Stormrise - Превю - PC Mania\nВремената комай не са много добри за стратегиите в реално време. А някога този жанр делеше челните места по продажби с фърст пърсън шуутърите (които, между другото все още са си там :)). Причините за това според мен са две. Първо, RTS игрите бяха започнали да стават твърде сложни и твърде мултиплейър ориентирани за масовата публика. И второ – РС-тата отдавна вече не са доминиращата игрална платформа. А няма ли РС, няма и комбинация „клавиатура-мишка”. Шутърите овреме успяха да се справят с предизвикателството, наречено „геймпад”, и затова прескочиха кажи-речи безболезнено трапа. На стратегиите това, уви, не се удаде.\nИ така, RTS ориентираните студия трябваше или да се преориентират към създаването на друг тип игри (което, повярвайте ми, не е никак лесна задача), или да опитат да преоткрият топлата вода в рамките на предпочитания си жанр. Съвсем неотдавна Creative Assembly (автори на култовата поредица Total War) изкараха на пазара нещото, наречено Viking. Играта приличаше на класически „хак енд слаш” от трето лице и може би щеше да спечели повече фенове, ако не се беше опитвала да бъде и малко нещо... стратегия (макар и в супер олекотен вариант). Оказа се, за съжаление, че third person екшъните не са за всяка уста лъжица. Което почти сигурно може да се каже и за стратегиите в реално време, разбира се.\nНо Creative Assembly определено не са вчерашни и - както се разбра на тазгодишното Е3 – през цялото време са имали и „План Бе”. Оказа се, че в базираното в Австралия студио на компанията от цели три години се работи по игра, която би трябвало да промени представите ни за стратегическия жанр. Името на новия проект е Stormrise, а премиерата е запланувана за 2009 година (най-вероятно през второто шестмесечие). За игра, на която остава толкова малко време за разработка и тестване, е малко странно да разполага само с някаква си „пре-алфа” за показване. Защото точно това е, което CA са изложили на E3. Може би става въпрос за опит да се раздуха интересът на феновете. Може би Creative са уплашени (малко вероятно) някой да не открадне революционните им нови идеи. Аз пък мисля, че би трябвало да имаме поне едно на ум.\nСъмненията ми се засилиха, когато разбрах коя е поне една от „революционните идеи”, намерили място в новата игра. Тя дори е била представена на журналистите като „Ключовата идея”. Кодовото й название е „line of sight” като става дума за основната игрална гледна точка. Зад цялото „ала-бала” всъщност се крие фактът, че играещият ще следи действието през очите на произволно избрана от него единица. Леле, мале! Невиждано и нечувано!\nДруг невероятен плюс на Stormrise щял да бъде изцяло триизмерният терен. Боже, изненадите валят една след друга! Всъщност на коя планета са живели Creative Assembly през последните няколко години? И за да довършат „зашеметените” от разкритията представители на пресата, Creative Assembly плеснали на масата термина „камшично управление” (“whip controls”). В случая ставало дума за нещо като лъч, с който можеш да „посочваш” една или друга единица на екрана и така да я избираш. Революционно?! Без коментар...\nУви, „изумителните” анонси продължили с обявяването на цели... две раси в играта! Всъщност кой знае, може би връщането към доброто старо време на първите две издания на WarCraft би могло да мине за оригинално, не мислите ли? Аз поне не мисля така.\nНе знам... Свалям шапка на онова, което CA направиха с Total War. Но след три години мъдруване и работа да обявиш на всеослушание... това?! Или по някаква странна причина всички големи козове са все още добре скрити в тестето на авторите или ни чака едно най-големите разочарования на 2009-та. Доста по-голямо от предишното, кръстено Viking.\nпрофил » draganta316 каза на 01.04.2009, 19:19 ?. :\nстава и за компютър


Парадоксът на политическия октомври: кризата се стабилизира | glasove.com Новини Гласове\n05.11.2013 15:06 954 преглеждания 3 коментар/а\nПолитическият октомври донесе не разместване на пластовете, а разширяване и втвърдяване на разлома в обществото. Влиза се в парадокса: кризата се стабилизира. Проектобюджетът за 2014 г. е първа стъпка – след четири години – към леко „разхлабване на колана”. Бюджетната прогноза е направена с умерен оптимизъм и със сериозна предпазливост. Фондът „Икономически растеж и региони” е важна иновация. Критиката на либералните икономисти е не толкова срещу самия бюджет, колкото срещу неспособността на кабинета да го изпълни.\nСтудентската окупация е нов етап от протеста, който му дава енергия и перспектива. Младежта обаче този път не е авангард на промяната, а идва след изчерпване на възможностите на улицата, и попада в контекста на конфронтацията ГЕРБ-БСП. Партийните употреби на протеста не закъсняват. Ескалацията на напрежението достига до равнището на студена гражданска война.\nПрезидентът се утвърди като полюс в политическия живот, като вече открито използва всички средства за противопоставяне на управлението.\nМораториумът върху земята е груба политическа грешка, която за първи път от 2007 г. насам реално дистанцира страната от ЕС. Предпоставките на това решение са дълбокият провинциализъм на масовия българин и ниското качество на политическия елит. Основните политически сили загубиха от този ход, „Атака” спечели дивиденти, Реформаторският блок не съумя да се възползва.\nЕдинствените парламентарни групи, които в пълен състав гласуваха за мораториума, са на „Атака” и ГЕРБ. Пропагандното внушение за „тройна коалиция” олекна. Единствената парламентарна група, която единодушно се обяви срещу мораториума, е на ДПС. Следва да се приеме, че или (а) това е най-проевропейската партия, или (б) партията, чиито депутати са най-сигурни в електоралната подкрепа.\nИзявленията на пловдивския кмет напомнят, че ГЕРБ продължава да управлява (в София, Пловдив, Варна, Бургас…) и хвърлят светлина върху задкулисието на опозицията: активни мероприятия с цел да се компрометира управлението и да се „нахъсват” партийните членове и функционери.\nСтраната попада в гранична ситуация. Дискусията около приемането на бюджета ще покаже дали ще се намери в задънената улица на институционално блокиране или ще се върви към нормализация чрез политическа рационалност.\nПроблемните възли - бюджетът: незабелязаното нововъведение\nВнасянето на проектобюджета за 2014 г. бележи етап в работата на настоящото управление, който открива нови перспективи и поражда нови рискове. На кабинета се дава възможност да работи със свой бюджет, със свои приоритети и виждане за разпределение на разходите, а не в границите на Дянковския бюджет, дори в светлината на актуализацията му.\nНещо повече, бюджетът винаги е повод за управляващите да определят по-релефно политическия си профил, реалните си послания към гражданите и политиките, които смятат да следват, обединени в една цялостна рамка. Спрямо досегашната работа на правителството дори добронамерени наблюдатели критикуваха, че се работи на парче, че в многообразието от мерки не се чувства политиката. Бюджетът е отговор на тези критики и тепърва предстои да се види убедителен ли е или не.\nОпровергани бяха мненията, че с идването на социалисти на власт в кризисно време ще настане „развързване на кесията”, рискуващо устоите на финансовата стабилност. Самото участие на премиера Орешарски в създаването му е гаранция за по-скоро консервативни параметри, които отчитат възможни неблагоприятни последици.\nПоказателни в този смисъл са изявленията на десни икономисти, които намериха много малко места за икономическа критика и заложиха почти изцяло на политическата – бюджетът не е лош, но това бандитско управление не може да го изпълни. Фондът „Икономически растеж и региони” е голямата новина, защото за първи път позволява програмно финансиране на идеите за развитие на българската икономика извън усмотрението на отделните администрации.\nМерките за съживяване атакуват един от най-споменаваните в последно време проблеми, административните бариери и спънки пред бизнеса. Полагат се усилия за намаляване на регионалните диспропорции чрез насърчаване на инвестирането и откриването на работни места в области с най-ниски доходи и най-висока безработица.\nТова въплъщава разбирането, че регионално развитие не значи само пътна инфраструктура. Тревожната тенденция за разделяне на България на няколко големи града и мизерстваща периферия засега има само социални измерения, но в един момент може да придобие и политически, за сметка на цялата политическа система, ако не се потърсят начини за ограничаването й. Социалният вектор е засилен, разбира се, не революционно, но все пак с важното послание, че след четири години замразяване на доходи и пенсии идва макар и минимално размразяване.\nБюджетът на този етап има две икономически и една политическа ахилесови пети.\nПредвиденият растеж от 1,8% да не се реализира – било поради недостатъчния вътрешен потенциал на българската икономика, било поради кризисната конюнктура при европейските ни партньори. Идеята за повече приходи при по-висока събираемост да излезе твърде оптимистична заради състоянието на митниците и НАП, а и защото именно настоящата 2013 година маркира ясно проблема с приходите като централен и дори наложи бюджетна актуализация.\nИ бюджетът в целостта си да не може да се изпълни заради блокажа на институциите, политическата конфронтация и острите обществени сътресения.\nУмереността при съставянето на бюджета – като предимство и недостатък – се изтъква от различни места. Част от левите са разочаровани, че твърде много се залага на буферите и не се насърчава по-радикално, ако ще и с дефицити, растежът и потреблението. Част от десните пък възразяват изобщо срещу дефицита и намират по-високите социални разходи за реализация на принципа „на всекиго по нищо”.\nИ ако бюджетът е формиран така, че да получи, макар и с половин уста, одобрението на едрия бизнес (както пролича на заседанието на НСТС), то реакциите на синдикати и на опозиция са предвидимо отрицателни. След като останаха встрани от зимните протести, българските профсъюзи нямат право да се дистанцират и от сегашното недоволство, ако искат да запазят влияние.\nПротестът на медиците е предупредителен в пълния смисъл на думата, защото необнадеждаващите стойности на доверие в управленските институции могат да мобилизират много професионални общности да поставят на масата своите с години трупани проблеми. А вероятността чрез новия бюджет да отпаднат някои от преди съществувалите модели за генериране на печалба, несъмнено се калкулира от бившите управляващи от ГЕРБ.\nТезата, че са необходими незабавни предсрочни избори (афиширана от ГЕРБ публично и чрез дискретни инструкции, споделяна напълно и от Реформаторския блок), се аргументира най-вече с това, че парламент и правителство не работят нормално и се налага избирателят наново да се произнесе. А един бюджет, свързан и с промени в действащото законодателство, трасира обратния път – към нормализация.\nЕто защо дискусията по бюджета става решаващ показател за политическата рационалност в българското общество.\nНовите дистанции в българската политика\nПрез октомври все повече изпъкна парадоксът на стабилизиращите се обществени нагласи и ескалиращото политическо напрежение. Вече четвърти месец различните социологически агенции мерят сходни стойности на доверие в основните политически сили, сходна подкрепа за правителството и за искане то да подаде оставка. Политическите битки в същото време не само не утихват, а напротив, преминават в нови форми и протичат по нови фронтове.\nПротестният потенциал е все така висок, както беше висок и през април и май, когато почти нямаше протести.\nНалице е крачка към разтваряне на ножици, към нарастване на дистанции. С решението на НС за удължаване на мораториума, както и да бъде променяно впоследствие, се увеличи дистанцията между България и ЕС както никога от присъединяването ни насам. Това, което постигаме, е само да подхранваме българоскептичните настроения в редица европейски държави.\nУвеличи се дистанцията между президента и институциите на законодателната и изпълнителната власт. Вече почти няма изявление на Плевнелиев, което не критикува управлението, а със сезирането на КС той директно се опита да размаха същата тояга „Пеевски”, която ГЕРБ и Реформаторският блок месеци наред използват, за да поддържат огъня на протеста.\nС колебливата, недобре организирана и лошо координирана позиция по бежанския въпрос расте дистанцията между управляващите и обществото. Централната и местната власт сякаш изобщо не си говорят по този проблем и никой не знае какво прави другият. Никой не работи с общественото мнение и не се стреми да ограничи опасните последици от два социално-психологически фактора: страховете ОТ бежанците и страховете НА бежанците.\nС решението по казуса „Пеевски” рязко нарасна дистанцията между Конституционния съд и общественото мнение. С неблаговидното съучастие на политици и медии започна кампания, в която Конституционният съд спира да бъде представян като последна инстанция по правилата на държавния живот и се разглежда изцяло като партиен орган, чиито решения нямат стойност, освен ако не са „обществено и политически приемливи”.\nДистанция можеше да се забележи и след управляващите\nБСП и ДПС показаха, че могат да бъдат на различни позиции, а вицепремиер заяви, че правителството не би изпълнило парламентарно решение. БСП на няколко пъти не реагира монолитно като парламентарна група. „Атака” два пъти гласува с основния си враг ГЕРБ и поиска оставката на вътрешния министър Цветлин Йовчев, с което за първи път изрази персонално несъгласие с това правителство. З\nа първи път се чуха по-остри критики срещу досега общо взето консенсусната фигура на вицепрезидента Маргарита Попова. Заради ролята си в бежанския проблем еврокомисарят Кристалина Георгиева бе нееднократно атакувана, също за първи път след избора й в Брюксел.\nСамата контрапротестна позиция за първи път показа вътрешни дистанции – ако преди беше еднозначно свързана с БСП и ДПС, там вече активно присъства и Николай Бареков и неговата инициатива „България без цензура”. Поляризацията роди нова дистанция на недоволството – между новото издание на „Град на истината” пред Президентството и новото издание на „студентската окупация” в Софийския университет.\nИзводът е донякъде парадоксален – развитието на събитията застрашава не толкова правителството, колкото функционирането на държавата.\nСвидетели сме на стъпка надолу в процеса на срив на доверието в институциите. Този месец „беше ред” на (основно) Конституционния съд и (отчасти) на президента, но цялостната обстановка крие в себе си риска от политическа безизходица, която може да прерасне в национална безизходица. Не бива да забравяме, че през летните протести, независимо от цялото напрежение, институциите и социалните системи на държавата работиха. Евентуалното блокиране на дейността им днес е опасен сценарий, който не бива да се изключва, ако не искаме да осъмнем изненадани и неподготвени.\nСтудентският протест: (инструментален) бунт или (ценностна) революция?\nОкупацията на Ректората на Софийския университет е нов етап от протеста, нов импулс, чието значение не трябва да се подценява. Студентите са носители на големи политически промени в новата история на Европа, а и на света. Но и характерът, и последиците от тяхната активност са твърде различни.\nПрез 1968 г. вълна от студентски бунтове, започнала от един френски университет, надхвърли националните граници и предизвика най-голямото политическо сътресение в западните страни след Втората световна война. През 1966 г. студенти и ученици излизат на сцената на най-голямата страна в света и стават главното действащо лице във „Великата пролетарска културна революция”, която не просто разтърсва, а разорава китайското общество. След като събитията отшумяват, страстите улягат и резултатите са видими идва ред при равносметката.\nБунтът, иницииран от студентите в Нантьор, изпъква като „Великата революция от 1968 г.”, която според социолог от ранга на Иманюъл Уолърстийн маркира края на един етап от развитието на капиталистическия свят-система. От друга страна, става ясно, че китайските студенти и ученици са употребени като политически инструмент от председателя Мао, с който той сваля от власт президента Лю Шаоци и други свои партийно-политически съперници. Не можем да се съмняваме, че студентите и учениците са били искрено въодушевени като център на общественото внимание, когато разобличават китайските „каппътисти” или провъзгласяват края на конфуцианските традиции. Това не променя реалната роля, която им възлага сценарият.\nКакъв е българския случай?\n„Ранобудните студенти” всъщност се събуждат 15 дни след решението на Конституционния съд.\nПървият въпрос е: доколко спонтанна е реакция, която съзрява и се подготвя толкова дълго, а след това се осъществява на видимо премислени „счьотове”. Веднага можем да си представим за сравнение какво би се получило, ако протестът срещу назначаването на Пеевски беше 15 дни след решението на парламента.\nВторият въпрос е: защо студентите влизат в необичайната роля на ариергард, вместо да бъдат авангард на протестите, такива каквито бяха техните предшественици през 1990 и 1997 г. Тези два въпроса, особено вторият, аргументират хипотезата, че окупацията на университетите е ultima ratio на политическата сила, която през септември се ангажира пряко с уличния протест и с това го обезцени.\nРазбира се, не можем да се съмняваме, че мнозинството, ако не всички, „окупатори” е водено от искрени чувства, че действително, а не поръчково се възмущава от статуквото и от политическия морал, който го прави възможно и трудно преодолимо. Искането за „нов морал” е понятно за обществото и широката подкрепа на протеста не е случайна. Тук възниква трети въпрос.\nЗащо най-мислещата част на младежта не прави опит да дефинира новия морал и пътищата към него.\nОтговорът ни изправя пред пореден парадокс. Наред с поощряването на бунта бие на очи неговото лимитиране. Не се допускаше и не се поощряват протестиращите да имат ясни лидери, да обсъждат идеи и програми. Достатъчно е да се иска „оставка”. След това ще се мисли, казват теоретици–идеалисти.\nЩе мислят онези, в чиито ръце попадне властта след оставката. В политическата реалност това означава да се запазят шансовете на партиите от днешната опозиция в и вън от парламента. Главната от тях е ГЕРБ. Няма особено значение, че го зачеркват или че скандират пред централата му. Ако има незабавни нови избори, възможността ГЕРБ да бъде първата или втората партия е напълно реална. Гръмкото искане за „нов морал” фактически дава шансове тъкмо на партията, която тъпчеше и деформираше политическия морал.\nИма един сигурен начин протестиращите студенти да опровергаят подозренията, че волно или неволно играят за политическите интереси на бившите управляващи: да докажат моралните си стремежи, като поискат едновременно с оставката на Орешарски и оттеглянето от политическия живот на Борисов и Цветанов.\nГЕРБ: „Лъвът се готви за скок”?\nЗначителна част от месеца бе белязана с инициативите на бившите управляващи. Два вота на недоверие и едно искане за оставка на парламентарния шеф заеха съществен дял от парламентарната дейност и общественото внимание.\nСтранната позиция по темата за мораториума също трябваше да покаже умението на Борисов да обяснява виртуозно собствените ходове с чужда вина. След като ПГ до последния човек гласува „за” удължаване на мораториума, той успя да обвини Станишев и Местан, които гласуваха „против”.\nЛинията на противопоставяне на парламента, на разкриване на неговата бутафорност и незначителност, която споменахме в предния анализ, продължава ясно да присъства. ГЕРБ все повече има нужда от скорошно връщане във властта, за да задържа позициите на партията по места.\nНе е без значение, че на освобождаваните от държавната администрация кадри на ГЕРБ се търси преназначаване в общините с мнозинство от тази партия. Но това усилие да се задържат лоялните хора ще се сблъска с ограничения капацитет на местните власти.\nЗаписите на пловдивския кмет Иван Тотев разкриват онова, което наблюдателите отдавна посочват – че без нови избори и управление положението едва ли ще може дълго да бъде удържано. Борисов повтаря неуспешния си опит от лятото: да се „сниши” и да не се опитва да диктува открито на протеста, за да не бъде припознат като част от статуквото, и така протестът да свърши неговата работа по сваляне на правителството.\nБСП: между примката на популизма и европейската идентичност\nЕдна трета от депутатите на БСП гласуваха срещу мораториума; не е като ГЕРБ, но е твърде недостатъчно за партия, чиито лидер е лице на европейска политическа сила. Вероятното обяснение: конюнктурен популизъм; депутати пряко се позоваха на мнението на избирателите си.\nМакар че не е с тежестта на органичен популизъм, симптомът трябва да тревожи партийното ръководство. Напрежението на политическото противостоене тепърва ще дава поводи парламентаристите да се снишават до равнището на избирателите си тогава, когато следва да ги издигат до равнището на стратегически решения.\nКонсолидацията на партийния електорат е факт, студентските вълнения, отново активизирали възгласа „Червени боклуци” и лозунга „Вън червената мафия!”, ще продължават да помагат за това.\nПартията може да се похвали с две неща – успя да постигне съществен социален акцент в проектобюджета за 2014 г., като по този начин може да компенсира отпадането на предизборното обещание за друг тип данъчно облагане, и да се разбере с ДПС отново по бюджетните въпроси, въпреки предварителните индикации за несъгласие, включително по важни теми.\nПроблемите също са поне два – на няколко пъти се създава впечатление, че ръководството не може да контролира парламентарната група, и особено в отсъствие на Станишев може да поднесе всякакви изненади в НС, и че липсват ясни партийни позиции по периодично възникващите значими обществени казуси.\nНаред с това опозиционното поведение на президента Първанов има своята вътрешнопартийна и обществена подкрепа, макар и негласна, доколкото с обвинението, че партията се управлява от „приятелски и семеен кръг” той назовава гласно притесненията на мнозина социалисти от механизма на вземане на решения на „Позитано”.\nДПС: между амбициите на Пеевски и здравия разум\nПартията предпочита в своя познат стил бавно и последователно да налага своите виждания, политики и кадрови решения, без да се превръща в център на парламентарното внимание.\nСлучаят с мораториума за земята беше подходящ повод ДПС да се утвърди като последователна европейска партия и тя се възползва от този подарък на другите парламентарни формации. Явно е, че оттук нататък те ще се стремят повече да стоят в сянка, като преодоляват стъпка по стъпка съпротивата на БСП по някои теми (частните здравни каси е една от тях), и ще предоставят именно на левицата да бъде основен говорител на управлението, с всички плюсове и минуси, които такава ситуация носи.\nПротестната динамика от юни насам доведе значими промени. Ако в началото протестът беше едва ли не повече срещу ДПС (в първите дни имаше лозунги „Турци сте” и колажи на Волен Сидеров и Пеевски с фес), а коментаторите огласиха риска ДПС да изпадне в политическа карантина, то те постепенно се изместиха на „анти-червена” основа и подминават по-малкия парламентарен партньор.\nДори около решението на КС за Пеевски големият спор засягаше близостта на отделни конституционни съдии до БКП в миналото и влиянието на „червената олигархия”, а не политическата принадлежност на нереализирания председател на ДАНС. Вероятно това има и подвеждащ ефект.\nОстава неясно какви мотиви карат лидерите на движението да подкрепят и настояват за връщането на Пеевски в парламента.\nНе е в полза нито на личността, нито на партията, а за управляващата коалиция може да бъде фатално.\n„Атака”: употреба или злоупотреба със „златната акция”?\nПоявиха се подозрения, че управлението е на път да се срине заради оттеглянето на подкрепата на „Атака”. Значението на двете гласувания на депутатите от „Атака” с ГЕРБ не бива да се надценява. Нито „Атака” е най-слабата брънка от веригата, независимо от изявленията и непредсказуемите си отсъствия от пленарната зала.\nНапротив, всичко показва, че партията се готви за дълга битка по преутвърждаване на социално-патриотичния си имидж. Предаванията на Телевизия Алфа, новият безплатен „Вестник за метрото” в София, билбордовете из страната са стъпки в тази посока, които целят да „разкажат” един поделен политически свят, в който „Атака” е единият полюс, а БСП, ГЕРБ и всички останали са статукво, което с мрежите, монополите и купените граждани държи българите в бедност и безперспективност.\nСидеров няма интерес от избори веднага и дори от избори до момента, в който общественото влияние на ГЕРБ не е паднало значително, за да може да си позволи политическо пространство за маневриране. Страхът от невлизане в НС може и да е реален, но едва ли изчерпва ситуацията. „Атака” на два пъти е била почти отписвана месеци преди избори и е съумявала да се възроди.\nВ настоящия парламентарен формат това също би могло да се случи. Ако Сидеров успее да провали управлението и да доведе до предсрочни избори в някакъв подходящ за него момент (а това при наличието на неговата „златна акция” е реалистично), той ще може в кампанията да се представи именно като национално-отговорен, свалил мафията от власт.\nРеформаторският блок с лице към протеста.\nОсновното внимание на партиите от Блока е насочено към студентските протести, и това не е случайно. В тях те виждат и своя естествена политическа база. Не може да не прави впечатление, че в случая, за разлика от летните протести, те почти излязоха на преден план, усилват с мегафона на своите партийни позиции практически всяко искане на „Ранобудните студенти”, а видни техни представители редовно присъстват при окупирания Ректорат и дават изявления.\nСлучващото се ги кара да изоставят временно централния въпрос за отношението си към ГЕРБ и Бойко Борисов или да подхождат към него с недомлъвки, а точно това може да им изиграе лоша шега, ако се окаже, че с активната си съпричастност към студентите всъщност са работили за дипломатично мълчащия бивш премиер.\nДруг момент, заслужаващ отбелязване, е повтаряне на някои грешки от миналото, допринесли за дългогодишната ерозия на доверие в тях – склонността към „аристократично” пренебрежение към мнозинството („количеството”) и ограничаване на всички действия до центъра на София – обратно например на онова, което прави Николай Бареков с неспирните си обиколки из страната.\nПоказателно е, че в социологическите проучвания респондентите продължават да назовават партии от Блока като свое електорално предпочитание, а не самия него като обединение. Присъствието на общата линия на местно равнище продължава да бъде повече от скромно.\nСъздава се впечатлението, че политическият елит е довел управлението на страната до задънена улица.\nВсяка инициатива се блокира от контраинициатива. Институциите не получават шанс да действат. Диалогът в парламента се води с фрапиращо използване на непарламентарен език.\nСтудентите се отзоваха на поканата за разговор с премиера при условие, че се състои в медийно студио, т.е. ако имат „трибуна за разобличение”. Именно академичната общност по дефиниция би следвало да бъде източник на разум и поле на диалог, а не генератор на нови емоции.\nКонтекстът обаче доведе и нея до битки за монопола върху истината и морала и неприемане на опонента. Води се политическа игра с нулев резултат, всеки успех на едната страна предпоставя поражение на другата. Или ние, или те. Пред очите ни е déjà-vu: ритуално преповтаряне на събития, процеси и дори мантри от зората на демократичните промени.\n„Враговете” са същите, „нашите” средства и „нашата” непоносимост са същите, но се забравя, че обстановката е съвсем различна. Преходът не може да започне отначало, въпреки декларациите на едни и надеждите на други, отговорността за прехода не може едностранно да се припише на една или две политически сили, а крачката напред не може да се направи с подскачане. Предишните механизми и реакции не дават решение на нито един от наболелите днес проблеми с престъпността и корупцията, монополите и неефективния граждански контрол върху политическия живот.\nПолитическият октомври повдигна завесата и оголи дълбокия провинциализъм на българското мислене: мораториума за земята (в контекста на европейското членство), отношението към бежанците (в контекста на глобалния свят), ограниченията на студентското мислене (в контекста на световното движение „Окупирай!”).\nПовече от всякога е необходима крачка към политическа рационалност за сметка на политизираните емоции.\nДопълнение към горния коментар на 06.11.2013 в 22:54\nБългария трябва да стигне до "задънката"на Задънената улица по която "върви"вече 24 години,за да разбере че улицата е без изход!!..после ,след малко объркване,да започне да търси улица с изход към нормално бъдеще.\nСтанимир на 03.12.2013 в 01:19\nСтудентската окупация е фарс, защото в нея участват не повече от стотина-двеста студенти в цялата страна, студентите масово не я подкрепиха, и да й се приписва ролята на политически фактор е смешна. Политическа криза в България няма, ако се изключат измъчените протести на жълтите павета. Освен това стана ясно, че са внос на протестни модели отвън, включително и свитият юмрукq и същевременно са финансирани от неправителствени организации, спонсорирани и ръководени също отвън, от САЩ. Така, че е време законно избраното правителство да се остави да работи на спокойствие, за да извади страната от блатото, където я натика Герб.\nBidhan на 26.10.2015 в 06:23


Wyndham Grand Plaza Royale Chenzhou - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nСупериорна стая тип куин - Стая за гости\nРазмер на стаята: 76 m²/818 ft²\nNo.2336 Chenzhou Avenue, Beihu, Ченжоу, Китай, 423000 - Покажи на картата\nПовече за Wyndham Grand Plaza Royale Chenzhou\nАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Ченжоу, не се колебайте, а изберете Wyndham Grand Plaza Royale Chenzhou. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nWyndham Grand Plaza Royale Chenzhou прави всичко възможно гостите да се почувстват удобно. Затова хотелът предоставя най-добрите услуги и удобства. Хотелът осигурява 24-часова рецепция, експресно настаняване/напускане, съхраняване на багаж, паркиране на автомобили, рум-сървиз, за да гарантира комфорта на своите гости.\nКато допълнение всяка хотелска стая предлага широка гама от удобства. Много от стаите са с климатик, събуждане, бюро, минибар, будилник, за да удовлетворят и най-изискания вкус. Независимо от това, дали сте фен на фитнеса или просто търсите начин да отпочинете след уморителен работен ден, в хотела ще намерите най-висококачествените съоръжения, такива като фитнес зала, закрит басейн, тенис кортове, билярд, градина. Насладете се на несравнимото качество на услугите и престижното местоположение на Wyndham Grand Plaza Royale Chenzhou.


Болести, симптоми и лечение при Дискусът.\nАвтор Тема: Болести, симптоми и лечение при Дискусът. (Прочетено 4602 Пъти)\n« : вторник, 17 април 2012 г., 14:47 ч. »\nБолести - симптоми и лечение!\nИзборът и използването на даденият лекарствен продукт трябва да стане много внимателно и предпазливо. Най-добрият подход при изборът на лекарство, което да излекува вашата риба е правилното идентифициране на проблема.\n1-Проблема свързан ли е с околната среда? Вода, оборудване, осветление???\n2-Дали проблема е причинен от вътрешни паразити/бактерии???\n3-Дали проблема е причинен от външни паразити/бактерии/гъбички?Петна по рибата?Излющтване на перката и/или опашката???(Подробното описание на видовете външни паразити и методите за борба с тях идва скоро ).\n4-Затруднено дишане, което може да се изразява в промяна в дишането(учестено или дишане с едното хрилно капаче).\nЩе разгледаме различните случай последователно:\nПървото нещо, което трябва да проверите при болна риба е водата.Тя е околната среда на рибите и е в пълен контакт с тях ; чрез нея те осъществяват газообмен (дишане), чрез хрилете.Ще разгледаме често срещани частни случай.\nА-Тъкмо сте направили смяна на вода?!\n-Тогава проблема може да е свързан със състава на новодошлата вода (хлор, хлорамин, амоняк, нитрити, химикали) все вещества, който могат да бъдат добавени от местното ВИК по една или друга причина.\nБ-Не сте сигурни в ефективността на биологичният ви филтър?\n-Тествайте за амоняк и нитрати, ако резултатите са различни от нула направете бързо поне 50%-на смяна на водата.\nВ-Стабилно ли ви е pH-то?\n-Дискусите не обичат особено вариациите на pH. Тествайте KH(карбонатната твърдост) на водата.Ако KH е с минимални стойности, то pH ще бъде по-нестабилно.\nГ-Чешмяната вода, която използвате със стабилно pH ли е?\n-Направете експеримент, налейте една чаша вода и тествайте pH-то в нея. Оставете чашата да престой една нощ и на сутринта тествайте отново pH-то.Ако стойностите са същите може да бъдете спокойни, pH-то ви е стабилно. Ако обаче стойностите се разминават значи pH-то не е стабилно, следователно водата не е особено подходяща за Дискусите ви. В такъв случай трябва водата да бъде допълнително стабилизирана. Това се постига по следния начин: нужното ви количество вода за смяна трябва предварително да престой за една нощ в бидон, като пуснете в бидона камъче за въздух и оставите аерацията включена през цялото време. Това спомага за стабилизиране на pH-то.\n-Нитратите са третата фаза от биологичния цикъл веднага след амоняка и нитритите. Те имат различен ефект върху различните риби, но е доказано, че имат неблагоприятен ефект върху всички риби при високи концентрации. В нашият случай Дискусите е добре да се отглеждат при сравнително ниски нива на нитрати, по голямата част от експертите са единодушни, че най-добре отглеждането да бъде във вода с по-малко от 20ppm, и дори по-малко от 10ppm(част на милион).\nСравнително голям процент от останалите риби понасят добре по-високите нива. Растенията премахват нитратите, както и анаеробните бактерии(бактерии, живеещи в безкислородна среда).\n-Уверете се, че те работят правилно, като проследите изходният поток на вода от филтъра. Много често се случва филтърът да се затлачи или просто маркучите да се огънат намалявайки драстично дебита. Това само по себе си може да доведе до още проблеми.\n2-Дали проблема е причинен от вътрешни паразити/бактерии?\nПрякото наблюдение на изпражненията на Дискусът би помогнало за да определите.\nНормалните изпражнения на Дискусът изглеждат тъмни на цвят, освен ако това с което сме хранили е с оцветител (например Tetra Bits), в този случай изпражненията могат да червенеят.\nВъпреки това ако изпражненията изглеждат различно, рибата може да има вътрешни проблеми. Някой от разликите са:\nБели лигави изпражнения-показващи наличието на Hexamita или Spironucleus.\nТова състояние обикновено се лекува с Метронидазол (Metronidazole) .\nНа нашият пазар има два препарата - Флажил и Трихомонацид съдържащи, като активна съставка Метронидазол.Флажила е вносен, Трихомонацида е български. По-добрият вариант е да се сдобиете с Флажил. Практиката доказва, че е доста по използван въпреки по-скъпата цена.Описание на болестта и метод на лечение можете да прочетете ТУК.\nБeлите сегментни изпражнения най-вероятно се дължат на тения.\nСъстоянието се лекува с Празиквантел.\nПодробна информация и схемата за лечение може да намерите ТУК.\nЖълтите изпражнения могат да бъдат индикация за заразата с вътрешни червей –нематоди (capillaria).\nТретират се с лекарства в храната - panacur, flubenol, или pipzine. Подробно описание и метод на лечение – СКОРО!\nСледващите две снимки са на капилария(capillaria) и яйца на капилария под микроскоп. Третата снимка е на бактерията hexamita под микроскоп.\nМикроскоп, дори евтин с ниска мощност може да бъде много полезен инструмент за диагностициране на различните заболявания.\n3-Дали проблема е причинен от външни паразити/бактерии/гъбички?Петна по рибата?Излющтване на перката и/или опашката?(Подробното описание на видовете външни паразити и методите за борба с тях идва скоро ).\nАко Дискусът диша бързо, а това не е свързано с проява на стрес или страх, тогава е възможно да не достига достатъчно кислород до кръвният ток. Някой от възможните причини са, както следва:\n-Натрупване на амоняк или нитрити във водата.Направете тестове, ако те са положителни направете бърза смяна на вода (поне 50%) с темперирана такава. Проверете филтрите.Уверете се, че няма усукани тръби и роторите работят нормално.\n-Колко е точната температура в аквариума?При по-високата температура нивата на кислород са по-ниски.\n-Рибите остъргват ли се в различни повърхности?Това може да бъде индикация за наличие на хрилни паразити, вероятно метили flukes.\n-Дискуса/ите дишат само с едното си хрилно капаче?-Това често е индикация за наличието на хрилни метили.\n-Добавяли сте лекарства наскоро?Формалинът или Формалин съдържащите препарати изчерпват кислорода във водата. Засилете аерацията.\n-pH шок. Драстична промяна на pH-то (най-често при смяна на вода).По-горе описах как да проверите стабилно ли е pH-то във водата която използвате за смяна. Ако сте предизвикали т.н. pH шок направете обилна смяна на вода с качествена такава.\n-Току що сте направили смяна на водата? Рибата/те висят точно под повърхността на водата или близо до филтъра? Рибата лежи на дъното на аквариума? Ако е така е възможно да сте вкарали токсин във водата, или pH шок.\nА-Използвайте дехлоринатор/хлорамин детоксикатор.\nБ-Направете солидна смяна на вода с качествена такава(под качествена се разбира вода със стабилно pH, без хлор, без амоняк, без нитрити).\n-Рибата/те се стрелкат из аквариума при току що добавено лекарство?Това е най-вероятна индикация за непоносимост към добавеният препарат.Направете солидна смяна на водата.\n-Бактериална или гъбична болест, свързана с увисването на хрилните нишки зад хрилните плочки? Имат ли по тях бели нишки или пухкаво образувание по тях?\n-Състояние срещано най-често в растителни аквариуми с добавяне на CО2-Дискусът виси в близост до дъното, дишащ много бавно? Летаргия?\nВъзможен е CО2-токсичен шок.\nСпрете подаването на CO2 и включете силна аерация. Това ще отстрани излишният въглероден диоксид, но ще предизвика скок в Ph-то.Спокойно Дискусът по-лесно приема скок в pH-то от колкото спад на Ph-то. При засилена аерация, трябва състоянието на Дискусът да се подобри не след дълго.\n-Микроскоп, за да се разгледат изпражненията за паразити и да се определи, кой точно паразит причинява главоболията.\n-Силна лупа, за да се разгледа кожата на рибата за малки петна, които са вероятно външни паразити.\n-Фенерче. Понякога в затъмнена стая с помощта на силно фенерче осветяващо рибата се подчертават повече мехури или рани, вероятно показателни за външни паразити, които не биха се видели на стайна светлина.\n-Комплект тестове за амоняк,нитрити,pH, и нитрати.\n-Цифров фотоапарат, с помощта на който ще можете да публикувате снимки във форума за да олесните останалите колеги да вземат участие в диагностицирането и разрешаването на проблема Ви .\nСлед диагностицирането и избиране на правилното лекарство за състоянието на рибите, трябва да проведете курс на лечение. Дайте време на лекарството да подейства. Често, когато лекуващият не е сигурен за причината на проблема, той скача от едно лечение на друго без да си дава сметка за последствията. Това е много опасно, тъй като не само подлагате Дискусите Ви на излишен стрес, но може и да подпомогнете развитието на бакрерии, който са по-силни и по-устойчиви на лекарствата, които сте опитали. Лечението принципно отнема от 2 до 4 дни (понякога и повече) за проявяване на някакви резултати.\nЗапомнете, че при използването на лекарства, дадена риба може да покаже непоносимост, която често се изразява с развълнувано поведение, скачане и некоординирано лутане из аквариума.\nПонякога повишаване на температурата успоредно с медикаментозното лечение може да помогне. Зависи обаче с кой точно „организъм” се борите.\nПримерно се борите с бакрериална инфекция. При нея някой автори препоръчват да не се повишава температурата, защото при повишена температура бактериите се възпроизвеждат значително по-бързо, но според други автори при лечение в карантинен аквариум, който е т.н. стерилна среда на рибата, по-високата температура би спомогнала за ускорение на метаболизма и имунната система на рибата, което от своя страна спомага за по-бързото справяне с инфекцията.\nПри лечението на множество паразити, понякога е много добра идея да се повиши температурата (понякога над 32-33гр.С.), като паразитът сам по себе си не може да преживее тази температура или жизненият цикъл на паразита ще бъде силно ускорен ( яйце от което се ражда възрастен индивид..).С това се цели намаляването на лечебният цикъл, което само по себе си означава по-малко стрес за Дискусът.\nЗапомнете, че не е разумно да смесвате лекарства, освен ако не сте сигурни, че е напълно безопасно да го направите.\nСъщо така е наложително да следвате препоръчителните дози на схемата на дозиране и да сменяте вода, точно както и когато се казва да се прави това.Някои лекарства се разграждат във водата до различни съставни вещества и радикали в зависимост от температурата на водата, pH-то, твърдостта на водата, както и осветлението.\nЛечението на някой болести преминава значително по адекватно при спряно осветление, обикновено при бактериална инфекция.\nНякои болести се лекуват най-качествено с по-малко смени на вода, обикновено е така отново при бактериалните инфекции.\nДобра идея е да провеждате лечението в аквариум с т.н. „голо дъно”, защото много от вредителите могат да преживеят в грунда, понеже лекарствата може и да не проникнат изцяло до дъното. Също така в аквариум със субстрат е невъзможно да избършете стъклото под него.\nВинаги използвайте филтър с работещ АЦ при лечение на Дискусите, защото в противен случай натрупващите се амоняк и нитрити ще повишат допълнително стреса на рибите. Стресът бързо ще отслаби още и без друго разклатената имунна система, което ще доведе до отслабване и най-вероятна смърт на болната риба.\nНе бързайте да отсъждате преди да разгадаете симптомите!\nНай-трудната част от лечението на Дискус, който показва симптоми на стрес или болест е да не реагира. Подтиснете естественото си желание да “направите нещо” и се принудете да мислите. Мислете за това какво се случва и защо?!Ако не сте напълно сигурни във нещо питайте, потърсете съвет.\nСкачайки в грешната терапия, несъмнено ще доведе до повече стрес на и без това стресираната риба. В повечето случаи това е смъртоносно!


Ефтим Чакъров за творческия процес, за „отборната работа“ при създаването на песни и за щастието да пишеш за деца - Музика\nИстории от Асеновград\nЕфтим Чакъров за творческия процес, за „отборната работа“ при създаването на песни и за щастието да пишеш за деца\nпубликувано на 11.09.17 в 12:04\nАсеновград носи на Ефтим Чакъров много нови срещи и музикални територии\nЕдна от най-интересните „спирки“ на пътуващото ни неделно „Радиокафе“ беше Асеновград и една от хубавите истории, които открихме там, запазихме за… ами точно за сега, след малко ще разберете защо.\nТази история е свързана с музика и със завръщане. Гостува ни композиторът Ефтим Чакъров, който е родом от Асеновград, завършил е Музикалната академия в Пловдив, живял е там и в София и сега отново се е установил в Асеновград. Но така и не съм си сменял личната карта и на нея все е пишело Асеновград – смее се той. Относно решението си да се върне, Ефтим Чакъров казва следното – Замислям се, че до някаква част от живота си все имаме планове, които се опитваме да наложим, но от една точка натам човек сякаш започва да вижда какво животът му предлага и престава да се противопоставя, защото в крайна сметка животът не взима, а дава!\nТака се подредили и нещата с Асеновград , където той установява и своето студио „РЕ“, където намира и спокойствието, което малкият град дава („спокойствие, което първо ме притесняваше малко, но се оказа предимство – така можеш да се изолираш от външния шум, да чуеш собствения си глас и да го „изкараш“ в музика“).\nВсичко това, разбира се, е възможно благодарение на новите технологии и спецификата на професията, защото да пишеш (думи или ноти) можеш навсякъде, стига да се чувстваш добре и да имаш енергията да правиш това, с което си се захванал. Асеновград носи на Ефтим Чакъров и много нови срещи и музикални територии. Например, като заживява там, при него идва певицата Милена Костова, за да се запознаят, да изпият едно кафе - и от едно кафе станаха три песни, сред които и „Едно начало“, доразказва нашият гост. („Едно начало“ спечели наградата на публиката на миналогодишното издание на пролетния конкурс за нова поп и рок песен на БНР).\nА новите територии са свързани с музиката за деца – преди да се преместя в Асеновград, не мислех, че това е област, в която съм силен. Но детската музика се оказа един много силен източник на емоции, защото в децата виждаш перспектива, те правят нещата истински и каквото им дадеш, те стократно ти го връщат.\nОще първата песничка, която написва Ефтим Чакъров – „Искам всичко да знам“, се излиза на един дъх (точно като „Едно начало“), после идват още, и още и съвсем наскоро композиторът разбира, че две негови песни са включени в учебника по музика на едно от най-големите издателства.\nЕфтим държи да каже, че създаването на една песен е отборна задача, в която егото не бива да присъства. Посоките, в които пише в момента, са свързани с етно музиката (заедно с Владимир Величко) и като цяло със стиловете, които са по-близки до визуалното изкуство. Но и в поп-рока добре му се получава – в този момент добавяме и още един гост, който е от Пловдив, певец, казва се Илко Василев. В негово именно изпълнение песента на Ефтим Чакъров „Любовта е една“ е селектирана да участва във финала на софийския (международен) конкурс за нова песен, който се провежда в столицата на 18 септември. Двамата си припомнят как за този конкурс са решили да създадат колкото трябва песни, докато една събота стигнат до тази, в която Илко се чувства най-добре. Направихме една, направихме втора, трета… и тази точно се получи лесно, плавно. По принцип, песните , създадени с много усилия, нямат този заряд – добавя Ефтим Чакъров. А „Любовта е една“ определено носи заряд. Текстът и беквокалите в нея са на (споменатата по-рано) Милена Костова (всъщност самият Илко пише първата версия на текста, а Милена го „шлифова“). За лекотата, когато твориш със съмишленици, за професионализма в музиката, за липсата на компромиси при записа – това са все посоки, в които поема разговора ни с Ефтим Чакъров и Илко Василев. А с Ефтим стигаме и до детството в Асеновград и до акад. Благовест Сендов, който също е родом оттам и как всъщност неговата иновативна (тогава, а и сега) и реформаторска система за обучение е била прилагана в Асеновград (как иначе) и Ефтим е бил в първия випуск, учен така – даваха ни много свобода, много поле имаше за творчество, което беше една от опорните точки в тази система.\nВ Асеновград е роден и Димитър Вълчев, а съвсем скоро той е обявен за почетен гражданин на града и по време на церемонията звучи неговата „Една българска роза“ в изпълнение на Веси Пашалиев, а аранжиментът – на нашия гост.\nА целия разговор с Ефтим Чакъров (чудесен, интелигентен събеседник) - чуйте от звуковия файл.\nРадио София Акценти от програмата Радиокафе Асеновград Ефтим Чакъров Студио Ре


"Най-щастливата нация" пред недостиг на работна ръка - Последни Новини от DNES.BG\nФинландия неведнъж е посочвана за "най-щастливата нация на планетата"\n22 юни 2021 14:26, Ния Христова\nФинландия, която неведнъж е наричана "най-щастливата нация на планетата" и разполагаща с отлични показатели за живеене, би трябвало да бъде залята от хора, които искат да се преселят там. Релаността обаче е такава, че страната е изправена пред сериозна липса на работна ръка, коментира АФП.\n"Вече е широко признато, че се нуждаем от сериозна бройка хора, които да дойдат в страната", коментира пред агенцията Саку Тихверайнен от агенция за подбор на персонал.\nРаботници са нужни, "за да помогнат за покриване на разходите по застаряващото поколение", обяснява той.\nДокато много западни държави се борят със слабия прираст на населението, малко усещат тази тенденция толкова много, колкото Финландия.\nНад 39 на сто от хората в работна възраст са над 65-годишни. Така страната заема едва второ място (след Япония) по застаряващо население, сочат данни на ООН, която прогнозира, че до 2030 г. процентът вече ще е 47,5.\nФинландия на хартия изглежда наистина атрактивна дестинация с високи показатели в глобален мащаб на качество на живот, свобода и полова равнопоставеност, ниски нива на корупция, престъпност и замърсяване.\nНо антиимигрантски настроения и неохота за наемане на външни хора също са разпространени сред най-хомогенното общество в Западна Европа, където опозиционната крайнодясна партия "Финландците" редовно получава значителна подкрепа на избори, отбелязва АФП.\nОще по темата: недостигФинландиязастаряващо населениеработна ръка\nДа си запрятат ръкавите и да си оправят държавата. Като дойдат хора отвън да не би да очакват да цъфнат?\nТвзи за най-големите лоцемери, а не най-щастливата нация! Да не говорим, че чпвек трябва да е луд да ориде да живее на този технкя климат. Там при белите мечки отиват малко балъци!\nПоредните глупости! Сигурно имат поне 20 процента хора, които не работят и карат на социал. Да ги вкарат в пазара на труда! Нивата на безработица в ЕС са над 30 процента. Реалните, не измислените в които след като тис пррта обезщетенията и си извън статистиката!\nНещата се решават по друг начин. Всяка година трябва да намаляват размера на пенсиите и социалните плащания и да вдигат данъци и осигуровки според броя на децата и добре да обясняват, че това се прави, защото не раждат деца. Сложи му на човека без деца, данък от 80% върху дохода и да видим дали ще продължи така.\nЩе се усетят либерастичните от репки, за да спрат да раздават пари на всеки из род който не му се работи.\nПоздравявам идеолозите на съвременния обществен слой които с техните теории успяха да счупят Западния Свят. С добри намерения за повече хуманизъм стигнахме дотам, че в Европа не се раждат достатъчно деца и сега изборът е между това да няма кой да плаща пенсионни осигуровки и респективно да няма пенсии и това да импортираме няколко милиона африканци, азиатци и южно американци за да има кой да плаща пенсионни осигуровки.\nЕ като са толкова щастлив що намаляват Или %щастие се дължи на голямата бройка изкуфели старци\nРазбрахме,... преди 1 месец\n...че финландците са били щастливи преди години да не раждат и отглеждат много деца, а сега ще останат все така щастливи, ако успеят да си внесат достатъчно тара мбуки, които ще бачкат за жълти стотинки, за да запълнят липсата на неродените им наследници!Колко готино е да знаеш как да си щастлив, а?\nВместо да накараме жените да раждат, ние ще внасяме орди варвари - брюкселската простотия ни закопава. Един ден ще се събудим не в Европа, а в афрокоптор, но нищо важното е да сме модерни, да си живеем в безгрижна хипи розова утопия.\nИска се почти навсякъде знаене поне на говоримо ниво фински език, а той определено е труден и не прилича нито на германските езици (немски, холандски, шведски, норвежки), нито на романските (италиански, френски, испански, португалски), нито на английския, макар че повечето го знаят.Данъците са високи, покриването на условията за хубава квартира също е трудна задача!И да, прави са техните националисти да си пазят страната, но всичко изброено дотук затруднява чужденеца, било то от ЕС.\nНай-щастливата преди 1 месец\nнация-с най-много самоубийства на глава от населението!! Какво щастие.\nНай-щастливи са заради водка "Финландия"\nФинландците трябва да избират - или бедност и еднонационална Финландия, или богатство и мултинационална държава от всички раси, религии и етноси...........................Американците избраха да са богати с робски африкански труд............................Други държави избират по-беден живот в собствена държава. ....................За България е по-добре по-бедна, но еднонационална държава.\nНемците си внесоха инженери и техници от изтока и сега са по-щастливи от финландците. Децата и моммите им се радват на особен интерес от камилските джентълмени.\nУ текъста явно се намекува, че финландците не са особено влюбени в политкоректната имиграция и требе немедленно да започнат да се срамуват от тая работа. Ама не сте отчели, че Финландия се намира доста на север и любимата миграция там и е здраво студено.\nКажете някоя читава фирма за пакетаж на плодове...\nДо Анонимен 9 Партия ""финланци" са фашисти. Прочети в статията.\nЕфекта на либерастията - феминизъм, гейове, екоталибани, вегани, издигане в култ на мързела и простотията, в резултат имаме демографска катастрофа, разруха, мизерия и тотален морален упадък. Модерния комунизъм, ще се самоунищожи също от като сесесерския прототип.\nДовечера ще отпаднат от еврото ако Хървация или Шотландия бие.\nКато имат недостиг на работна ръка, да ни приемат в Шенген.


Корнелия и Радев - триумф на читалищното театро ала „Многострадалната Геновева" - Фактор\nКорнелия и Радев - триумф на читалищното театро ала „Многострадалната Геновева"\n„Тая наивна и трогателна концепция беше разплаквала всичките баби и невести в града“, пише Иван Вазов в „Под игото“ по повод представлението „Многострадалната Геновева. А сякаш е бил днес в президентството.\nПодобна концепция ни предложиха и на консултациите на социалистическото ръководство при президента Румен Радев, където двамата с лидера на БСП Корнелия Нинова разиграха чудно театро от читалищен тип. Напук на Георги Гергов и други завистници, които намекват за разрив между „Позитано“ 20 и „Дондуков“ 2.\nНе съм броил колко баби и невести в София са плакали,\nно не ще да са били малко, още повече, че турските сериали още не бяха започнали.\nВ ролята на суфльор бе вицепрезидентът Илияна Йотова. И нея сякаш Вазов е описал. Тя не дава на Радев да върви срещу Партията, както беше обещала в началото. Самото и присъствие напомня за епизодичната, но и емблематична героиня Гинка.\nВазовите думи се оказват пророчески: „Графът захвана да говори, а кака Гинка му суфлираше от чиновете. А когато графът пропуснеше или променеше някоя дума, тя извикваше: "сбърка!"“\nСамо, където Радев не е граф, а цял генерал о.р и действащ президент, уви. А Йотова няма шанс да получи "Оскар" за поддържаща роля или суфльор.\nПървите думи на Нинова, още от вратата,\nбяха, че още в началото иска да разсее "едно внушение", което го имало за отношенията на БСП към президента.\n"Никога не воюваме с президента и с президентската институция", заяви тя и като една актриса попита Радев какво е мнението му по тази гореща тема. И на Нона Йотова нямаше да й се получи по-добре този мелодраматичен нюанс с тръпчивия си ретро вкус от селска вечеринка, преминала спонтанно в партийно събрание .\nА Радев пое репликата и припомни заканите на Илиана, като пък добави нотка на непокорност и възмущение, че го имат за предател.\n„Аз не искам да разсейваме нищо, защото никога с г-жа Йотова не сме давали повод за такива съмнения“, заяви президентът, припомняйки, че е подкрепен от БСП при избирането му , сякаш сме забравили. .\nМонологът му би впечатлил всяка Димитровска стая в БНА, пълна със ЗКПЧ-та, всяка ППО на БСП, както и Освалдо Риос не го е правил..\n"Ние сме подкрепени и издигнати от БСП, поели сме ангажимент да представляваме тези хора в техните надежди за една по-справедлива и успешна България", заяви той.\nТова мило читалищно театро се нуждаеше само от по-ефектен финал, който да възвести светлото бъдеще, когато здравите сили вземат цялата власт. Примерно с думите на Хорацио в Хамлет“ :\nЧул съм за петела, че той като вестител на Зората с тръбата си висока и звънлива пробуждал божеството на деня;\nТук трябваше да гръмне оръдие, символизиращо крайцера "Аврора" и да се посипят алени макове, а дикторът да обяви, че избори, които не са спечелени от БСП са фалшифицирани, опорочени, купени от световния империализъм, чипирани от Бил Гейтс и т.н.


НА 3.11.2006 г. в деня на Свети Хуберт - покровителя на ловците с кучета и соколи - се проведе първото национално клубно състезание "Свети Хуберт" за ловци с кучета, работещи със стойка. Организатор на състезанието бе Национален клуб "Пойнтер - България" - най-старият клуб на ловна порода кучета в страната с близо 10-годишна история. Право на участие в надпреварата имаха само ловци с пойнтери - членове на клуба.\nТова старо европейско ловно състезание е със сравнително новa история в нашата страна. За първи път български национален отбор участва на такова състезание на XVIII световно първенство за британски и континентални породи кучета, работещи със стойка, и "Свети Хуберт" за ловци с кучета, работещи със стойка, което се проведе през месец октомври на 1996 г. в гр. Злин в Чешката република (отборно се класирахме на 12 място от 16 участвали държави, след нас останаха Германия и Гърция). Още на следващата година се проведе и първото демонстрационно ловно състезание "Свети Хуберт" за ловци с кучета, работещи със стойка, отворено за всички птичари от VII породна група, също на фазан на полетата край гр. Плевен. Опитахме се да положим основата на една традиция с ежегодно провеждане на такива състезания в ловните полета на юг от гр. Бургас, но това продължи само до 2001 г. След отделянето на БРФК от Ловно-рибарския съюз състезанието "Свети Хуберт" беше постепенно побългарено от същите хора, които в последствие сътвориха и прочутата Наредба 27 за породните групи и изискванията, на които трябва да отговарят ловните кучета.\nПървото национално клубно състезание "Свети Хуберт" се проведе в полетата на Ловен дом "ГРАДИНА" до гр. Първомай на официален дивеч фазан, предоставен от домакините. Теренът беше селскостопански, типичен за тази част на страната, разположен успоредно по течението на река Марица в посока север. Реколтата от повечето ниви вече бе прибрана, бяха останали само тютюни, пиперови и патладжанови ниви и доста дълги ивици от необработени ниви, обрасли с „букет” плевели, дребни необрани царавици - въобще все места, любими за укритие на фазаните.\nФазаните бяха ескадрила от отлични летци от станалия популярен напоследък и у нас корейски подвид, който е малко по-дребен от колхидския и монголския фазан, но излита по-бързо и по-нависоко, както видяхме и на самото състезание. Първия куриоз, изпреварил началото му, беше един слух, стигнал в Ловен дом "ГРАДИНА" чрез един от състезателите. В късния следобед на 2 ноември до нас – организаторите - достигна „новината”, пусната от конкурентите на нашите домакини ДДС „ЧЕКЕРИЦА” , че фазаните за престоящото ловно състезание са купени преди няколко дни от тяхната фазанария. Този слух много развесели домакините, които в момента разполагат с няколко хиляди фазана, отгледани в собствената им фазанария.\nОрганизирането на национално клубно състезание „Свети Хуберт” е първа стъпка при полагането на солидни основи на една бъдеща традиция. Успешното провеждане на клубни прояви изисква и съдийство на високо международно ниво в следващи ловни състезания, полеви изпитания и клубни киноложки изложби на Национален клуб „Пойнтер – България”.\nНа всички ни е добре известно, че съдийството е един от кошмарните проблеми в българската кинология – кой на кого е приятел / враг; кое куче от кой развъдник е и защо го съди самият развъдчик и т.н. до безкрайност. В интерес на членовете на нашия клуб (ловците - собственици на пойнтери) е да каним само авторитетни съдии на високо европейско ниво от различни държави, известни с постиженията си в кинологията. Затова съдия на първото национално клубно състезание "Свети Хуберт" за ловци с пойнтери бе г-н Янис Футрис – един от основателите и председател в момента на Пойнтер - сетър клуба на Гърция (www.gpeppas.gr/okade/okade). Виждате го в средата на горната снимка.\nГ-н Футрис е един от най-опитните и авторитетни съдии в Европа на полеви състезания на британски породи кучета, работещи със стойка (пойнтери и сетъри), а това бе и неговото първо посещение в България. Присъствието на г-н Футрис бе безспорно предимство на състезанието и гарантира на участниците безпристрастна оценка на техните ловни умения, на работата на кучетата им и на работата в екип между ловец и куче по време на фазанския лов в максимално близко до реалните условия.\nНеочаквано рязкото застудяване на времето в първите 3 дена на ноември, които напомниха на всички ни, че зимата идва, не разколеба участниците в първото национално клубно състезание "Свети Хуберт". Участваха 14 ловци с пойнтери от Бургас, Пазарджик, Провадия, София, Пловдивска и Старозагорска област. Този брой участници бе съвсем близо до максимума от 15-16 души, които може да отсъди един съдия за 1 ден. Този максимум се налага по обективни причини според регламента на състезанието: всеки участник има право на отстрел на 2 фазана с до 4 изстрела като разполага само с 6 патрона. Състезанието продължи над 9 часа при слънчево, но ужасно студено време с леден вятър. Той духаше през цялото време от запад – северозапад с редки колебания.\nКато цяло ловците демонстрираха отлични ловни умения, но и не достатъчно подготвени кучета и липса на добър контакт с тях. Този факт бе отразен и в статистиката от точките на участниците – четирима от тях получиха възможния максимум от 50 точки за ловеца, осем души получиха по 45 точки, един - 40 и един - 35 точки.\nДванайсет ловци допуснаха съществената грешка, че не си бяха взели звънче за кучетата, а всички добре знаем, че когато растителноста е висока, звънчета се слагат на нашийниците и на по-големите птичари, не само на бретоните! Това ни затрудняваше понякога когато аз като преводач на съдията и двамата оператори се озъртахме, за да видим къде е кучето - нещо, което в същото време правеше и неговият собственик. Някои от ловците изпуснаха умишлено ловната слука и не стреляха по вдигналите се фазани, защото не бяха сигурни дали преди това кучето им е било на стойка – те не знаеха точно къде е то във високите треви! Имаше и такива, които, вече запознали се по-подробно с регламента на състезанието с по-млади кучета, също не стреляха, виждайки, че кучето им не е направило стойка преди вдигането на фазана. Силният вятър бе колкото полезен, толкова и вреден за състезателите, защото в първия момент носи силна миризма отдалеч и кучето я прихваща, а в следващия при най-малката промяна на посоката или силата на вятъра младите кучета сякаш я губеха и не винаги успяваха да блокират фазана.\nЕдинствено Бай Коста Карачанов – победителят на състезанието (на 64 години) - се беше подготвил със звънец както се вижда на снимката отляво, а Мирослав Ненковски - с електронно устройство Bееper. Тази „електроника” все още е доста екзотична за българския ловец, но, повярвайте ми, e много полезна, защото когато звънецът на кучето спре и не се чува повече, бийпърът издава продължителен силен звуков сигнал, помагащ на ловеца да локализира по-бързо кучето си, застанало на стойка, а преди това в ролята си на звънец издава кратък звуков сигнал на избран от ловеца секунден интервал. Виждате Мирослав Ненковски и женския пойнтер INKA von der POSTSCHWAIGE на двете снимки отдолу.\nЛовецът с най-малко присъдени точки – 35 - остана състезател стартирал с №1 Димитър Колев, който направи изключително лошо впечатление на съдията с това, че остави кучето си свободно да претърсва терена докато заедно отивахме към началото на полето, откъдето той беше решил да започне да ловува, оправдавайки се, че няма повод?! Като за явяване на първо състезание имаше и по-млади колеги, които в силния вятър бяха решили да стрелят по фазаните със съчми №9 с №7 . Явно беше, че им трябва още доста ловна практика, но нека поощрим похвалния им ентусиазъм в наистина тежките климатични условия!\nНякои от колегите, представили се отлично като ловци с по 45 точки, останаха назад в класирането, защото техните пойнтери НЕ претърсваха терена като пойнтери! Т.е. те спокойно си работеха като доста добри пъдпъдъчари на максимум 15 – 20 крачки разстояние от ловеца и така и не покриха в ширина терена. Кучетата пропуснаха много от фазаните.\nТози факт бе доказан от следващи състезатели, чийто пойнтери вдигнаха по още няколко фазана на тези „претъсени терени”, а ловците не пропуснаха да демонстрират точна стрелба. На снимката виждате класиралия се на II място г-н Свилен Горанов от гр. Провадия с кучето му ЛАРГО...\nПо време на състезанието две от кучетата почти отказаха да претъсват във високата растителност и всячески се стремяха да търсят в патладжановата нива, въпреки многократните подканяния на техните собственици.\nДруга грешка на ловците на това първо състезание бе избраната от тях стратегия на претърсване на терена. Както се вижда и от снимките, имаше дълги ивици по няколкостотин метра, но широки само 30 – 40 метра, с висока растителност от кощрава, магарешки бодил и други „екстри”, високи над човешки бой. Въпросните колеги-ловци, вместо да започнат претърсването на тези ивици по левия фланг така, че да улеснят максимално пойнтерите си като се движат срещу вятъра, напук на вятъра ходеха по другия (десния) фланг така, че гъстата част оставаше вляво от тях. Те трябваше многократно да подканят кучетата да претърсват в гъстите треви, но вече при силен леден вятър в гърба на пойнтерите, който ги затрудняваше максимално вместо да им помага при претърсването и филтрирането на миризмите от високата трева. Това доведе и до намаляване на шансовете им да намерят и вдигнат фазан, защото повечето кучета, свикнали да използват насрещния вятър в лова, претърсваха предимно вдясно от ловеца в не много трудните за работа патладжанова и пиперова нива. Само пойнтерите на първите трима класирали се ловци претърсиха симетрично двете успоредни ивици с висока растителност вляво и вдясно от лесните терени.\nКУРИОЗИТЕ на състезанието\nПЪРВИЯТ от тях бе блестящото представяне на младия ловец г-н Тончо Михайлов с неговия пойнтер Рико, който още няма 6 месеца, но показа отлични ловни умения и смело и на висока скорост апортира отстреляния от собственика му фазан, тежък почти колкото кученцето. Виждате малкия пойнтер с фазана на снимката отдясно!\nГ-н Тончо Михайлов и пойнтерът Рико получиха специална голяма поощрителна награда (20 килограма сухи храни M5 и Puppy Super Premium), предоставена от спонсорите на наградния фонд на състезанието KENNELS' Favourite - Холандия.\nВТОРИЯТ куриоз бе отличното представяне на най-възрастния състезател (на 70 години) г-н Петър Примов с женския пойнтер KONI of MAVRO VELOS DOG FARM. Г-н Примов прояви безкрайно търпение защото състезателния му номер бе последен почти преди здрач, но и той, и младото му куче се представиха отлично и достойно спечелиха V място, макар и без отстрелян фазан! Кони намери фазан в края на тура, но той се вдигна прибързано и тя не успя да му направи стойка. Това бе и причината, знаейки добре правилата на състезанието, опитния ловец дядо Петър да не стреля. На награждаването г-н П. Примов получи специална лична награда от съдията г-н Футрис (голям комплект сувенири на гръцкия Пойнтер – сетер клуб). Наградата бе връчена с обяснението, че г-н Футрис сигурно няма да има втора възможност да съди такъв отличен състезател в клас „Ветерани”, независимо от броя на състезанията в Европа, на които ще бъде канен. И че с удоволстие ще си спомня за този български ловец – ветеран.\nТРЕТИЯТ куриоз бе изключителната физическа издръжливост на съдията г-н Футрис, на оператора от Хоби Телевизия - най-новият канал на BULSATCOM и специалния оператор, нает от Национален клуб "Пойнтер - България" – всички те изкараха на полето без почти никаква почивка повече от 9 часа! Единствената почивка за съдията бе в радио колата по време на 15-минутното интервю, което той любезно даде на журналистката Мария Стефанова от Радио Стара Загора - БНР. Най-голямата и най-стара извънстолична радиостанция (www.radio-sz.net) бе изпратила специална радио кола, която остана повече от 3 часа на полето до Ловен дом "Градина" за да отрази състезанието. Информацията за победителите и интервюто със съдията г-н Футрис бе излъчено на следващата сутрин в рубриката "За вашия домашен любимец" на предаването "Събота сутрин". Запис на предаването като MP3 (Winamp) можете да чуете тук.\nЕкипът на новата Хоби Телевизия (www.hobbytv.bg) отдели почти 12 часа за да заснеме изцяло първото национално клубно състезание за ловци с пойнтери „Свети Хуберт”. Очакваме с интерес филма, който скоро ще започне да се излъчва по стартиралата само 2 дена преди състезанието на 01.11.2006 г. Хоби телевизия.\nНационален клуб "Пойнтер - България" благодари и на двете уважавани медии за вниманието им в наистина много тежките климатични условия на състезанието!\nДойде краят на първото национално клубно състезание "Свети Хуберт". Слънцето даже не дочака последния състезател и се скри зад облаците над р. Марица. Секунди след скриването му студът стана още по-жесток.\nУчастниците и публиката много бързо се настаниха до камината в трапезарията на Ловен дом „ГРАДИНА” и зачакаха награждаването. Традицията повелява в края на този тип състезания съдията да направи разбор на представянето на ловците. Г-н Футрис изказа своето задоволство от осигурените терени за провеждане на състезанието и реалната възможност, предоставена на всеки ловец с пойнтер да открие и отстреля фазан. Той обясни най-често допусканите грешки от състезателите и техните кучета и подчерта като основен проблем наблюдаваната от него липса на контакт между ловеца и пойнтера му. Класирането може би учуди част от състезателите, но никой не оспори обективноста на съдията.\nПобедителите на I, II и III място получиха по една голяма купа за спомен, а пойнтерите - по един чувал от 15 кг. суха храна за ловуващи кучета М5 на KENNELS' Favourite - Холандия.\nВСИЧКИ участници в ловното състезание получиха диплом за участие от Национален клуб "Пойнтер - България" и подарък за пойнтерите, също предоставен от KENNELS' Favourite.\nОбявените резултати бяха възприети изцяло с положителни емоции.\nНай-силно бе вълнението на тръгналия за нощна смяна веднага след състезанието победител Костадин Карачанов, който за малко не пропусна собственото си награждаване, и на младия ловец Тончо Михайлов с малкия пойнтер Рико, класирали се на IV място.\nДомакините от Ловен дом „ГРАДИНА” любезно предложиха националното клубно състезание „Свети Хуберт” за ловци с пойнтери да стане традиционно и да се провежда всяка година на 3 ноември в деня на Свети Хуберт - покровителя на ловците с кучета и соколи - на същите ловни полета.\nНационален клуб "Пойнтер - България" очаква своите настоящи и бъдещи членове на второто национално клубно състезание „Свети Хуберт” на 3.11.2007 г. (събота)!\nПетър Петров – секретар на Национален клуб "Пойнтер - България"\nна участниците в първото национално клуб състезание\n"Свети Хуберт" за ловци с пойнтери\nЛовец Име на кучето Точки ловец Точки\n1. Димитър Колев ELIO of MARVO VELOS DOG FARM 35 25 7\n2. Живко Александров КОНИ 45 25 5\n3. Стоян Йончев РОНИ 45 5 9\n4. Румен Милев VECKTOR\nof MAVISH 45 20 6\n5. Тончо Михайлов РИКО 45 30 4\n6. Милен Тодоров DIVNA\ndel NENKOVSKI 45 25 5\n7. Свилен Горанов ЛАРГО 45 45 2\n8. Иван Печелеев БЕРТА 50 15 6\n9. Марин Маринов ГАРЕТ 50 20 5\n10. Костадин Карачанов DERONI\ndel NENKOVSKI 50 50 1\n11. Мирослав Ненковски INKA von der POSTSCHWAIGE 45 35 3\n12. Костя Стоенчев ЛЪКИ 45 15 8\n13. Владимир Николов САРА 40 10 9\n14. Петър Примов KONI of MAVRO VELOS DOG FARM 50 20 5


KIND OF TENDERNESS - гривна от естествени камъни\nПодарете на себе си, или на любим човек, малко нежност, под формата на красива гривна, в която ще се влюбите!\nИзработена е от Лунен камък, Розов кварц, сребърен елемент /сребро проба 925/ и кристали Swarovski за ослепителен блясък!\nГривна от естествени камъни Eye Оf Тhe Tiger\nEye Оf Тhe Tiger - Късмет и пари Прекрасна гривна, изработена от Тигрово око За още повече късмет и стилно излъчване, сме добавили и Сребърен елемент - подкова! Тигровото око носи късмет, смелост и пари. Моля, добавете обиколката на китката си в полето за коментар при поръчка, за да получите гривната си в подходящ размер.\nSummer Sunset - Летен залез Накарахме ли Ви да се замечтаете :) Свежа комбинация в цветовете на летен залез събрани в романтична гривна от естествени камъни Котешко око ,оцветен Малахит и сребърен елемент /проба 925/ . Моля, добавете обиколката на китката си в полето за коментар при поръчка.\nGood Mood - гривна от естествени камъни\nСупер свежо съжетание на естествените камъни Жадеит и оцветен Малахит! За още по-стилно излъчване, сме добавили залкачлив сребърен елемент /проба 925/ във форма на слонче! Тези камъни носят любов, изцеление, дълголетие, мъдрост, благоденствие, пари и успех в бизнеса! Моля, добавете обиколката на китката си в полето за коментар при поръчка, за да получите...\nBEAUTIFUL JASPER - гривна от естествени камъни\nГривна, изработена от Слонова кост, Пейзажен яспис и сребърен елемент! Слонова кост - полезна за хора с ниско самочувствие, защото успокоява и повдига духа. Яспис - късмет, здраве, защита от зложелателства. Моля, добавете обиколката на китката си в полето за коментар при поръчка, за да получите гривната си в подходящ размер.\nГривна от естествени камъни Ivory\nIvory - Деликатно излъчване Невероятна гривна, изработена от естествен камък - Слонова кост. За още по-стилно излъчване, сме й добавили сребърен елемент. Слоновата кост успокоява и повдига духа. Моля, добавете обиколката на китката си в полето за коментар при поръчка, за да получите гривната си в подходящ размер.\nГривна от естествени камъни Sea Wave\nSea Wave - Морски полъх Стилна гривна в много свежи цветове, изработена от Тюркоаз и Бял корал. За още по-стилно излъчване, сме добавили сребърен елемент. Тези камъни защитават от зложелателства, носят късмет, успехи и любов. Моля, добавете обиколката на китката си в полето за коментар при поръчка, за да получите гривната си в подходящ размер.\nГривна от естествени камъни Tender Boho Style\nTender Boho Style - Нежен Бохо Стил Атрактивна гривна в нежни летни цветове,изработена от естествени камъни Розов кварц,Тюркоаз,Панински кристал; естествена кожа,сребърни елементи /проба 925/,кристалче Swarovski Дължината е 33см,но може да бъде изработена и в размер по Ваше желание.В такъв случай запишете желаната дължина в полето за коментар при поръчка.\nГривна от естествени камъни Guardian of love\nGuardian of love - Пазителят на любовта Гривна, изработена от естествен камък Аметист и сребърен елемент /проба 925/. Аметистът ни защитава от зложелателства, носи здраве и младост. Събира разделени сродни души, пази влюбените. За вярност. Моля, добавете обиколката на китката си в полето за коментар при поръчка, за да получите гривната си в подходящ размер.


100-годишната история на леката атлетика в Пернишко излезе в книга | Новините днес и утре\n100-годишната история на леката атлетика в Пернишко излезе в книга\n100 – годишната история на пернишката лека атлетика е събрана в книжно издание. Трудът на Боряна Балабанова – Кукушева и Асен Кукушев официално бе презентиран на специално събитие в навечерието на състезанието „Перник Рън“. Спортни дейци и светила на родната атлетика уважиха премиерата на изданието.\nИзключително интересни находки от развитието на леката атлетика в Перник са събрани от авторите- Боряна Балабанова и Асен Кукушев. Книгата е озаглавена „Историята на леката атлетика в Перник”. В нея са поместени документи от близо 100- годишната история на този спорт. Авторите са посветели близо три десетилетия в издирването на снимки и документи, интервюта и малко известни факти за развитието на атлетиката в нашия град. Книгата е хронологична, като проследява развитието на леката атлетика година по година. В изданието има и много статистика, както и интересни интервюта със светила от национално значение. Семейство Кукушеви определят като най-интересна част в своето дългогодишно проучване фактите около първите стъпки в развитието на този спорт в Перник.\nЛюбопитно е например това, че първото лекоатлетическо събитие в Перник е през далечната 1918 година, няколко години преди официалното зараждане на леката атлетика в България през 1924 г. Първото лекоатлетическо събитие в Перник е бил крос от Минната дирекция до крепостта Кракра, организиран от Мината. В него участват 11 човека. В книгата е поместена снимка на наградата на Спас Найденов, който се е класирал трети в кроса, а наградата е била ръчен часовник, разказва Асен Кукушев.\nНазад: 65 новозаразени с коронавирус са регистрирани в пернишко, сред тях има и деца\nНапред: Поставят къщички за кучета в кварталите „Мошино“ и „Изток“ в Перник


Оригинален подарък | Световни Рекорди Част 2| SkyVision\nPosted at 16:26h in новини\tby\tadmin 0 Коментара\nПривет драги читатели,\nМиналата седмица Ви запознахме с 2-ма невероятни рекордьори, които са успели да достигнат невъобразими дълбочини(прочетете тук). Днес потегляме в обратната посока и насочваме вниманието Ви към въздушното пространство и продължаваме да умуваме по темата, какво е нужно, за да станем шампиони.\nКогато количеството е най-важно\nКато начало, ще Ви представим един англичанин, който влиза в графата шампиони-рекордьори с впечатляващо постижение в сферата на бънджи скоковете. На 21 Март 2014, тогава 33 годишният Колин Филипс поставя рекорд на Гинес за най-много бънджи скокове в 24-часов период. Филипс подобрява предишния рекорд с цели 45 скока разлика. Той скача феноменалните 151 пъти. Въпреки че за подобрение на рекорда е предвидено бънджи скоковете да се изпълнят в рамките на целия ден, англичанинът използва само около 12 часа, разделени на 3 сесии. Той започва скоковете си в 19.00 часа в четвъртък и скача до 23.00 на същия ден. След кратък възстановителен сън започва сутрешната му сесия, която трае от 6.00 до 11.00 часа. Предишният рекорд, който е за 106 скока, пада още в 10.25 часа, но Колин е шампион и не смята да намаля темпото. По негови думи, той не е дошъл, за да се откаже по средата. И така завършва останалата част от скоковете си в петък от 15.00 до 19.00 часа. Естествено не липсват и трудности и наранявания. Един от пръстите на Филипс се закача в екипировката му и се размества по време на скоковете. Но след бързо наместване от дежурния медик рекордьорът продължава мисията си. Като превантивна предпазна мярка бънджи въжето се закача по различен начин по тялото на англичанина. В някои от скоковете то е закачено за глезените му, а в други около гърдите му. Това е от огромно значение, тъй като в противен случай има опасност глезените му да претърпят множество наранявания, начело със скъсани тъкани, връзки и сухожилия. За радост не се случва нищо такова. Друг позитив е и фактът, че Филипс не изпитва болки в главата, световъртеж и мигрена, които самият той признава, че е очаквал. Единственото оплакване на Филипс е умората и чувството, че някой го е набил, което не звучи толкова зле предвид активност като тази. И така, след един изтощителен ден, Колин Филипс става новия притежател на рекорда за най-много скокове с бънджи за 24 часа. Превръща се в истински победител.\nЕдин специален бънджи скок\nПродължаваме да се изкачваме нагоре и там намираме друг англичанин, чийто рекорд отново е свързан с бънджи скок. За разлика от сънародника си, той скача само 1 път, но след това лети като за близо 100 скока. Да, ориентирате се правилно, този скок не е от обикновена височина. Става въпрос за Къртис Ривърс, който скача от височина над 4 хиляди метра и по този начин поставя рекорд за най-висок бънджи скок. След дълги години работа в сферата на каскадьорството Ривърс решава, че му е писнало да е на заден план и най-добрият начин да представи името си пред света е като подобри световен рекорд. Той достига до желаната височина с помощта на балон с горещ въздух и записва името си в историята, скачайки от него. Бънджи въжето, с което скача, е дълго 10 метра и се разтяга до 30 метра. След 5 разтягания и свивания той се освобождава от него и се спуска до земята с парашут. Редица фактори затрудняват скока на англичанина. Като начало, той трябва да носи специална затопляща екипировка, тъй като температурата на тази височина достига до -15 градуса по целзий. Освен това въздухът е разреден до степен, която не позволява нормалното дишане. Това прави използването на кислороден апарат абсолютно задължително. Къртис се приземява успешно и така на 5 Май 2002 става световно известен като човека с най-висок бънджи скок в историята.\nТова е птица. Не, самолет. Не, това е..\nТова, което си представяте, като чуете компютърен специалист и Старши Вицепрезидент на Google Knowledge, вероятно е един скучен, делово настроен човек, който постоянно седи на бюрото си. Не Ви виним, и ние бихме си помислили същото. Но последния рекордьор, за който ще Ви разкажем, разчупва този стереотип с пълна сила. Освен вече изброените титли, Алан Юстас държи рекорда за най-висок скок с парашут. Американецът явно решава, че успехите в работата му не стигат и през 2011 започва да търси ново предизвикателство. Запознава се с Табър Макалъм, който е един от откривателите на Биосфера 2, събират екип и заедно започват подготовка по проекта. Тъй като височината, в която се целят, не може да поддържа живот, трябва да се създаде специален костюм, който наподобява космически скафандър. Необходимо е има собствен запас от въздух, както и да е устойчив на смразяващи температури. Предишният рекордьор Феликс Баумгартнер се издига нагоре във въздуха с помощта на балон, който се пълни с хелий, но има възможността да седи в уютна капсула, от която скача при достигане на 39 км височина или от стратосферата. Е, въпреки че в технологията има малки разлики, Юстас също се издига с помощта на балон, който се пълни с хелий. Голямата разлика идва от това, че за Юстас няма уютна капсула, от която да скочи. Той просто е прикрепен към балона с въжета. И така, на 24-ти Октомври 2014 американецът поема своя път в посока на звездите. Излита от изоставено летище в Розуел, Ню Мексико в ранна утрин. При достигане на малко повече от 41 км височина американецът взривява въжетата, с които е закачен към балона, и стартира скока си. Преди да отвори парашута си, преминава пада в продължение на цели 37.5 км, като подобрява рекорда за свободно летене. Цялото приземяване трае около 15 минути и достига максимална скорост от 1322 км/ч. Поради техническите разлики в парашутите на Баумгартнер и Юстас, и двата рекорда остават валидни, но в различни категории. И все пак, може би най-впечатляващото в цялата история е фактът , че Алан Юстас не е спортист или каскадьор, той е компютърен специалист. И ако това не доказва, че всичко е възможно, не знаем кое друго може…\nИзлиза, че стъпките, които превръщат един обикновен човек в победител, са няколко. Като начало трябва да искате нещо повече от обикновения и скучен живот. Не бива да оставяте страховете да Ви контролират. Бъдете смели, започнете с нещо малко и постепенно надграждайте. Сами ще усетите къде е лимитът. И когато го усетите, атакувайте го, проверете на какво сте способни, живейте! Може би не бяхме прави. Стъпките не са няколко, а е само една. Трябва да победите себе си. Направете го и ще откриете един нов, по-вълнуващ свят.


30.08.2012 15:04 9528\nИва Дойчинова - вдясно\n- "Център за настаняване от семеен тип" е комплекс от социални услуги, които се предоставят в среда, близка до семейната, за ограничен брой лица - до 15.\n- "Защитени жилища" са форми на социални услуги, в които хората водят независим начин на живот, подпомогнати от професионалисти. Възможно ли е в подобно жилище средата да е "близка до семейната"? Категорично не. Противоречията са в:\n- Поощрението. Ние, родителите, казваме на нашите деца, че са красиви такива, каквито са. Че са безценни, уникални, талантливи и им помагаме да развият най-добрите си черти. Че Петя, Тошко, Ели и Мария са в инвалидни колички, не ги прави с нищо непълноценни.\nТези деца трябва да бъдат виждани като личности, а не като увреждане. Но те се обединяват точно на принцип "физическо увреждане" в защитено жилище. Да се поставя акцентът върху физическата специфика, е отношение от институционален, а не от семеен тип. А нали целта е тези млади хора да станат независими, да изградят самочувствие и самоуважение и да знаят, че са равнопоставени с всички нас.\n- Терминологията. В защитените жилища се използва терминът "потребители на услуга". Здравата връзка между "доставчиците" и "потребителите" на услугата "защитено жилище" лежи на чисто юридическа основа. Избраните от социален дом деца, които да бъдат преместени в защитеното жилище, трябва да са навършили 18 г. и да се обслужват сами. Те внасят от своите пенсии такса за престой в защитеното жилище и срещу това получават "обгрижване", което се отнася до тяхната физическа цялост, храна и спане. Гарантира се посещението в училище, арт- и трудотерапия, консултации с психолог. Но в юридическата рамка липсва онова, което само сърцето може да даде - взаимното уважение и доверие между възпитатели и деца. Тази тънка граница няма как да изпишем в методики и регулации, но тя отличава по същество институционалната от семейната грижа.\nПритеснително е, че между "доставчик" и "потребител" са гарантирани търговските и договорните отношения, но не и човешките. Даже "добрите практики" отричат привързаност между клиент и експерт, за да се запази обективността на терапевтичната работа, да се избягва зависимостта на клиента от помагащия професионалист.\n- Любовта. Тя е силата, която кара едно дете да порасне. Когато е налице екзистенциалният минимум от храна, вода и подслон, човек може да съществува. Но за да порасне психически, духовно и душевно, детето трябва да чувства любов. Всички добри родители излъчват любовта си по свой начин и това кара децата да се чувстват силни и подкрепени. А семейството означава точно това - принадлежност и подкрепа. По-луксозната среда в едно защитено жилище не означава, че в емоционален план децата се чувстват добре, ако не са обичани и уважавани.\n- Корени и крила. Те са най-важното, което семейството дава. Корени - за да знаеш кой си и кои са устоите ти, а криле - за да полетиш. Най-важната функция на защитените жилища е да намират начин да приближават до общността децата с увреждания, расли в институции, и да ги накарат да мечтаят, а не да се страхуват. Когато един младеж е готов да напусне защитеното жилище, за да бъде самостоятелен, той се подписва, че избира този път и вече може да се каже, че обществото наистина му е направило услуга - той е станал независим.\nНо случващото се в тези защитени жилища може да изглежда различно. Много често "не може, няма кой, няма начин" от страна на екипа доминира пред търсенето и даването на възможности. Така защитеното жилище може да се превърне в обикновен затвор. А "луксът" в него хипотетично може да стане повод за заплаха, че които "не слушат", може да бъдат преместени в дом за възрастни с увреждания. С такава "услуга", гарантирана от нашите данъци, аз не чувствам съвестта си чиста, нито сърцето си леко.\n- Защита или бариери. От какво защитава защитеното жилище? Не създава ли страх от живия живот. А точно този живот - с всекидневните битки, любови, удоволствия, провали, успехи, грешки - ни прави хората, които сме. Прекаленото "стерилизиране" на битието издига бариери, понякога непреодолими за влизане в реалността. Услугата "защитено жилище" започва да звучи като "защита от живота", а това доста изкривява идеята.\nПродължавам да вярвам в ценностите на независимия живот и възможността, която държавата по задължение трябва да даде на хората в институции да избират къде и с кого да живеят, какво да учат и работят. Този вид политика излиза по-евтино на данъкоплатеца, а наистина дава възможност за живот. В единствената форма, която тази дума има - личен и независим. Правото ни на избор къде и как да живеем е неприкосновено. Възможността да направим обаче този избор трябва да ни бъде гарантирана. И тук на ход е държавата.\n"24 часа" ще публикува и други мнения по темата. Пишете до редакцията или в сайта на вестника.


16 ресторанта в София, които те очакват за обяд - GoGuide.bg\nЧетете: 16 ресторанта в София, които те очакват за обяд\n16 ресторанта в София, които те очакват за обяд\nHave a bunch for Lunch!\nредакторите / 19.11.2020 0 коментара Сподели:\nВсички уважаващи себе си фуди любители рано или късно влизат в обувките на братята Андре и Едуар Мишлен. И нескромно се превръщат в кулинарни изследователи на добрата храна по обяд. И понеже от Go Guide имаме традиция всеки ден по обяд да търсим най-вкусните местенца, на които всички да хапваме заедно, официално ти позволяваме да препишеш.\nРесторантите с хубави обедни менюта са новият гастрономически наръчник на оптимиста!\nЗакуската може да е най-важното хранене за деня, но определено обядът е най-вкусната и любима част от него. В сърцето на София, в приятна атмосфера, Club 1857 предлага обедно меню за всеки вкус. Всеки ден от 12:00 до 15:00ч., можеш да избираш от голямото разнообразие на току-що приготвена храна – салата, супа, основно ястие, бургер или вегетарианско ястие.\nСпециалитетът на заведението е „Шкембе по тиролски“, приготвено по авторска рецепта,\nи се съчетава перфектно с бира Forst, която се предлага само тук. За десерт може да се наградиш с домашно приготвен сладолед или с порция автентичен Кайзершмарн, известен още като австрийски императорски палачинки. Ако пък си истински почитател на бирата, с две ръце препоръчваме да дегустираш и емблематичното за Club 1857 „Бирамису“ – тирамису, приготвено с тъмна бира Sixtus с топли нотки на пикантен карамел.\n0876 001 857\nФейлетон за крехкото месце и неговото място в обяда на българина: Свинско бон филе с домашно произведен петрохан, с манатарки, печурки и арпаджик, в деми глас сос и пухкаво картофено пюре. Засищащо и богато на вкус класическо ястие, приготвено по нов начин. Не пропускаме и био охлювите от село Българево, Заешкото роле с лучена капама, Веган медальоните от нахут, цвекло и трюфел, с гъби булка и бадемово кремю.\n0885 266 566\nЗдравословна, прясна и балансирана храна, зареждаща ни с доза вкусно щастие. Бенто бокс е традиционна японска кутия с храна за обяд. А в техния случай – изкушаваща дегустационна комбинация. Опитвайки сезонния им бенто бокс, си подаряваме късче традиция и красота. Тук слънцето изгрява на обяд и галейки ни с топлите си лъчи, ни изкушава с най-добрата храна от съвременната японска кухня.\nКулинарната традиция на ирландската кухня минава през любовта към месото, зеленчуците и хляба. Зелето и картофите са особено почитани и тук им отдават нужното внимание в обедните им предложения. Освен с легендарните им овчарски пай, телешки стек и JJ Murphy’s бургер, които да полееш с разнообразни наливни бири, можеш да се стоплиш с червена леща, пиле с картофи, салата и задължителната шоколадова торта с череши.\n02 980 2870\nЕвропа среща Азия и канят и теб на кулинарно фюжън изживяване. Обедното меню на Lili Pham е увлекателно и това, което го отличава, е, че всеки делничен ден в него включват разнообразни европейски и азиатски предложения – салати, супи и основни. А ако си много гладен – обедният им сет комбинира и трите. Често предлагат и малки порции на азиатските специалитети от ала карт менюто и още на обяд можеш да ги опиташ.\nбул. „Цар Освободител“ 8А\nМорската храна и морските дарове от гръцкото и Черно море в Mezze ни дават усещането за лято. Всеки обяд морски бриз погалва душата ни насред есен. Обедното им меню е цветно и освен супи и традиционни български ястия с месо и постни, в него всеки ден откриваме и морско предложение – котлет от риба меч на жар, паламуд плакия или морски език на тиган. Рибената им чорба е ароматна, плътна и богата на летни мечти.\n0898 415 004\nЛюбимото ни място с вегетариански и вегански ястия е със 100% здравословно меню. Всичко се приготвя на място, като се използват сезонни продукти. За обяд ни примамват с креативните си бургери като този с панирано индонезийско темпе, веган кориандрова майонеза и сладък чили сос с манго. Авторските им десерти, азиатските и европейските ястия са поръсени със Сатсанга любов като за истински приятели.\nул. „Георги Бенковски“ 8\n0885 070 443\nВ обедното си меню и не само, в Scran пречупват традиционните рецепти и дават категорична заявка за вкусна и интересна домашна храна. Името е абревиатура от Sultanas, Currants, Raisins and Nuts и сега се използва в Обединеното кралство като израз за топла, дълго чакана прясна храна. Предложенията им се сменят всяка седмица, но не и Патешкият дроб върху козунак с дюли. Работят и вечер, а можеш да си поръчаш и за вкъщи.\nул. „Странджа “ 35\nХраната, нейното споделяне с приятели и хубавото вино в Simple са вълнуващи и по италиански страстни. Отдаваме се на вкусно изживяване с обедни ястия по стари рецепти. Спагети с домати и босилек, Пуешко филе със свежа салата, Телешки дроб с манатарки, Пица с биволска моцарела и тематичните им десерти обогатяват представата ни за италианската кухня.\nНищо грешно няма в това да си хапнеш вкусна домашна храна. Традиционните гозби на Wrong Bar са с нестандартно намигване. Всеки ден за обяд имат различни предложения -салати, супи, месни и безмесни ястия, но шкембе чорбата не мърда от менюто. Вегетарианското им с гъба кладница също е феноменално, а такива пукани люти чушлета и домашни питки на скара правят, че ще си оближеш пръстите. Тук може!\nул. „Шейново“ 18\n0876 130 666\nКаним те в това легендарно място с домашна кухня на шкембе чорба за нашенска си есен. От цели 22 години в „Магданоз“ подправят гозбите със свежест и топлина като за свои хора. На обяд имат няколко манджички. Пилето с ориз, лазанята и супичката от тиквички ще поглезят стомаха ти. Свинското със зеле се топи в устата, а за пържените им картофи знаят през девет гори в десета, толкова са приказни.\nул. „Дамян Груев“ 28\n0899 800 885\nЗа Шкембе чорбата на Мерак се носят легенди. Топлият еликсир се настанява на масата ни в тенджерка и с всяка ароматна хапка желанието ни за живот се събужда. В семейната гостилница си приготвят всичко сами и предимно в пещ на жив огън. Авторските им рецепти са повлияни от балканската кухня, занаятчийската им бира е КУКУРЯК и е произведена в собствената им пивоварна, а за десерт имаме избор от сочни и супер пресни торти от СЛАДЪК МЕРАК.\nбул. „Самоков“ 14\n0877 801 812\nИстинските пърленки, от които не се пълнее. Приготвени от ферментирало два дни домашно омесено тесто, гарнирани по твой избор. Освен тях, акцент са разнообразното обедно меню – всеки ден различно; скарата, приготвена вътре в пещта при много висока температура за кратко време; балканските авторски рецепти и неповторимата занаятчийска бира КУКУРЯК. И за финал – десерт от СЛАДЪК МЕРАК.\nул. „Ген. Радко Димитриев“\n0876 858 486\nИсторията на „Пънчетата“ започва в морска Арапя, където семейното капанче се превръща в предпочитана кулинарна дестинация. Прeнасят идеята си в София, но залагат на малко по-изтънчено меню, съчетало в себе си модерна българска кухня и авторски предложения. За обяд се засищаме с български традиционни ястия с интернационален туист. Кокосово-зеленчуковото къри е веган предложение, с което се глезим, а такосът – апетитна и гореща феерия за цялата душа.\nбул. „Христо Смирненски“ 5\n0896 598 555\nПредстави си прясно изпечен хляб със златиста и хрупкава коричка – последвай аромата му и ще стигнеш до „Сандвичарника“, където можеш да създадеш твоята версия за най-добър сандвич. Можеш да избираш между пълнозърнесто хлебче или бяло със сушени домати и да ги комбинираш с колбаси, сирена и салати. За обяд приготвят две супи, вегетарианско ястие, постна манджичка и две с месо. А за да няма гладни, могат да ги доставят до твоя адрес.\nул. „Иван Вазов“ 12\n0890 112 300\nбул. „Ал. Стамболийски“ 143\n0890 143 111\nРаки – една преродена стара рецепта от традиционната капанска кухня. Може да се насладиш на божествения вкус на тези пълнени чушки с боб, телешко кълцано месо и краве сирене, поднесени в нежен доматен сос с ароматни мерудии. А ето и още няколко акцента от дневните им менюта – Щастливска кавърма, Друсана сменка с праз лук и зелени доматки, Веган стек с нахут и манатарки – за едни алековски обедни моменти.\nбул. „Витоша” 27\n02 4411 155\nСан Стефано Плаза (с/у БНТ)\n02 441 3344\nОще едно ново място в София те очаква тук – Mediterra Restaurant & Wine Bar .\nТагове: София обяд ресторанти обедно меню гастрономия


„Нерон, кървавият поет“ на Дежьо Костолани | Книжен Петър\nюни 22, 2015 септември 17, 2016 / knijenpetar\nЛюбопитството ми доста често ме кара да чета автори, които не са особено известни в България. Самото заглавие на тази книга е доста любопитно и не е чудно, че веднага пожелах да я прочета. „Нерон, кървавият поет“ („Колибри“, 2015) е от онези книги, към които човек подхожда с притеснение, особено ако не е твърде заинтересуван от поезията във всичките ѝ разновидности. Интересното тук е, че книгата е публикувана през 1922 година, след като е солидно нахвалена от прочутия Томас Ман. Човек, който познава стилът на писане на Ман, би се подготвил за тонове философски разсъждения и крилати фрази, солидно подплатени с нравоучения и отговори на житейски въпроси.\nКостолани не показва точно това в книгата си, По-скоро се е заел с противоречивите ценности, около които витае личността на един император. Самият Нерон е до болка познат на всички ни. Солидно представен от съвременниците си Сенека и Лукан, императорът е обграден от пресилена любов и почит, които съвсем не му отиват. Последните двама са герои и в самата книга, оплетени в мрежите на страха пред неспособния поет.\n-Колибри, исторически, класически романи\n-Колибри, Дежьо Костолани, драма, класика, роман\n← „НАПЪЛНО ИЗГУБИЛИ СЕБЕ СИ“ НА КАРЪН ДЖОЙ ФАУЛЪР\n„МАН“ НА КИМ ТХУИ →\nЕдно мнение за “„Нерон, кървавият поет“ на Дежьо Костолани”\nPingback: „Маркюрелови от Вадшьопинг“ на Ялмар Бергман | Книжен Петър


Рекламна рамка с винил - Изработка и монтаж на реклама\nРекламна рамка с винил в последните години се наложи като един от най-популярните начини за клиентите ни да рекламират своя бизнес. Тя е приложима във всякакви случаи и при различни необходимости. Както в чужбина, така и в България рекламата от винил е силно разпространена в градската среда. Този тип реклама е под формата на различни видове банери, рекламни рамки, надписи с фолио върху винил, реклама за огради и много други приложения на винила като материал.\nПодходящо местоположение за рекламна рамка с винил\nВидове рекламна рамка с винил