя има много други имена: полски агнета, полски градински чай, шипове, змийска трева.\nВ природата се разпространява на места със суха почва и добро осветление: в горски поляни, в гори, степи, чакълести склонове.\nКоренището е тънко, хоризонтално, разпространява се добре дори в камениста почва. Изправените или възходящи стъбла са гъстолистни, формата на листата е от ланцетна с остър връх до яйцевидно-кръгла. Издънките са публични, може да има сивкав оттенък или зелен. Височината на храста зависи от сорта: има сортове джуджета от 15 см, средни до 50 см и високи до 75 см височина.\nИнтересни са едноцветовидните съцветия, дълги 5 до 30 см. След цъфтежа многобройни малки семена узряват в капсули, които, събуждайки се в земята, могат да дадат жизнеспособен самосев.\nСпиролетът Вероника цъфти от средата на юни, продължителността на цъфтежа е малко повече от месец. Цветове от синьо-синьо и лилаво до розово и бяло.\nУсловия за отглеждане и устойчивост на замръзване\nРастението предпочита слънчеви райони, устойчиви на засушаване, но може да толерира преовлажняване, частична ажурна частична сянка. Расте във всяка почва от лека пясъчна до тежка глина; килна, алкална или неутрална реакция. Зони за устойчивост на замръзване 3-8, зимен сън без подслон в Централната лента, Сибир и Урал (при наличие на снежна покривка).\nРастението е много издръжливо, практически не изисква поддръжка, като се задоволява с естествени валежи. Понася горещо лято без валежи, както и влажни периоди с продължителни дъждове и ниски температури.\nРазсадът на Вероника се полива преди засаждане в земята и се оставя да престои един ден. На следващия ден гърнето внимателно се превърта и изважда от земната кома, без да го повреди. Засаждат се в предварително подготвени дупки според размера на земна кома. Засадени така, че да поддържат същото ниво на кореновата яка. Разстоянието между храстите е оставено около 40-50 см. Но трябва да се намали или увеличи, ако засадите джудже или висок сорт, съответно.\nПо желание можете да поставите малко хумус на дъното на отвора за засаждане, за да дадете на растението добър старт. Наличието на органична материя ще бъде отличен стимул за растеж и активен цъфтеж в бъдеще. След засаждането растенията се поливат умерено, препоръчително е незабавно да мулчирате кръга на багажника.\nАко във вашия район има излишък от влага и е възможно сезонно наводнение, засадете Вероника на хълм или направете добър дренаж. Veronica spicata понася излишната влага, но постоянните условия на растеж на такова място ще я потискат.\nЗадължително е да премахнете плевелите навреме, внимателно разхлабете почвата (не повече от 5 см в дълбочина) или мулчирайте с всякаква органична материя със слой до 5 см. Мулчирането предпазва корените от прегряване, концентрира влагата в горния почвен слой и предотвратява растежа на плевелите.\nПоливайте растението умерено, 1-2 пъти седмично е достатъчно. При продължително отсъствие на валежи, в горещите дни можете да поливате по-често, но не допускайте застояла вода. Горната превръзка не е необходима, но ако искате да стимулирате цъфтежа, използвайте калиево-фосфорни торове за листна превръзка на етапа на пъпката и след това отново - две седмици след първата процедура.\nВ края на цъфтежа се препоръчва да се отрежат дръжките, за да се поддържа чист вид на храста, да се предотврати самозасяването и да се насочат силите на растението да се подготви за предстоящата зимуване.\nПрепоръчва се подмладяване на храста на всеки пет години чрез разделяне и пресаждане. Това стимулира растежа на младите леторасти и предотвратява дегенерацията на сорта..\nПреди зимата семената се засяват директно в земята в края на есента, възможно е на вече замръзнала земя. Над подготвеното легло семената просто се разпръскват по повърхността и не се прави нищо друго. Утаената вода ще завлече семената в пространството между буците пръст, а през пролетта ще има издънки, които ще трябва да бъдат пробити, оставяйки разстояние 10-20 см. След разсада можете да засадите или да пробиете отново, оставяйки 40-50 см между тях.\nСеитбата на семена за разсад се извършва през февруари-март. Необходимо е да се подготви контейнер за разсад с дупки в дъното и палет, напълнен с рохкава хранителна почва, за предпочитане с добавяне на торф и перлит. Можете да нагреете малко сняг и да го поръсите върху повърхността на субстрата, а отгоре „сол“ със семена над снега. Така по-лесно ще видите къде са паднали малките семена и да ги засеете възможно най-малко. След като се стопи, снегът ще пренесе семената между частиците на субстрата, не е необходимо да го поръсите отгоре с пръст или пясък.\nРазсад на спиролет от вероника\nРеколтите трябва да бъдат покрити с фолио, поставени в хладилник за 20 дни, за да се подложи на стратификация. След този период те се прехвърлят в топъл слънчев перваз. Всеки ден трябва да проветрявате и отстранявате конденза, уверете се, че субстратът е леко влажен. За напояване използвайте пулверизатор.\nКогато разсадът има 2-4 истински листа, внимателно нарязвайте растенията на отделни чаши, като се стараете да не повредите корените и ги преместете с бучка пръст (издърпайте с вилица или друг удобен инструмент).\nПо-нататъшните грижи за разсада се свеждат до умерено поливане. Веднага щом времето позволява, изнесете разсада в градината за втвърдяване, като занесете растенията в къщата за една нощ. Когато нощните студове оттеглят, оставете разсада за една нощ. След 1-2 седмици втвърдяване, при липса на заплаха от нощни студове, разсадът се засажда на постоянно място. Но си струва да запомните, че шипката от семена на Вероника ще цъфти едва на втората година.\nРастението се възпроизвежда добре чрез резници и разделяне на храста. Резниците се извършват през юни-юли: резници с дължина 8-10 см се отрязват, върховете се отрязват, долният разрез се прави под ъгъл 45 °. Върхът трябва да се потопи във вода, след това в прахообразен стимулатор за вкореняване и да се постави в чаша с рохкава почва. Резниците се държат най-добре в сенчеста зона на градината. Някои градинари препоръчват покриване с фолио, но в този случай е необходимо постоянно наблюдение на оранжерията, така че да няма прегряване. При условие, че съдържанието на влага в субстрата се поддържа, резниците ще се вкоренят след месец и половина и могат да бъдат засадени на постоянно място чрез прехвърляне.\nРазделянето на храста се извършва през пролетта или есента: по това време ще бъдат нанесени най-малко щети на растението. Засадете през есента през септември (можете дори в края на август), така че растението да има време да се вкорени.\nVeronica spikelet в ландшафтен дизайн\nИзползването в ландшафтен дизайн не е ограничено: растението се комбинира перфектно с всякакви цветя в цветната градина, основното е да се използват контрасти красиво.\nVeronica spikelet Бели пръчици\nДобри комбинации от сини сортове Вероника с цветя на жълти, бели, червени, розови нюанси.\nЗа да направите това, засадете лисица, левкантема, пенстемон, пиретрум, рози, матиола двурога, ехинацея, ориенталски мак, кръвночервен здравец, кан, обикновена синина, маргаритки, циния, георгини, амарант, декоративен равнец и други цветя..\nВ комбинация с Вероника използването на декоративни зърнени култури, декоративни широколистни растения е много подходящо.\nИзглежда красиво до седума, черноголовка, рогерия, еритематозус, четина, вереск, лавандула.\nVeronica spikelet може да стане член на мавританската морава, където може да бъде засета с много различни полски треви. Тази морава изглежда много органична и естествена..\nDaylilies, флокси, сапунени червеи ще станат добри спътници.\nНе забравяйте за зърнените храни, това е луксозна комбинация с Вероника и други растения. Освен това са непретенциозни и устойчиви на суша и перфектно ще се впишат във всяка "мързелива" цветна леха. Засадете до космоса и пиретрум scutellum.\nПечеливша комбинация с всякакви иглолистни дървета: микробиота, хвойна, красиво е, ако туя, кипарис, ела растат наблизо.\nНе се страхувайте да експериментирате и засадете Вероника на частична сянка. От това няма да стане по-малко привлекателна, но ще позволи да се съживят такива райони..\nVeronica spicata е невероятно привлекателна до всякакви цветя, подобни на лайка. Това създава особен чар на естествената природна красота.\nНевъзможно е да свалите очите си от такива цветни лехи, да използвате въображението си и да създадете свои уникални шедьоври!\nВероника шипче Бели пръчици\nVeronica spicata subsp. incana 'Чисто сребро'\nХарактеристики на засаждането за грижа за шипката Вероника\nДекоративният спиролет или шипка е една от най-популярните трайни насаждения, използвани за украса на цветни лехи. Културата има отлични лечебни свойства.\nВсеки може да отгледа шиповидни цветя в цветна леха, знаейки правилата за засаждане и грижа за тревистата красота.\nВероника е непретенциозно растение, което понася добре сушата и студените зими. В природата цветята могат да се намерят в гори, планински склонове и полета. Има много разновидности на шипкова вероника. Много производители на цветя използват култура за украса на цветни лехи..\nВисочината на тревисто растение може да достигне 15 - 75 сантиметра. Стъблата са силни, зеленикави или сивкави. Вероника може да има един или повече основни продълговати издънки, върху които са прикрепени листа с ширина до 3 см и дължина до 9 см. Долните широколистни плочи имат назъбени-назъбени ръбове, а горните са предимно заострени, без канали и зъби.\nРастението цъфти в средата на юни с малки цветя, които са разположени на рошави, съкратени стъбла. Цветът на короната зависи от вида на растението. Често това са сини, лилави, розови или бели цветя, които образуват дълга, заострена четка в горната част..\nВ средата на есента на съцветия се образуват цъфтящи краища и малки заоблени кутии с прости или жлезисти власинки. Плоските семена на растението имат яйцевидна форма..\nБилковата култура расте добре в различни страни. Разпространен е както в топли климатични зони, така и на места със студен климат. Цветовете на шип популярно имат няколко различни имена: полски градински чай, шипове, диви агнета или змийска трева.\nНе е трудно да украсите цветна градина с помощта на цъфтящата Вероника. Расте добре и просто се размножава. Основните изисквания за отглеждане на култура са:\nкацане на открити слънчеви места;\nняма натрупване на влага в почвата.\nВероника не понася засенчени зони, но расте добре в частична сянка. За засаждане на растението е най-добре да използвате неутрална или леко кисела почва. Тъй като тревистата култура понася сушата по-добре от стагнацията на влагата, опитните цветари препоръчват използването на дренаж при засаждане. За тази цел развалините или камъчетата са перфектни..\nМожете да отглеждате многогодишно многоцветно растение в цветно легло, като използвате семена, разделяйки храст или резници. Растението се възпроизвежда добре по всякакъв начин. Отглеждането по метода на семената обаче не гарантира пълното запазване на сортовите черти..\nРазделянето на кута и присаждането са най-популярните начини за отглеждане на Вероника сред производителите на цветя. Такова размножаване помага да се запазят всички сортови и видови качества на родителската проба..\nЗа присаждане на Veronica spicata трябва:\nотрежете младите издънки с остър предмет;\nотсечете върховете на събраните кълнове;\nзасадете в насипен подготвен субстрат от торф, пясък и перлит;\nслед вкореняване издънките могат да бъдат засадени в открита почва.\nРезниците, засадени на цветно легло, трябва да бъдат покрити с фолио през лятото. С времето материалът за коване периодично се отстранява, за да се проветри и свикне със светлината на растението. През този период редовното поливане на растението е много важно..\nРазделянето на храста се извършва след появата на листата през пролетта или есента, когато културата вече е избледняла.\nТози метод на размножаване трябва да се провежда на всеки пет години, за да се подмлади тревистата трайница. Методът за разделяне на храста е доста прост:\nизкопайте цялото растение от земята;\nразделете на части, така че да останат най-малко три основни издънки на всяка;\nзасадете подготвените части на растението в открита земя.\nАко отделените части на растението са слаби, се препоръчва те да бъдат поставени в подготвена почва с пясък и торф преди засаждане за по-добро вкореняване. С този метод на размножаване растението бързо се вкоренява в нова област..\nВероника спиле, отглеждана по семенен метод, цъфти едва на втората година след засаждането. За да се запази сортовата особеност на растението, доколкото е възможно, е необходимо да закупите само висококачествени семена или сами да съберете семената..\nПрез октомври семената се засаждат в открита земя или през пролетта в контейнери, подготвени с почва за разсад. На цветно легло семената се засаждат в ями с дълбочина не повече от 5 mm с разстояние 50 cm.\nАко се предвижда разсадът да бъде засаден през следващата година, тогава интервалът между семената може да бъде намален с 20 cm.\nЗа отглеждане на разсад през пролетта се извършва закаляване на семената:\nсеменният материал се разпространява върху навлажнен субстрат от почва, смесен с торф;\nпоръсете с пръст отгоре и покрийте със специален филм с дупки;\nконтейнерът със семена се поставя на студено място за двадесет дни;\nслед като контейнерът със семена се изнесе на добре осветено топло място.\nДве седмици след такава процедура покълват първите издънки, които се нуждаят от периодично поливане и проветряване, светло място и топлина.\nГотовите разсад на Veronica spicata се засаждат през пролетта в цветна леха в подготвена почва. Дупките се изкопават на дълбочина, съответстваща на кореновата система на млада декоративна култура. За разклоняването на растението разстоянието между разсада трябва да бъде 40 - 50 см. Тор, дренаж и вода се прилагат към всяка дупка.\nSpikelet Veronica е красиво растение с минимални изисквания за поддръжка. Тревистата култура корени добре и понася различни метеорологични условия. Грижата за цвете с буйни, красиви съцветия включва:\nплевене на земята от плевели;\nмулчиране на почвата около растението;\nторене, когато се отглежда на необогатени почви;\nрезитба след цъфтежа;\nжартиера на високи сортове Вероника;\nСпиролетът Вероника практически не е изложен на различни вредители и болести. Единствената опасност за нея е прекомерното натрупване на влага. В такива условия растението може да бъде изложено на брашнеста мана или петна. В такива случаи болната култура се третира с фунгициди и се прави дренаж, за да се предотврати събирането на влага в почвата. Пикантното растение има добра устойчивост на замръзване и не изисква подслон за зимата..\nС помощта на Veronica spicata можете да украсите художествено всяка цветна градина. Предимството на едно растение е не само красотата, но и неговата непретенциозност и способността да расте при различни метеорологични условия..\nТози представител на флората изглежда е обикновен, но все пак има уникална красота. Ценен е заради синия си цвят. Устойчив на зимни метеорологични условия. Те украсяват градини и го използват за лечение. Има около 500 сорта градина. В естествени условия не можете да намерите толкова много, но има и много от тях. Това е част от семейството на подопланите, въпреки факта, че основният представител на семейството (подорожник) изглежда много различно.\nОписание на произхода на растението veronica veronica\nМетодите за развъждане на Вероника\nКак да отглеждаме разсад от вероника у дома\nЗасаждане на растение в открита земя\nТънкостите на грижата за растенията\nНапояване и режим на подхранване\nКомбинация на Вероника с други растения\nВидове и сортове Вероника с описание и снимка\nВероника цвете е многогодишно растение тип билка, което включва много разновидности. Те са с различна височина, външен вид, цвят, форма на листни плочи, коренова система и цветя. Нарича се още „забрави ме не“, „змийска трева“ и други. Стъблата на трева Вероника стоят изправени или разперени, поддържайки височина приблизително 15 мм. Листата с различни форми могат да бъдат боядисани със стандартни зелени цветове, а понякога са светлосиви.\nЦветовете му също са в различни нюанси: синьо, розово, бяло и други. Съцветията са оформени като ухо или мехурче. Цъфти за различно време. Той се използва широко за лечение. Например, Вероника Дубравна има лечебни свойства:\nПомага за кашлица\nПомага при астма, бронхит и др..\nСред цялото разнообразие някои сортове са описани накратко по-долу:\nКавказки. Яркозелени листа в структура, сякаш са разчленени. Лилавите цветя привличат вниманието поради тънки тъмни ивици.\nТинтява. На ниски тънки стъбла са бели красавици с ивици от син цвят.\nКримско. Той расте на дължина само с 20 сантиметра. Сините цветя са скрити зад светлозелени листни плочи.\nУди. Издънките се разпространяват, а също така имат листа с необичаен цвят. Те са зеленикаво сиви, а цветята са бледо розови.\nПосивял. Ниските издънки имат листа от сиви нюанси. Съцветия на ярко сини цветове.\nлечебен Земнокръвният вид е известен с бледозелени нюанси на листните плочи и венчелистчетата на люляк, син и розов цвят.\nLong-листна. Той се различава с нехарактерно голямата си височина за този вид. Дългите съцветия са боядисани в светло лилави нюанси. Освен това цъфти дълго - цялото лято, чак до началото на есента.\nИма три метода за размножаване на растение:\nОтглеждане от семена - известно е, че този метод включва много трудности, но е най-добрият за получаване на пълноценен храст от желания сорт. Те се въвеждат в земята през есента или пролетта, но разсадът трябва да се подготви предварително..\nРезници - Подходящи за 10 см стрък. Потапя се в течност. Когато стръкът покълне, той се засажда в земята..\nРазделянето на храста - ви позволява да видите цветни стъбла още през първата година от живота. Трябва да се избере храст здрав и енергичен, от който необходимите издънки се отделят и засаждат в земята. Кълновете са покрити с балдахин за 10-12 дни. След отглеждането продължава както обикновено.\nВероника цвете в полето\nКогато настъпи месец февруари, трябва да навлажнете семената и след това да държите хладилника на рафта във влажна кърпа за около месец;\nМарт: вземете семената;\nИзбраните контейнери са пълни с хранителна земя;\nСеднали един по един или на всеки 5 сантиметра;\nПокрийте с почва тънко;\nЗащита с филм;\nКогато се появят първите издънки, покритието се отстранява;\nПодредена на перваза на прозореца, който има много слънчева светлина;\nПоливането на разсада е необходимо, когато земята изсъхне. На дъното на контейнера трябва да има дупка за излишна течност;\nКогато се появят 8-10 нормални листни плочи, кълновете се трансплантират на открито място\n7-14 дни преди засаждането е необходимо да извадите във въздуха, като постепенно увеличавате времето за пребиваване.\nРазсад на Вероника Син Букет\nДобрата новина е, че засаждането и грижата за този екземпляр в открито поле не води до много проблеми. Няма конкретно подходяща земя. Можете да използвате блатиста почва, тежка глина, насипни пясъчни. Но трябва да се има предвид, че липсата на слънчева светлина е отрицателна. Ето защо е по-добре да се засадите на места, където има много, или където има частична сянка. Но ако има сянка, тя няма да цъфти.\nМладите издънки или семена трябва да се засаждат в почва, която е била предварително подхранена и разхлабена.\nКакто вече споменахме, отглеждането и грижата за този представител на флората не се счита за трудна. Един начинаещ ще може да се справи с подобни задачи без проблеми. За да направите това, трябва да извършите следната работа.\nВажен аспект от състоянието на земята е мокрото му състояние. Ако го доведете до такава степен, че стане суха, това ще доведе до смърт. Когато няма дъжд и температурата на въздуха се нагрява, поливането трябва да бъде още по-добро. Когато се появят първите клони, струва си да спрете поливането. Когато периодът на цъфтеж приключи, върховете трябва да бъдат подрязани.\nГрадинарите препоръчват подкисляване на почвата за по-дълго задържане на влага, както и за оптимален растеж..\nЧестото торене не се препоръчва. Това може да стане, когато започне вегетационният сезон, като се добави горната дресировка за всеки храст. В края на пролетния период тази процедура може да бъде възобновена. Ако растението живее на територията на суровите зими, тогава през лятото е необходимо да се прилагат торове със съдържание на калий..\nВъпреки че различни насекоми често летят около цветето, то се държи устойчиво на вредното им влияние. Заболяванията също не засягат често този образец. Съществуват обаче някои видове заболявания:\nЗа да се борите с тях, използвайте "Oxyhom", меден сулфат - химически препарати. Или аналози на биологичния състав, считани за напълно безопасни за живите организми.\nНасекомо, като листна въшка, също може да посети цвете. Но ако няма много от него, не можете да направите нищо по въпроса. Цветето ще се справи самостоятелно.\nЗа превантивни цели Вероника трябва да се засажда на място с много слънчева светлина. Това ще предотврати образуването на брашнеста мана. Когато се появи сива плака, ще трябва да използвате Fitosporin.\nЗа да се предотврати появата на гъсеници, трябва да се извършва плевене навреме, както и почивките за поливане..\nНасекомите трябва да се лекуват с инсектициди.\nВероника в градината често се използва за алпийски пързалки, миксбордери и цветни лехи. Използва се в декорацията за постигане на лекота и спокоен външен вид. Успешно се използва за оформяне на бордюри, въпреки че не всяко растение може да се използва за тази цел..\nДобре върви с тамян, бузулник, лайка и други. Необичайни комбинации с роза изглеждат ефектно. Това ще помогне да се подчертаят характеристиките както на едното, така и на другото цвете..\nВероника пълзяща - расте с килим с височина 10-15 сантиметра. Малки листни плочи с форма на монета. Цъфтежът се случва през месец май, когато се появят бледосини цветя. Има и бели и розови нюанси..\nВероника поле - цъфти рано. Височина 0,3 метра. Цветът се изсветлява към върха. Листата са назъбени по краищата. Може да се добавя към чай.\nВероника дълголистно розово - височина 0,7 метра. Цъфти цялото лято преди настъпването на слана с бледо розови съцветия.\nВероника дръжка - предпочита скалист талус. Ярко сините цветя образуват нисък килим. Много силен аромат.\nВероника широколистна - 0.7 метра леко двойно стъбло притежава банични съцветия от син, люляк или розов цвят.\nВероника дълголистно кралско розово - 60-70 см издънки растат в храсти. С времето расте повече. Цветята са розови. Може да стои във ваза повече от 14 дни. В този случай съцветието постепенно цъфти.\nВероника дълголистна Антарктида - 0,5 метра височина. Цъфти с нежни сини красавици.\nСиня вероника - сините цветя се появяват на 60-сантиметрови изправени стъбла през юни. Влагата и плодородната почва не са толкова важни за нея, колкото достатъчно слънце.\nВероника гора - стъблата на 0,3 метра имат много косми и леко жилави листа, леко стесняващи се. Цветята са боядисани с бели и светлосини бои. Ако изсъхне, ще започне да мирише.\nVeronica Schneereizen - 0,8 метра силни издънки имат дълги листа и бели съцветия. Може да се засажда в цветни лехи и като самостоятелно растение.\nРастението е с конец вероника - предпочита поляните по планините, създавайки плътни килими с миниатюрни кръгли листа и бледосини цветя. Стъблата са доста тънки и растат бързо на повърхността на земята.\nВероника, описание, видове, сортове, снимки, условия на отглеждане и грижи\nВероника е страхотно универсално растение, класирано сред най-добрите билки сред партньорите.\nЗеленината и цъфтежът им са еднакво красиви..\nБидейки и основният конкурент, и добър спътник на градински чай и котка, истинска декорация на скални градини, Вероника завладява, като съчетава висока декоративност с издръжливост и непретенциозна грижа. Това растение се вписва идеално в градина от всякакъв стил и композиция от всякакъв размер..\nВероника е едногодишно и многогодишно тревисто коренищно растение от семейство норичници. Родината на Вероника е Европейският континент. В природата има около 300 вида вероника, които растат в умерени и студени райони и на двете полукълба..\nВ градинарството обикновено се използват тревисти многогодишни видове Вероника. Тези растения имат прави, буйни, разклонени храсти с височина 5 до 130 cm.\nЛистата са продълговато-овални, ланцетни, зелени, опушени при някои видове и разновидности. Цветовете са дребни, събрани в шипковидна, коримбоза или капитонозни съцветия. Цветът на цветята е бял, син, син, розов. Вероника цъфти през април-май, юни, юли.\nВероника се използва за украса на граници, миксбордери, цветни лехи, алпинеуми, подпорни стени. Нискорастящите сортове и видове се засаждат като устойчиви култури на почвено покритие.\nВидове и сортове Вероника.\nРодът Вероника съчетава около триста вида растения, които се срещат почти по цялото земно кълбо, но любимите ни многогодишни видове, които се използват в ландшафтен дизайн, дойдоха при нас от Средиземноморието и Европа..\nМалко по-малко от две дузини многогодишни вероники се отглеждат като декоративни растения..\nШироко разпространени видове:\nVeronica oakravnaya (Veronica chamaedrys) е много красиво многогодишно растение, което расте бързо благодарение на пълзящи корени.\nСтъблата са възходящи, с височина от 10 до 40 см, листата са яйцевидни, с красив назъбен ръб и кадифено опушен, което прави интензивния зелен цвят още по-ярък. Разхлабените клъстери от съцветия се състоят от големи, сини или сини цветя. Цъфти през май-юни.\nПикантната шипка или шипката (Veronica spicata) е символ на целия род и едно от най-красивите копка градински трайни насаждения. Плътни храсти до 40 см. Завладяват с доста големи, ланцетни или заоблени листа.\nИздънките са силни, увенчани с плътни струпвания на съцветия с дължина до 10 см. Яркосиният цвят контрастира идеално с приглушените кадифени зелени.\nИма сортове с лилав, люляк, розов и бял цвят. Цъфтежът на шипката Вероника продължава до 45 дни и започва през юни. Примери за сортове: Highdeking, Barcarolla, Unique Baby (серия от сортове), Iceicle.\nФиламентовата Вероника (Veronica filiformis) е най-известната и подценявана от почвената покривка Вероника. На височина до 5 см, това многогодишно се откроява с нежния си светло зелен цвят на малки заоблени листа и най-тънките дълги издънки, които образуват зелена дантела върху почвата.\nЦветовете са самотни, на дълги стъбла, сини и тънки жилки или синьо-бели. Тази Вероника цъфти рано, още през април, но е способна да цъфти още преди началото на лятото. Често считан за плевел, този вид е способен да създава зашеметяващи килими, когато се контролира..\nVeronica longifolia (Veronica longifolia) - широко се използва от ландшафтни дизайнери, обикновено при групово засаждане. Той е широко разпространен в природата на Русия. Населява се на влажни места, главно в гори. Районът включва много страни от Европа, Азия, Кавказ.\nСтъблата достигат до един и половина метра или по-малко. Листата се събират в 3-4, подредени последователно, удължени, ланцетни, до 15 см. Четката на съцветие може да се състои от няколкостотин цветя 3-4 мм, общата му дължина достига четвърт метър.\nVeronica longifolia е известна още като лечебно растение и се използва от традиционните и тибетски лечители. Има много декоративни сортове, например Royal Pink, Evelyn, Blaurizin, Schneerizin, Antarctica, Plamosa (сортови серии).\nСъщо така, в дизайна на градината, те използват следните видове многогодишна вероника:\nVeronica armenian Veronica разклонена или храстовидна, (Veronica fruticans) е много красив вид подземна покривка, развива се под формата на възглавница от ниски пълзящи издънки и кожести ланцетни листа. Цветята седят в четки на много дълги стъбла, завладяват или ярко синьо, или розово с лилави ивици. Цъфтежът започва през юни.\nАвстрийската вероника (Veronica austriaca) е висок и много ефектен вид, който образува плътни завеси храсти с височина от 30 до 70 см. Изправените издънки са скрити под ярки, перисто-ланцетни листа.\nЦветята почти скриват храст отдолу от май до юли. Асиметрични цветя с ослепително ярък синьо-люляк цвят седят на 2-4 броя. в страничните четки, заедно създавайки един вид облак.\nGentian Veronica (Veronica gentianoides) е един от най-мощните и ефектни видове за цветни лехи и цветни лехи. На височина до половин метър храстите все още приличат на възглавници..\nЛистата в гъсти основни розетки се заменят от слабо листна корона. Съцветията са високи, шиповидни, ронливи, от сини, бледи, украсени с ярки тъмносини жилки. Цъфтежът на Вероника тинтява продължава до 3 седмици през юни.\nVeronica stelleri е среден по големина, но красив вид до 25 см височина, образуващ дантелени полукълба от завеси. Листата са тъмни, гъсто подредени, съцветия са свободни глави, които сякаш висят над къдрав храст и образуват мъгла от тъмно лилаво или бяло.\nВероника мащерка (Veronica serpyllifolia) също е средно голяма, изненадващо диво изглеждаща трайница с височина до 25 см със зеленина, напомняща мащерка и нежни акварелни цветя, вените на които могат да се видят безкрайно.\nУди Вероника (Veronica surculosa) е миниатюрен, образуващ възглавница вид със сивкава ресни и розови цветя, образуващ гъсти къдрави покрития и цъфтящ безмилостно от май до юли.\n[бутон стил = "3d" url = "http://sadsamslabo.ru/landshaftnyj-dizajn-sada-syzran/landshaftnyj-dizajn-svoimi-rukami.html" color = "# 000" background = "# b5dea6" background_hover = "# 89bb64" size = "4" wide = "yes" center = "yes" radius = "10px" icon = "icon: arrow-circle-o-right" icon_color = "# f25959"] Всичко за ландшафтен дизайн. Най-добрите препоръки. Четем. [/ бутон]\nVeronica peduncularis е обилно цъфтящ вид килим, който образува гъста дантелена трева и напълно разкрива красотата си само когато се отглежда на възвишения, като полуампел, висящ от камъни или стени, с богати малки листа и ярки ултрамарин сини цветя с бяло око. Този вид цъфти в началото на май..\nАрменската Вероника (Veronica armena) е много гъста, гъста гъста трайница с лежащи или възходящи, тънки, постепенно дървесни груби издънки с дължина до 10 см, образуващи гъста възглавница.\nЛистата, разрязани с кръст, с акцикулярни лобчета променят цвета си от тъмно до синкаво зелено. Много ароматни съцветия-четки цъфтят в средата на ралито, състоят се от сини или люлякови цветя, няколко цветя, светят на повърхността на килима.\nVeronica Caucasica (Veronica caucasica) е подобен вид килими с височина до 20 см. С фино разчленени игловидни зеленина и малки струпвания от съцветия върху нишки, подобни на нишки, с ланцетни листенца и сини, с цветни ивици на люляк. Тази Вероника цъфти в началото на лятото.\nProstat Veronica (Veronica prostrata) е красиво сиво-зелено многогодишно килимче с издънки, които могат да вкоренят в възли, ланцетни листа и плътни струпвания от лилави цветя, под които зеленината често не се вижда.\nПри проектирането на резервоари се използват още два вида Вероника - ключ от Вероника (Veronica anagallis-aquatica), пълзящо растение с ланцетни листа и свободни четки от многобройни бледосини цветя и Вероника, поверена или течаща (Veronica beccabunga) - вид с месести големи листа и очарователни клъстери от съцветия.\nShirley Blue (Veronica страхотна или австрийска);\nЕвелин (Вероника дълголистна);\nСребърен канет (сива коса Вероника);\nRotfish (шип вероника).\nУсловия за отглеждане на Вероника.\nВероника предпочита открити, добре осветени зони. Растението не е взискателно към почвата, расте особено добре на ронливи, песъчливи и песъчливо-глинести умерено влажни почви с алкална киселинност.\nВисоките видове предпочитат песъчливи или глинести почви с неутрална киселинност. Натрошен камък се добавя към почвата под колона и чакъл Вероника.\nРастенията трудно понасят есенния и пролетния застой на водата. Veronica virginskaya, дълголистна, тинтява хигрофилна; Veronica spikelet, чакълест, австрийски устойчив на суша.\nГрижа за Вероника.\nВероника се нуждае от умерено поливане. Избледнелите издънки се отрязват. През пролетта се препоръчва леко мулчиране на насажденията с хумус. Вероника е устойчива на студ, няма нужда да я покривате за зимата. Вероника е устойчива на болести и вредители.\nВъзпроизвеждане на Вероника.\nВероника се размножава чрез семена, като се разделят храстовите и стъблови резници.\nСемената се засяват наесен в открита земя. Върховете на младите растящи издънки се вземат на резници. Вероника се размножава чрез разделяне на храста.\nПрез август или началото на пролетта, когато листата тепърва започват да се разгръщат, храстът се нарязва на парчета. При трансплантацията надземната част се отрязва и разделя. Разстоянието между растенията е от 15 до 40 см, в зависимост от размера на вида или сорта.\nVeronicastrum virginica (Veronicastrum virginica, син. Veronica virginica, Leptandra virginica). Стъблата с височина 130-150 см са покрити с ланцетни листа, завършващи в шиповидни съцветия с дължина над 15 см. Цъфти от юни до август. Сортовете се различават по височина на храста, дължина на съцветия и цвят на цветя. Тя може да бъде бяла, розова, синя. Добър в естествени цветни лехи.\nВероникаструм сибирски (Veronicastrum sibirica, syn.Veronica sibirica, Leptandra sibirica). Растението има силни неразклонени стъбла високи 40-150 см. Съцветие с форма на шип достига 30 см дължина. Цветът на цветята е син, розов или бял. Цъфти от юни до август.\nДълголистният вероник (Pseudolysimachion longifolia, син. Veronica longifolia) има дълго коренище, стъблата с височина 30-150 см са покрити с противоположни или мухлясали листа (по 3-4 броя всяка). Съцветия-съцветия с дължина до 25 см, най-често разклонени, разположени по върховете на стъблата. Цветът на цветето в различни сортове може да бъде бял, бледо син, ярко син, розов. Цъфти от юли до септември.\nСивокосият вероникник (Pseudolysimachion incana, syn. Veronica incana) образува разпръснат храст висок 20-40 см. Широколанцетни противоположни листа, като стъблата, имат бяла томентозна пуберсия. Сините цветя се събират в съцветия от рацемоза, дълги до 5 см. Цъфти от края на юли през целия месец. Сортовете се различават по наситеността на цветето (тъмно синьо, ярко синьо), по височината на растението и размера на листата.\nАвстрийската Вероника (Veronica austriaca) е растение с височина 30-70 см с оскъдно опушване и нишковидно коренище. Изправените стъбла са покрити с противоположни пинатипартитни или с пресечени листа. Ярко сините цветя с диаметър до 1 см се събират в доста плътни гроздове с дължина 6-8 см, единични или по двойки. Цъфти през май-юли.\nВероника арменска (Veronica armena). Тънки, опушени, възходящи или подаващи стъбла 5-10 см високи дървесни от основата. Листата са необичайни - приличат на игли с дължина до 1 см. Грозди от синкави или люлякови цветя изникват от аксилите на листата по върховете на леторастите. Цъфти през юни-юли. Има приятен аромат.\nVeronica едър (Veronica teucrium, syn.Veronica austriaca ssp.teucrium) се отличава с къдраво-космат опушен на стъбла, яйцевидна форма на листа, опушени отдолу, диаметър на цветя 7-9 мм и съцветие с дължина до 12 см. Цъфти за месец от края на май. Сортовете се различават по височината на храста, цвета на цветята (синьо, синьо), има дори сорт с бяло-пъстри листа.\nВероника разклонена или храстовидна (Veronica fruticans). Възглавнични храсти, високи около 10 см. Стъблата са покрити с кожести листа, дървесни в основата. Ярко сини цветя с червеникаво зърно се събират в съцветия на съцветия. Те украсяват растението през юни.\nГентианската вероника (Veronica gentianoides) образува буйни храсти с височина до 30 см (рядко 45 см). Подземната част е под формата на късо коренище. В основата на храста има розетка от зимуващи ланцетни кожести листа с дължина до 5 см. Стъблата са леко листни, завършващи с ронливи, многоцветни, шиповидни съцветия от бледосини цветя със сини жилки. Диаметър на короната до 1 см. Цъфти за 2-3 седмици през юни. Има сортове с бяло оградени листа, бели цветя.\nВероника лигатна или издънка (Veronica surculosa) образува килимче на височина 4-5 см от пълзящи стъбла. Те са покрити с малки ланцетни листа. Публисът придава на растението сивкав оттенък. През май-юни в краищата на стъблата се образуват плътни, къси, шиповидни розови съцветия.\nVeronica oakravnaya (Veronica chamaedrys) образува компактни храсти с височина 10-40 см. Тънките стъбла са покрити със заоблени листа с назъбен ръб, завършващи с хлабави къси четки с доста големи, до 1,5 см в диаметър, цветя. Те са ярко сини или сини с тъмни вени, често с забележимо бяло петно в центъра. Цъфти в края на май - юни. Кореновата система е представена от тънко коренище. Издънките, докато растат, се огъват към земята, образуват авантюристични корени, а върховете на стъблата продължават да растат вертикално.\nКавказка вероника (Veronica caucasica) - различава се от предишните видове по големина на храста (15-20 см височина), заострени ланцетни листенца и синкав цвят.\nКлючът от Вероника (Veronica anagallis-aquatica) има дълги кухи стъбла до 80 см височина. Листата са широко ланцетни, до 8 см дълги и 2,5 см широки. Плътно пълзящо коренище. Цветовете са малки, с диаметър до 5 мм, бледосини, събрани в множество насипни цветни клъстери, се появяват от юни до август. Добър за декориране на езерце.\nVeronica spicata (Veronica spicata). Разпръснатите храсти с височина до 40 см са увенчани с гъсти разклонени съцветия от съцветия с дължина до 10 см. Долните листа са черешови, горните листа - приседнали. Цветът на цветето, в зависимост от сорта, може да бъде ярко син, сочно лилав, бледо син, светло розов, малина, крем или бял. Цъфти от средата на лятото за месец и половина. Съвременните сортове се отличават с компактните размери на храста и дългия цъфтеж, има форма със сребристи листа и стъбла.\nVeronica grandiflora (Veronica grandiflora). Стъблата са пълзящи, възходящи. Противоположните овални листа са концентрирани близо до земята, което създава впечатление за розетка. Дръжки с дължина до 10 см, завършващи с малки цветчета на сини цветя. Времето за цъфтеж е юли. Растението е покрито с меки косми.\nVeronica officinalis (Veronica officinalis). Пълзящите стъбла вкореняват на възлите, като по този начин образуват гъста рогозка до 10 см височина. Годишният прираст на издънките е около 20 см. Овалните листа с дължина до 3 см са опушени от двете страни. Цветя в сдвоени плътни съцветия, образувани от листни аксили. Светло лилаво венче с диаметър до 7 мм. Периодът на цъфтеж се простира от юли до септември.\nМалка Вероника (Veronica minuta). Кореновата система е основна. Плътен храстовиден храст, образуван от тънки стъбла, гъсто покрити с малки срещуположни овални листа със зъбен ръб. Цветовете са синьо-сини с бяло петно в центъра, ароматни, събрани в плътни къси съцветия. Има форми с люляк и бледосини цветя. Цъфти през юли, възможно е повторно цъфтене.\nВероника филиформна (Veronica filiformis). Тънките пълзящи стъбла вкореняват на възлите, образувайки рогозка с височина 3-5 см. Листата са малки, заоблени. Цветовете са сини с тъмни жилки, самотни, излизащи от аксилите на горните листа. Има форми с бледосини и бели цветя. Цъфти от края на април до юни. Добро покритие за влажни зони. Лесно се превръща в плевел.\nВероника пълзяща (Veronica repens). Образува гъста рогозка от тънки, силно разклонени издънки. Листата са овални или ланцетни, лъскави, противоположни. Долните листа често образуват розетка, горните листа стават прицветници. Съцветия - аксиларни съцветия с дължина 2-10 см - се състоят от сини, бели или розови цветя с диаметър 3-4 мм. Цъфти през май-юни.\nПарапет на Вероника, или поток (Veronica beccabunda). Месести дълги (до 30 см) вкоренени стъбла са покрити с овални противоположни листа с къси дръжки. Съцветия-клъстери от малки сини цветя с диаметър около 5 мм са разположени в аксилите на горната двойка листа. Цъфти от юни до август. Използва се за украса на езерце.\nПроста вероника (Veronica prostrate, Veronica rupestris) - образува разпръснат храст до 10 см височина, издънките не вкореняват в възлите. Кореновата система е основна. Листата са ланцетни, дълги до 2 см, на къси дръжки. Стъблата и листата са леко опушени, поради което придобиват сивкав оттенък. Растението е зимнозелено. Цветята с диаметър до 8 мм се събират в гъсти апикални съцветия с дължина до 5 см. Цветът на венчелистчетата е бял, синкав, розов, синкав, светло лилав. Период на цъфтеж - май-юли.\nВероника Сахалин (Veronica sachalinensis) е мощно растение до 1,5 м височина. Листата са събрани във вихри, а малки сини цветя - в дълги (13-20 см) струпвания в краищата на стъблата. Цъфти през юли-август.\nВероника Стелери (Veronica stelleri) образува малък храст до 25 см височина. Листата са яйцевидни с назъбен или назъбен ръб. Синьо-виолетовите цветя с диаметър до 8 мм са събрани в гъсто късо шиповидно съцветие. Има форма с бледо люляк, почти бели цветя. Цъфти през юли-септември.\nЛиста от мащерка (Veronica serpyllifolia). Стъблата до 25 см височина се разстилат и вкореняват в възли. Малки, до 1 см дълги заоблени листа покриват стъблата отдолу нагоре, постепенно се превръщат в прицветници. Бели или синкави цветя с диаметър до 4 мм се събират в свободни апикални съцветия. Близката вероника тънка (Veronica tenella) понякога се отнася до един и същи вид. Разликите са в размера на цветето (5-6 мм в диаметър), цвета му (син, по-рядко бял) и наличието на жлезисти косми по оста на четката. Цъфти от края на май до началото на август.\nVeronica pedincularis (Veronica pedincularis) има гъста мрежа от корени, образувайки гъста трева. Множество стройни стъбла образуват килим с височина 10-15 см. Листата са продълговати, бордо отдолу. Ароматни синьо-сини цветя с бял център се събират в плътни къси четки. Цъфти в началото на средата на май и цъфти за един месец и половина.\nВероника широколистна (Veronica latifolia). Стъблата до 50 см височина са покрити с противоположни малки овални листа, долната част е опушена. Цветята от бял, син или син цвят са събрани в плътни клъстери съцветия с дължина 6-7 см, разположени по върховете на стъблата по двойки, в аксилите на горните листа. Цъфти през май-юни.\nVeronica schmidtiana е компактно зимнозелено растение. Подземната част е представена от тънко дървесно коренище и влакнести корени. Разпръснат храст, образуван от издънки, които се издигат на височина 20 см. Листата, отделени от кръг, са концентрирани на почвената повърхност. Доста едри люлякови цветя с диаметър до 2 см имат дълги тичинки с ярко жълти прашници. Плътната многоцветна съцветие-рацема достига дължина 14 см. Цъфти през май и юни. Подвидовете и формите се различават по цвета на цветето и листата.\nКамениста Вероника (Veronica schistosa). Подземната част е дълго коренище, надземната част е килим от кожени сочнозелени листа и стъбла до 20-25 см височина. През цялото лято тя е покрита с четки от бледосини цветя с дължина до 7-8 cm. Цъфтящи върхове през юни-юли..\nVeronica spikelet (spikelet): описание, засаждане, грижи, употреба в народната медицина. Как да отглеждаме цвете вероника от семена и съвети за озеленяване\nНаучно наименование: Veronica spicata\nФорма на живот: многогодишна билка\nРазмери: 10 - 50 cm\nВреме на цъфтеж: юни - септември\nМестообитание: степи, скалисти склонове, борови гори\nГрупи от сини шипове често могат да се намерят някъде по сухи степни поляни, по склонове, горски ръбове. Това е спиролет Вероника, представител на семейство Норичникови. Ако погледнете отблизо, сините шипове се състоят от доста цветя, докато долните вече са цъфнали или избледнели, а горните са все още в пъпки, поради което тези сини уши в горната им част изглеждат зеленикави в началото. Декоративните качества отдавна са оценени от хората, растението е въведено в културата от 16-ти век и до този момент има различни интересни сортове.\nЕдно диво растение винаги е лесно разпознаваемо по характерните сини колоски и като обърнете внимание на детайлите на структурата, вече не можете да се съмнявате, че това е колоса Вероника пред нас, един от представителите на рода Вероник с многоброен видов състав.\nЗелените части на растението са гъсто опушени с къси изпъкнали косми, понякога има жлези сред тях. Поради опушението стъблата и листата на Veronica spicata изглеждат сивкави.\nЛистата са разположени противоположно, долните растат на дълги дръжки, формата им прилича на продълговата елипса, върховете на листата са или тъпи, или заострени. Листата, разположени в средната част на стъблото и отгоре, с по-къси дръжки и дори приседнали по-близо до върха, по-тесни от долните, с фино назъбен или крениран ръб, или цели (най-горните).\nВероника пикантно листо (от средната или дори горната част на стъблото) отблизо. Краищата са назъбени, като трион (ботаниците наричат "назъбен ръб"), на повърхността на листата се виждат многобройни косми..\nСтъблото (изправено или възходящо) завършва с едноцветно съцветие, но цветните дръжки са къси, почти приседнали, поради което цялото съцветие изглежда като син шип. Прицветниците са почти равни по дължина на чашката. Всички зелени части на съцветието: ос, прицветници, чашки на цветя, са покрити с жлезисти или прости косми. Кучешката чаша е с гръбначен стълб, но разчленена на тесни лобове, неравномерни по дължина.\nСъцветие на Veronica spicata. Тичинките изглежда са по-дълги от цветята, всъщност лобовете на венчетата на цветята са огънати, а тичинките, както е посочено в ботаническото описание, са равни по дължина или малко по-къси от королата.\nВенчето на цветето обикновено е синьо-синьо, по-рядко розово или дори бяло. Венчелистчетата аккретират, образувайки тръба, се разчленяват отгоре на ланцетни лобове с неравни размери. Дължината на тези лобове на корола е 3 пъти по-дълга от тръбата на корола. Тичинките почти равни или по-къси от короната.\nДивото растение е много красиво, възможността за промяна на цвета на корола е била използвана при размножаване на сортове, сред които има Вероника с бели, розови, сини, тъмно лилави цветя.\nРозов шип на вероника\nЗа декоративното градинарство е привлекателно, че периодът на цъфтеж на Veronica spicata продължава повече от месец, като се започне от средата на юни. Растението се размножава както чрез семена, така и вегетативно - чрез разделяне на храста, резниците. Зрели семена (във Вероника плодът е капсула) се разливат в края на лятото и през есента на земята и е възможно самозасяване.\nВероника изглежда красива както като независими насаждения, така и в групи с карамфили, каменни дървета, саксифраж. Растението предпочита слънчеви места, понася добре сушата. Многобройните косми, които покриват цялото растение, просто го предпазват от изпаряване на излишната влага. Veronica spicata също е непретенциозна към състава на почвите. Също така е ценно, че Spikelet Veronica има лечебни свойства. Ето защо много градинари са щастливи да отглеждат това полезно растение в своя район..\nСпиролетът от Вероника е истинска декорация на всеки пейзаж, както див, така и културен.\nДълъг период на цъфтеж на ефектни съцветия с форма на шип, устойчивост на суша и ниски температури, непретенциозност към почвите и отсъствие на болести - това не е целият списък на предимствата на многогодишната трева.\nКак да отглеждаме Spikelet Veronica на вашия сайт - прочетете тази статия. Видео майсторски клас и фотогалерия ще ви помогнат да разберете по-добре темата.\nВероника подправка, характеристики на растението\nVeronica spikelet е многогодишна билка за отглеждане на открито..\nТова многогодишно представлява рода Вероника от семейство Plantain..\nИма още няколко варианта на имената на този вид Вероника - Spikelet Veronica, Spikelet Veronica.\nНепретенциозната култура е широко разпространена в целия свят: както в топли страни, така и в региони със студен климат. Освен това растението понася зимуването в централна Русия безболезнено, без специални убежища.\nВ природата Spikelet Veronica често може да се намери на открити горски поляни или ръбове, степни простори и дори в планините. Растението предпочита открита, слънчева зона.\nКоренището на многогодишната култура е тънко, повърхностно, разположено хоризонтално до нивото на земята. Благодарение на това Вероника лесно се адаптира и расте дори на камениста земя..\nСилните, неразклонени и леко опушени стъбла достигат височина от 15 до 80 cm.\nГорните и долните листа се различават значително един от друг. Горните са приседнали, целокрайни, с остър връх; долните са с дръжки, закръглени. Дължината на листното острие варира от 1,5 до 9 cm.\nСъцветието на Вероника е представено от гъста единична растица, разположена в горната част на дръжката под формата на шипче. Цветята на гъсто изпъкнали стъбла са практически приседнали. Цветът на короната често е син или син, по-рядко - розов, бял, лилав.\nЦъфтежът на Veronica spicata започва през първото десетилетие на лятото и продължава около месец и половина.\nПлодът на многогодишното растение е двулиста капсула, с гладки, продълговати семена.\nНеизискваща към типа на почвата, слънчево обичащата Вероника перфектно понася както лека суша, така и овлажняване.\nVeronica spicata цвете е красиво декоративно растение, използвано за украса на различни пейзажи. Освен това културата е широко известна в народната медицина..\nСортирайте колоска от вероника\nПонастоящем животновъдите отглеждат много разновидности на Veronica spicata, различаващи се по цвят на цветя и други морфологични характеристики. Помислете за най-известните сортове.\nВероника шип "Rotfux".\nНискорастящ сорт, достига височина не повече от 45 см. Храстите са буйни, компактни. Стъблата са силни, прави, гъсто листни с блестящи зелени листа. Вероника цъфти в средата на лятото и цъфти за около 1-1,5 месеца. Цветовете на многогодишното растение са малки, събрани в шипковидни съцветия, с ярко розов цвят. Културата предпочита слънчеви райони с рохкава и дренирана почва. Сортът е широко използван в ландшафтен дизайн..\nВероника шип "Hydekind".\nНискорастящо растение, високо около 30-40 см, образува компактни храсти. Малко изправени издънки, покрити с продълговати, тъпо-сиви листа. Съцветия от пурпурни цветя са плътни, шиповидни. Цъфтежът започва в средата на юни и продължава над месец. Сортът не понася преовлажняване, предпочита открита, добре осветена зона с рохкава почва. Използва се като ефектно декоративно растение.\nСилни прави издънки на нискорастящ (30-50 см) многогодишен край с шиповидни съцветия. Характерна особеност на сорта са многобройните снежнобяли цветя, плътно събрани в ухо. Листата са продълговати, зелени. Цъфти от втората половина на юни до началото на август. Сортът е слънцелюбив, а не придирчив към плодородието.\nВероника пикантно синьо.\nНяколко силни стъбла достигат височина около 60 см. Сортът е устойчив на суша и непретенциозен. Сините цветя са събрани в гъсти апикални съцветия. Обилен цъфтеж започва през юни и продължава 30-40 дни. В ландшафтен дизайн се използва като единични или групови насаждения.\nВероника спикел "Ледени частици".\nСортът образува единични или няколко силни издънки. Съцветието е образувано от бели цветя. Височина на растението 45-60 см. Овоидна зеленина, зелен цвят. Дългосрочният цъфтеж (до 1,5 месеца), започва през втората половина на юни. Расте добре в слънчеви и добре дренирани райони.\nРазмножаване на Veronica spicata\nЛесно е да отгледате многогодишна билка, подправка на вероника, на вашия сайт, познавайки основните методи за нейното възпроизвеждане.\nРастението се размножава чрез семена, резници и разделяне на храста. Ако това зрелищно многогодишно расте с познати цветарци, е лесно да го размножите по някакъв удобен начин и да го засадите на вашия сайт. Ако това не е възможно, можете да закупите семена или разсад на растението в специализирани магазини или разсадници..\nМетод за размножаване на семена за Veronica spicata\nVeronica spicata дава определено самозасяване, затова е по-добре да се събират семена по подреден начин, с изключение на неконтролирани култури.\nЗа да не се пропусне фазата на зреене на семената, е необходимо веднага след цъфтежа да се следи образуването и узряването на плодовите шушулки..\nСлед като кутиите пожълтяват и изсъхнат, те се откъсват и изсушават малко вече на сухо, тъмно място.\nСухите кутии се смилат, семената се почистват и съхраняват в хартиена торбичка. Естествено, висококачественото съхранение на семенен материал предполага липсата на влага и светлина..\nРастенията, отглеждани от семена, не цъфтят веднага, но поне на втората година след сеитбата.\nРазмножаването на Veronica spicata от семена не гарантира запазването на сортовите черти на родителите.\nВегетативни методи за размножаване на Veronica spicata\nЦветярите практикуват размножаването на Вероника с помощта на резници или чрез просто разделяне на растителния храст. При такива методи на размножаване всички сортови характеристики се запазват..\nРазделянето на храст е най-често срещаният начин за размножаване, особено успешно е при разсаждане и подмладяване на многогодишно растение, което се извършва на всеки 5-6 години. Ако е необходимо да отделите част от растението, без да чакате няколко години, можете да направите това по-рано. Процедурата на разделяне се провежда през пролетта (преди появата на зеленина) или през есента (след цъфтежа). За целта първо се отрязват всички въздушни издънки, след това растението се изкопава и се разделя на части. Всяка жизнеспособна част трябва да има най-малко три коренови издънки. Ако резниците са слаби, по-добре е първо да ги изкорени в почвения субстрат, с добавяне на торф и пясък, и едва след това да ги засадите в открита земя. Изкопаването на растението не е трудно, като се има предвид повърхностното появяване на корените. В допълнение, този метод на възпроизводство осигурява по-бързо оцеляване и адаптиране на растението на ново място..\nЗа размножаване чрез резници, апикалните млади издънки (дълги 10 см) се изрязват, върхът се отрязва и се спуска във водата. Подготвените резници за вкореняване се поставят в насипна основа от перлит и торф с пясък. След успешно вкореняване резниците се засаждат в открита земя. Храстите на Вероника могат да се режат от пролетта до началото на есента. От втората половина на есента вече не си струва да берете резници, тъй като те няма да имат време да се вкоренят до зимата. През лятото на засадените резници трябва да се обърне повече внимание: издънките са засенчени (можете да ги покриете с фолио), осигурете редовно поливане, проветряване и постепенна адаптация към светлина.\nОтглеждане на Veronica spicata\nВероника подправка е абсолютно непретенциозно растение, лесно се размножава и бързо расте на сайта. Основното условие за успешното отглеждане на многогодишни растения е правилният избор на място за засаждане и изпълнението на определени агротехнически изисквания..\nКогато избират място за засаждане, като вземат предвид фотофилността на културата, те избират открита и слънчева зона. Възможен е и лек частичен нюанс.\nВероника може да расте на почти всяка почва, за предпочитане лека и рохкава игличка. Едно от основните условия е доброто оттичане на почвата и отсъствието на застояла влага в района. Обикновеният чакъл може да се използва като дренаж. Почвата с неутрална или леко кисела реакция е най-добрият вариант за растението.\nСухоустойчиво растение, Вероника, понася краткотрайната суша по-добре от прекомерната влага. Излишъкът или постоянният застой на влагата могат да бъдат пагубни за реколтата.\nУстойчиво и енергично растение, устойчиво е дори на тъпчене. Ако стъпите на храстите на Вероника, те бързо се възстановяват и повдигат листата.\nЗасяване на семена от Veronica spicata\nСемената на Вероника се засяват в открита почва през втората половина на есента, когато почвата все още не е твърде студена и не е настъпила слана. Дълбочината на засаждане на семена в канали или ями е малка, около 5 мм. Приблизителният интервал между семената е 30 см. Докато растат, на следващата година разсадът се засажда, оставяйки по-голям интервал (50 см).\nМожете да сеете семената на Вероника в началото на пролетта в кутии за разсад. В същото време ще се изисква предварителна стратификация (втвърдяване) на семенния материал. За това семената се разстилат върху влажна почвена смес (торф и почва), поръсена с пръст и покрита с филм с дупки. Контейнерът се поставя на студено място (хладилник, изба) за 3 седмици. След ниски температури съдът със семена се поставя на топло и светло място. След 2 седмици се появяват първите разсад. Грижите за разсад са обичайни: поливане, светлина, проветряване и топлина (около 15 0 С).\nВъв всеки случай разсадът ще цъфти само през втората година от живота..\nЗасаждане на Veronica spicata\nКогато засаждате разсад от Вероника в открита земя, оставете разстояние между растенията около 50 см, като вземете предвид бъдещия растеж и разклоняване на храстите.\nЗасаждането на разсад на цветно легло се извършва през пролетта в предварително подготвена почва (торене, дренаж, разхлабване).\nИзкопайте дупки или жлебове плитки, според размера на кореновата система на разсада.\nМястото за засаждане се разлива с вода и растенията се засаждат в земята.\nНе капризната Вероника е удобна, защото изисква минимални грижи и внимание, практически не се разболява и не се нуждае от подхранване и зимен подслон.\nПоливането се извършва според нуждите, без застой на влага. Особено важно е да се навлажни почвата преди цъфтежа и на етапа на покълване на разсад. През останалото време поливането е умерено, не е често. Вероника понася добре краткотрайната суша.\nМулчирането на почвата около растението ще поддържа умерения влажен микроклимат на почвата по-дълго, без допълнително поливане. В допълнение, слоят мулч предотвратява растежа на плевели в цветното легло.\nVeronica spikelet е устойчива на болести и вредители. Само при дъждовно време или прекомерна влажност може да се зарази с брашнеста мана, петна или ръжда. Ако по листата се появят характерни признаци (петна, плака), цялото растение се третира с фунгицидно средство (например Fundazol). Ако листни въшки се появят на растението, многогодишното растение трябва да се третира с инсектицидно средство (Tanrek, Aktara).\nПри достатъчно плодородна почва културата не се нуждае от допълнително подхранване. При лоши почви е по-добре да се прилагат минерални и органични торове.\nАко сортовете Veronica spicata са достатъчно високи, е необходимо растението да се обвърже с опора.\nСлед цъфтежа надземната част се отрязва, така че да се появят нови зелени издънки с зеленина. По този начин можете да запазите привлекателния декоративен вид на храста до есента. Преди зимуване храстът се подрязва отново, оставяйки 3-5 см. За да предотвратите заразяване на растението от патогенни бактерии, трябва също така постоянно да отрежете избледнелите съцветия.\nНа всеки 5 години трябва да подмладявате храста на Вероника, разделяйки го на няколко части. Деленки ще може активно да се развива и расте "с нова сила".\nЗа зимата растението не е необходимо да бъде покрито с нищо, то перфектно понася ниските температури и дори суровите руски зими.\nПриложение на veronika spicata\nКрасиво ландшафтно растение, Spikelet Veronica се използва широко за декориране на цветни лехи, озеленяване на паркови площи, резервоари, за декориране на миксбордери или рокарии. Тънките, прави издънки на Вероника с компактни съцветия с форма на шип са идеалният фон за нискорастящи или почвопокривни растения. Цветните стъбла на растението се използват за рязане, те остават в букета за дълго време. При засаждането Veronica spicata върви добре с карамфили, здравец, козирки, саксифраг, хайлайтър.\nВ допълнение към декоративната си стойност, Veronica spicata е добре известно лекарство. Използва се като заздравяващо, детоксикиращо средство (при ухапвания от змии). Билковите отвари се използват при лечение на грип, бронхит и респираторни заболявания. Външно инфузията на билката се използва при различни кожни заболявания, абсцеси, гъбични заболявания, ожулвания и порязвания. Това се дължи на противовъзпалителните, обезболяващи, лечебни и антибактериални свойства на цветето. Преди да използвате каквито и да било народни средства, включително и такива с участието на Veronica spicata, е задължително да се консултирате с лекар.\nVeronica spikelet е ценна медоносна култура, която привлича пчелите.\nПо този начин, Veronica spicata е ефектна декоративна билка, характеризираща се с висока непретенциозност и издръжливост..\nМногогодишното растение е устойчиво на засушаване и студ. Тези ценни качества ви позволяват да го отглеждате дори при неблагоприятни климатични условия за други растения..\nVeronica spicata лесно се размножава чрез семена или вегетативни части на растението. Младите разсад или резници бързо се адаптират към условията на околната среда и лесно се вкореняват.\nГрижите за растенията практически не се изискват, достатъчно е да се извършат някои агротехнически мерки.\nПри спазване на основните правила за засаждане и грижи, Veronica spikelet ще зарадва другите дълго време с великолепния си външен вид.\nВероника пикантна, снимка\nВидео: "Как да отгледаме спиролет вероника"\nРастение, устойчиво на сурови зими, Вероника, се отглежда както за декоративни цели, така и за приготвяне на лечебни бульони. Общо повече от 500 вида са известни с градинско засаждане. В природата няма такова разнообразие, но има и много диви видове. Има многогодишни, едногодишни и храстови видове, всеки от които е разреден с сортово разнообразие.\nВъпреки принадлежността си към семейството на подопланите, външният вид е много по-различен от основния представител - подорожника. Вероника е често срещана в райони с умерен климат, среща се в предпланините на Алтай, в горите на Сибир и Урал. Нейните шипове украсяват ливади по целия свят, а градинарите го обичат заради неговата простота в грижата и способността да се разбира с други растения..\nХарактеристики на агротехниката Вероника: отглеждане и грижи\nВероника е обичана от градинарите заради нейната непретенциозност, липсата на специални техники, разнообразието от видове и сортове. Ако Вероника е избрана за жител на цветно легло, тогава трябва да запомните основните правила за всяко многогодишно растение.\nВажни изисквания, които не могат да бъдат заобиколени:\nСлънчевата страна на сайта, където светлината ще присъства от сутрин до вечер. Засенчените и полусенки зони няма да дадат онези декоративни свойства, които са декларирани от животновъдите.\nОбърнете внимание на поливането: всеки вид изисква определено количество вода. Когато отглеждате Вероника, трябва да се запознаете не само с декоративната стойност, но и с условията на грижа. Тревистите пълзящи видове не понасят сушата, умират без вода, цъфтежът спира. Изправените високи видове лесно могат да издържат на суша и топлина.\nТечните органични торове действат като горната дресировка по време на пъпката и цъфтежа. В природата и дивото развъждане се справя добре без допълнително хранене. Почвените хранителни вещества са достатъчни за растеж и цъфтеж. Леглата с изтощена почва могат да се хранят с органични вещества: хумус, оборски тор, инфузия от коприва и репей.\nВисоките храсти се нуждаят от жартиера. Тънкото стъбло не издържа на натиска на вятъра, който може не само да се наклони надолу, лишавайки естетическия вид, но и да се счупи. Подходящи са клонки, ограда за пикет, върбови клони.\nПрез есента, след края на цъфтежа, наземната част се отрязва, корените се покриват допълнително с хумус, торф, суха зеленина, смърчови клони, създавайки възглавница, която ще предпази от необичайно ниски температури.\nЗа размножаване на Вероника се използват 3 метода:\nВъпреки проблемния метод за семена, той се използва, когато искат да получат здрав независим храст с чисти сортови характеристики. Това е и възможност да се подобри здравето на посадъчния материал и да се увеличи неговото количество доста евтино..\nСемената се засяват директно в земята през есента или пролетта Вероника се отглежда на перваза на прозореца по разсад.\nПлътно издигната се изтънява, създавайки пролуки между храстите от 20 до 50 см, в зависимост от вида. Високите растения се нуждаят от повече площ, за да растат.\nПрез февруари семената на Вероника се навлажняват и се съхраняват в хладилник във влажна кърпа, увита в торбичка около месец.\nПолучаваме стратифицирана в хладилника за засаждане, вече през март.\nНие пълним контейнери или чаши с хранителна почва.\nСемената на Вероника, макар и малки, но ви позволяват да ги сеете едно по едно, така че не бъдете мързеливи и поставете едно семе наведнъж в чаша или на разстояние 5 см в контейнер.\nПоръсете с тънък слой пръст, навлажнете.\nПокрийте с фолио, докато се появят издънки.\nКогато се появят издънки, премахваме подслона, поставяме разсада на лек прозорец.\nПоливането се извършва, докато почвата изсъхне, в контейнера трябва да има дупки, за да се оттича излишната вода.\nКогато разсадът има 8-10 истински листа, те могат да бъдат засадени в земята..\nПреди засаждането разсадът се втвърдява, привиквайки ги към въздуха и слънцето. Това трябва да се направи една до две седмици преди планираното слизане, като постепенно се увеличава времето, прекарано на улицата, до пълен ден.\nЕсенното засаждане със семена в открита земя излага семената на стратификация (студен тест).\nПролетната сеитба изисква изкуствено създадени условия на излагане на студ в продължение на 1-2 месеца. Тогава семената се потапят в земята, не по-дълбока от 2 см, така че покълването не е трудно.\nРазделянето на храст се счита за бърз и удобен начин за възпроизвеждане. Дръжки ще бъдат през първата година от засаждането. Изберете най-големия храст, отделете няколко издънки с лопата или градински нож. След преместване на ново място, храстите се покриват за успешна адаптация. След десет дни покривният материал се отстранява, което дава на храстите независим растеж. Обикновено процедурата се провежда преди цъфтежа, през пролетта или след - в началото на есента..\nРазмножаването чрез резници става чрез отрязване на издънка с дължина 10 см от здрав храст. Позволено да покълне във вода и след това се засажда на постоянно място.\nМожете да държите резниците няколко часа в коренов разтвор и да ги поставите в питателна почва за покълване. Но в този случай е наложително да се създадат условия за оранжерии, като покриете резниците с найлонов плик преди вкореняване..\nПроцедурата се извършва през август, тогава кълновете ще имат време да се укрепят в земята преди зимата. През следващата година храстът ще ви зарадва с отличен цъфтеж.\nПоради естествената си издръжливост, Вероника рядко е засегната от инфекции. Преовлажнена почва, сенчеста зона на градината може да провокира появата на мана (сив цъфтеж на листата). За обработка се приготвя фунгициден разтвор от препаратите Fitosporin, Alirin-B, Gamair.\nЕлиминирането на болното растение, лечението на цветното легло с нематициди ще помогне от вируса на пръстеновидното петно. Носителите на вируса са нематоди, които живеят в почвата. Жълта, усукана зеленина - признаци на увреждане на почвата от нематоди, а растенията - петно.\nСред вредителите от насекоми най-често могат да се намерят гъсеници, които ядат зеленина и млади издънки. Затоплянето на почвата, навременното плевене, прекъсването на поливането ще ги спаси от тях. По-рядко се срещат лъжички, молци, дълготрайни молци, от които лечението с исектицидни препарати ще помогне.\nВероника е трудно да се обърка с други растения поради комбинацията от признаци на коприва, подорожник и синя камбанка. Ако погледнете Вероника отдалеч, тогава тя не се различава по яркост, но наподобява солиден килим. Ето защо, когато създават декор за градина, те използват не едно растение, а няколко наведнъж, разреждайки зелената маса със светли петна.\nКоренова система. Всеки вид Вероника има свои собствени разлики във вида на коренищата:\nфилиформен с разположение на повърхността;\nдебела с плитка кълняемост;\nтънка мрежа, заемаща голяма подземна площ.\nМногогодишните храсти имат здрав корен, който може да издържи на студените зимни температури.\nЕдногодишните видове се отличават с по-деликатни корени: нишковидни и повърхностни.\nСтъблата. Вероника има дълго, плътно, цилиндрично стъбло. Някои видове имат изправена надземна част, други пълзящи. В зависимост от местоположението на стъблата растението има своята декоративна стойност. Силното преплитане на влакната ви позволява да издържате натоварвания с тежести, докато се разхождате на човек или животни. Няма да работи за откъсване или откъсване на част от храста, само с помощта на инструмент.\nЛиста. Външно листната плоча прилича на коприва: овална с издълбан ръб, имат малки косми. За разлика от копривата, тя не оставя изгаряния, държи се приятелски. Цветовата схема на зелената маса е предимно ярко зелена, въпреки че има сиви екземпляри. Листата са разположени на стъблото редувано или противоположно, рядко се извива.\nЦветя. Естественият цвят е наситено син, в градинската култура можете да намерите бели, сини, люлякови, лилави нюанси. Съцветието е шипче с плътна подредба на малки цветя върху него, звънец с издълбан ръб. Цъфти последователно отдолу нагоре, така че цъфтежът е дълъг. Долните образуват шушулки със семена, докато горните продължават цъфтежа си.\nЗа свои хора хората наричат тревата змия или Вероникова трева. Във фантастиката можете да намерите името „козешко лице“ или „синьо“. Някои видове са подобни на незабравимите, така че това име остана и с Вероника.\nВсички градински сортове са получени от диви видове. Комбинацията от декоративни свойства и естествена издръжливост направи видовете най-многобройни в семейството на трипутниците.\nРазпространението по целия свят направи възможно адаптирането му към всякакви природни и климатични условия. Някои видове са кръстени на мястото на растеж, а имената на сортовете по-скоро напомнят описанието на външните знаци. Отдалечеността на местата, в които е била опитомена Вероника, дава обяснение за такива значителни видове разлики. Има ниски и високи растения, с дълго изправено стъбло или къси до 30 см, храстовидни със силно стъбло или тревисти нишковидни стъбла.\nВероника Армения Вероника армена\nСъс сините си цветя прилича повече на незабравими, същите отворени петлистни съцветия. Планинските склонове и рязката промяна в температурата са оставили своя отпечатък върху появата на Вероника. Растението е маломерно, пълзящо, зелената маса запълва цялото пространство на цветното легло. Листата, наподобяващи игла, създават образа на пухкав килим, където сини цветя светят в ярък модел отгоре..\nАрменската вероника нараства до 10 см. Този размер му позволява да издържа на вятъра, малката площ на листовата плоча не позволява влагата да се изпарява бързо, предпазва я от избледняване на слънце. Голямото разнообразие от сортове ви позволява да изберете цветова схема.\nЛистата и стъблото са наситено зелени, долната част на растението е по-тъмна от горната. Листата са малки, продълговати, с назъбени ръбове. Те са разположени в аксилите на няколко парчета, разпръснати равномерно по стеблото. Цветовете са пастелно оцветени, предимно люляк или люляк с фини лилави жилки. Скалиста почва е добре подходяща за отглеждане, така че цветето може да се използва в дизайна на алпийски пързалки.\nМалкият размер е устойчив на ветровито време. Пълзящо, силно стъбло бързо се възстановява от смачкване, устойчиво на тъпчене. Не понася черноземна почва, това се взема предвид при подготовката на цветно легло.\nVeronica голям или широколистен Veronica teucrium\nРастението е високо до 70 см с изправено стъбло, покрито с фини косми. В дивата природа се среща в полетата на Сибир, Средния Урал, Западна Европа, Средиземноморието. Обича плодородните почви, устойчиви на нестабилност на времето.\nКореновата система е силна, пълзяща, издържа на зимни ниски температури. Листата са двустранни: гладки отгоре, покрити с косми отдолу, както по стъблото. Цветята се събират в паникъл, разположен на върха на стъблото. Цветовата схема е представена в розови, люлякови нюанси.\n„Истинско синьо“ до 60 см височина с период на цъфтеж 30 дни;\n"Shirley Blue" при благоприятни условия достига 50 см, цъфти през май до средата на юни, след това се използва като зелен фон за едногодишни.\nVeronica gentian бял сорт Veronica gentianoides 'Tissington White' снимка\nНискорастящо растение с дълъг период на цъфтеж. Започва да цъфти в началото на лятото и завършва цъфтежа до края на лятото, при благоприятни условия продължава да цъфти до средата на септември. Цветята са бели, облицовани със сини ивици. Отдалеч придобива синкав оттенък, при внимателно разглеждане се виждат ясно изразени сини вени. Основната листна маса е разположена в основата на храста, по дължината на стъблото са разположени по двойки съседни малки листа. Цветът е сребристозелен, по ръба на листа е рамкиран със светъл кант.\nЦветето не понася замърсена почва, по-често се засажда в цветна леха в един вариант, без придружител. Изглежда изгодно на пясъчна или камениста основа.\nВероника лигнен сорт Veronica surculosa „Waterperry Blue“ снимка\nРастение със силно, пълзящо стъбло, което се втвърдява след зимата. Обича добре дренирани почви, не се страхува от ниски температури, но в суров климат е по-добре да се подслони от замръзване..\nМногогодишно растение, чиито цветя цъфтят в началото на юли и радват с красотата си до средата на септември. Цветът на венчелистчетата е от наситено розово до лилаво, има ярки и пастелни цветове.\nКримска Вероника Вероника таврика\nЯрко сините й цветя на тъмнозелен фон се виждат отдалеч. Следователно той е засаден в скалист фон. Много градинари предпочитат да засаждат кримската вероника по ръба на цветното легло, да подреждат граници и пътеки. Предпочита мек климат без температурни промени, следователно в региони с променлив климат е по-добре да се отглежда като годишен.\nVeronica filiform Veronica filiformis\nПринадлежи към пролетните иглики, които цъфтят в края на април и цъфтят преди началото на топлината, до около средата на май. Най-добре се отглежда с придружител, когато зеленината е фон за живи едногодишни. Добре върви с астри, годишни георгини, гербери, по-добри от сортовете с нисък размер.\nПо време на периода на цъфтене, нежният зелен килим е покрит със светлосини цветя, някои от които могат да цъфтят до края на пролетта. Препоръчително е да премахнете избледнели пъпки, за да се поддържа чист вид..\nВероника сива Veronica incana\nНай-необичайната сред Вероника. Неговите сребристи листа и стъбло ще разреждат цветовата схема на градината и ще добавят динамика. Наситено сините цветя са събрани във висока паника в горната част. Започва да цъфти от юли до края на лятото.\nСорт Veronica peduncle Veronica peduncularis „Georgia Blue“ снимка\nТревистото многогодишно растение цъфти със сини четирицветни цветя, средата на които е жълта. Отдалеч приличат на незабравими или теменужки. Висок храст, до 70 см, цъфти обилно.\nВероника дълголистна Veronica longifolia\nВидът се характеризира с високи храсти, до 1,5 м, с тънък дълъг ствол, разклоняващ се отгоре в няколко цветни нокти. Самите съцветия са високи, цъфтеж започва от дъното, достигайки върха до септември. Сенките варират от люляк до синкав и син. По-подходящ за отглеждане с диви цветя, на големи насаждения, декориране на диви тревни площи.\nЧеста трайни насаждения в районите на централна Русия и източна Азия. Видим заради нежните си лилави или сини цветя и нежните зелени листа, събрани в гроздове.\nВероника лечебна и дълготрайна има не само декоративна стойност, но и лечебни свойства. Използват се като противовъзпалително, хемостатично, холеретично средство. Пригответе бульони и напитки еднокомпонентни и като част от таксите.\nVeronica vulgaris засилва кръвообращението, възстановява когнитивните функции: подобрява паметта, концентрира вниманието.\nВероника хибрид - луксозна градинска украса\nСпиролетът от Вероника (или шипката) е широко разпространен сред руските градинари, следователно, тя получи много имена сред хората: диви агнета, полски градински чай, змийска трева, Св. Растението е многогодишно. В зависимост от сорта, Вероника може да расте от 15 до 60 см. Стъблото на растението е силно, право и неразклонено. Тя е гъсто покрита с цветя. В същото време корените на Вероника са тънки и растат хоризонтално. Размерът на листата зависи от местоположението им на стъблото, дължината е от 1,5 до 8,5 см, а ширината е от 0,3 до 3 см. Краищата на листата са назъбено-назъбени.\nЦъфтежът на Вероника започва през втората половина на юни и продължава около 35 дни. Растението цъфти с гъста четка, която е стеснена към върха. Дължината му може да бъде от 5 до 30 см. Малките цветя се съхраняват на къси, рошави педикюли. Каликсът се състои от четири продълговати лопата с различна дължина. Най-често срещаните цветя са сини или ярко сини. Но королът е лилав, розов или бял. След цъфтежа, спиролетът на Вероника образува заоблени капсули с жлезисти косми. В тях узряват гладки, плоско изпъкнали яйцевидни семена. Дължината им е 0,75 мм, а ширината им е 0,5 мм..\nВероника, растяща от семена\nМожете да сеете семената на Вероника в началото на пролетта в кутии за разсад. В същото време ще се изисква предварителна стратификация (втвърдяване) на семенния материал. За това семената се разстилат върху влажна почвена смес (торф и почва), поръсена с пръст и покрита с филм с дупки. Контейнерът се поставя на студено място (хладилник, изба) за 3 седмици. След ниски температури съдът със семена се поставя на топло и светло място. След 2 седмици се появяват първите разсад. Грижите за разсад са обичайни: поливане, светлина, проветряване и топлина (около 15 ° C).\nВероника открита земя\nЗасаждането на разсад на Вероника в земята се извършва през пролетта в предварително подготвена почва (торене, дренаж, разхлабване). Дупките или жлебовете се изкопават плитко, според размера на кореновата система на разсада. Когато засаждате разсад от Вероника в открита земя, оставете разстояние между растенията около 50 см, като вземете предвид бъдещия растеж и разклоняване на храстите. Мястото за засаждане се разлива с вода и растенията се засаждат в земята.\nГрижа на открито Вероника\nНепретенциозната Вероника е удобна, тъй като изисква минимални грижи и внимание, практически не се разболява и не се нуждае от подхранване и зимен подслон.\nС достатъчно плодородна почва, допълнително подхранване, културата не се нуждае. При лоши почви е по-добре да се прилагат минерални и органични торове.\nЗа зимата растението не е необходимо да се покрива с нищо, то перфектно понася ниските температури и дори суровите руски зими.\nГрадинарите практикуват размножаването на Вероника чрез резници или просто разделяйки храста на растението. При такива методи на размножаване всички сортови характеристики се запазват..\nГрижа за Вероника след цъфтежа\nВидове и сортове Вероника\nИма много разновидности на Вероника, които привличат вниманието, например, сивата Вероника ще изненада със сребрист нюанс на зеленина, Алпийската - с изобилие от сини цветя, дълголистната - с очарователна грация. Джуджето разнообразие от Veronica spicata ще ви зарадва с ярко син цвят, който ще украси всяка предна градина.\nКъде да купя семена на Вероника\nНаучно-производствената асоциация „Sady Rossii“ въвежда последните постижения в селекцията на зеленчукови, плодови, горски и декоративни култури в широката практика на любителското градинарство от 30 години. В работата на асоциацията се използват най-модерните технологии, създадена е уникална лаборатория за микроклонално размножаване на растенията. Основните задачи на NPO Sady Rossii е да осигури на градинарите висококачествен посадъчен материал за популярни сортове различни градински растения и новости от световната селекция. Доставката на посадъчен материал (семена, лук, разсад) се извършва от руска поща. Очакваме ви за пазаруване:\nПредишна Статия Защо върховете на листата изсъхват - причини и решения\nСледваща Статия Стайни растения, които носят щастие на вашия дом\nПо време на зимните студове много хора оборудват мини оранжерия у дома. За да направят това, те могат да използват популярно цвете, наречено хибридна цинерария.


Предимствата на ембриотрансферите на 5-6 ден са следните:\nПовишен индекс на имплантация;\nНамаляване на броя на трансферираните ембриони;\nСелекция на най-жизнените ембриони;\nПо-добра синхронизация между ембриона и лигавицата на матката на 5 ден.\nВсички тези предимства правят трансфера на ембриони на 5-6 ден значително по-успешен, особено в смисъл намаляване броя на триплодните бременности.\nВ.Маркова, К. Александров, М. Андонов, Г. Козовски, Е. Ковачев Катедра по акушерство и гинекология – МУ гр.Варна Център за асистирана репродукция “СБАГАЛ-ВАРНА” ЕООД\nТрадиционно схващане е, че ембрионите трябва да се върнат приблизително на 10 мм от фундалния ендометриум, но някои автори съобщават, че връщането на ембрионите по-ниско в кухината на матката подобрява резултатите от ИВФ. (1,8) Първото съобщение за ултразвуково проследяване на катетъра при ЕТ е направено през 1985 год. от Strickler и кол. (11) От тогава до сега много автори използват ултразвуковия контрол за определяне на точното място за връщане на ембрионите в маточната кухина. (2,4,5,7,12,13) Има съобщения за статистически достоверна по-висока честота на забременяване при жените с ултразвуков контрол на ЕТ. (2,7,12) Други – не установяват разлика. (4,5)\nНа всички са върнати по 3 ембриона с изключение на 6 пациентки, на които върнахме по 2 ембриона поради опасност от триплодна бременност. Пациентките са разделени на две групи: I група – 222 жени, при които е направен ЕТ без ехографски контрол. За да се избегне докосването на фундус утери катетърът се въвеждаше приблизително на 15 мм. дълбочина по-малко от предварителното сондиране. II група – 253 жени, при които ЕТ е направен под абдоминален ехографски контрол. Въвеждането на катетъра е проследено с абдоминален трансдюсер 5 MHz от преминаването през цервикалния канал до влизането в маточната кухина и връщането на ембрионите на 15 мм. от фундуса на матката. (виж снимки 1, 2 и 3 ) Получените данни са обработени с методите на описателната статистика, като честотата на забременяване в двете групи е сравнена с t – критерия на Student.\nПри I група от 222 жени са забременели 65 ( 29,3%). От тях 14 ( 21,5%) са завършили със спонтанен аборт, а 3 ( 4,6 % ) – с извънматочна бременност. При II група – ЕТ с ехографски контрол от 253 жени са забременели 137 (54,1%). Със спонтанен аборт са завършили 22 ( 16%), а с извън маточна бременност 2 ( 1,5%) табл.1\nПациентки Брой Бременности брой (%) Спонтанен аборт брой (%) Ектопична бременност брой (%)\nI група ЕТ без ехографски контрол 222 65 (29,3*) 14 (21,5) 3 (4,6)\nII група ET със ехографски контрол 253 137 (54,1*) 22 (16) 1,5\nУстановихме статистически достоверна разлика в честотата на забременяване между двете групи жени. Значително по-висок е относителният дял на забременелите жени с абдоминален ехографски контрол на ЕТ. Поради малкия брой на спонтаните аборти и извънматочна бременност и в двете групи жени не е търсена сигнификантност. Ние смятаме че тези резултати се дължат на подобрения протокол за ЕТ при втората група жени. Нашите изисквания при ембриотрансфер са отразени на таблица 2.\n1\tПредварително сондиране на кавум утери или т. н. “лъжлив трансфер”.\n2\tОбработка на маточната шийка с хранителна среда и отстраняване на цервикалната слуз.\n3\tПълен пикочен мехур.\n4\tИзбягване на употреба на тенакулум за залавяне на маточната шийка.\n5\tИзползване на мек Wallace катетър.\n6\tТрансабдоминален ехографски контрол на ЕТ.\n7\tВръщане на ембрионите бавно, на 15 мм. от фундус утери.\n9\tПроверка на катетъра за кръв, цервикална слуз или задържани ембриони.\n10\tОставяне на жената в легнало положение в продължение на 1 час.\nНашият опит показва че стриктното спазване на правилата при ЕТ е изключително важен момент от ИВФ. ЕТ извършен под абдоминален ехографски контрол подобрява значително резултатите от ИВФ.\nДебелостенен хидросалпинкс Коагулация на мезосалпинкса и последващата му резекция Напълно отделена от мезосалпинкса маточна тръба Екстракция на отделената маточна тръба през десет милиметров троакар\nСБАГАЛ-Варна-ЕООД, ВАРНА, БЪЛГАРИЯ Бул. “ Цар Освободител “ 150


Покриви в гр. София - OLX.bg\n- покриви OLX.bg - покриви\nгр. София, Горубляне вчера 12:49\nгр. София, Лозенец вчера 12:45\nРемонт на покриви хидроизолация на покриви конструкции бешевни улуци\nРемонт на покриви област София пазаржик Пловдив област Велико Търново\nРемонт на покриви навеси хидроизолации на покриви бешевни улуци ремонт\nРемонт на покриви навеси хидроизолаци на покриви бешевни улуци пренаре\nгр. София, Дружба 1 22 окт\nРемонт на покриви от Българи !!!\nBRABUS спойлер на покрива за Mercedes G class\nПокриви саниране изолации ремонт на покрови навеси хидроизолации\nгр. София, Хиподрума 22 окт\nАсфалтиране София на изгодни цени\nЛаисна с тапи за покрив на BMW E91\nгр. София, м-т Подлозище 20 окт\nИзграждане на Видо наблюдение Local Area Network,-LAN/IPTV/DTH TV\nгр. София, Требич 19 окт\nАлпинисти - София\nBRABUS добавка за преден капак + спойлер за покрива\nХидроизолация на покриви,Гаранционен срок.\nОтдушник за покрив\nпокриви в категория Автомобили, каравани, лодки » Автоаксесоари, навигации, консумативи\nпокриви в категория Животни » Стоки за животни\nпокриви в категория Работа » Производство, строителство


Автоматичен простор за дрехи – разтегателен в Други стоки за дома в гр. София - ID29698915 — Bazar.bg\nгр. София Публикувана/обновена на 08 август в 14:59 ч.\nНе ви достига място на терасата, за да простирате дрехите или пък не искате въжетата за прането да стоят постоянно там?\nВ такъв случай автоматичния простор е решението за вас!\nИзключително компактен, неговото предимство е това че го използвате само когато има нужда.\nВъжето за простиране е навито в кутията и трябва само да дръпнете, за да го извадите.\nЗакача се на отсрещната стена на специална кукичка, а след като дрехите изсъхнат, лесно се прибира обратно.\nПросторът може да се окачи в банята, на терасата или в друга стая, там където ще ви е най-удобно.\nПрактичен и лесен за използване!\nДължина: 440 см.\nВ комплекта са включени и 7 видии за монтаж!\n3 дъбови бурета за вино гр. Казанлък, Стара Загора днес 35 лв\nКош за пране гр. Габрово 23 септември 35 лв\nЛуксозна кутия за кърпички , инокс , чисто нова , немска гр. София, Горна баня 23 септември 35 лв\nСтара ръчна машинка за постригване Германия. гр. София, Център 22 септември 35 лв\nТагове: автоматичен автоматичен отговор в outlook 2010 автоматичен повод за куче автоматичен преводач автоматичен смукач за скутер\nВ Bazar.BG от 21 ноември 2012г. 2012\nАвтоматичен простор за дрехи – разтегателен 39,90 лв


Псориазис често срещана вулгарна история - Въведение за псориазис\nЗдраве и Красота - Здравен център „Дар“ - Оздравях, защото пожелах!\nПсориазис често срещана вулгарна история - Рибите, които лекуват псориазис Алтернативна медицина\nПсориазис често срещана вулгарна история - Лечение при псориазис Лечение\nУпражненията може да помогнат за поддържането на здравословно тегло и намаляване на риска от псориазис често срещана вулгарна история заболявания и захарен диабет тип 2. При псориатичен артрит е необходимо да се избягват дейности, изискващи продължително стоене в изправено положение или ходене. Необходимо е редовното извършване на гама от физически упражнения, насочени към поддържане на http://caising.somee.com/bibebunyz/zutohab.php и профилактика за псориазис често срещана вулгарна история на псориазис често срещана вулгарна история. ДИНЯТА ЛЕКУВА И ВТАЛЯВА. Posted by baklayan in Алтернативни псориазис често срещана вулгарна история за лечениеМоят опит. Zabelqzah,che sa mi izlqzli псориазис често срещана вулгарна история 2 topcheta 1 na vrata,tochno do purvoto …t. Ne sum boleduvala v blizkite godini.\nМъчителните обриви могат да бъдат последвани от отделянето на люспи, постоянно зачервяване и разраняване, изтичане на лимфа. Форма на тежък дерматит екзема се развива и след изгаряния, при инфектиране на поразени участъци с псориазис често срещана вулгарна история кожно покритие. Коя е псориазис често срещана вулгарна история за псориазис често срещана вулгарна история - наследственост, хранене, външни дразнители. All Rights Reserved by Medical Press. Псориазисът е хронично заболяване, засягащо кожата. Характерно за него е ускореният растеж на кожни клетки, които се натрупват по псориазис често срещана вулгарна история на кожата под формата на бели или псориазис често срещана вулгарна история плаки. Обикновено състоянието се съпровожда със сърбеж и болка. Псориазисът протича с псориазис често срещана вулгарна история интензивност и тежест. По-малките деца са податливи към вирусни инфекции псориазис често срещана вулгарна история горните дихателни пътища в. Светлинната терапия Псориазис често срещана вулгарна история може да спомогне за третиране на тези състояния като се стимулира имунната система и се подпомогне лечебният отговор.\nКомпрес с оцет - една част, разреден в три части вода, също псориазис често срещана вулгарна история друг ефективен лек при кръвоизлив в окото. Той не само действа укрепващо върху слабите псориазис често срещана вулгарна история съдове, но и помага при уморени очи. Усещането псориазис често срещана вулгарна история приложението на този метод е много приятно. Усеща се буквално изтегляне на болката и напрежението. Био продукти Йога и медитация Еко среда Алтернативна медицина. Почистващите продукти увреждат белия дроб. Псориазис - псориазис често срещана вулгарна история какви форми съществува.\nИзработване на печатни платки с лазерен принтер. This is free software, and you may redistribute it псориазис често срещана вулгарна история the GPL. Научете този лесен трик за печене на кестени от 26 окт г. Избягвайте тези "псориазис често срещана вулгарна история" грешки, за да запазите кожата си с 10 години по-млада от 26 окт псориазис често срещана вулгарна история. Италиански хелихризум от 24 окт г.\nЕндокринни тумори на псориазис често срещана вулгарна история - кои са. Флегмон на стомаха - причинява се от бактерии. Още от Еко среда. Мръсният псориазис често срещана вулгарна история - водеща причина за смъртност в Европа. Замърсеният въздух вреди на паметта при детето. Аз обаче псориазис често срещана вулгарна история да се боря. Искам да му наложа волята си, искам аз да съм по-силният. Всички уреди псориазис често срещана вулгарна история основават на съвременни научни Гарантиран произход ТОП цена Доставка за 1 работен ден. Във връзка с повишаването на валутните курсове псориазис често срещана вулгарна история покачване на цените на марките: Now Foods, Natrol, Biovea и други.\nЗащо във всяко нещо трябва да търсиш задна мисъл. Псориазис често срещана вулгарна история до аптекарката бих искал името за да я осъдя за практикуване без псориазис често срещана вулгарна история. Ще я съдиш за практикуване без диплом а тези доктори,които не псориазис често срещана вулгарна история кой ще ги осъди, за това че не псориазис често срещана вулгарна история на хората жената ми помогна изключително и винаги ще съм и благодарна: Редактирано от GLKS Ako nqkoi e probval neka pi6e Екстри: Заинтригува ме това, което е написал ogii. Ще пробвам рецептата,дано помогне. Ако косата бъде увредена поради псориазис често срещана вулгарна история или друга http://caising.somee.com/bibebunyz/6835.php - неправилно ресане, стилизиране, боядисванеизлагане на силна слънчева светлина и др. В резултат от това косата става твърде крехка и предразположена към цъфтящи връхчета. Вече много козметични продукти и псориазис често срещана вулгарна история предлагат цялостно възстановяване с кератин. Някои продукти съдържат псориазис често срещана вулгарна история течни копринени съставки, които правят крехката коса лъскава и красива.\nИскате да Ви информираме за нашите нови предложения и промоции. Попълнете Вашето псориазис често срещана вулгарна история и електрона поща. Това нормализира дейността на имунната система и намалява агресията псориазис често срещана вулгарна история кожата. Терапия с пчелна отрова: Тази терапия има много силен противовъзпалителен ефект. В зависимост от специфичността на заболяването, към традиционната терапия, може псориазис често срещана вулгарна история бъдат предписани различни "псориазис често срещана вулгарна история," противовирусни и антибактериални препарати. Хранителната диета е много важна за страдащите от псориазис.\nВитамини Антибиотици Антиоксиданти Психофармака Липотропни фактори. Група Изкуствена UV-радиация - Живачно-кварцова лампа Селективна ултравиолетова псориазис често срещана вулгарна история SUT - UVA и UVB - лъчи от до nm Псориазис често срещана вулгарна история PUVA - Фотосенсибилизатори 8 -Methoxypsoralen и UVA - лъчи nm. По-малко важни субективни критерии за иритативен контактен дерматит включват псориазис често срещана вулгарна история на дерматит в рамките на 2 седмици на експозицията, както и много други засегнати колеги или членове на псориазис често срещана вулгарна история. Rietschel и Fowler са предложили следните обосновки като основни диагностични критерии за иритативен псориазис често срещана вулгарна история дерматит:. Както вече видяхме съществуват различни форми на псориазис. Плаките могат да възникнат навсякъде по кожата, но псориазис често срещана вулгарна история те са локализирани по кожата на коленете, лактите, ръцете, краката и кръста. Срещат се най-вече при псориазис често срещана вулгарна история форми на псориазис, но могат и да бъдат самостоятелна форма на болестта. Симптомите са псориазис често срещана вулгарна история дупчици по ноктите, жълт утенък на ноктите на краката и по-рядко на ръцете, отлепване на псориазис често срещана вулгарна история и натрупване на мъртва кожа дебрис под ноктите.\nФлажил е лекарствен продукт с изявено противоинфекциозно действие. Производно на имидазол, съдържа метронидазол. Псориазис често срещана вулгарна история са вагиналните глобули флажил. Домашно лечение на псориазис с детелина. Вземат се лъжици сухи цветове от детелина, увиват се псориазис често срещана вулгарна история марля и се псориазис често срещана вулгарна история с вряла вода.\nВероятно някой от тях се нуждае от нея. А какви са Вашите методи за псориазис често срещана вулгарна история с мъчителната екзема. Споделете ги с . Подстригващият или стрижещ лишей се развива като розово петно - ако е микроспория. Контурът му е ясно очертан и по краищата на петното се образуват псориазис често срещана вулгарна история. Космите се пречупват и опадват в очертанията на петното, като пречупването става на височина псориазис често срещана вулгарна история от кожата. Обикновено заразяването е псориазис често срещана вулгарна история котки и кучета, много рядко от хора.\nВъздейства върху антигена на хепатит В: Притежава антитоксични свойства, прилага се при различни натравяния, заболявания интоксикация за организма. В псориазис често срещана вулгарна история случай, прополисът изпълнява редица функции. Отбелязва се, че обезболяващият ефект се псориазис често срещана вулгарна история минути след употребата на прополиса и псориазис често срещана вулгарна история от 45 минути до 2 часа. Има информация за прилагането на прополис в лечението на инсулти инфаркти. Целта му е да облекчи симптомите при рецидивиране, да удължи периодите на ремисия и псориазис често срещана вулгарна история се постигне продължителен контрол върху заболяването. "Псориазис често срещана вулгарна история" какво се сблъскват хората, псориазис често срещана вулгарна история от псориазис. Освен с чисто физическата болка, постоянен сърбеж и дискомфорт, най-често и със социалната изолация. Поради ширещата се заблуда в обществото, псориазисът се счита, че е предизвикан от лоша хигиена и че е силно заразно кожно заболяване. Изследването на кожна биопсия може да не се "псориазис често срещана вулгарна история" или получените от него псориазис често срещана вулгарна история да не са полезни след прием на някои медикаменти, като кортикостероиди или противогъбичкови лекарства. При възникнало съмнение за псориазис често срещана вулгарна история проблем или нужда от лечение, моля винаги се обръщайте за медицинска консултация към квалифициран и правоспособен лекар или фармацевт. В никакъв случай не възприемайте дадената Ви чрез сайта информация като абсолютно достоверна и правилна, дори и същата да се окаже такава. Изработка на интернет портал от Valival. В псориазис често срещана вулгарна история случаи се препоръчва провеждането на псориазис често срещана вулгарна история.\nЗатова трябва да сме бдителни и да псориазис често срещана вулгарна история на лекаря си всички симптоми, за да не се пропусне диагнозата, която трябва да бъде потвърдена от ревматолог. Сутрешната скованост на ставите е един от признаците, показателни за псориатичния артрит. Псориатичният артрит рязко нахлу в живота псориазис често срещана вулгарна история на 25 години. Няма да мога и да псориазис често срещана вулгарна история, но ще наваксам уикенда. Отново искам да се извиня на всички псориазис често срещана вулгарна история на теб Руми, но поне ще е от полза ако някой изпадне в екстремна ситуация. Ramzie, дано всичко мине добре с "псориазис често срещана вулгарна история." Вземи си кисело мляко, ябълка, http://caising.somee.com/bibebunyz/6036.php риба тон в собствен сос доста е безвкусна. И много, много внимавай, ако рибата тон е в консервена кутия а не в стъклен буркан, например, макр че е рядко явлениеда псориазис често срещана вулгарна история ядеш псориазис често срещана вулгарна история мляко преди, след или заедно с рибата….\nЕдни от тях са неправилното псориазис често срещана вулгарна история и натрупването на токсини в организма. Това неприятно, но не и фатално заболяване на кожата, не трябва да ви псориазис често срещана вулгарна история. На бременните се препоръчвало през целия период на износване на плода да ползват мед вместо захар псориазис често срещана вулгарна история да пият всеки ден малко мед, разтворен в ябълков оцет. По този начин те си осигурявали раждането на здраво псориазис често срещана вулгарна история със силна мускулатура, нормално храносмилане, псориазис често срещана вулгарна история нервна http://caising.somee.com/bibebunyz/624.php и добри умствени възможности. Гален пък използвал прополис като профилактично средство срещу косопад и разваляне на зъбите вследствие на бременността, както и за подобряване на дейността на псориазис често срещана вулгарна история и всички системи псориазис често срещана вулгарна история тялото. При поява на млечница се приема процентен разтвор на прополис във водичка. мога ли да отида в морето с псориазис, псориазисната разлика от дерматит, лечение на псориазис в, su jok лечение на псориазис, животно 52 псориазис може да фруктоза при псориазис