Алкохолна полиневропатия - Апатия 2022\nВ страните от ОНД сред токсичните заболявания на неврологията на първо място заема токсичната алкохолна полиневропатия. Причината се счита за разпространението на алкохолизъм. Лекарите препоръчват да се започне лечение възможно най-рано, за да се избегне увреждане и смърт. Веднага приложете лекарствената терапия, след което преминете към нелекарствени методи.\nАлкохолната полиневропатия, чийто код в ICD е 10: G62.1, се нарича голямо увреждане на нервните клетки от етанолови токсини. Патологията се диагностицира при хора с хронично пристрастяване към алкохола. Случва се при пациенти с остро отравяне с етил.\nАлкохолните токсини имат изключително негативен ефект върху нервната система на човека. Унищожавайки миелиновата обвивка и нервните влакна, те водят до всички видове сензорни увреждания. Такъв ефект води до развитието на алкохолна полиневропатия, симптомите на която ни позволяват да кажем, че това е изключително сериозно заболяване, което влошава качеството на живот на пациента и води до инвалидност.\nХарактерни признаци на алкохолна полиневропатия:\nсе отнася до усложненията при алкохолна интоксикация;\nсе среща по-често в остра или подостра форма;\nмножество увреждания на невроните (засяга цялата нервна система или големи области на НС);\nв резултат на токсични ефекти в невроните метаболизмът се нарушава;\nметаболитно разстройство причинява дисфункция на периферната и / или централната, вегетативна нервна система;\nувреждане на нервната тъкан на ЦНС (в мозъка и гръбначния мозък) е рядко;\nчовек губи трудоспособността си, получава увреждане от II група;\nпри адекватно лечение инвалидността се възстановява;\nотказът от терапия завършва със смърт.\nСпоред статистиката тежка алкохолна полиневропатия се развива при 30% от мъжете и 10% от жените със зависимост. При цялостно изследване на тялото чрез електроневромиография се открива увреждане на нервната тъкан при всички хронични алкохолици. Тоест, честотата на появата е 97-100% при зависими хора, но болестта протича в латентна (безсимптомна) форма.\nРеферентен! Летс е първият в историята, който описва симптомите на болестта през 1787 г., когато открива при пациенти със зависимост, невропатия с алкохолен произход.\nМетаболитният процес в невроните се нарушава от токсичните ефекти на етиловия алкохол и неговите продукти на разпад (метаболити, ацеталдехид) върху нервната клетка. Полинейропатията се среща при хора с последен стадий на хроничен алкохолизъм или след продължително хапване. Заболяването може да се влоши поради хипотермия.\nПровокира алкохолна полиневропатия може:\nупотребата на нискокачествени алкохолни напитки;\nнеспособността на организма да неутрализира токсините (генетично разстройство, отслабване, старост, онкология);\nнедостиг на витамини, липса на полезни микро и макроелементи;\nдефицит на витамини от група В или тиамин (В1) или фолиева киселина (В9);\nАлкохолната полиневропатия се проявява при хора без зависимост, ако се пие прекомерна доза алкохол или се консумира обогатена напитка от дете, тийнейджър. Това са изолирани случаи, изучава се патогенезата. При единична интоксикация с етанол, нарушенията на нервната система остават поради самолечение или липса на медицинска помощ.\nКласификацията се основаваше на клиничните прояви на заболяването. Множеството лезии на невроните са безсимптомни, остри, подостри и хронични. В зависимост от вида алкохолна полиневропатия при пациента се определят различни симптоми и се предписва различно лечение. Първият и последен сорт се проявява при продължителен алкохолизъм, а останалите - при хора с продължително хапване.\nКлинични признаци на невропатия:\nВид алкохолна полиневропатия Отличителни черти\nсетивен Определете нарушена чувствителност на кожата в крайниците.\nПридружен от болка.\nМотор Характерно е нарушението на рефлекторно-двигателната функция\nСмесено (комбинирано) Съществуват едновременно признаци на сензорни и двигателни форми на полиневропатия\nПсевдотубетичен (атактичен) Характеризира се с дискоординация на движенията, клинично подобни на сухия гръбначен мозък\nСубклинични (първични) Няма изразени нарушения: невроните тепърва започват да се увреждат. Рефлексите, подвижността и / или чувствителността са леко нарушени.\nвегетативен Засегнати са клетките на ганглийната (вегетативната) нервна система, която регулира дейността на организма. Проявява се чрез дисфункции на жлези, кръвоносни съдове, органи.\nНай-често патологичният процес засяга нервите и кръвоносните съдове на долните крайници. Поради прекалено голямо натоварване те са най-уязвими, следователно, разрушителните разстройства в нервните влакна възникват по-бързо, което води до нарушена чувствителност, болка, съдови заболявания, куцота. Алкохолната полиневропатия на долните крайници при отсъствие на лечение може да доведе до сериозни усложнения, поради които пациентите губят работоспособността си и способността си да се обслужват.\nПолиневропатия на горните крайници\nАлкохолната полиневропатия на горните крайници се среща при пациенти с дългосрочна зависимост. Може да се появи и след еднократна употреба на големи дози етанол. Също така е придружено от нарушение на чувствителността и увреждане на двигателя..\nРеферентен! Според клиничните признаци формите са еднакви за всички видове токсични увреждания на нервната тъкан. Няма разлики в нарушените функции на НС в случай на отравяне с алкохол, лекарство, отрова, други вредни вещества, поради което причината се идентифицира чрез анализ.\nСимптомите на невропатия, причинени от алкохолна интоксикация, зависят от това каква форма на заболяването има пациентът. Заболяването се проявява като нарушение на функциите на нервната система. Ако в процеса участват неврони в гръбначния мозък или мозък, по-често се наблюдават признаци на смесена автономна полиневропатия. В случай на увреждане на периферните НС клетки се отбелязва развитието на един вид заболяване: сензорна, двигателна или комбинирана.\nОбща клиника по невропатия\nПървоначално човек отбелязва болка в нервния ствол и прилежащите му мускули, която се усилва с натиск. По-късно се появява парестезия: спонтанно усещане за гъза, изтръпване, усещане за парене в крайника.\nАлкохолната полиневропатия често е придружена от:\nспад, неуспехи в паметта;\nподуване на ставите, стъпалата, ръцете;\nувреждане на окуломотора, вагуса, финичния нерв;\nзрително увреждане (алкохолнабиопия), дишане, кръвоносни съдове, вътрешни органи.\nС настъпването на прогресия настъпва парализа на мускулите на екстензор или флексор. Засегнатите мускули бързо атрофират. В началото на развитието реакцията на сухожилните рефлекси се увеличава, след това изчезва или остава засилена. Повърхностната чувствителност на ръцете и / или краката от пръстите до коленете, лактите се променя.\nАлкохолната полиневропатия прогресира рязко или в рамките на седмици, месеци. С лечението настъпва обратното развитие: нервната система се възстановява изцяло или частично.\nСимптоми на субклинична форма\nНачалният стадий на алкохолната полиневропатия се открива при инструментално изследване. Симптомите не са изразени. Пръстите започват да усещат мразовито, фините двигателни умения и чувствителността на ръцете и краката се влошават. Заболяването прогресира бавно, ако човек не изпадне в хапки. Първият признак на развитие се нарича нервна болка при натискане върху областта на нейното преминаване.\nСимптоми на двигателната форма\nПри този вид алкохолна полиневропатия двигателната способност намалява. Мускулите отслабват, възниква пареза или парализа на определена мускулна група. Клиниката се допълва от признаци на сензорни разстройства ("goosebumps", промяна в чувствителността, така). Движенията също се забавят..\nОбикновено коляното се издига, а ахилесовото сухожилие намалява. Ако влакната в тибиалния нерв са повредени, те започват да вървят по пръстите на краката, плантарна флексия на стъпалото е нарушена.\nПризнаци за увреждане на перонеалния нерв:\nмускулната функция на екстензор се влошава;\nтонусът и обемът на мускулите на стъпалото и подбедрицата намаляват.\nРеферентен! Най-често лекарите откриват смесена алкохолна полиневропатия. Има симптоми на двигателно + сензорно разнообразие, нервите на ръцете и краката са ангажирани, мускулите в крайниците атрофират.\nПризнаци на сензорна форма\nПо-често се наблюдава увреждане на тъканта на периферната нервна система в краката, по-рядко в ръцете. Усещанията се разпространяват от пръстите нагоре по крайниците.\nЗа сензорна алкохолна полиневропатия:\nспазмите в мускула на прасеца стават по-чести;\nпареща болка се усеща в областта на преминаването на голям нерв;\nизтръпване, сърбеж в крайниците;\nръцете или краката стават охладени;\nръцете / краката изтръпват, мускулите губят сила;\nсухожилните рефлекси, по-специално ахил, се намаляват;\nв дланите / стъпалата и над крайника температурата, чувствителността към болка се повишава или изчезва.\nСензорното увреждане често е придружено от двигателни и автономни нарушения. Лекарите разкриват прекомерно изпотяване. На ръцете и краката цветът на кожата става мраморен или цианотичен. Образуват се трофични язви.\nПризнаци на псевдотубетична форма\nРазвива се чувствителната атаксия. Тя се характеризира с нарушение на координацията на движенията, нестабилна походка. При усещане на областта на нервите се появява остра болка. Чувствителност на кожата в дланите, предмишниците или стъпалата, краката.\nПри алкохолна атактична полиневропатия няма диабетни кризи, сифилис и синдром на Аргил-Робъртсън. Няма "лумбаго" и други признаци на дорзална сухота.\nСимптоми на вегетативна форма\nГанглийният отдел на SN регулира рефлекторните функции на вътрешните органи, жлезите и кръвоносните съдове. Алкохолната полиневропатия често е придружена от нарушение на сърцето, кръвоносната и пикочно-половата система.\nВероятни симптоми на вегетативна форма:\nнередовно свиване на миокарда;\nспад на налягането при промяна на стойката (ортостатична хипотония);\nвлошаване на сексуалното желание;\nпри мъжете еректилна дисфункция;\nжените спират да получават оргазъм;\nповръщане или упорито гадене;\nтрептящи точки пред очите.\nРеферентен! Вегетативните признаци се проявяват изразено или слабо с други форми на това заболяване. Те също са подобни на симптоми на прогресия на алкохолизма..\nСимптоми на алкохолна невропатия на долните крайници\nАлкохолната полиневропатия на краката е придружена от нарушение на чувствителността на кожата: усещане за пълзящи гъзове, изтръпване. Кожата на краката става цианотична, хладна на допир. Пациентите постоянно чувстват студ в краката си. Невропатия на долните крайници, алкохолна интоксикация, при която се развива по-бързо, отколкото в ръцете, без лечение води до периодична клаудикация, болка при ходене и в покой и възпаление на съдовете. Поради тежестта на симптомите, тази форма на заболяването се диагностицира най-често..\nЗа да се установи, че откритата невропатия е алкохолна, е важно да се диагностицира пристрастяването на пациента или да се научи за алкохола, приет преди развитието на клиничните прояви. Различни токсични увреждания на нервната тъкан трябва да бъдат потвърдени чрез лабораторни изследвания. Това е важно, тъй като неравномерните лекарства прочистват организма от алкохол, отрова, лекарства в случай на предозиране. За да изяснят диагнозата, те разговарят с близките на пациента за начина му на живот, възможното въздействие на етанола.\nЛабораторни методи за диагностика на алкохолна полиневропатия:\nбиопсия на нервна и мускулна тъкан;\nпункция на цереброспиналната течност.\nЛабораторен и цитохистологичен анализ на биоматериала помага за откриване на мускулна атрофия, разрушаване на миелиновата обвивка в невроните.Неврологът извършва физически преглед (преглед, палпация, анамнеза) и го изпраща на ENMG. Електроневромиографията разкрива дори безсимптомно увреждане на нервните влакна..\nЛечението на алкохолната полиневропатия е насочено към прочистване на организма от алкохол и продукти на разпад, регенериране на неврони, възстановяване на метаболизма и кръвоснабдяването на тъканите. Категорично е забранено да се пият напитки, съдържащи алкохол, лекарствени тинктури.\nВажно е да се храните балансирано, да се храните пълноценно, да ядете нормата на пресни плодове, зеленчуци, протеинови храни, вода. Препоръчително е да изберете режима на хранене и храна според препоръките на Pevzner относно общата диета (таблица за лечение № 15).\nКонсервативното лечение включва лекарства:\nрегулатори на кръвната захар;\nневронни протектори, метаболизъм, трофики - "Танакан", "Невромидин", други;\nантиоксиданти - "Thiogamma", "Berlition", други лекарства от тиокотична киселина;\nвазоактивни лекарства - "Халидор", "Бицикланафумарат", "Пентоксифилин", други съдоразширяващи, спазмолитични лекарства;\nB витамини - Milgammacomposite, Berocca +, Benfotiamine, други;\nантихипоксанти - Актовегин.\nЛекарствата за елиминиране или намаляване на симптомите на алкохолна полиневропатия се избират лично от пациента. Те използват седативни средства, антиконвулсанти Финлепсин, антиконвулсанти Габапентин, Пароксетин антидепресанти.Пирацетам се предписва за подобряване на мозъчната активност от ноотропни вещества..\nЗа спиране на болката се предписват противовъзпалителни лекарства "Мелоксикам", "Нимесулид", спазмолитици. В случай на усложнения от алкохолизъм се предписват етиологични лекарства за лечение. При чернодробни заболявания хепатопротекторите от растителен произход са включени в схемата. За подпомагане работата на миокарда се използват сърдечни агенти..\nОсновните цели на лечението на алкохолна полиневропатия на долните крайници са възстановяване на тъканния трофизъм и предотвратяване на развитието на съдови патологии. За това се използват вазоактивни лекарства, задължително се провежда детоксикационна терапия. За облекчаване на болката се предписват НСПВС и спазмолитици..\nРеферентен! Лечението на алкохолна полиневропатия у дома е невъзможно. Алтернативни методи се използват само в допълнение към лекарства, упражнения терапия, масаж след консултация с Вашия лекар.\nСлед елиминиране на остра интоксикация се използват Дибазол, Амиридин и други лекарства с бендазол и ипидакрин. Средствата стимулират предаването на нервни импулси, помагат на тялото да се адаптира, повишава тонуса, облекчава мускулния спазъм, разширява кръвоносните съдове. Психолог разговаря с пациент за необходимостта да се откаже от алкохола, обяснява причините за увреждане на нервите.\nВ периода на възстановяване се предписва физиотерапия. Полезен масаж, акупунктура, мускулна стимулация. Тези методи подобряват кръвообращението и възстановяват чувствителността. След лечение на алкохолна полиневропатия на долните крайници с лекарства се препоръчват физиотерапевтични упражнения. Това ще помогне за възстановяване на двигателната функция и укрепване на тялото..\nБлагодарение на нервната система тялото функционира, но токсичният ефект на етиловия алкохол уврежда NA влакната. Здравите неврони предават импулси в мозъка и мускулите. Когато клетките са засегнати, всички органи функционират.\nАлкохолната невропатия може да доведе до развитие на миокардна недостатъчност, бъбречна недостатъчност, нарушения на кръвообращението в мозъка, парализа на крайниците или дихателния център. На фона на тези усложнения настъпва увреждане, умствено увреждане или смърт.\nПрогнозата за възстановяване е благоприятна. За възстановяване е важно да се подложите на необходимата терапия и напълно да спрете да пиете алкохол. Ако откажете лечение или продължите да пиете алкохол, полиневропатията причинява парализа. Комисията назначава увреждане на 2 групи. Възможна смърт поради увреждане на нервите, „отговорни“ за дишането, работата на сърцето, мозъка. В 50% от случаите след 10 години човек умира.\nОтказът на алкохол, адекватното лечение, ежедневните упражнения и масажът позволява на невроните да се възстановят. В случай на увреждане е възможен преход към група 3 или пълно възстановяване. Терапията с последваща рехабилитация продължава поне една година.\nПолинейропатията е доста опасно заболяване, което представлява лезия на периферната нервна система, която се основава на трофични разстройства, сензорни нарушения, вегетативно-съдови дисфункции, хлабава парализа, наблюдавана предимно в дисталните сегменти на крайниците. Това заболяване обикновено се класифицира според етиологичния фактор, патоморфологията на патологичния фокус и естеството на хода.\nПолиневропатията на крайниците се счита за доста често срещана патология, която обикновено засяга дисталните отдели с постепенното засягане на проксималните отдели.\nРазглежданата болест полиневропатия на горните и долните крайници започва с мускулна слабост, а на първия завой - в дисталните части на краката и ръцете. Това се дължи на увреждане на нервните влакна. При това заболяване на първо място са засегнати дисталните части на крайниците поради липсата на достатъчна защита за сегменти от периферната система (например кръвно-мозъчната бариера, разположена в мозъка).\nПроявите на описаната патология дебютират в областта на стъпалото и се разпространяват постепенно нагоре по крайника. В зависимост от типологията на нервните влакна, които са подложени на унищожаване в по-голяма степен, всички видове полиневропатия условно се разделят на четири подгрупи.\nПоради поражението, главно от аферентни дълги процеси на неврони, при пациенти се отбелязват положителни или отрицателни симптоми. Първият - характеризира се с липса на функция или намаляването му, положителни симптоми са онези прояви, които не са били наблюдавани по-рано.\nНа първо място, при пациенти въпросната болест се проявява с различни видове парестезии, като парене, изтръпване, пълзящи мравки, изтръпване. Тогава клиничната картина се усложнява от алгии с различна интензивност и чувствителността към болезнени стимули се засилва. С увеличаване на симптомите пациентите стават прекалено чувствителни към прости докосвания. По-късно те показаха прояви на чувствителна атаксия, изразена в треперене на протекторите, особено със затворени очи и нарушена координация на движението. Отрицателните симптоми на полиневропатия включват намаляване на чувствителността в местата на увреждане на нервните влакна.\nВ случай на аксонно увреждане на невроните, движението на полиневропатията на горните и долните крайници се проявява на първо място чрез мускулна атрофия и се открива в слабостта на краката и ръцете. Описаните симптоми прогресират до парализа и пареза. По-рядко може да се наблюдава състояние, което се проявява с неприятни усещания в краката, появяващи се главно в покой и принуждаващи хората да правят движения с улесняващ характер (синдром на „неспокойните долни крайници“). Освен това могат да се появят фашикулации и конвулсии..\nВегетативните дисфункции се делят на трофични разстройства и съдови нарушения. Първите включват появата на пигментация и пилинг на кожата, появата на крайниците на пукнатини и язви. Съдовите разстройства включват усещане за студ в увредените сегменти, избледняване на кожата (т.нар. "Мраморна бледност").\nВегетативно-трофичните симптоми включват също промени в структурата на производни на дермата (коса и нокти). Поради факта, че долните крайници могат да издържат на повече натоварване, полиневропатията на краката се диагностицира много по-често от ръцете.\nРазглежданата болест полиневропатия на крайниците е дегенеративно разрушаване на нервните клетки, което води до нарушение във функционирането на периферната нервна система. Това неразположение се проявява с намаляване на двигателната способност, намаляване на чувствителността, в зависимост от местоположението на патологичния фокус, която и да е част от крайниците, мускулна болка. При въпросната болест се увреждат нервните влакна на пациента, които подхранват краката. В резултат на структурно увреждане на нервните влакна чувствителността на краката се губи, което се отразява на способността на индивида да се движи независимо.\nЛечението на полиневропатия на долните крайници като правило е доста трудоемко и продължително, тъй като по-често това заболяване има прогресивен характер и се развива в хроничен ход.\nЗа да определите причините, които провокират развитието на описаното заболяване, на първо място трябва да се справите с устройството на нервната система, в частност отделната й област - периферната система. Тя се основава на дълги процеси на нервни влакна, чиято задача е да предават сигнали, което осигурява възпроизвеждането на двигателните и сензорните функции. Телата на тези неврони живеят в ядрата на мозъка и гръбначния мозък, като по този начин образуват тясна връзка. От практическа гледна точка периферният сегмент на нервната система съчетава така наречените „проводници“, които свързват нервните центрове с рецепторите и функционалните органи.\nПри поява на полиневропатия се засяга отделна част от периферните нервни влакна. Следователно, прояви на заболяването се наблюдават в определени области. Разгледаната патология на крайниците се проявява симетрично.\nТрябва да се отбележи, че анализираната патология има няколко разновидности, които се класифицират в зависимост от функциите на увредените нерви. Така например, ако невроните, отговорни за движението, са засегнати, тогава способността за движение може да бъде загубена или затруднена. Тази полиневропатия се нарича двигателна.\nПри сетивната форма на въпросното разстройство се засягат нервните влакна, причинявайки чувствителност, която страда много, когато тази категория неврони е повредена.\nНедостатъчност на автономните регулаторни функции възниква при увреждане на вегетативните нервни влакна (хипотермия, атония).\nПо този начин се разграничават следните значими фактори, които провокират развитието на това заболяване: метаболитни (свързани с метаболитни нарушения), автоимунни, наследствени, хранителни (причинени от хранителни разстройства), токсични и инфекциозно токсични.\nРазличават се две форми на описаната патология в зависимост от местоположението на мястото на лезията: демиелинизираща и аксонална. При първото - миелинът е засегнат - вещество, което образува нервната мембрана, с аксонална форма, аксиалният цилиндър е повреден.\nАксоналната форма на полиневропатия на краката се наблюдава при всички разновидности на заболяването. Разликата се състои в разпространението на вида нарушение, например може да има нарушение на двигателната функция или намаляване на чувствителността. Тази форма се появява поради сериозни метаболитни нарушения, интоксикация с различни органофосфорни съединения, олово, живачни соли, арсен, както и алкохолизъм.\nРазличават се четири форми в зависимост от хода на курса: хронична и рецидивираща форма на курса, остра и подостра.\nОстрата форма на аксонална полиневропатия често се развива през 2-4 дни. По-често се провокира от тежко отравяне със суициден или криминален характер, обща интоксикация поради излагане на арсен, въглероден оксид, олово, живачни соли, метилов алкохол. Острата форма може да продължи повече от десет дни.\nСимптомите на подостра форма на полиневропатия се увеличават в рамките на няколко седмици. Тази форма често се проявява с метаболитни нарушения или поради токсикоза. Обикновено възстановяването е бавно и може да отнеме месеци.\nХроничната форма често прогресира за продължителен период от шест месеца или повече. Заболяването обикновено се появява на фона на алкохолизъм, диабет, лимфом, заболявания на кръвта, дефицит на витамини тиамин (В1) или цианокобаламин (В12).\nСред аксоналните полиневропатии по-често се диагностицира алкохолната полиневропатия, причинена от продължителна и прекомерна злоупотреба с течности, съдържащи алкохол. Значителна роля за появата на въпросната патология играе не само броят на „абсорбираните литри” алкохол, но и качеството на самия продукт, тъй като много алкохолни напитки съдържат много токсични вещества за организма.\nОсновният фактор, провокиращ алкохолната полиневропатия, е отрицателният ефект на токсините, които са богати на алкохол, върху нервните процеси, което води до метаболитни нарушения. В повечето случаи въпросната патология се характеризира с подостър курс. Първоначално в дисталните сегменти на долните крайници възникват усещания за изтръпване, а в мускулите на прасеца - силна болка. С увеличаване на налягането мускулните алгии значително се увеличават.\nНа следващия етап от развитието на болестта се наблюдава дисфункция на предимно долните крайници, която се изразява със слабост, често дори и парализа. Най-силно се увреждат нервите, причиняващи флексия-удължаване на стъпалото. В допълнение, чувствителността на повърхностните слоеве на дермата в областта на ръцете от типа на "ръкавица" и краката от типа "чорап" е нарушена..\nВ някои случаи това заболяване може да има остро протичане. Това се дължи главно на преохлаждане.\nВ допълнение към горните клинични симптоми могат да присъстват и други патологични прояви, като значителна промяна в цветовата гама на кожата на краката и температурата на крайниците, подуване на дисталните части на краката (по-рядко от ръцете), повишено изпотяване. Въпросната болест понякога може да засегне черепните нерви, а именно окуломоторните и зрителните нерви..\nОписаните аномалии обикновено се откриват и се увеличават за няколко седмици / месеца. Това заболяване може да продължи няколко години. С прекратяването на алкохолните напитки болестта може да бъде преодоляна.\nДемиелинизиращата форма на полиневропатия се счита за сериозно заболяване, придружено от възпаление на нервните корени и постепенно увреждане на миелиновата им обвивка..\nРазгледаната форма на заболяването е сравнително рядка. По-често възрастното мъжко население страда от това заболяване, въпреки че може да се появи и в слабата половина и при децата. Демиелинизиращата полиневропатия обикновено се проявява чрез мускулна слабост в дисталните и проксималните крайници поради увреждане на нервните корени.\nЗа съжаление, механизмът на развитие и етиологичният фактор на разглежданата форма на заболяването не са известни със сигурност днес, но многобройни изследвания показват автоимунния характер на демиелинизиращата полиневропатия. Поради редица причини имунната система започва да счита собствените си клетки за чужди, в резултат на което е обичайно да произвежда специфични антитела. При тази форма на патология антигените атакуват клетките на нервните корени, причинявайки разрушаване на мембраната им (миелин), като по този начин провокират възпалителен процес. В резултат на такива атаки нервните окончания губят основните си функции, което причинява нарушение в инервацията на органи и мускули.\nТъй като е общоприето, че произходът на всяко автоимунно заболяване е свързан с наследствеността, генетичният фактор за появата на демиелинизираща полиневропатия не може да бъде изключен. Освен това има условия, които могат да променят функционирането на имунната система. Тези състояния или фактори включват метаболитни и хормонални нарушения, тежко физическо натоварване, инфекция на тялото, емоционален стрес, ваксинация, травма, излагане на стрес, сериозно заболяване и операция.\nПо този начин, лечението на полиневропатия на долните крайници е представено от редица характеристики, които трябва да се вземат предвид, тъй като въпросното нарушение не се случва самостоятелно. Ето защо при откриване на първите прояви и признаци на заболяване е необходимо незабавно да се установи етиологичният фактор, тъй като лечението например на диабетна полиневропатия се различава от терапията на патологията, генерирана от злоупотреба с алкохол.\nТова нарушение възниква поради увреждане на нервната система и води до парализа на горните крайници. При тази болест обикновено се отбелязва симетрично увреждане на нервните влакна на дисталните крайници.\nПризнаците на полиневропатия на ръцете почти винаги са еднакви. Пациентите имат повишено изпотяване, нарушение на чувствителността към болка, терморегулация, хранене на кожата, промяна в тактилната чувствителност, парестезии се появяват под формата на „гъши подутини“. Тази патология се характеризира с три вида протичане, а именно хроничен, остър и подостър.\nПолинейропатията на горните крайници се проявява, на първо място, от слабост на ръцете, различни алгии, които по своето съдържание са парещи или спукани, понякога се усеща подуване, изтръпване. При тази патология вибрационната чувствителност е нарушена, в резултат на което пациентите често изпитват трудности при извършване на елементарни манипулации. Понякога хората с полиневропатия изпитват намаляване на чувствителността в ръцете си.\nПричиняват полиневропатия на ръцете, най-често различни интоксикации, например, поради употребата на алкохол, химикали, развалени храни. Също така, появата на въпросната болест може да провокира: недостиг на витамини, инфекциозни процеси (вирусна или бактериална етиология), колагенози, дисфункция на черния дроб, бъбреците, туморни или автоимунни процеси, панкреатични и ендокринни патологии. Често това заболяване се появява в резултат на диабет..\nОписаното заболяване може да възникне при всеки пациент по различен начин..\nСпоред патогенезата полиневропатията на горните крайници може да бъде разделена на аксонална и демиелинизираща, според клиничните прояви: вегетативна, сензорна и двигателна. В чистата си форма е доста трудно да се срещнат изброените разновидности на това заболяване, по-често болестта комбинира симптомите на няколко вариации.\nДнес методите за лечение на въпросната болест са доста оскъдни. Следователно и до днес лечението на полиневропатии от различни форми остава сериозен проблем. Нивото на познаване на съвременните лекари в областта на патогенетичния аспект и етиологичният фактор на тази категория заболявания обуславят целесъобразността на разграничаване на две направления на терапевтичен ефект, а именно недиференцирани методи и диференцирани.\nДиференцираните методи за терапевтична корекция предполагат лечение на основна болест (например нефропатия, диабет) в случай на ендогенни интоксикации и в случай на патологии на храносмилателната система, причинени от малабсорбция, трябва да се предписват големи дози витамини В1 (тиамин) и В12 (цианокобаламин).\nТака например лекарствата за лечение на диабетна полиневропатия и изборът им се дължи на поддържането на определено гликемично ниво. Терапията на полиневропатия срещу диабет трябва да бъде поетапна. На първия етап трябва да се коригира телесното тегло и диетата, да се разработи набор от специални физически упражнения и да се следи съответствието на показателите за кръвно налягане с нормата. Патогенетичните методи на терапия включват използването на невротропни витамини и инжектирането на алфа-липоева киселина в големи дози.\nНедиференцираните терапевтични методи са представени от глюкокортикоиди, имуносупресивни лекарства и плазмафереза.\nЛекарствата за лечение на полиневропатия трябва да се предписват в комбинация. Спецификата на избора на терапевтични мерки за разглежданата патология винаги зависи от етиологичния фактор, провокирал болестта и предизвикал нейния ход. Така, например, симптомите на полиневропатия, генерирана от излишък от пиридоксин (витамин В6), изчезват без следа след нормализиране на нивото му.\nПолинейропатията, причинена от раковия процес, се лекува чрез операция - отстраняване на неоплазмата, която оказва натиск върху нервните окончания. Ако болестта е възникнала срещу хипотиреоидизъм, тогава се прилага хормонална терапия..\nЛечението на токсичната полиневропатия, на първо място, включва детоксикационни мерки, след което се предписват лекарства за коригиране на самата болест.\nАко е невъзможно да се идентифицира или премахне причината, провокирала развитието на описаното заболяване, основната цел на лечението включва премахване на болката и премахване на мускулна слабост.\nВ тези случаи се използват стандартни физиотерапевтични методи и назначаването на редица лекарства, насочени към премахване или облекчаване на болката, причинена от увреждане на нервните влакна. В допълнение, физиотерапевтичните методи се използват активно на всички етапи на рехабилитационното лечение..\nС помощта на обезболяващи лекарства или нестероидни противовъзпалителни средства е доста трудно да се победи Алгия. Поради това по-често се практикува предписването на локални анестетици, антиконвулсанти и антидепресанти за облекчаване на пристъпи на болка..\nЕфективността на антидепресантите се състои в способността им да предизвикват активиране на норадренергичната система. Изборът на лекарства от тази група се определя индивидуално, тъй като антидепресантите често причиняват психическа зависимост.\nИзползването на антиконвулсанти е оправдано от способността им да инхибират нервните импулси, излъчвани от засегнатите нерви.\nИнформацията, представена в тази статия, е предназначена само за информационни цели и не замества професионални съвети и квалифицирана медицинска помощ. При най-малкото подозрение за наличието на полиневропатия на това заболяване, не забравяйте да се консултирате с лекар!\nКакво представлява полиневропатията на долните крайници и възможно ли е да се излекува болестта?\nТерминът "полиневропатия" съчетава редица патологии, причинени от различни причини, но при които има нарушение на нормалното функциониране на периферната нервна система.\nНай-често заболяването засяга краката и ръцете, намалявайки работата на мускулите, нарушава кръвообращението в крайниците, намалява тяхната чувствителност. Последиците от полиневропатията са много опасни, защото може да доведе до частична или пълна загуба на чувствителност на крайниците или до пълно обездвижване на засегнатите области.\nПолинейропатията най-често засяга долните и горните крайници, докато колкото по-пренебрегвана е патологията, толкова по-голяма е вероятността от пълна парализа\nХарактеристики на заболяването и неговите разновидности\nВ превод от гръцка полиневропатия означава „страданието на много нерви“. Причините за патологията са разнообразни - почти всеки фактор, който поне веднъж е имал отрицателен ефект върху периферната нервна система, може да причини полиневропатия.\nТъй като жизнената активност на тялото зависи от предаването на команди към мозъка от нервните окончания, с развитието на полиневропатия се наблюдава нарушение на чувствителната и двигателна функция на крайниците.\nВажно! Полиневропатията на долните крайници е по-честа, защото краката са по-тежки от горната част на тялото.\nПри полиневропатия обикновено се засягат малки нерви, защото миелиновата им обвивка е тънка, а вредните вещества по-лесно проникват в нерва. Затова най-често се появява полиневропатия на горните и долните крайници - увреждане на стъпалата и ръцете.\nОбикновено при определяне на диагнозата пациентът не просто пише думата „полиневропатия на краката или ръцете“, те със сигурност добавят определение, което зависи от вида на заболяването. Международната класификация на болестите включва няколко разновидности на полиневропатия (ICD код - G60-G64), които се различават по местоположение, степен и площ на увреждане по причини.\nАко периферната нервна система е функционирала поне веднъж в миналото, тогава може да има много причини за полиневропатия\nПо степен и площ на увреждане\nНервните влакна могат да бъдат разделени на няколко вида - моторни, автономни, чувствителни. В зависимост от това коя нервна лезия преобладава, полиневропатията също се класифицира:\nДвигател (мотор). Нормалното състояние на мускулите се влошава, което води до неуспех в работата им: възникват мускулна слабост, спазми, атрофия и мускулна хипотрофия. Симптомите се разпространяват отдолу нагоре и могат да доведат до пълна загуба на движение.\nВегетативно. Засегнати са автономните нервни влакна, от които зависи състоянието на вътрешните органи. Има повишено изпотяване, проблеми с уринирането, склонност към запек, суха кожа.\nСензорна полиневропатия. Възникват чувствителни разстройства: усещане за изтръпване, парене, изтръпване, „пълзящи пълзящи“, болезнени и бодливи усещания дори с леко докосване на крайника.\nСенсомоторна полиневропатия. Комбинира симптомите на увреждане на сетивни и моторни влакна.\nСмесен. Включва признаци на всички видове нарушения..\nВ чистата си форма тези форми могат да бъдат открити доста рядко, обикновено се диагностицират сензорно-вегетативни, двигателно-сензорни и други смесени видове болест..\nПо вида на патологичния процес\nПолинейропатията засяга нервните влакна, които са съставени от аксони и миелинови обвивки. В зависимост от лезията, те разграничават:\nАксонална полиневропатия - възниква, когато аксонът е повреден при различни метаболитни нарушения: при интоксикация с арсен, олово, живак, алкохол;\nДемиелинизираща полиневропатия - протича с демиелинизация на нервните влакна, болестта се развива бързо, засягат се предимно двигателните и сензорните влакна.\nВ чистия си вид тези видове не съществуват дълго: с увреждане на аксона постепенно се присъединява демиенилизиращо разстройство, а с демиелинизацията - аксоналният тип.\nВ зависимост от локализацията се появява дистална полиневропатия и проксимална: в дисталната част се засягат предимно долните крака, в проксималните, горните крайници.\nЗа да може лечението на полиневропатия да даде резултати, е необходимо да се определи причинителният фактор, който го причинява.\nЗащо се появява полиневропатия на горните крайници и краката:\nДиабетен фактор. Поражението на малките съдове като усложнение на захарния диабет се случва при повечето пациенти, страдащи от това заболяване. Следователно диабетът е на първо място в списъка с причини за полиневропатия. Подобно усложнение обикновено се наблюдава при тези, които страдат от диабет за дълъг период от време (5-10 години).\nТоксична форма. То възниква, когато в кръвта навлизат чужди на човешкото тяло вещества: арсен, олово, метанол, живак и други химически съединения. Понякога токсичната полиневропатия може да се появи при продължителна употреба на лекарства, но алкохолната полиневропатия е най-честата форма. Алкохолна форма се развива при приблизително 2–3% от хората, страдащи от алкохолна зависимост и е на второ място по честота след диабетна форма на заболяването.\nЛипса на витамини от група В. Някои видове витамини от група В (В12, В1, В6) имат невротропно действие, влияят положително на периферните нерви и централната нервна система. Следователно липсата им може да причини прояви на хронична аксонална полиневропатия.\nДисметаболичен тип. Заболяването възниква поради нарушаване на процесите на функциониране на нервните тъкани в резултат на поглъщането на вещества, които се произвеждат в организма след преминаване на определени заболявания.\nНаранявания. В резултат на наранявания може да възникне механично увреждане на нервите, което води до развитие на невропатия на горните и долните крайници.\nЗабележка! Полинейропатията често се причинява от заболявания, при които тялото натрупва вредни вещества, които влияят неблагоприятно на нервната система..\nОсновните видове на заболяването включват наследствената форма на полиневропатия и идеопатичната форма (синдром на Гилен-Баре). Етиологията на тези форми не е напълно дефинирана, което затруднява лечението на заболявания.\nВторичните форми на полиневропатия на горните и долните крайници включват видове в резултат на инфекциозни заболявания, метаболитни нарушения, отравяне, патологии на бъбреците и черния дроб, нарушено функциониране на ендокринните жлези, тумори от различни видове.\nСимптоми и развитие на заболяването\nПолинейропатията има доста характерна клинична картина. Основният симптом на заболяването може да се счита симетрията на поражението на долните и горните крайници, защото патологичните вещества циркулират през кръвта.\nНай-честите признаци на заболяването:\nБолка от различно естество, имаща невропатичен ("изгарящ") сянка.\nПоявата на мускулни потрепвания, които възникват неволно.\nНарушения на чувствителността (болка, тактил, температура). С развитието на болестта пациентът може да не усети камъче в обувките, гореща повърхност и други дразнители.\nСлабост на мускулите, затруднено движение при голяма амплитуда.\nЧастично изтръпване на краката.\nВегетативните симптоми на заболяването включват появата на усещане за студенина, слабост в пръстите, нарушения на кръвообращението (мраморен цвят на крайниците, лошо зарастване на рани и др.), Горещи вълни.\nДиабетна полиневропатия на долните крайници причинява следната клинична картина:\nПоявата на мъчителна, силна болка в краката и стъпалата, които стават по-силни при топли температури:\nИма слабост в краката;\nВегетативните признаци растат;\nБолките постепенно се засилват, докато се появява сърбеж и цветът на кожата се променя (тъмно лилаво, почти черно);\nОбразува се диабетно стъпало..\nАлкохолната полиневропатия се развива постепенно, нейните симптоми се появяват поради токсичното въздействие на етанола върху централната нервна система и метаболитни нарушения в нервите:\nПърво се появява болка в областта на прасеца, която се усилва с натиск\nИма слабост, настъпва парализа, както в горните, така и в долните крайници;\nНастъпва атрофия на паретичните мускули;\nПоявяват се първични сензорни нарушения (така наречените усещания от типа „чорапи и ръкавици“);\nИма повишено изпотяване, подуване на дисталните крайници, промяна в цвета на кожата.\nПолинейропатията може да възникне и поради прекомерна консумация на алкохол, в резултат на което централната нервна система е отровена от етанол.\nПолинейропатията не винаги се проявява постепенно: при остра форма симптомите могат да се развият в рамките на седмица, при подостър тип - проявите се увеличават за около месец, в хронична форма - болестта може да се развие години.\nПреди директното лечение на полиневропатия се провежда нейната диагноза, при която се анализират проявите на заболяването и се установява причината му, за да се премахнат патологиите, които се проявяват с подобни признаци.\nКак се провежда диагнозата:\nАнализирани оплаквания на пациентите.\nПериодът, когато се появяват първите симптоми на заболяването.\nОказва се дали дейността на пациента е свързана с контакт с химикали.\nОпределя се дали пациентът има зависимост от алкохол.\nУстановени наследствени фактори.\nПредписва се биопсия на нервните окончания.\nПрегледът се предписва от невролог, в някои случаи от ендокринолог, терапевт.\nТъй като полиневропатията не е независимо заболяване, основното й лечение ще бъде насочено към премахване на факторите, довели до появата на болестта. Терапевтичните мерки обаче трябва да се прилагат комплексно, за да се премахнат едновременно неприятните симптоми на полиневропатия едновременно с основното лечение..\nЛекарствата се предписват в зависимост от вида и разнообразието на заболяването, както и от стадия на полиневропатия и тежестта на симптомите му:\nВитамини Предпочита се витамините от група В в комбинация с други минерали и витамини. Витаминните препарати подобряват способността на нервите да възстановяват собствените си структурни компоненти, осигуряват антиоксидантна защита.\nОбезболяващите За облекчаване на болката на пациентите се предписват аналгетици (трамални, аспирин) или нестероидни противовъзпалителни средства, а в особено тежки случаи на пациентите се прилага кодеин или морфин.\nХормонална терапия и имуносупресори. Режимите на хормонална терапия (метилпреднизолон) се предписват от лекар, като се отчита увеличението и последващото намаляване на дозата. Хормоновата терапия се допълва от назначаването на имуноглобулини (сандоглобулин) и такова лечение се провежда изключително в болница.\nЛекарства, които подобряват кръвообращението в областта на нервните влакна (тринтал, вазонит, пентоксифилин).\nЛекарства, които ускоряват доставката на хранителни вещества до тъканите (пирацетам, среднороден).\nПри лечението на полиневропатия трябва да се разбере, че е невъзможно да се излекува болестта само с лекарства. Значителна роля в лечението на заболяването играят правилния режим, хранене, рехабилитационни мерки, както и специални грижи и постоянна грижа за пациента.\nФизиотерапията играе важна роля при лечението на полиневропатия, особено ако заболяването има наследствена или хронична форма.\nИзвършват се следните процедури:\nВъздействие върху периферната нервна система от магнитни полета;\nМасажът с полиневропатия помага за укрепване на мускулите, подобрява и стимулира тяхната работа. Поради това двигателните функции се възстановяват по-бързо, рискът от мускулна атрофия е значително намален. Трябва обаче да се има предвид, че при остри форми на заболяването не трябва да се прави масаж..\nЗабележка! В случай на токсична, особено алкохолна полиневропатия, медицинските процедури се извършват само след пречистване на кръвта, произведена в стационарни условия.\nУпражненията за терапевтична терапия могат да се извършват, както самостоятелно у дома, така и под ръководството на лекар. Те помагат за стимулиране на мускулната функция, което ви позволява частично или напълно да възстановите ефективността на крайниците.\nОт народните методи се препоръчва лечение с етерични масла - ежедневното разтриване на стъпалата с евкалипт, ела, масло от карамфил ще помогне за облекчаване на болката и подобряване на кръвообращението в крайниците.\nБаните за крака лекуват добре полиневропатията на долните крайници: 100 грама оцет и натриев хлорид (300 г) се разтварят във вода (3 литра), потопете вода в банята за 20-30 минути всеки ден в продължение на месец.\nВажно! Възможно е напълно да се излекува полиневропатия с такива видове заболявания като инфекциозни, алкохолни и токсични. С диабетна форма е възможно само частично да се намалят симптомите на заболяването.\nТази статия е публикувана единствено за общите познавателни цели на посетителите и не е научен материал, универсална инструкция или професионален медицински съвет и не замества назначаването на лекар. За диагностика и лечение се свържете само с квалифицирани лекари.\nГореща линия за психолог безплатно\nКакво е неврологична аритмия?\nДевиантно поведение - какво е това\nЗа опасностите от подправката.\nУрок "Научавам се да контролирам себе си." Безпокойство. Стрес. Умения за саморегулация\nКакво е безсилие и как да се справим с него?\nОвладяване на различни роли от дете\nТригеминалният нерв е петата двойка от 12 съществуващи черепни нерва. Тригеминалният нерв (името на латински е nervus trigeminus) е най-големият от черепните нерви. Името му е тясно свързано със структурата.


Фотографията е любимо занимание на все повече хора. Все повече са тези, които я припознават като език, с който да изразят себе си и света такъв, какъвто го виждат.\nВсе повече са и тези, които виждат във фотографията възможност да бъде средство за реализация на мечти. А когато говорим за мечти, неизбежно опираме и до въпроса как можем да си го позволим? Как да намерим време, финанси, подкрепа?\nНад тези въпроси говори Емануил Трейман в лекцията "Реализирайте фотографските си мечти", която клуб Фото Свят проведе на 29-ти февруари в София, в +Това.\nЛекцията съдържаше някои съвети за това как да подходим, за да намерим финансиране, как да се подготвим, а също и кои са потенциалните източници на финансиране и източници на информация. Именно на последната част ще се съсредоточим в тази публикация.\nКогато говорим за финансиране, не трябва да забравяме, че пари се дават от хора на хора. Често в опитите си да търсим средства пропускаме, че зад всяка организация стоят хора със собствените си мечти и цели. За да ги привлечем на наша страна, трябва да се поставим на тяхно място и да намерим подхода, който да срещне нашите мечти с техните.\nНе е случайно, че най-честият и леснодостъпен източник на финансиране са трите F.\nТова са хората, които най-лесно ще намерят нашите идеи за прекрасни и ще са готови да ги подкрепят.\nРазбира се, има фондове и програми, които се занимават с финансиране на проекти. Тук ще изредим някои от тях, но трябва да имате предвид, че всеки има своите специфики и изисквания, които винаги трябва да се проверяват и четат внимателно преди кандидатстване. Кой може да кандидатства? Какви са приоритетите на програмата, организацията? Какви документи се изискват? Какви са сроковете? За какви суми може да се кандидатства?... това са въпроси с различен отговор за всяка програма.\nЕто и някои от възможностите в България, които директно финансират културни проекти (в това число и такива свързан с фотография):\n•СПК (Столична Програма Култура)\n•Културен Календар на Столична Община\n•Фондация Америка за България\n•Национален Фонд Култура\n•Месец на фотографията\nГореизброените имат много ясни критерии за кандидатстване, които може да намерите в сайтовете им.\nТова са някои потенциални източници на финансиране, които в момента не са публикували ясни изисквания, но може да се свържете с тях в свободна форма.\n•Фондация Credo Bonum\n•Фонд за иновации\n•Български дарителски форум\nЕто и някои проекти и фондации на европейско ниво. Имайте предвид, че тук изискванията в повечето случаи са по-мащабни проекти, които изискват и международно сътрудничество.\n•Creative Europe и Европейски Програми\n•European Cultural Foundation\n•Nordic Culture Fund\nНепрекъснато се появяват нови възможности, конкурси и субсидии. Някои от тях може да кореспондират и с Вашите идеи и мечти. Предлагаме ви списък с полезни източници на информация:\n•Фондация за реформа в местното самоуправление (имат много полезен седмичен бюлетин с най-различни възможности)\n•Let’s Play Culture\n•Държавен културен институт към МВнР\n•European Festivals Association\n•L’Oeil De La Photographie\n•Photo Contest Insider\n•Клуб Фото Свят– Fotosviat.bg\nИ все пак, в нашата действителност, най-голяма възможност се разкрива в частните партньорства с фирми, частни лица и организации. Това ви дава възможност да намерите истински партньоти и приятели във вашите каузи. Тук принципът "Търсенето на финансиране е трсене на приятели" важи в много голяма степен. Всяка по-голяма фирма има практика за подкрепа на частни инициативи и проекти. Обикновено пътят минава през маркетинговия или PR отдела на въпросното предприятие. Някои фирми имат и ясно структурирани форми на подкрепа:\nОще една, все по-популярна и по-ефективна възможност предлагат сайтовете за crowdfunding (групово финансиране). Това са платформи, които Ви дават възможност да представите идеите си пред широка публика и да потърсите подкрепа от най-обикновени хора, които да се включат във Вашата идея с по-малки или по-големи суми срещу които получават някакъв подарък/привилегия...\nДвете най-популярни платформи в момента са Kickstarter и IndieGOGO. Разгледайте подробно вече пуснати проекти там, както и условията им. Тези сайтове работят като удържат процент от събраната сума.\nАко има нещо, което Емануил се опита да внуши е, че възможности за привличане на финансиране има много. Въпросът е в това да отделиш време, да се подготвиш добре и да поискаш умно. Всъщност всеки би се вдъхновил да подкрепи една страхотна идея - можете ли да докажете, че Вашата е такава?\nНа 18-ти февруари, лекцията "Финансирайте фотографските си мечти" ще се проведе и в Бургас. За повече информация и предварителни записвания, погледнете тук: https://www.facebook.com/events/1273862075964726/\nНа 19-ти и 20-ти март пък ще проведем уъркшопа "Реализирайте фотографските си мечти", в който Емануил е обещал да превърне мечтите ви в ясно структуриран план, който да ви помогне да ги реализирате. Тук може да намерите повече информация и за това събитие: https://www.facebook.com/events/1042774175787468/


от AleksandarVn » 16 Юли 2013, 16:42:20\nЗдравейте, а транспорт от Варна до Германия. Дрезден, Дортмун, Касел или Лайпциг. Където ви е удобно?\nот transport.be » 16 Юли 2013, 23:17:56\nима вероятност колата да я оставим в Дортмунд,каква е колата и за коя дата искате да бъде транспортирана, български телефон за повече информация 00359878 331 131\nот AleksandarVn » 17 Юли 2013, 14:23:10\nКолата е Лада олекотена\nТочна дата няма. Когато ви е удобно. Готова за пращане.\nот Ralica_Racheva » 19 Юли 2013, 11:36:07\nвсички документи с колата са подготвени и е готова за тръгване, в момента в който имаш свободна платформа\nот MiVa » 19 Юли 2013, 18:55:49\nпътувате ли към България 20,21,22 юли? Необходим ние е транспорт от Аахен до София (2ма човека). Каква е цената и какви са условията за багаж?\nРегистриран на: 19 Юли 2013, 18:40:14\nот transport.be » 20 Юли 2013, 08:37:42\nза пътническия бус нямаме места до 15 август , в товарния бус(за пратки) имаме още малко място за 29.07.2013 от Белгия-София.През ваканцията е малко трудно да се запазят места в срок от няколко дена. Приятна ваканция и поздрави Иво\nот transport.be » 20 Юли 2013, 08:43:18\n10-11 август от Белгия. Приятна ваканция и поздрави Иво\nот MiVa » 20 Юли 2013, 12:28:30\ntransport.be написа: Здравейте,\nот transport.be » 21 Юли 2013, 14:29:17\nЗа нищо ,това ни е работата\nот Ralica_Racheva » 29 Юли 2013, 18:10:10\nще остане ли малко място за една стъклена маса от Гент за София, ако е възможно за този курс.\nМога да се обадя до Белгия и веднага ще ти я доставят.\nот Ralica_Racheva » 29 Юли 2013, 18:18:00\nЗаписвам се за 11, ти в Белгия ли си, да се обадя да ти я доставят на място или ако имаш възможност можеш да я в земеш от автокъщатата, брат ми ще е там.\nот transport.be » 30 Юли 2013, 23:02:39\nза този курс нямаме място,на 12.08. ще имаме товарен курс Белгия-България и ще вземем масата.Поздрави Иво\nот transport.be » 30 Юли 2013, 23:16:04\nИма начин от автокъщата или на адрес Gent 9000 улица Sint-Lievensportstraat 24,по добре ми се обади на белгийския телефон за подробности или ми пиши на Л.С.Поздрави\nот boris.cellist » 1 Август 2013, 20:50:37\nАз съм Борис, и живея в Брюксел, но сега за лятото съм в България и трябва около 25ти август да пътувам обратно за Брюксел. Имате ли места за пътуване от Българя до Брюксел около 25ти август? За един човек с багаж два сака? И какви цени предлагате?\nот transport.be » 5 Август 2013, 21:03:50\nИзпратих Ви лично съобщение с необходимата информация.Поздрави Иво


или за интереса\nС огромен интерес четох диспута между Иван Кръстев и Андрей Райчев. И понеже цялата тема отдавна и предимно ценностно ме интересува, искам и аз да кажа нещичко. На Иван Кръстев. Защото на Андрей Райчев просто нямам какво да кажа, след като му прочетох изложението. Такива времена настанаха. И понеже никакво време не ми остана до deadline-а на вестника, ще я карам с подобаваща повърхностност по реда на въпросителните, които посях по изложението на Иван Кръстев.\nПърво, за двете паралелни картини на света, изнесени според Иван Кръстев от двете основни пропагандни машини: сръбската телевизия и CNN. Аз познавам предимно втората пропагандна машина. И само с доста специализирани усилия успявам да издиря някое парче пропаганда от първата, а какво остава за хората без моите възможности. В самата Югославия е обратното, знам, ала този ефект на сръбската пропагандна машина си остава там и изобщо не може да дели мегдан с натовската тук. А ето че от една седмица и на Запад реномирани публицисти като по команда се разлютиха от това, че интелектуалците тук, вместо да се възмущават от сръбските злодейства в Косово, само избитите и разрушенията в Югославия започнали да виждат, понеже били станали жертва на сръбската пропаганда. Добре, че от кухнята в Брюксел също преди седмица изтече в някои вестници една вътрешна инструкция как НАТО с оглед на тревожно поразгримирания си напоследък имидж да си подобри "работата" с медии и журналисти. Иначе така и щях да се чудя, какво им стана на въпросните публицисти. В прав текст: няма ефект на две пропагандни машини, ефикасно действа само натовската, а че някои като мен говорят като по сръбската телевизия, се дължи на друго обстоятелство. Може би на усилието да мислиш сам, особено когато нещо много започне да смърди. И то ценностно. Май че и ЕС беше по едно време ценностна общност, но нейсе. И при това няма защо особено да се напрягам да мисля, защо например звездните момчета на НАТО приоритетно удрят "колатерално" някой завръщащ се керван от албански бежанци.\nВторо, за моралния проблем, който според Иван Кръстев произтичал не от воденето на тази война, а от обстоятелството, че Америка не желаела да жертва свои войници в нея, макар да декларирала, че води морална война. Културен обрат, и прочие. Сиреч няма морал, когато убиваш от 5 хиляди метра височина, а сам оставаш неуязвим. Е, няма. Иначе има ли? Когато смачкаш Югославия с неистовата си военна машинария и с "цената" на стотина или повече "свои" войници, моралът ще му е пак толкова. Защото пак ще избиеш "колатерално" доста невинни хора, и то с моралната осанка на агресор. "Възможно ли е да бъде водена война заради морален казус и в същото време Америка да не е готова да даде нито една жертва?" - гласи големият морален проблем на Иван Кръстев (и на Робърт Фиск от "Индипендънт"). Моят проблем е друг, макар и свързан с този: Щом дори един Иван Кръстев вярва, че тази война се води заради някакъв морален казус, значи проектът на Просвещението действително се е провалил и Адорно е прав. Ала аз не му вярвам, че вярва.\nТрето, не разбирам как войната срещу суверенна държава може да е война за правата на индивида. Тезата, привеждана за оправдание на нападателната война на НАТО в нарушение на международното право, гласи, че днешното международно право подлежи на ремонт, защото защитава суверенитета на държавата, докато в наше време излизат на преден план човешките права на индивида. Не я разбирам тази теза, при все че и аз съм от хората, убедени в универсалния характер на човешките права. Може би се дължи на недоразвитото ми абстрактно мислене, обаче в случая не мога да схвана това противоречие и не мога да разбера за какви права на индивида става въпрос, когато го убиваш физически или убиваш шансовете му за човешки живот.\nЧетвърто, разбирам препоръката на Иван Кръстев държавата да говори на езика на интересите, а не на езика на ценностите. Не разбирам обаче държавата изобщо ли има предвид, или само България. Ако става дума за българската държава, тогава тя ще да е единствената, заговорила на верния език, защото всичките бомбардиращи държави например ни говорят само на езика на ценностите. На този език, естествено, те ни баламосват, че не ставало дума за интереси в Косово, ала аз не им вярвам. Иван Кръстев вярва ли им? Не разбирам освен това израза "държавата говори". Може би поради увреждането ми да възприемам съчовеците си в непосредствената им креатурност, все виждам да ми говори не държавата, а президентът Х, премиерът Y или министърът Z, и слушам, как с инвентара си от речника за ценности всъщност ми обяснява интересите на фирмата си, тоест своя интерес. Същото наблюдавам, когато ценностно ми заговори някой деловодител на мултинешънъла за международни умиротворителни услуги на име НАТО. Например, когато тропосва с бомбите си Косово, за да се завърнели там прокудените албанци, а не за да обезлюди терена с по-далечно предназначение, или когато гътва в Дунава мостовете на Нови Сад, за да уплашел сръбските четници в Призрен, а не за да подготви демонтажа и на Войводина, или когато оставя хората без ток и вода, за да накажел Милошевич, а не за да изпробва на практика ефекта на графитната бомба.\nПето, може би разбирам защо Иван Кръстев не иска да види косовската касапница като война на интереси, ала не съм съгласен. Интересите са произнесени, а след това на всичко отгоре са и изнесени в доста публикации, защото споменатата по-горе фирма ту понякога ще заоткровеничи (което повече й отива), ту някой от деловодителите й ще се изтърве. Пък и не може да запуши всички канали. Става дума например за съвсем конкретни интереси на фирмата, свързани с институционалното й оцеляване и перспективното реорганизиране на задачите й за подсигуряване на трудовата заетост на персонала на прага на хилядолетието. Какво срамно има в това за един think-tank на либерализма като Иван Кръстев, че да го усуква по този въпрос. Срам има в света на ценностите и морала.\nДоста въпросителни останаха, не остана време, затова дотук.\nС приятелски поздрав до двамата опоненти:


Изсушете носа какво да правите - Аденоиди January\nНазофарингеалните тъкани се овлажняват редовно, което прави възможно предотвратяването им от изсъхване, компрометиране на целостта и също така да се осигури оптимално ниво на защита срещу патогенни микроорганизми. Дразнещият ефект на факторите на околната среда води до неизправност на локалните жлези, промени в тонуса на кръвоносните съдове и натрупването на прах и микроби на лигавицата на носните кухини.\nОбикновено, слуз в съчетание с ресничките на епитела осигурява постоянно почистване на носа от мръсни частици. Те се измиват през носните проходи или се стичат през назофаринкса в гърлото.\nПри суха назална лигавица рискът от инфекция се увеличава няколко пъти.\nЗа да разберете причините за нарушаване на процеса на овлажняване на тъканите, е необходимо да се свържете с отоларинголог. След пълен преглед лекарят ще може правилно да диагностицира заболяването и да установи основната си причина.\nОпределянето на причините и лечението на сухота в назофаринкса е задача на УНГ-лекар. Много често хората не обръщат внимание на този симптом, поради който заболяването прогресира и е сложно. Призивът към специалист се проявява главно на етапа на тежка сухота, когато дишането е трудно, а качеството на човешкия живот намалява.\nнеконтролирано използване на вазоконстрикторни лекарства за накапване на носа. Ако човек не спазва препоръчителната доза, продължителността на терапевтичния курс, лигавицата става суха, процесът на почистване се прекъсва, а рискът от развитие на възпаление се увеличава. Действието на назалните средства е насочено към стесняване на местните кръвоносни съдове, в резултат на което се намалява ринорея и тъканно подуване. Когато вазоспазът продължи дълго време, контролът върху съдовия тонус се губи. Резултатът е нарушение на храненето и хидратация на лигавиците. Подобна картина може да се наблюдава и срещу злоупотребата с антихистаминови лекарства; сух нос може да се появи след дълъг престой в стая със сух, горещ въздух. Често симптомите на заболяването безпокоят хората през отоплителния сезон. Водачите, които са в кола с включена печка, също страдат от сухота; прашна стая. Ако концентрацията на прах в помещението се увеличи, лигавицата е изложена на масивна атака. Това води до изсъхване и образуване на сухи кори в носните кухини. Рисковата група включва работници в минната, зърнопреработвателната и бояджийската промишленост; вродени дефекти или травматични промени във формата на носната преграда, което води до нарушена пропускливост на въздуха и поява на нощно хъркане; дълъг разговор Вокалистите, учителите, преподавателите страдат от изсъхване на назофаринкса, защото лигавицата няма време да се навлажни; хроничен хрема. Когато носните проходи намаляват поради подуване на лигавицата, дишането през носа е трудно; атрофичен ринит - развива се на фона на продължителната употреба на вазоконстрикторни капки за нос, работа при опасно производство; чест стрес; системно заболяване, синдром на Шйогрен; хормонални колебания; аденоиди - може да причини хъркане и нарушаване на носовото дишане, поради което човек трябва да диша през устата си; дехидратация (поради чревна инфекция, която е съпроводена с масивно повръщане и диария).\nНай-често се изсушава назофаринкса при тежките пушачи.\nВ някои случаи сухият назофаринкс може да бъде първият признак на заболяването. Докато напредва, е възможно да се добавят симптоми като:\nдискомфорт, утежнен сутрин; парещи, сърбящи усещания; кашлица (типична за деца); сухи кори на носните кухини; възпалено гърло.\nСимптомите се влошават при продължително говорене или вдишване на студен въздух. Ако провокиращият фактор не се елиминира, слизестата мембрана претърпява атрофия, става много по-тънка и губи физиологичните си функции.\nСух нос, кихане, чувство за малко задух, дължащо се на подуване на тъканите, може да бъде признак на начален ринит. По-късно се появява ринорея и затруднява носното дишане. Поради изсушаването на тъканите се наблюдават чести инфекции и промени в назофарингеалната микрофлора.\nПри изследване на УНГ може да се открие суха лигавица, изтънена тъкан, локално дразнене, хиперемия и понякога незначителни кръвоизливи. Не се наблюдават ярки признаци на възпаление.\nАко причината за заболяването не е установена, е необходимо да се действа в комплекс, като се елиминират всички възможни провокиращи фактори. Ако е необходимо, може да се наложи да се консултирате с тесни специалисти.\nДа се подобрят условията на живот, както следва:\nвентилацията на помещението трябва да бъде ежедневно, поне 10-15 минути (в зависимост от метеорологичните условия); овлажняване на въздуха позволява адекватна грижа за носната лигавица. За да се поддържа влажността на 60%, можете да използвате специален овлажнител или да използвате по-прости методи (подредете контейнерите с вода в стаята, окачете мокри дрехи, поръсете с вода листа от домашни цветя). Особено важно е да се поддържа влажност през отоплителния сезон; редовното мокро почистване прави по-лесно дишането чрез почистване на помещението от прах; Не се препоръчва използването на нагреватели, които изсушават въздуха.\nфизиологичен разтвор или по друг начин 0,9% натриев хлорид; Аква Марис, без сол, Маримър; Pinosol (на маслена основа), евкалипт, масло от морски зърнастец.\nОвлажняване на назофаринкса се извършва с помощта на физиологични разтвори. Те могат да се използват 3-4 пъти на ден, дълъг курс. При деца може да се използва разтвор на морска сол. Ако желаете, можете да го приготвите сами. В топла вода (270 ml) трябва напълно да се разтворят 4 g сол.\nЩо се отнася до петролните медикаменти, те обгръщат повърхността на назофаринкса, осигуряват хидратация и защита на тъканите. Благодарение на редовната употреба на маслени капки, процесите на регенерация се ускоряват. Инхалациите могат да се прилагат с маслени разтвори.\nЗа терапевтични и профилактични цели трябва да следвате някои препоръки:\nежедневно пиене (2 литра) ви позволява да осигурите пълната активност на органите и тъканите. По желание можете да пиете зелен чай, билкова отвара, негазирана минерална вода или компот; в диетата, която искате да добавите храни с токоферол, витамин А (зеленчуци, плодове, риба); витаминна терапия; промяна на местоживеенето (с неблагоприятна екология с замърсен въздух); използването на защитни средства при опасна работа или промяна в професията.\nОсобено важно за здравето на свежия въздух. В тази връзка се препоръчва да се ходи редовно в парка, горската зона. Морският климат позволява не само да се овлажнява назофарингеалната лигавица, но и да се засили имунната защита.\nМного хора се сблъскват с проблема със сушенето на назофаринкса, но не всеки знае какво да прави, ако назофаринксът е сух. Често никой не дава това специално внимание и позволява всичко да се отклонява.\nПроблемът е, че далеч от винаги пресушената назофаринкса не е симптом на по-сериозно заболяване. Затова трябва да можем да разграничим степента на опасност от този симптом.\nВъзможни причини за изсушаване\nВсички видове причини и лечение на сухота в назофаринкса са неразривно свързани помежду си. Знаейки точно причината, можете да изберете правилното лечение. Сред най-честите причини са следните:\nОтговорът на организма към дългосрочно лечение. Ако човек се бореше с ринит с помощта на различни лекарства, включително вазоконстрикторни капки, тялото можеше да свикне с такова лечение, поради което функцията за самополиване спря да работи. Което води до изсушаване на назофаринкса. Сухота на околния въздух. И не само за сухия летен период, но и за въздуха, който човек диша за по-дълго време, апартамент, работа и т.н. По време на отоплителния сезон влажността в помещението намалява значително. За да се справите с този проблем, е необходимо да закупите овлажнител, който ще направи оптималната влажност в помещението. Подобна е ситуацията и на работното място, но ако не е възможно да се монтира овлажнител, може периодично да капнете носа си със специални капки за овлажняване. Сухота в назофаринкса през нощта може да бъде причина за тривиално хъркане. Често този проблем се крие за тези, които имат назална конгестия. Заради хъркане човек диша през устата си, поради което назофаринксът изсъхва. Що се отнася до решаването на този проблем, можете да се опитате да излекувате простудата, но това е далеч от факта, че това ще помогне. Анатомична характеристика. Поради индивидуалните анатомични особености, например изкривяването на носната преграда, назофаринкса може да пресъхне. Трябва да се има предвид, че в този случай само хирургическа интервенция може да коригира ситуацията и да реши този проблем.\nСухата носоглътка може да причини много дискомфорт и дискомфорт.\nВ случай, че назофаринксът изсъхне, това неизбежно води до някои усложнения. Всичко започва с затруднено дишане, а след това човек се чувства с една страна. Ако ситуацията е в напреднал стадий, тогава обонянието може напълно да изчезне. Освен това са отбелязани следните симптоми:\nчести главоболия; хъркане; пукнатини в лигавицата; кашлица (при деца); чести настинки; сух пилинг в носните проходи.\nВъз основа на индивидуалните характеристики и всеки конкретен случай, симптомите могат да се различават.\nЧесто е остър студ, който причинява сухота в носа и назофаринкса. Вече началната фаза на това заболяване причинява сухота и сърбеж. След като се усети бучка в гърлото, обилно отделянето ще изтича от носа, което ще затрудни нормалното дишане. Понякога има висока температура или усложнение под формата на грипен вирус.\nЕстествено, основната борба трябва да бъде насочена единствено към основната причина - вирусът. За лечение на назални вазоконстрикторни капки могат да се използват, но е важно да се следи тяхната употреба и да не се включва.\nХроничен ринит. Не по-малко неприятна болест. Хроничният стадий възниква поради анормален или непълно третиран ринит. Този проблем може да бъде свързан с вредни дейности на работното място, където има много прах или пушачи.\nСимптоматологията не се различава от острия стадий. За да се възстанови от хроничния стадий на ринит, е необходим комплекс от мерки под наблюдението на отоларинголог. Дръжте стаята чиста и постоянно я проветрявайте. Препоръчително е носните проходи да се измиват с физиологичен разтвор 3 пъти дневно.\nВ допълнение, има и други болести, които са много по-рядко срещани, но сред симптомите ще има суха назофаринкса. Във всеки случай трябва да се свържете със специалист, който може точно да определи причината.\nПреди да овлажните назофарингеалната лигавица с лекарства, можете да се опитате да овлажните стаята си без овлажнител. Като алтернатива можете да излизате от мокри завеси, хавлии и завеси.\nЗа овлажняване можете да използвате вдишване на пара с лечебни билки като лайка.\nКато извършвате прости превантивни мерки, можете да се предпазите от този проблем.\nВ допълнение, възможно е да се внуши зехтин, който насърчава влагата.\nНе забравяйте да използвате, колкото е възможно повече от горещата течност, като билкови чайове с мед и лимон. Оптималният воден баланс на тялото ще бъде отличен трамплин за борба със сухия назофаринкс.\nМного често, когато лигавицата на назофаринкса е суха, ние не придаваме необходимото значение на това, поради дребността на този проблем, но както показва практиката, проблемът може да бъде много по-сериозен, отколкото може да изглежда на пръв поглед.\nЕто защо е необходимо да се контролира климата в помещението, в което се намирате и при първия сигнал, внимателно да слушате тялото си и ако е необходимо, незабавно се свържете със специалист.\nНазофаринкса е горната част на фаринкса, тя се намира зад носната кухина. В нормалното си състояние стените са винаги влажни, тъй като основната функция е да се оттичат секрети от носната кухина в храносмилателната система.\nСлизестата мембрана на назофаринкса предотвратява и предпазва организма от проникването на бактерии и вируси, които се вдишват заедно с въздуха. Съответно, ако стените на назофаринкса пресъхнат, вероятността от инфекция се увеличава.\nУсещането за сухота в назофаринкса, в гърлото е придружено от възпалени, парещи, болезнени усещания. Това е особено изразено по време на оралното дишане след повишено гласово натоварване по време на сън. След събуждане може да има затруднения и дискомфорт при преглъщане. Това се дължи на факта, че лигавицата на назофаринкса изсъхва, става тънка, раздразнена, зачервена, понякога дори и с малки кръвоизливи, слузът се сгъстява, слива се.\nНай-честата причина за сухота в назофаринкса е дишането със сух топъл въздух. Това става особено важно по време на отоплителния сезон. Най-често страдат децата и възрастните хора, а дългият гласов товар води до този неприятен симптом. Например, лектори, певци и т.н. често се справят с този проблем.Поради устното дишане в съня често се случва хъркане, което все повече и повече изсушава лигавицата на носоглътката, както и оралното дишане. Това трябва да елиминира причината. Но не се намесвайте във вазоконстрикторни капки, тъй като те изсушават още повече мембраната.Трудното носово дишане също предизвиква различни деформации на носа.Друга причина за сухота са физиологичните особености на структурата на назофаринкса, т.нар.\nЗа да се справите с този проблем, трябва да постигнете нормална влажност в къщата. Изнесете помещенията няколко пъти на ден. Също така с тази задача перфектно се справя овлажнителя. Ако това не е на разположение, можете да окачите влажно пране в стаята, поставете контейнери с вода близо до радиаторите, напръскайте стайни растения със спрей.\nНазалната лигавица може да се навлажни с физиологичен разтвор 0,9% или със специални препарати (аквамарис, хумер, аквалор и др.).\nПри продължително гласово натоварване, периодично е необходимо да правите кратки паузи, докато дишате с носа си и пиете чиста студена вода.\nАко има някакви заболявания, трябва да се свържете със специалист за правилна диагноза и предписание за лечение.\nнеконтролирано използване на вазоконстрикторни лекарства за накапване на носа. Ако човек не спазва препоръчителната доза, продължителността на терапевтичния курс, лигавицата става суха, процесът на почистване се прекъсва, а рискът от развитие на възпаление се увеличава. Действието на назалните средства е насочено към стесняване на местните кръвоносни съдове, в резултат на което се намалява ринорея и тъканно подуване. Когато вазоспазът продължи дълго време, контролът върху съдовия тонус се губи. Резултатът е нарушение на храненето и хидратация на лигавиците. Подобна картина може да се наблюдава и срещу злоупотребата с антихистаминови лекарства;\nсух нос може да се появи след дълъг престой в стая със сух, горещ въздух. Често симптомите на заболяването безпокоят хората през отоплителния сезон. Водачите, които са в кола с включена печка, също страдат от сухота;\nпрашна стая. Ако концентрацията на прах в помещението се увеличи, лигавицата е изложена на масивна атака. Това води до изсъхване и образуване на сухи кори в носните кухини. Рисковата група включва работници в минната, зърнопреработвателната и бояджийската промишленост;\nвродени дефекти или травматични промени във формата на носната преграда, което води до нарушена пропускливост на въздуха и поява на нощно хъркане;\nдълъг разговор Вокалистите, учителите, преподавателите страдат от изсъхване на назофаринкса, защото лигавицата няма време да се навлажни;\nхроничен хрема. Когато носните проходи намаляват поради подуване на лигавицата, дишането през носа е трудно;\nатрофичен ринит - развива се на фона на продължителната употреба на вазоконстрикторни капки за нос, работа при опасно производство;\nсистемно заболяване, синдром на Шйогрен;\nаденоиди - може да причини хъркане и нарушаване на носовото дишане, поради което човек трябва да диша през устата си;\nдехидратация (поради чревна инфекция, която е съпроводена с масивно повръщане и диария).\nдискомфорт, утежнен сутрин;\nпарещи, сърбящи усещания;\nкашлица (типична за деца);\nсухи кори на носните кухини;\nПо време на УНГ изследване могат да бъдат открити суха лигавица, изтъняваща тъкан, локално дразнене, хиперемия и понякога незначителни кръвоизливи. Не се наблюдават ярки признаци на възпаление.\nвентилацията на помещението трябва да бъде ежедневно, поне 10-15 минути (в зависимост от метеорологичните условия);\nовлажняване на въздуха позволява адекватна грижа за носната лигавица. За да се поддържа влажността на 60%, можете да използвате специален овлажнител или да използвате по-прости методи (подредете контейнерите с вода в стаята, окачете мокри дрехи, поръсете с вода листа от домашни цветя). Особено важно е да се поддържа влажност през отоплителния сезон;\nредовното мокро почистване прави по-лесно дишането чрез почистване на помещението от прах;\nНе се препоръчва използването на нагреватели, които изсушават въздуха.\nфизиологичен разтвор или по друг начин 0,9% натриев хлорид;\nАква Марис, без сол, Маримър;\nPinosol (на маслена основа), евкалипт, масло от морски зърнастец.\nежедневно пиене (2 литра) ви позволява да осигурите пълната активност на органите и тъканите. По желание можете да пиете зелен чай, билкова отвара, негазирана минерална вода или компот;\nв диетата, която искате да добавите храни с токоферол, витамин А (зеленчуци, плодове, риба);\nпромяна на местоживеенето (с неблагоприятна екология с замърсен въздух);\nизползването на защитни средства при опасна работа или промяна в професията.\nПричини, симптоми и лечение на назофарингеалната сухота\nПонякога причините за чести възпалителни процеси в гърлото са сухи назофаринкса. Пациентите често не предават стойността на такова явление и вярват, че тя не носи никаква вреда на организма. А причината за техните проблеми е нещо друго. Но се оказва, че ако елиминирате сухотата на лигавиците, можете да се отървете от болестите в тази област.\nПричини за поява на назофарингеална сухота\nСухота в носа и гърлото може да се появи по различни причини. Най-често това се случва при наличието на следните фактори.\nТова може да е реакция на медикаменти. Ако пациент с възпаление в назофаринкса използва капки или спрейове за дълго време, процесът на самонапояване и секреция на слуз спира в лигавиците. В резултат на това, слизестите мембрани стават сухи и се образуват корички в носа, създавайки неприятни усещания.\nЕдна от най-честите причини за изсушаване на назофаринкса е неправилната влажност в помещението, където човек е дълго време. Тя може да бъде у дома или на работа. Особено валидно през зимата, когато отоплението е включено и въздухът е сух.\nРабота в прашно пространство. Прах, попадащ в назофаринкса през устата или носа, изсушава лигавиците.\nХъркането също може да причини сухота. Когато човек хърка, той диша през устата си. Вибрациите по време на хъркане и дишане през устата ускоряват изпаряването на влагата върху лигавиците.\nНарушения в назофаринкса, като отклонена носна преграда. Когато септумът се огъне, носните проходи в носа стават различни по размер. В резултат на това повече въздух минава през една ноздра, отколкото се предполага, че е по природа, и по-малко през втората. Следователно процесът на дишане е грешен. От една страна настъпва пресушаване или преохлаждане, а от друга - стагнация поради намалена циркулация на въздуха.\nЕто защо, такъв симптом може да бъде причина не само за изсушаване, но и за чести настинки.\nПушенето, пиенето на алкохол и пикантните храни също изсушава гърлото.\nЧесто сухото гърло е симптом на вече прогресиращи заболявания - фарингит, ринофарингит, фарингомикоза, сухота в устата, морбили, зъби и заболявания на венците.\nВ резултат на тези фактори слузта изчезва от назофаринкса. И това е благоприятно за въвеждането на бактерии в лигавиците, оставени без защитен слой. И тогава такова безобидно състояние, като сухота в назофаринкса, се превръща в голям проблем.\nСухотата на лигавиците на назофаринкса има следните общи симптоми:\nвъзпалено гърло, чувство на горчивина в гърлото;\nзачервяване на гърлото и хиперемия.\nАко има инфекциозна лезия, има треска, сълзене, уголемени сливици и лимфни възли, кашлица. Обикновено хората само с тези симптоми започват да излъчват алармата и се консултират с лекар. Симптомите се пренебрегват, докато инфекцията не се присъедини.\nЗа да се отървете от сухота в носа и гърлото, е необходимо да се предприемат следните мерки.\nНа първо място, трябва да се нормализира баланса на течността в тялото. За да направите това, трябва да пиете много, най-малко 2 литра течност на ден. Може да бъде вода, натурални сокове, различни напитки, чайове от торби или на базата на лечебни билки. Особено полезно е да се пие чай с лайка и евкалипт. Също така се препоръчва да се пие чай с мелиса. Овлажнява и лигавицата.\nДа се правят парни инхалации с билки и етерични масла. За това, лайка, невен, живовляк. Добре е да използвате етеричното масло от кедър, жълт кантарион, лавандула и други.\nАко микроклиматът е прекалено сух в помещенията, трябва да се монтират специални овлажнители за въздух. Те могат да добавят етерични масла, за да елиминират неприятните миризми.\nАко няма такова устройство, върху батериите за централно отопление могат да се поставят влажни кърпи. Добър ефект дава редовно пръскане на вода от спрея. А мокрото почистване елиминира праха и овлажнява въздуха.\nАко човек работи на работното място, където има много прах, той се натрупва в носа и гърлото, което причинява изсъхване на назофаринкса. За да се отървете от това, трябва редовно да миете носа и гаргара. За да направите това, можете да приложите физиологичен разтвор, сода разтвори или отвари от различни лечебни билки. Ако това не е направено, прахът ще дразни лигавиците на фаринкса и може да се появи възпаление.\nАко сухата лигавица е причина за употребата на вазоконстрикторни лекарства, трябва да спрете употребата им и да се консултирате с лекар. Ако е необходимо, той ще предпише други лекарства, които няма да причинят сухота, но, напротив, ще овлажняват лигавицата. Такива лекарства включват капки в носа Pinosol. Те са съставени от масла, които хидратират мембраните на носа.\nСъщо така трябва да се борите с хъркането през нощта. За това има различни техники. Можете да правите специални упражнения, които ще укрепят мускулните стени на небето и фаринкса, а хъркането ще изчезне.\nНеобходимо е да се направи преглед на назофарингеалните пасажи. Може би има някои патологии, които пречат на правилното дишане. Най-често се лекуват хирургично. Например, изкривяването на преградата изправя хирурга, няма други алтернативи.\nХората не винаги придават значение на състоянието на носната фаза на лигавицата. Но тяхната сухота е по-лоша от изхвърлянето на обилна слуз. Защото слузта е защита на тялото от бактерии, а когато има много, тялото е толкова почистено.\nХората знаят много начини за овлажняване на назофаринкса. Ето някои рецепти:\nЗаровете няколко капки различни масла в носа си. Можете да използвате кайсия, морски зърнастец или друго лекарствено масло. Тя може да бъде приготвена у дома. За да направите това, малко смачкани суровини, като например морски зърнастец плодове, се изсипва масло, така че да го покрива добре, и настояват в тъмно място за най-малко един месец. След това се прецежда и се съхранява във флакон с тъмно стъкло. Когато се насажда в носа, тя се влива в гърлото и я смазва добре, овлажнява лигавиците.\nИзплакнете носа и гърлото с инфузии от лечебни билки. Те се почистват добре, хидратират и дезинфекцират назофаринкса.\nИзхвърлянето на слуз се насърчава от чаша мляко с мед, пиян през нощта.\nИзползването на народни средства е необходимо, след консултация с лекар. Понякога компонентите на продуктите могат да предизвикат алергии.\nПревенция на назофарингеалната сухота\nЗа да се избегне изсушаване в носа и гърлото, трябва да се извършат следните стъпки.\nНе допускайте дехидратация. Винаги трябва да пиете много, особено в горещия сезон.\nНе излагайте себе си на продължително излагане на пряка слънчева светлина.\nНяма нужда да оставате дълго в затворени стаи. Необходимо е редовно да се разхождате на чист въздух. Полезно е често да ходят до гората, особено когато растат иглолистни дървета.\nПешеходен туризъм до планини или посещение на ски курорти има положителен ефект върху лигавиците и тялото като цяло.\nМорски круизи, посещения на морски плажове и почивка във водни басейни също допринасят за влагата.\nВ сухи помещения използвайте овлажнители за въздух. Особено лошо да спи в такава спалня. Ако човек хърка през нощта или само по време на сън, той диша през устата си и въздухът в стаята е сух, за него се осигуряват проблеми в назофаринкса. Ето защо, в допълнение към специална влага, трябва редовно да проветри помещението, да направи влажно почистване и избършете праха.\nАко човек работи в прашна продукция, той трябва да се грижи за предпазването на дихателната си система от прах. За целта използвайте респиратори или специални защитни маски.\nНе можете да правите самолечение за настинки. Безразборното и прекомерно използване на медикаменти е вредно, всичко трябва да бъде умерено. А лекарят трябва да предпише лечение въз основа на всички видими симптоми.\nОт всичко това следва, че сухотата в назофаринкса не може да бъде пренебрегната и се надяваме, че всичко ще изчезне сама по себе си. Необходимо е да се борим с това явление. Ако лигавиците са защитени от влажен слой, тялото ще се справи с болестта.\nНеоплазми от злокачествена и доброкачествена природа в устната кухина - най-често се срещат в паротидните и субманибуларните слюнчени жлези.\nКакво да правите, ако назофаринкса е суха?\nОтговорът на организма към дългосрочно лечение. Ако човек се бореше с ринит с помощта на различни лекарства, включително вазоконстрикторни капки, тялото можеше да свикне с такова лечение, поради което функцията за самополиване спря да работи. Което води до изсушаване на назофаринкса.\nСухота на околния въздух. И не само за сухия летен период, но и за въздуха, който човек диша за по-дълго време, апартамент, работа и т.н. По време на отоплителния сезон влажността в помещението намалява значително. За да се справите с този проблем, е необходимо да закупите овлажнител, който ще направи оптималната влажност в помещението. Подобна е ситуацията и на работното място, но ако не е възможно да се монтира овлажнител, може периодично да капнете носа си със специални капки за овлажняване.\nСухота в назофаринкса през нощта може да бъде причина за тривиално хъркане. Често този проблем се крие за тези, които имат назална конгестия. Заради хъркане човек диша през устата си, поради което назофаринксът изсъхва. Що се отнася до решаването на този проблем, можете да се опитате да излекувате простудата, но това е далеч от факта, че това ще помогне.\nАнатомична характеристика. Поради индивидуалните анатомични особености, например изкривяването на носната преграда, назофаринкса може да пресъхне. Трябва да се има предвид, че в този случай само хирургическа интервенция може да коригира ситуацията и да реши този проблем.\nсух пилинг в носните проходи.\nСухото гърло и носът не са най-приятните симптоми, които не само пречат на правилното дишане, но и пречат на изпълнението на основните функции за предпазване на мигателния епител, облицоващ назофарингеалните лигавици - филтрират въздуха, затоплят го и го хидратират преди влизане в долните дихателни пътища. Хората, които постоянно са измъчвани от сухота в гърлото и носа, са по-често склонни към вирусни заболявания.\nЗащо изсъхват лигавиците: причини за сухота в носа и гърлото\nСухота в носа и гърлото може да се дължи на различни причини:\nпродължителна употреба на вазоконстрикторни капки за нос - когато се използват лекарства от тази група за повече от 3-4 дни, лигавиците пресъхват драстично, в резултат на което пациентът има изтръпване в гърлото и изтръпване в носа. За да се избегне развитието на прекомерна сухота, се препоръчва в крайни случаи да се използват назални вазоконстрикторни лекарства, но не повече от 3 дни. Ако лекарството не помогне, тогава трябва да се консултирате със специалист отново за корекция на лечението и за избор на друго лекарство.\nСух въздух в помещенията - особено често сухота в носа и гърлото се появява по време на отоплителния сезон, когато отоплителните тела или батериите работят в помещението. В тази ситуация са засегнати не само лигавиците, но и кожата и косата. Същият симптом се случва и в горещия сезон, когато климатикът работи на закрито, което прекомерно пресушава въздуха.\nХормоналните промени - сухота в гърлото по време на бременност и постоянна назална конгестия са познати на много майки. Това състояние е свързано с хормонални промени в организма и не се лекува с лекарства.\nВъзпалителни заболявания на назофаринкса и ларинкса - когато патологичният процес се локализира върху лигавиците на носната кухина и фаринкса, пациентът може да изпитва сърбеж и сухота.\nАлергична реакция - вдишване на изпарения от вредни вещества, прах, прашец от цъфтящи растения при хора, склонни към алергии, сух нос и гърло, гъделичкане, а при тежки случаи може да настъпи тъканно подуване и затруднено дишане.\nВажно е! Ако често имате сухота в гърлото и причините за това състояние не са известни, то най-напред посетете кабинета на отоларинголога, самолечението е изпълнено с развитие на усложнения и атрофия на лигавиците.\nКак се проявяват сухите лигавици: първи клинични симптоми\nНай-честите симптоми на сухота на лигавиците на носа и гърлото са следните:\nлеко парене в носа;\nКървене от носа, причинено от повишена чупливост на кръвоносните съдове в резултат на сухи лигавици. Невъзможно е да се пренебрегне това състояние, тъй като кървенето може да бъде доста силно и да предизвика образуването на кървящи язви в носната кухина.\nМетоди за лечение на сухи лигавици\nКак да се премахне сухота в гърлото и носа, описани по-подробно на видеото, но преди да започнете лечението е препоръчително да посетите лекарския кабинет и да разберете защо лигавиците изсъхват.\nГърлото на червените болни деца е истински бич на повечето родители. Детето се влачи от лекарите, търсят всякакви средства и начини за намаляване на броя на случаите на заболяване на гърлото, но често всичко е напразно.\nНазофаринкс и слуз на гърлото