План за внедряване Workplace from Facebook\nWorkplace oт Facebook\nНасрочете безплатна консултация\nПлан за изпълнение на шаблон\nНяма две идентични реализации на Workplace. Внимателно обмисляме всички индивидуални нужди на организацията, на която помагаме, за изграждането на идеално съобразена стратегия.\nПървата среща с представител на официален партньор на Workplace от Faceboo е посветена на проучване на нуждите и основните ценности на организацията, за да можем да приспособим социалната платформа към културата на компанията от самото начало.\nСъбиране на екипа на пилотния проект\nНякои компании предпочитат да ангажират цялата общност наведнъж, но повечето решават да тестват услугата на пилотна група. Обикновено се състои от около 15-20% от общността, избрана от HR, IT, PR, маркетинг и мениджмънт. Членовете на пилотния проект ще станат бъдещи общности на Champions of Workplace.\nУчастие на ръководството.\nНа този етап е добра практика да се организира среща на представител на работното място с лицата, вземащи решения в компанията. Ще определим до каква степен ръководството ще участва в популяризирането на новото решение. Колкото по-разпознаваеми хора в компанията ще участват в кампанията, толкова по-широко тя ще резонира сред служителите.\nЗа да може обичайното използване на платформата да се вкорени в организацията, е необходимо да се установи индивидуална комуникационна стратегия. Какви правила трябва да се въведат? Какъв език трябва да използвате в платформата? Въз основа на нашия опит, ние ще ви разкажем за най-добрите комуникационни практики, така че отговорите на въпросите по-горе ще дойдат естествено.\nИнтеграция на услуги и миграция на данни usług i migracja danych\nпрехвърляне на файлове или онлайн сътрудничество. Ще гарантираме, че след въвеждането на платформата не е нужно да се отказвате от нея. Външните услуги могат лесно да бъдат интегрирани с Workplace и данните ще бъдат мигрирани към платформата.\nОпределяне структурата на групите\nРаботата на работното място от платформата Facebook се основава на следните видове дискусионни групи:\n– отворен и затворен,\n– официални и частни,\n– вътрешни и мулти-фирмени.\nСтрува си да планирате структурата на основните групи, така че платформата да може да бъде изпълнена с ценно съдържание преди ден 0.\nОбучение за администратор administratorów\nАдминистраторите, модераторите и шампионите в общността ще играят ключова роля на платформата. Те трябва да вдъхновяват служителите да участват в дискусии и да гарантират спазването им на правилата. Ще ви покажем всички тайни на контролния панел, така че управлението на групите, разрешенията, настройките и т.н. ще станат ясни.\nПроект на информационната кампания\nИнформационната кампания ще информира всички служители за новия инструмент за бизнес комуникация. Но първо се нуждаем от план. Заедно ще определим каква информация трябва да се изпраща на служителите по кои канали, така че всички да са готови и развълнувани от новите възможности.\nИзпращане на пощата, това е ключов момент в кампанията. Той ще съдържа изчерпателна информация за платформата. Изпраща се от разпознаваем човек на ниво С, обикновено 7 дни преди планирания ден 0. Всеки ще има време да прочете съобщението и да обсъди перспективите, създадени от платформата, за да разрасне интереса на служителите\nПреглед преди изпълнението\nВреме е да проверите дали вашата платформа е готова за масов приток на потребители. С помощта на обширен контролен списък ще проверим дали конфигурацията е била успешна и всички групи бяха изпълнени с приветстващи публикации. Ще разгледаме и разпределението на административните роли.\n5-та седмица - изпълнение\nДен 0 е моментът, в който всички служители получават данните си за вход и са поканени в съответните групи. Те трябва да бъдат посрещнати на платформата чрез видео от изпълнителния директор или друг разпознаваем член на борда на компанията. Ще организираме състезания и ще публикуваме ангажиращи публикации, които ще помогнат на хората да свикнат с платформата. Отсега нататък ще контролираме нарастващия брой потребители.


Гърция тества масово влизащите през ГКПП „Промахон” за COVID-19 - NOVA\n09 юли 2020 07:23 Обновена в 20:15\nСитуацията на граничния пункт е сравнително спокойна\nГърция засили драстично здравния контрол на границата с България. Масово се правят тестове за коронавирус на българските туристи. От българското външно министерство извикаха на разговор посланика ни в Атина.\nОпашки, този път за тестове за коронавирус, се извиха на пункт „Промахон” от рано тази сутрин. Гръцките гранични служители избирателно посочваха кои от туристите да се подлагат на изследвания. Най-стриктен контролът изглеждаше върху автобусите, защото всички пътници без изключения се подлагаха на тест.\nСред проверяващите от гръцка страна имаше и цивилно облечени хора, което притесни част от туристите.\nЗаради ситуацията на ГКПП „Кулата” в следобедните часове от българското външно министерство извика на разговор гръцкия посланик. Засега е ясно, че на пункт „Промахон” на ден ще се правят по 3 000 теста - ако броят на туристите надвиши броя на тестовете, това означава, че в Гърция ще влизат и хора без изследвания. Българските власти съобщиха, че има указания, според които всички, които са тествани за COVID-19 на границата, трябва да се самоизолират за 48 часа.\nАко български гражданин с установена положителна проба за COVID-19 желае да се завърне в България, вместо да прекара 14-дневен период на карантина в Гърция, ще му бъде разрешено да отпътува незабавно, без да спира на територията на Гърция до достигане на границата.


September, 2008 | Ивайловград\nСледващата седмица, след неуспешния панаир и по-време откриването на лова на едър дивеч в Ивайловград и село Хухла ще има празници по случай 95 годишнината от разорението на тракийските българи. ПРОГРАМА 3 октомври, петък 18.30 ч. – Малката зала на читалище “Пробуда” – Ивайловград Ивайло Василев, флейта Александър Колев, пиано Барок и джаз Представяне на книгата на […]\nОт доста години се говори за отваряне на границата с Гърция в Ивайловград. Всяка година я отварят и още нищо не се е случило. Водят се преговори, обещава се, хората се надяват и нищо. Последната година дори направиха път от наша страна и пак нищо. Напоследък се носят нови слухове, че до нова година щели […]\nНа тоя панаир в Ивайловград хич не му върви тази година. То и предишната си беше същото, но тази година направо провал. Площада е позакърпен, но едва ли ще има празник върху него. А и хората са тръгнали на гроздобер и хич не ги топли, че имало цигани със сергии. Накратко, сергии ще има, но […]\nПанаир в Ивайловград ще има и това вече е сигурно, тъй като циганите от няколко дни са се настанили на разкопания център и даже са разпънали сергиите. Явно информацията из града, че панаира ще бъде на автогарата е поредния слух. Щом циганите и сергиите А може би до Петък ще успеят да оправят площада за […]


акупунктура иглотерапия лазертерапия < Диагноза и терапия на дисменореята » д-р Камелия Славова\nДиагноза и терапия на дисменореята\nДисменореята е най-честата гинекологична патология при жени във всички възрастови групи. Трудно е да се определи честотата на състоянието, поради използването на различни критерии за диагноза, но се смята че тя е около 45-95%. Силно изразеният болков синдром е причина за нарушаване на всекидневната активност и е свързан с отсъствие от работа или училище (1).\nДиагноза на дисменореята\nДисменореята се дефинира като болезнени менструални крампи с маточен произход и се класифицира като първична или вторична. Първичната е менструална болка без наличие на органично заболяване. Вторичната е свързана с подлежащо заболяване – ендометриоза, миоми, аденомиоза, ендометриални полипи, тазова възпалителна болест, използване на интраутеринни контрацептивни средства (спирали).\nДоскоро дисменореята се свързваше с емоционални или психологични проблеми. Редица експериментални и клинични проучвания установиха, че физиологичната причина за състоянието е продукцията на маточни простагландини, отделяни от ендометриума. Те стимулират контракцията и исхемията на миометриума. Жените с дисменорея имат по-високи нива на простагландини в менструалната кръв, особено през първите два дни от менструацията.\nЗа поставянето на диагнозата обикновено са достатъчни анамнезата и физикалният преглед. Необходимо е уточняване на началото, локализацията, продължителността и характеристиките на болката, както и факторите, които я засилват или облекчават.\nПървичната дисменорея започва 6-12 месеца след менархе с началото на овулаторните цикли. Продължителността на болката, която е локализирана ниско в корема или в малкия таз, е 8-72 часа и е свързана с началото на менструацията. Съпътстващи симптоми са: болка в гърба и бедрата, главоболие, диария, гадене и повръщане.\nВторичната дисменорея може да се появи във всяка възраст след менархе при наличие на подлежаща патология. Често оплакване е промяна в началото и интензитета на болката. Други симптоми са: диспаренурия, менорагия, интерменструално и посткоитално кървене.\nДиагнозата вторична дисменорея се поставя и при наличие на някое от следните състояния:\n- дисменорея през първите един или два цикъла след менархе\n- поява на дисменорея след 25-годишна възраст\n- късно начало на дисменорея без епизоди на предхождаща анамнеза за болка при менструация\n- тазова находка при физикален преглед\n- инфертилитет (възможна ендометриоза или тазова възпалителна болест)\n- обилна менструация или нередовни цикли (аденомиоза, миоми, полипи)\n- минимален или липсващ отговор при терапия с нестероидни противовъзпалителни средства (НСПВС), орални контрацептиви или комбинация от тях\nПри съмнение за вторична дисменорея е уместно извършването на ултразвуково изследване на корема. При пациентки, рискови за сексуално трансмисивни инфекции, трябва да се извърши микробиологично изследване. При липса на ефект от терапията с орални контрацептиви и НСПВС пациентките с дисменорея трябва да се насочат за лапароскопия.\nТежестта на дисменореята е пряко свързана с продължителността на менструацията, ранно менархе, затлъстяване, тютюнопушене, консумация на алкохол, стрес, депресия, тревожност.\nТерапия на дисменореята\nЦел на лечението на дисменореята е да се облекчи болката и другите свързани с това състояние симптоми, като се повлияят подлежащите патофизиологични механизми. Ефектът от терапията с paracetamol, Aspirin и НСПВС се дължи на намалена активност на циклооксигеназата и инхибиране на простагландиновата синтеза. Оралните контрацептиви действат чрез потискане на овулацията.\n1. Аналгетици. Често употребяваните аналгетици Aspirin и paracetamol могат да се използват, особено при наличие на противопоказания за НСПВС.\n2. НСПВС. Различните представители на тази група медикаменти имат сходен ефект при облекчаване на болката при дисменорея. Успешно повлияване на симптоматиката се постига при около 67% от жените. При приложението на НСПВС трябва да се имат предвид нежеланите странични ефекти от страна на гастроинтестиналния тракт (гадене, повръщане, диария).\nПри жени с рискови фактори за индуцирани от НСПВС улцерации е необходимо добавянето на гастропротективни средства. При анамнеза за гастродуоденални язви, кървене или перфорация се прилага алтернативна терапия.\n3. Cox-2 инхибиторите са с доказана ефективност при лечението на дисменорея. Поради наличието на проблеми със сърдечносъдовата им безопасност е необходима правилна преценка на съотношението риск/полза при използването им.\n4. Орални контрацептиви. Нискодозираните или комбинираните орални контрацептиви водят до сигнификантно подобрение на симптомите, свързани с дисменорея.\nВ голямо проучване върху 10 000 пациентки, приложението на комбинирани контрацептиви е довело до облекчаване на симптомите при 65%. Те са особено подходящи за жени, които не желаят да забременеят. Комбинираните орални контрацептиви имат и някои предимства – намаляват риска за ендометриален и овариален карцином.\nНай-честите неблагоприятни странични ефекти са: главоболие, гадене, болки в корема, тревожност, наддаване на тегло, акне. Тежките усложнения – венозна тромбоза, инфаркт и инсулт, са редки, но трябва да се имат предвид при избора на лечение. Тютюнопушенето увеличава значително риска за нежелани странични ефекти.\n5. Интраутеринните системи (спирали) с levonorgestrel освобождават по 20 mcg дневно в маточната кухина за период от пет години и намаляват задебеляването на ендометриума. Приложението им води до аменорея в 50% от случаите след 12 месеца и до отзвучаване на дисменореята. Методът е ефективен и за намаление на честотата на дисменорея при жени с ендометриоза.\n6. Комбинирано лечение и по-рядко използвани медикаменти. Комбинацията от аналгетици и орални контрацептиви или спирали (Mirena) може да се прилага при пациентки, които не се повлияват от монотерапия.\n- прогестогени като medro-xyprogesterone acetate и gestrinone индуцират ановулация и аменорея, поради което се използват успешно за повлияване на дисменорея при жени с ендометриоза.\n- гонадотропин освобождаващият хормон и danazol осигуряват сходен обезболяващ ефект. Страничните им ефекти са различни, като danazol притежава повече андрогенни странични ефекти, а гонадотропин освобождаващият хормон е свързан с повече хипоестрогенни симптоми. Необходими са допълнителни клинични проучвания, които да определят мястото на двата медикамента като допълваща терапия при дисменорея.\n- блокерите на калциевите канали намаляват активността на миометриума и облекчават симптомите чрез контрол на цитоплазмената концентрация на свободен калций. За сега няма лицензиран медикамент от тази група за лечение на дисменорея.\n- оперативно лечение. През последните години се прилага лапароскопска нервна аблация и пресакрална невректомия при неповлияваща се от консервативната терапия дисменорея.\n7. Алтернативна терапия. Около 10-20% от жените с дисменорея не се повлияват от терапията с НСПВС или орални контрацептиви. Освен това част от пациентките имат противопоказания за приложение на тези групи медикаменти. Като алтернатива се търсят заместители на тази стандартна терапия.\n- билкови продукти и хранителни добавки. Системни обзори и рандомизирани клинични проучвания сочат, че thiamine (vitamin B1), pyridoxine (vitamin B6), magnesium, tocopherol (vitamin E) и рибени масло (омега-3 мастни киселини) са ефективни за облекчаване на болката при дисменорея.\n- промени в хранителния режим. Диета с ограничено количество мазнини или вегетариански храни намаляват симптомите на дисменорея, най-вероятно чрез повлияване на простагландиновата синтеза.\n- повишената физическа активност може да повлияе на дисменореята чрез увеличаване на кръвотока в тазовите органи и стимулиране на отделянето на бета-ендорфини, които са неспецифични аналгетици.\n- транскутанната нервна стимулация (TENS) представлява стимулиране на определени участъци на кожата с ток с различна честота и интензитет с цел постигане на обезболяващ ефект. Резултатите от системен анализ показаха, че с този метод може да се постигне умерено облекчение на болковия синдром при 40-62% от жените с дисменорея.\nЧрез стимулирането с акупунктура на рецептори и нервни окончания се постига сложно взаимодействие на серотонина и ендорфините, което блокира болковите импулси. Резултати от системен анализ показаха, че акупунктурата е ефективен метод за облекчаване на болката.\n8. Нови средства за лечение на дисменорея. Към тях спадат вазопресиновите антагонисти, nitroglycerin и магнитотерапия.\n- вазопресинови антагонисти. Дисменореята е свързана с повишена продукция на вазопресин, който стимулира мускулните контракции. Приложението на вазопресинови антагонисти до три дни преди началото на менструацията води до сигнификантно облекчение на болката при липса на значими странични ефекти.\n- nitroglycerin. Азотният окис/оксид (NO) води до релаксация на маточната мускулатура. Резултати от клинично проучване сочат, че приемът на медикамента повлиява ефективно болката при дисменорея, като главоболието е било най-често съобщавания неблагоприятен страничен ефект.\n- магнитотерапия със статични магнити, разположени в областта на таза, показва значим обезболяващ ефект в сравнение с плацебо.\nИзводи за клиничната практика\n- дисменореята е честа гинекологична патология, която в много случаи не се диагностицира и не се лекува ефективно\n- аналгетиците и НСПВС са ефективни в около 70% от случаите\n- орални контрацептиви се прилагат при жени, които не желаят да забременеят\n- при жени, които настояват за алтернативна терапия, могат да се приложат thiamine, magnesium и vitamin E\n1. Proctor M., Farquhar C. Diagnosis and management of dysmenorrhoea. BMJ 2006; 332: 1134-1138 www.bmj.com\nBy: admin Date: февруари 23, 2010\nCategories: Гинекологични заболявания\nPost tags: акупунктура и болезнена менструация, болезнена менструация, дисменорея, лечение на дисменорея\nМенопауза и акупунктура\nPrevious: Менопауза и акупунктура


В голф клуб | Имоти в България Apart Estate\nНачало / В голф клуб\nНедвижими имоти в голф - клуб в България\nПродажба на голф имотите са отделно направление на жилищния пазар в България. Това не е просто игра, това е особена елитна култура. Да купите недвижим имот в голф комплекс е престижно.\nГолфът е спортна игра, в която играча трябва да вкара малка топка в специална дупка, която използва различни видове голф пръчки (стикове). Необходимо е да се измине дадена дистанция с най малък брой грешки. Голфът е станал пълноправен член на Олимпийското спортно семейство на игрите в Рио де Жанейро (2016 г.). Може би обаче е по-добре да говорим за завръщане, тъй като играта е била в програмата на две Олимпиади - 1900 г. и 1904 г. в Париж и Сейнт-Луис.\nКъде са най-добрите голф игрища в България?\nПървите професионални игрища за голф са създадени през 2000 г. в Ихтиман. Това място и сега остава едно от най-популярните в страната. Голф-картата на България може условно да се раздели на три района: Софийски район, голф-игрища в планините (Пирин), комплекси до морето, район Варна (Каварна, Балчик). Всички най-известни голф игрища в България се правеха с привличане на световни специалисти. Благодарение на това и създадената около спортните площадки инфраструктура, много местни клубове могат да се нарекат голф-комплекси от луксозна класа. Обикновено компаниите, които се занимават със създаване на голф-клубове, предлагат на клиентите си услуги от най широк спектър. Те са: СПА, басейни, ресторанти, уроци по тенис и конен спорт. Всичко зависи от фантазията на организаторите. И естествено самия голф, на който можете да се научите и да постигате нови достижения под ръководство на опитни инструктори, които са получили диплома на Професионалната голф асоциация (PGA).\nКак и къде е изгодно да купите недвижими имоти в голф - курортите на България?\nПопулярността на голф комплексите в България расте. Недвижимите имоти близо до игрищата се избират за живеене и инвестиции. Това е заради ниската по световните стандарти цена на жилищата.\nБългария има много добри перспективи за развитие на голф туризъм:\nДълъг сезон (около 8 месеца);\nТрадиционно ниски цени;\nЧудесен климат и много свързани предимства.\nЗаради това, членство в голф-клуб, а също и притежаване на недвижими имоти, искат да направят както спортисти, така и хора, които харесват условия за комфортно преживяване в луксозна класа на място с прекрасен климат и великолепни гледки.\n"Апарт естейт" може да предложи на клиентите си целия спектър на недвижими имоти в голф комплексите на България. В нашата база може да се избере и да се купи евтино малко студио, комфортен апартамент или прекрасна вила. Също така независимо от цената на жилището, собствениците на недвижимия имот ще използват всички услуги, които предлагат компаниите управляващи голф клубове.\nНие ще изберем имота, който трябва точно на Вас, взимайки в предвид изискванията и бюджета. Вие ще можете да купите в голф клубовете на България ново и втора ръка жилище за почивка или за отдаване под наем.\nДобре дошли на великолепните голф игрища в балканската перла – България.\nПродава се двустаен апартамент в жилищен комплекс Orchid Fort Garden\nОферта №: 40\nСтудио с гледка към планината в комплекс Aspen Heights Resort, Банско


Vango Drypak 15 Туристически раници Цени, оферти и мнения, списък с магазини, евтино Vango Drypak 15\nТук сте: Начало > Спорт и фитнес > Туристическа раница > Vango Туристическа раница > Vango Drypak 15\nОписание, детайли - Vango Drypak 15\n100% водоустойчива раница Обем: 15 L Тегло: 0,8 kg\nМатериал: 420D Nylon with TPU Опции :\nСтабилизираща откачваща кръстна лента\nПрезрамки: подплатени, регулируеми\nРегулируем откачващ гръден колан\nЧелен джоб с водоустойчив гумиран цип\nDRY винтил за бързо изпускане на въздуха...\nVango Drypak 15 пълно описание »\nЦенова графика - Vango Drypak 15\nDRY винтил за бързо изпускане на въздуха Описание:\nВисокотехнологичната DRY серия на Ванго съдържа раници и сакове с различен обем, които са 100% водоустойчиви, предназначени за надеждно пренасяне на багаж в мокра среда. Изработени са с най-новата безшевна технология чрез високочестотно спояване на детайлите в едно. Материалът е много здрав Полиамид с PVC покритие от външната страна и полиуретаново покритие от вътрешната - гарантирано 100% водоустойчив. С типичното за висок клас DRY продукти горно ролково затваряне, чрез което входът се запечатва за сигурна защита от проникване на вода. Затваряте като навиете няколко пъти горната част и закопчаете катарамите. След това, с помощта на DRY винтила в горната част, изпускате излишния въздух от вече херметически затворената раница или сак, за да постигнете най-компактна форма. Безшевната технология, двойно импрегнираният материал и ролковото горно затваряне са трите най-важни характеристики на тази серия, които я правят 100% DRY и ви гарантират, че вещите ви ще останат сухи.\nГърбът е дишащ, презрамките са подплатени и регулируеми. Стабилизиращата кръстна лента и регулиращият се гръден колан са откачващи. Раницата разполага с водоустойчив преден джоб с гумиран цип, два странични джоба от мрежа и светлоотразителни елементи. Продукт известен още и като Drypak15


Hotel Ristorante Dante - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nVia Tiberina 23 , В предградията, Перуджа, Италия, 06089 - Покажи на картата\nПовече за Hotel Ristorante Dante\nУдобно проектиран като за бизнесмени така и за почиващи туристи, Hotel Ristorante Dante е идеално разположен в Торджано - една от най-посещаваните части на града. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВ Hotel Ristorante Dante отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Докато са отседнали в този чудесен хотел, гостите могат да се насладят на съоръжения за инвалиди, съхраняване на багаж, конферентна зала, семейна стая, ресторант.\nВсички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. През деня можете да се насладите на отпускащата атмосфера благодарение на открит басейн, градина. Насладете се на несравнимото качество на услугите и престижното местоположение на Hotel Ristorante Dante.


2011 Archives - Filmi Online - Filmi Online\nЛиван, Пенсилвания (2011)\nУил е чаровен 35-годишен мъж, който работи като шеф на рекламна агенция във Филаделфия. Той заминава за Ливан, Пенсилвания, където трябва да погребе починалия си баща, с когото е поддържал…\nЗаконът на привличането (2011)\nФилмът на режисьора Зао Тиайню проследява едновременно четири отделни истории, които по неочакван начин оказват влияние една на друга. Освен че проследява забързаното ежедневие на няколко различни персонажи, “Законът на…\nКой, ако не ние? (2011)\nВ началото на 60-те, Бернварт Веспер и състудентката му Гудрун Енслин започват страстна любовна история из красивата провинция на Западна Германия. Запленени от писаното слово двамата откриват изданелство, чиято първа…\nДопир на злото (2011)\n“Допир на злото” е късометражен филм на съботното списание “New York Times”, в който най-известните актьори за изминалата 2011-та година, сред които Брад Пит, Райън Гослинг, Глен Клоуз, Джордж Клуни,…\n60-те години на ХХ век, млад мъж попада в затвора, където среща излежаващ присъда професионален боксьор. Между двамата веднага се поражда вражда. След излизане от затвора, боксьорът подновява кариерата си,…\nСергей Добролюбов работи като телевизионен водещ, има красива съпруга и мечтае скоро да стане баща. Една нощ вижда падаща звезда и очаква желанието му час по-скоро да се сбъдне. Само…\nরয়েল বেঙ্গল রহস্য (2011)\nКогато Трой Сламски /Патрик Кавана – “Момчетата от Медисън Авеню”/ губи своето момиче, той изцяло се отдава на онлайн запознанствата. В търсене на своята нова любов, Слам се отдава на…\n২২শে শ্রাবণ (2011)\nРитеш /Джаки Баняни/ едва успява да завърши гимназията, оценките му са толкова ниски, че нито един университет не го иска в редиците си. Такова е положението и с приятелите му…\nЧерна комедия за дебеланкото Стефан Дейли, чийто предци са афроамериканци и латиноамериканци. Стефан е отгледан от чернокожата си баба в малко предградие на Остин, щата Тексас. Първите проблеми за момчето…


forum.globcom.net :: Преглед на тема - "Внезапна зора" от Горан Пауъл\nПуснато на: Вто Ное 20, 2012 11:06 am Заглавие: "Внезапна зора" от Горан Пауъл\n"Внезапна зора" е епичен исторически роман, който описва историята на Бодхидхарма, известен още като Да Мо. След като постига Просветление, той поема рискованата мисия да отиде в Китай, където да разпространи учението на Буда. Пътят му, след прекосяването на Хималаите, минава през Императорския дворец в Нандзин, а по-късно го води на север в Шаолин. На бреговете на Яндзъ Бодхидхарма среща младия беглец Ко, когото приема за ученик и го посвещава в Пътя на Дзен и бойните изкуства. Съвместното им пътешествие до легендарния манастир е наситено с опасности и приключения.\nГоран Пауъл има 4-ти дан по Годжу Рю Карате. Живее и работи в Лондон. Има над 35 годишен опит с бойните изкуства. Преподава карате и е треньор по ММА в един от най-успешните британски отбори.\n"Няма значение дали сте чували за Бодхидхарма, дали се интересувате от бойни изкуства или дали можете да произнесете думата Шаолин, ако имате и най-малък интерес към историческа художествена проза, ще останете запленени от тази невероятна история. Добра е колкото "Шогун" на Джеймс Клавел, умело написана, изключително приятна и е невъзможно да я оставите. Направо брилянтна!"\n- Лоурънс А. Кейн, майстор по бойни изкуства\n"Това е приключенски разказ, който преплита история, мит и легенда в забележителна приказка, прераснала в увлекателна и вълнуваща книга. Като майстор на бойните изкуства и човек, изучавал в продължение на 20 години азиатските нрави, намирам, че "Внезапна зора" е точната смесица между бойни изкуства, история, романтика и философия, която ви ангажира и забавлява от началото до края."\n- Алън Буриз, 2-ра пехотна дивизия на американската армия, инструктор в школа за разузнавачи снайперисти, писател\n"Да се проследи пътят на Бодхидхарма от Индия до Китай е възхитително изживяване, то е реалистично, богато исторически, с автентични и пълни с живот герои. "Внезапна зора" е онова, което трябва да бъдат романите за бойни изкуства – занимателни, правдоподобни, изпълнени с прекрасни истории."\n- Крис Уайлдър, майстор по бойни изкуства, автор на бестселъра "Пътят на Санчин Ката"\nПо време на пътуването си към Северното кралство Магада Бодхидхарма прекоси множество реки, но нито една не го развълнува така, както Ганг. В светлата утрин пред погледа му се ширна огромно пространство блестяща кафява вода. Реката бе родното място на цивилизацията и артерията, която разнасяше живот през централната област на Магада. Самият Буда през целия си живот беше живял и проповядвал в тази плодородна равнина. Бодхидхарма поседна близо до водата и си представи Буда как се къпе в свещените води, говори тихо на последователите си, а реката е чиста, без тълпите край нея.\nСега действителността бе доста различна. Стотици хора се бяха струпали около водата, други бяха влезли на плиткото, миеха си косите, зъбите, перяха дрехите си или пиеха от шепите си вода от Ганг, като се надяваха да ги дари с вечно здраве. Покрай него премина подут труп на коза, последван от тялото на старица. Бодхидхарма напълни меха си с тъмната вода, но не пи. По-късно щеше да я използва за чай. Знаеше разликата между истина и мит.\nБе прекосил веднъж Ганг по пътя си към Капилавасту, родното място на Буда, и оттам бе посетил останалите свети места, където Буда бе живял и умрял. Сега се готвеше да пресече отново реката към крайната цел на поклонничеството си. Застана на брега, един от лодкарите го забеляза и загреба към него. Лодката бе вече пълна, но винаги имаше място за още един пътник, особено ако този човек бе свят мъж, който щеше да донесе добра карма.\nБодхидхарма стъпи в лодката и седна до малко момче, което се отдръпна уплашено от него и се сви до баща си.\n– Към Бод Гая ли си тръгнал, учителю? – запита бащата на момчето.\n– За да видиш дървото на Буда ли?\n– Да – усмихна се Бодхидхарма, – от много години чета за него, но досега не съм го виждал.\n– Мястото е много специално – увери го мъжът.\n– Защо искаш да гледаш някакво дърво? – запита момчето, забравило уплахата си от страшния на вид непознат.\n– Точно под същото дърво е седял Буда, когато е получил просветление – отвърна Бодхидхарма.\n– Какво значи това?\n– Прозрял е истинската природа на нещата.\n– И каква е била тя?\n– Добър въпрос – засмя се Бодхидхарма.\n– Ти виждал ли си я?\n– Може би.\n– Какво си видял?\nБодхидхарма се наведе напред, така че само момчето да го чуе.\n– Онова, което видях, не е важно. Важна бе светлината, която ме озари.\n– Каква е тази светлина?\n– Една много ясна светлина.\n– Ако стана поклонник, ще ме озари ли и мен?\n– Един ден може би – усмихна се Бодхидхарма. – Искрено се надявам това да стане.\nПо прашния път към Бод Гая вървяха тълпи от поклонници. Някои бяха от Северна Индия – високи, слаби, със светла кожа. Други бяха като него – мургави, с кръгли очи, с прибрани тъмни къдрици. Имаше и такива дошли отвъд Хималаите. Срещаха се кестеняви мъже с бяла кожа и зеленооки жени с шарени костюми, за които предполагаше, че бяха дошли от Персия или от друга неизвестна страна далеч на запад. Подмина група търговци с гладка кожа и бадемови очи. Чертите им му напомниха за описанието, което беше прочел за китайците, но когато ги попита откъде са, научи, че са от Бирма.\nПо пътя към дървото на просвещението беше изникнал оживен пазар. На сергиите се продаваха рисунки, гоблени, статуетки и дърворезби, изобразяващи Буда, седнал под дървото. Фургони и талиги се бяха струпали на едно място, без да могат да помръднат. Водачите си крещяха гневно един на друг, а мулетата и биволите размахваха опашки, за да прогонят мухите. Бодхидхарма мина покрай едногърби камили от пустините на Арабия, покрай двугърби камили, дошли от Бакхтар, отвъд Хиндукуш. От другата страна на пазара в тесен кръг бяха застанали водачи на слонове, които си разменяха шеги, а в това време слоновете им дъвчеха купчини листа и гледаха надолу към хаоса със засмени очи.\nСлед пазара се стигаше до парк, опасан от ниска варовикова стена. От двете страни се виждаха добре поддържани градини.\nВ средата широко пространство със суха трева бе изпълнено с поклонници, а над всички тях се извисяваше огромно смокиново дърво. Около дървото обикаляше постоянен поток от поклонници, припяващи молитви. От безкрайните им стъпки върху земята се бе оформила бразда, която се беше спекла на слънцето. Други поклонници се бяха проснали на земята и гледаха към дървото, но повечето седяха, медитирайки с лице към него, неподвижни и решителни, сякаш очакваха чудо. Някои от тях очевидно бяха прекарали тук много дни и бяха достигнали предела на изтощението си. Бодхидхарма си намери място близо до група монаси отшелници, насядали в кръг. Сплъстените им коси и бради се спускаха до земята. Телата им, заприличали на скелети, бяха намазани от глава до пети със сива пепел. Един от тях забеляза Бодхидхарма и се обърна да го огледа по-добре. Продължи да го наблюдава, докато Бодхидхарма запали огън и се приготви да свари чай, да затопли хляб и голяма порция зеленчуци. Мъжът улови погледа на Бодхидхарма и вдигна ръка.\n– Мога ли да се присъединя към теб, братко? – подвикна той.\nОстаналите от групата го изгледаха гневно и зашепнаха настойчиво, но той не им обърна внимание.\n– Ако желаеш – отвърна Бодхидхарма.\nОтшелникът се надигна с мъка и като се олюляваше, пристъпи с несигурни крачки към него. Наведе се, за да седне, но краката му се подгънаха и той се срина на земята до Бодхидхарма.\n– Какво се каниш да правиш, братко – попита той, задъхан от усилието да се премести.\n– Ще пия чай – отвърна Бодхидхарма.\n– Ние пием само вода от свещената река Ганг – поклати неодобрително глава отшелникът.\n– Дори реката да е свещена, водата й е мръсна.\n– Водата на Ганг е водата на живота – натърти отшелникът, а очите му сякаш дълбаеха в Бодхидхарма.\n– В реката има смърт както и живот. Обърни внимание следващия път, когато отидеш на брега.\n– А ти откъде взе водата? – запита победоносно мъжът.\nБодхидхарма погледна към отшелника, който се хилеше широко, а изпочупените му зъби стърчаха огромни върху съсухрения му череп.\n– От реката – въздъхна той.\n– Ха, ха!\n– Огънят я пречиства от духовете на смъртта.\n– Нима вярваш в такива неща? – подигравателно попита отшелникът.\n– Вярвам, а освен това чаят става много хубав. Ето, опитай – Бодхидхарма му подаде чашата си, – много е освежаващ.\n– Не мога да приема, но ти благодаря.\n– Защо? Да не би да се опасяваш, че ще ти хареса?\n– Буда ни е казал да се освободим от земните желания.\nБодхидхарма сръбна от чая и примлясна одобрително.\n– Вярно е. Но също така е казал, че да се отхвърлят всички удоволствия на живота, също е погрешно. Не е ли говорил за среден път?\n– Може би, но къде точно минава този път?\n– Добър въпрос – усмихна се Бодхидхарма и сложи питата хляб върху огъня да се стопли.\n– И какъв е отговорът ти, братко? – настоя да разбере отшелникът.\n– На място, което няма име.\n– Човек би попитал дали то изобщо съществува?\n– Да, съществува.\n– Това е, в което ти вярваш, но сигурен ли си?\n– Сигурен съм – отвърна с усмивка Бодхидхарма.\nОтшелникът се взря за момент в Бодхидхарма, после премести погледа си към парка. Забеляза, че другите отшелници го гледат възмутено, и бързо се извърна към непознатия в черната роба, който спокойно си пиеше чая.\n– След като си толкова сигурен в нещата, защо си тук?\n– На път за Наланда извършвам поклонение – обясни му Бодхидхарма.\n– В Наланда ли искаш да учиш? Трябва да те предупредя, че е много трудно да те приемат там. Ще те върнат още на вратата.\n– Аз имам препоръка.\n– Препоръка казваш. И от кого? В Наланда са много придирчиви.\n– Праджнатара, нима? Праджнатара ли е твоят учител? Защо не ми каза още отначало? Тук, в Магада, Праджнатара е много известен, но съм чул, че преди много години е заминал да преподава на юг.\n– Вярно е.\n– Вероятно има много високо мнение за теб, за да те изпрати чак в Наланда.\n– Праща ме много по-далече – усмихна се Бодхидхарма.\nОтшелникът огледа внимателно тъмния монах от главата до петите, решен да запомни всички подробности.\n– Мога ли да попитам за името ти, братко? – попита накрая той.\n– Бодхидхарма? – очите на отшелника се разшириха от удивление.\n– И името ти е дал самият Праджнатара? – Той неспокойно поклати глава. – Би трябвало да те наричам "учителю" вместо\n"братко"! Прости ми, моля те.\n– Ти избери как да ме наричаш – каза Бодхидхарма, махна хляба от огъня и сложи на негово място гърнето със зеленчуците.\n– Ще те наричам учителю Бодхидхарма – отшелникът притисна дланите си с усмивка, – за мен е чест да те срещна. Моето име е Ваня.\nБодхидхарма взе купата и започна да насипва от гърнето.\n– Искаш ли да споделиш храната ми, братко Ваня?\nНа лицето на Ваня се изписа смут и той се размърда неспокойно.\n– Може би по-късно – усмихна се Бодхидхарма. – Виждам, че сега нямаш апетит.\n– Да, благодаря ти, учителю – каза с облекчение Ваня. – Моля те, не ме смятай за груб.\nБодхидхарма започна шумно да се храни, поемаше зеленчуците на големи хапки заедно със залъци хляб и ги преглъщаше с глътки горещ, сладък чай. Ваня го наблюдаваше с неудобство.\nИскаше да погледне настрани, но усещаше очите на останалите, вперени в гърба му, и не смееше да се обърне, за да не срещне нечий поглед.\n– Надявам се да ме извиниш, че ще бъда откровен – заговори той. – Но ти ядеш и пиеш на свято място.\n– Гладен съм – отвърна Бодхидхарма.\n– Сготви си сам, което е забранено от будисткия закон.\nБодхидхарма сви рамене.\n– И виждам, че носиш свои вещи.\n– Тръгнал съм на дълъг път, братко Ваня.\n– Как може човек, който се е освободил от земните желания, да върши подобни неща?\nБодхидхарма погледна към похабеното тяло на Ваня, сивата кожа, опъната болезнено върху изпъкналите кости, хлътналите очи и гноящите рани върху краката, за които не се полагаха грижи.\n– Веднъж Буда постъпил също като теб, братко Ваня – започна той. – Отрекъл се от всичко и гладувал много години. Но после изоставил този път, защото разбрал, че истинският Път не е нито в отричането, нито в прекаляването.\n– Но да се поставиш над страданията на великия Буда, се приема за гордост, един от най-големите грехове.\nБодхидхарма изплакна чашата и купата и нагласи торбата си за път, но Ваня не беше свършил.\n– Откъсване, това е ключът към всичко. Така е казал Буда. Освобождаване от желания и копнежи. Освобождаване от отвращение и омраза, докато дори смъртта вече не може да ни уплаши.\nБодхидхарма се изправи на крака и метна торбата на рамо.\n– Ти си решил за себе си, братко Ваня. Но моят път ме води другаде. Желая ти всичко добро.\n– Откъсването е освобождаване от колелото на живота между раждането и смъртта – продължи Ваня, повтаряйки мантрата, която бе смисълът, за който живееха той и другарите му.\nБодхидхарма се подпря на тоягата си.\n– Правилно! – съгласи се той, после се наведе ниско, така че само Ваня да го чуе. – Само внимавай да не се привържеш към откъсването.\nТой бързо пое през тълпата поклонници, изненадан от силата на неочаквания си гняв. Отшелникът бе учил в продължение на години, но въпреки това беше толкова сляп. Не за първи път се зачуди дали притежава силата да просвети една-единствена личност, а камо ли императора на Китай. Премина с бързо темпо през навалицата на пазара, но когато стигна пътя за Наланда, гневът му бе заменен от тъга, която го прониза дълбоко. Забави\nкрачка, торбата на гърба му натежа. Спря и затвори очи, изпълнен с отчаяние.\nЗад него неочаквано се разнесе шум от бързи стъпки.\n– Почакай, учителю, моля те!\nБеше Ваня, който дишаше тежко.\n– Бих искал да вървя с теб, ако ми разрешиш. Моля те, почакай за секунда. Искам да следвам пътя като теб. Позволи ми да пътувам с теб като твой последовател.\nЕскадронът на китайската конница се бе отдалечил твърде много от защитата на Великата стена и беше навлязъл в безкрайните степи, които принадлежаха на номадите. През деня вятърът проникваше през кожените дрехи и доспехите и шибаше лицата им с остър пустинен прах. През нощта температурата спадаше рязко и всеки кон или товарно животно, останали извън стадото, замръзваше и умираше до сутринта.\nВодачът им Фу Шън яздеше пред ескадрона, придружен от втория по ранг, лейтенант Пай. Пай беше служил под командването на Фу Шън почти две години, но все още се чувстваше\nнеловко в присъствието на младия капитан.\n– Така си представям края на света – каза Пай, опитвайки се да поведе разговор. – Кой би искал да живее на място като това?\n– Битката ни с номадите не е за земя – отсече Фу Шън. – Тя е за да научи варварите да уважават могъществото на императора.\n– Да, капитане – отвърна бързо Пай. Очевидно Фу Шън не беше в настроение за леки разговори.\n– Ясни ли са ти заповедите? – попита строго Фу Шън.\n– Тогава чакай сигнала ми.\nБяха по следите на уйгурска банда, която плячкосваше китайските селища по границата. Атаките бяха започнали, след като императорът издаде декрет за прекратяване на всякаква\nтърговия с номадите. Декретът беше лишил племената от крайно необходимите им продукти като ориз и сол, както и от някои луксозни стоки, към които бяха привикнали: подправки, еликсири, чай, коприна. Каквото не можеха да получат чрез търговия, започнаха да си го вземат със сила.\nГенерал Ло бе уведомен в Чанган за тези нападения. Той беше научил урока на степите по трудния начин и за миг дори не си помисли да изпрати пехотата да се разправи с мъжете отплемената. Скоростта и подвижността на уйгурските ездачи ги правеше неуязвими за пехотинците. Вместо това той изпрати новоформираното конно поделение, което беше създадено да се справя с подобни инциденти.\nКомандващият капитан на поделението бе Фу Шън, млад мъж, който бързо се превръщаше в легенда по границата. Малко се знаеше за произхода му, но беше известно, че е със скромно потекло, син на дребен чиновник в провинция Шандун на изток.За първи път Фу Шън беше привлякъл вниманието на началниците си с владеенето на меча. По време на военното си обучение се беше доказал като ненадминат в схватките с мечове и боравеше с острието толкова естествено, колкото другите ползваха крайниците си.\nКогато бе обявено формирането на елитната конница, Фу Шън се яви като доброволец, нетърпелив в желанието си да види как се действа по границата. Макар че не се бе качвал на кон преди, той свикна със седлото така естествено както с меча. Скоро стана командир на малък отряд, който патрулираше по северната граница около Ланчоу на Жълтата река.\nВ промеждутъка между схватките с племената той прекарваше времето си в изучаване на техните методи за водене на война. Четеше разкази и военни записки, разглеждаше съсредоточено карти на стари сражения, разговаряше с офицерите и мъжете, които се бяха изправяли лице срещу лице с ездачите от степите и бяха оцелели. Изпълваше дневници с бележки и планове на маневри, заблуждаващи ходове и засади, които варварите бяха използвали, за да победят китайската пехота. Установи, че без да иска, изпитва възхищение към тези жестоки мъже, които владееха изкуството на войната до съвършенство.\nНаучи малко от техния рязък тюркски език и в периодите на примирие ходеше от време на време в селищата им под предлог, че търгува с коне и провизии. Докато беше там, наблюдаваше ежедневния им живот и обичаи, техните нрави и държание и как се обучават за битка. Видя как млади уйгури, почти момчета, улучват зайци в пълен галоп и после грабват убитите животни от земята, без да намаляват скоростта на конете.\nНикакви тренировки не можеха да направят неговите китайски ездачи равностойни на мъжете от племената. Постигането на такова ниво на ездитно майсторство можеше да отнеме цял живот, време, с което не разполагаше, но той имаше едно предимство.\nПротивниците се биеха, когато имаха настроение, сключваха неизгодни съюзи, търсейки бързи победи и лесна плячка. Водачеството често се споделяше между главатарите на отделни племена. Рядко имаха силно централизирано командване и щом кръвожадността им бъдеше задоволена, ставаха нетърпеливи да се върнат при стадата и жените си. Накратко липсваше им желязната дисциплина на имперската китайска армия.\nДисциплината бе това, което позволи на Фу Шън да обучава неуморно седмици наред своята конница, докато всеки строй стане без грешка, всяка маневра – точна, всяка команда и сигнал – научени, разбрани и изпълнени незабавно. Той прекара безброй дни в равнините, проигравайки тактиките, които варварите бяха използвали в миналото срещу китайците: атакуване, обхождане на фланга, отстъпление, дори разпръсване в лъжлива паника, преди да се прегрупират за нова, смъртоносна атака. Обучаваше безмилостно войниците си, докато всеки строй от хора и коне не започнеше да се движи като едно цяло, накратко владееше без усилие конницата си така съвършено, както владееше меча си.\nКогато на запад избухна ново вълнение, Фу Шън бе изпратен с един конен отряд да разузнае положението, а той поведе войниците към зашеметяваща победа над доста по-многобройна орда. Това бе първата от много следващи победи и той бързо бе повишен. По времето, когато достигна званието капитан, вече лично ръководеше обучението на цялата рота. Ротата му бе найдобрата кавалерийска част в цялата империя.\nХората му благоговееха пред него заради умението и силата, на които ги беше научил, както и за победите, които им беше донесъл. С капитан Фу Шън начело бяха непобедими. Но те бяха станали свидетели също така и на неговата безпощадност на бойното поле. Бяха виждали как спокойното младежко лице се превръща в лице на демон, който раздава смърт с кръвожадност, която караше и най-закоравелите ветерани да извръщат глава.\nСега Фу Шън беше по следите на голяма орда от над хиляда ездачи, водени от могъщия военачалник Гюлнар. След десет дни по следите им разузнавачите му откриха уйгурите в мрачна равнина с камъни и глинести шисти, където единственото, което нарушаваше равнинния пейзаж, беше веригата от черни ридове на запад. Независимо от трудния терен войниците му бяха с бодър дух, но ордата се оказа по-многобройна, отколкото се очакваше, значително повече от тях самите и видът на враг с подобна численост предизвика напрежение у хората му. Жестокостта на уйгурите бе добре известна и всеки китайски войник предпочиташе да умре, вместо да попадне жив в ръцете им.\nСега, след като врагът вече беше забелязан, ездачите кръжаха неспокойно и недоумяваха защо се бави заповедта да се строят.\nФу Шън не обръщаше внимание на безпокойството им.\n– Тръгвай, лейтенанте – заповяда той на лейтенант Пай, който обърна коня си и се отдалечи в галоп в посоката, от която бяха дошли, и бързо се скри в облаци прах.\nМъжете бяха нетърпеливи да атакуват, но Фу Шън ги накара да изчакат. Знаеше, че иска много от тях. Границата между смелостта и паниката бе много по-тънка, отколкото смятаха някои хора. Ако не влезеха в бой с врага скоро, съществуваше опасност да се разбягат. Но той беше обучавал хората си лично и ги познаваше добре. Щяха да чакат, поне още малко. Затова яздеше между войниците усмихнат, изпълнен с увереност, разговаряше с тях открито и заедно обсъждаха в детайли времето, терена и посоката на неспирния вятър. Той знаеше, че победата им е сигурна, и настроението му беше заразително. Войниците успокоиха животните и зачакаха заповедта за атака.\nДве ли на север уйгурите се организираха в рехав строй. Начело яздеха трима мъже в черни доспехи и кожи. Шлемовете им бяха украсени с разклонени еленови рога и носеха високо вдигнат флаг с герба на племето им – хищна черна птица с извит заострен клюн и остри нокти, – който се вееше на вятъра. Най-едрият от тримата бе Гюлнар, другите двама бяха синовете му – Баянчур и Къл.\nГюлнар повика синовете си и тримата проведоха кратко съвещание. Той кимна рязко, отдели се от тях и тръгна покрай бойния строй на ездачите. Те го поздравяваха, като вдигаха във въздуха оръжието си – арбалети, топори, мечове и боздугани, а той крещеше обещания за кръв, победа и плячка. В отговор на крясъците му ездачите се надигаха на седлата си. После той обърна коня си и се насочи към позицията на китайците. Хората му го последваха със силен рев.\nКитайците чуха далечните крясъци, което бе знак, че варварите приближават. Войниците все още чакаха заповедта да се подредят и нападнат, но такава нямаше. Вместо това капитан Фу Шън им нареди да тръгнат назад в хлабав строй. Те се помаяха за момент, за да се уверят, че са чули правилно, но когато той повтори високо заповедта, обърнаха конете и се отдалечиха.\nГюлнар погледна към по-големия си син.\n– Дали не е капан, как мислиш?\n– Никога досега не се е случвало китайци да отстъпват – извика Баянчур.\nГюлнар бе свидетел как китайски генерали поставят пехотата си пред река, за да няма накъде да отстъпят войниците и така да ги принудят да се бият, как заповядват на малък въоръжен отряд да нападне силно превъзхождащ го враг. Но никога досега не бе виждал китайски войници да отстъпват. Самият той одобряваше подобни действия и често използваше отстъплението, за да вкара врага в смъртоносна засада. Дали китайският водач не правеше същото? Огледа терена отпред; според него китайците нямаше да спечелят преимущество, ако се бият по-нататък в равнината. Забеляза, че отстъплението им беше станало по-неорганизирано. Някои от войниците вече не спазваха строя. Той пришпори коня си в лек галоп, сигурен, че така ще предизвика паника сред китайците и ще ги превърне в лесна плячка за хората си. Тогава забеляза да се приближава самотен ездач, носещ бял флаг. Май китайците искаха да преговарят. Дали пък нямаше да се предадат?\nГюлнар вдигна ръка, за да спре настъплението. Ухили се на синовете си. Първо ще се позабавляват с пратеника, а после ще го върнат на китайците без очи, уши и език. Такъв щеше да е техният отговор. Приближаващият пратеник носеше униформа на капитан, но му се стори твърде млад за подобен чин. Почти със сигурност е примамка, реши Гюлнар. Китайските водачи никога не излизаха близо до фронтовата линия, предпочитаха да ръководят битката от безопасна, удобна позиция зад войската.\nПратеникът спря пред тях. Изглеждаше напълно спокоен. Сигурно е толкова неопитен, че не изпитва дори страх, помисли си Гюлнар. По-малкият му син, Къл, извади стрела и зареди арбалета си, но Гюлнар вдигна ръка, за да го спре. Първо щяха да се позабавляват.\nПратеникът, все още неосъзнаващ опасността, в която се намираше, се обърна към тях с висок, церемониален глас. Явно рецитираше официално съобщение от китайците с цялото достойнство, на което бе способен. Гюлнар не разбираше точните думи, но смисълът беше достатъчно ясен. Пратеникът настояваше да се предадат. Той се ухили на синовете си, които бяха започнали да обикалят около китаеца, яздейки толкова близо, че конете им допираха неговия. Което изобщо не смути надутия млад мъж и той продължи дългата си реч. Очевидно излагаше с големи подробности условията за тяхната капитулация. Говореше, без да поглежда към тях, с поглед зареян някъде в далечината. Всичко това беше доста комично. Гюлнар го остави да продължи. Ездачите нетърпеливо го подканяха да приключи с пратеника, за да се заемат с клането.\nТочно се канеше да позволи на синовете си да започнат забавлението с пратеника, когато той като че ли усети, че времето му изтича. Вдигна ръка, сякаш да покаже, че още не е\nприключил. Гюлнар го намери за много забавно, с което подари още няколко секунди живот на пратеника. Но на Къл му дойде до гуша от нахалството на китаеца и започна да сипе гневни думи в лицето му. Пратеникът продължаваше да говори и тогава Къл извади острия си като бръснач къс меч и замахна неколкократно във въздуха. Очите на пратеника обаче не се отделяха от хоризонта.\nПобеснял, Къл вдигна меча си високо и замахна с такава сила към китаеца, че изгуби равновесие. Пред очите на смаяния Гюлнар Къл се наклони напред – дори и като малък синът му никога не бе падал от седлото. Едва когато тялото на Къл се удари в земята и главата му се отдели под особен ъгъл, баща му осъзна ужасяващата истина. Гюлнар не бе забелязал движението на пратеника, но по някакъв начин в ръката му се беше озовал меч, от чието острие капеше кръв.\nНад равнината стана зловещо тихо. Дори нестихващият вятър сякаш се успокои за момент, докато ревът на Гюлнар и Баянчур не разцепи тишината. Те пришпориха конете и извадиха оръжията си. Фу Шън се плъзна от седлото и се прикри зад коня си. Те заобиколиха, за да го достигнат, но той мина под коня от другата страна. Гюлнар удари с боздугана си коня, за да го махне от пътя им, а в това време Баянчур заобиколи, за да се добере до убиеца на брат си. Конят се изправи на задните си крака, като махаше бясно с предните. Пред погледа на Гюлнар пратеникът мина невредим под риещите копита и се озова във фланга на Баянчур. В бедрото на Баянчур зейна дълбока рана, а конят му, промушен в корема, подскочи. Баянчур беше принуден да слезе от седлото, преди животното да се строполи. Раненият крак се подгъна под тежестта му и той изрева от болка.\nГюлнар също слезе от седлото, за да се притече на помощ на сина си. В този миг китаецът изникна ненадейно до него и посече ръката му до костта. Боздуганът се изплъзна от безпомощните му пръсти и той зачака следващия удар – този, който щеше да го довърши.\nНо такъв не последва.\nВместо това пратеникът огледа сцената около тях. Гюлнар дочу виковете на хората си и видя как върху тях се сипеха стрели, които долитаха откъм тила им. Тогава разбра, че китайската кавалерия ги нападаше от две страни. Предните редове на ездачите му напираха към него, за да му помогнат, а задните правеха всичко възможно да отблъснат врага, явил се в гръб.\nСред този хаос главните китайски сили започнаха атаката си.Доволен, че всичко се развива по план, Фу Шън насочи отново вниманието си към Гюлнар и сина му. Бяха застанали един до друг и наблюдаваха безпомощно унищожението на воините си. Гюлнар вдигна боздугана с лявата си ръка, а Баянчур мрачно извади топора си. Сега вече и двамата се страхуваха от пратеника. Той бе демон, не беше от този свят, но нямаха друг избор освен да нападнат. Гюлнар завъртя смъртоносния боздуган. Шиповете му страховито засвистяха във въздуха. След два замаха Фу Шън прецени приблизително траекторията на приближаващия боздуган. Плъзна се с лекота под описаната дъга и докато се промушваше, успя да наръга в корема Гюлнар. Баянчур залюля топора със страшна сила, Фу Шън го избегна с елегантно завъртане на раменете и заобиколи, като държеше баща и син на една линия, за да не им даде възможност да го нападнат от две страни.\nБаянчур се намираше по-близо, но се поколеба за миг от страх, че пратеникът ще го убие. Фу Шън му се озъби, подигравайки се със страха му. Обидата дойде вповече за сина на водача на уйгурите, той скочи напред и топорът разцепи въздуха. Фу Шън предусети лесно атаката и отсече ръката му. Гюлнар го атакува, оплискан от кръвта на сина си, но беше твърде слаб. Фу Шън посече лявата му ръка толкова дълбоко, че тя увисна отстрани.\nПредните редове на уйгурите почти го достигаха, но Фу Шън не можа да устои на изкушението да хвърли поглед към свлеклите се пред него фигури. Очите им говореха за ужаса от отсечената глава на Къл, агонията от собствените им рани и страха от предстоящата смърт. Това беше гледка, която Фу Шън щеше да съхрани като един от най-силните си спомени.\nОтсече с два удара главите им и се хвърли към коня на Къл, който стоеше наблизо, останал без ездач. Пришпори го в галоп, а уйгурите го обсипаха със стрели. За да се предпази, той увисна отстрани. Конят беше улучен, препъна се и падна, но вече нямаше значение. Настъпващата китайска конница го достигна и се раздели в идеален строй, за да го заобиколи. Бяха видели какво направи с водачите на уйгурите, както и червените знамена, които се появиха в тила на врага. Капитанът се беше върнал при тях, оцелял като по чудо без драскотина. От гърлата им се изтръгна рев на войнска радост и те атакуваха варварите. Нямаше какво да ги спре.\nС необуздана ярост се врязаха сред уйгурите. Останали без водачи и обкръжени, те бързо изпаднаха в паника, напълно объркани. Клането беше бързо и жестоко. Някои от уйгурите загинаха в боя. Други хвърлиха оръжието и опитаха да се предадат, но в този ден не беше взет нито един пленник. Когато най-после убийствата спряха, над равнината надвисна зловеща тишина, прекъсвана само от предсмъртното цвилене на коне и стоновете на малкото ранени китайци.\nЛекарят и санитарите бързо се погрижиха за ранените, за това бяха обучени, а войниците стъкмиха лагера за през нощта. Чак когато територията бе обезопасена и за ранените се бяха погрижили, Фу Шън даде разрешение да съберат плячката. От телата на убитите бяха взети доспехите и оръжието, бяха претърсени за злато, сребро, скъпоценности и други ценни предмети. Провизиите на уйгурите заедно с талигите бяха прибавени към техните, а конете бяха вкарани във временно заграждение.\nБитката се бе оказала по-лесна от очакваното, но въпреки това войниците не празнуваха. Жаждата за кръв ги беше напуснала, сега се чувстваха изтощени чак до костите. Някои говореха с притихнали гласове за подвига на капитана и потреперваха под ледения вятър, долитащ от пустинята. Бяха станали свидетели на нещо, което ги изпълваше с разяждаща тревога. Обикновен човек не би могъл да направи онова, което той успя да извърши, и някои дори си шепнеха, че сред тях се разхожда дух от отвъдното.\nЯковете неспирно следваха пътеката, минаха през последния от високопланинските проходи и тръгнаха надолу през дълга зелена долина, която се простираше между назъбени върхове. Въздухът бе изпълнен с топлина и благоухание. По склоновете отново имаше зелени гори, а под краката им се появи жилава планинска трева.\nБяха навлезли в свят, скрит от всички, познат само на най-смелите пътешественици. Тибетците им разказаха за свирепите племена нага, които населяваха тези отдалечени долини, добавиха страшни истории за ловци на глави, канибали, кръвопролития и магьосничество. В далечния край на долината се виеше дим, който бавно се издигаше нагоре и се чуваше далечно думкане на барабани. Това, обясниха тибетците, означавало, че е имало битка и победилото племе е взело много глави. Биенето на барабаните било предупреждение към другите племена в бъдеще да не им се изпречват.\nПрез третия ден в долината Ваня, който се тътреше на края на колоната, усети нещо да се движи зад него. Няколко пъти се обърна да провери, но без резултат. Той забърза да достигне групата, като хвърляше уплашено погледи назад при мисълта, че по петите му може да дебне тигър. Когато изскочи иззад един завой на пътя, Ваня се озова лице срещу лице със същество от друг свят. Високо колкото човек, то имаше тяло на маймуна и лице на дявол с остри пера вместо коса. Държеше копие в ръката си, имаше дълги нокти, а на хълбока му висеше мачете. Гърдите и ръцете на голото му тяло бяха изрисувани със змия. Около кръста му висяха черепи, които бяха твърде големи, за да са от маймуни.\nВаня се беше присмял, когато тибетците споменаха за хора с вид на животни. Сега не му беше до смях. Той зачака, вцепенен от страх, а през това време съществото го огледа от глава до пети и измърмори нещо на неразбираем език. Прозвуча му като човешка реч, но не успя да го разбере. Съществото пристъпи напред и го обиколи, като го разглеждаше внимателно. Очевидно успокоено, че Ваня не носи оръжие, то посегна и махна маската от лицето си. Пред шокирания Ваня се откри лицето на възрастен мъж със зачервени воднисти очи, сбръчкана кафява кожа и оцветени в черно зъби, които му придадоха страховито изражение, щом заговори.\n– Празно лице – каза възрастният мъж, думите му се чуха ясно без маската, но акцентът бе толкова странен, че Ваня не беше сигурен дали е разбрал правилно.\n– Празно ли каза? – попита той.\n– Не е лице на боец – усмихна се презрително мъжът.\n– Аз съм монах – възмути се Ваня.\n– Защо си дошъл тук?\n– Ние пътуваме към Китай.\n– Тук е опасно място за монаси.\n– Идваме с мир – каза Ваня, а очите му нервно пробягаха по черепите.\n– Миналата година оттук минаха петима монаси, и те с мир като теб – отвърна старият човек и докосна черепите с върховете на пръстите си.


Учители - ЕГ Д-р Петър Берон в град - Кюстендил\n0785 5 24 29\nЕзикова гимнзия "Д-р Петър Берон" - град Кюстендил\nОбщински олимпиади и състезания\nОбластни олимпиади и състезания\nДобри практики в контекста на ОРЕС\nПатронен празник на ЕГ "Д-р Петър Берон"\n"Училището, място където подкрепяме младите хора за здравословен начин на живот"\nНачало > Колектив > Учители\nУчителската колегия на Езикова гимназия е една динамична и разразстващата се общност, в която основен принцип е приемствеността. Тук са част от онези, чрез чиито благородни усилия някога е стартирало училището. Други са техни ученици и ползват техния опит като прибавят към него младежката си жизненост, вдъхновение и овладяните във висшите учебни заведения иновационни техники на преподаване.\nМнозина от учителите имат I,II ,III ПКС, а някои имат и научни степени.\nНякои от учителите по езиците са се обучавали в чужбина и имат не малък работен стаж там, което е в непосредствена услуга на обучението по езиците.\nПодчератно успешен е екипът от учители по немски език с ежегодни успехи на олимпиади и състезания.\nНай- активна е групата от преподаватели по английски език, която се състои предимно от наши бивши възпитаници.Те се отличават с високо ниво на владеене на езика и разнообразни практики в курса на актуалното за чужоезиковото обучение по принцип.\nЧаст от преподавателите участват в различни национални комисии.\nЕжегодно училището отчита успехи на олимпиадата по Български език и литература, като нерядко се достига и до нацинален кръг. Не само обучението по Български език и литература се отличава с подчератана резултатност – много наши възпитаници постъпват във ВУЗ с успешен изпит по Български език и литература. Същото се отнася и за обучението по математика и информатика.\nОт Езикова гимназия е най-големия брой учители за Кюстендил,oдобрени да бъдат обучавани за оценители на държавните зрелостни изпити, което е още едно доказателство за професионализма на учителите и за доброто качество на преподаване в училището.\nЕто настоящия учителски състав на Eзикова гимназия:\nИванка Янкова - ІІ ПКС\nМилена Стефанова -IV ПКС\nИвелина Джонева - ІV ПКС\nАнелия Иванова - V ПКС\nРадостина Георгиева - IV ПКС\nМилена Замфирова- V ПКС\nСилвана Владимирова - IV ПКС\nГергана Иванова - V ПКС\nМария Кирилова- V ПКС\nИна Станкова- V ПКС\nЕвелина Григорова- Василева - V ПКС\nИрена Йорданова - V ПКС\nМилена Гошева - ІV ПКС - старши учител\nСилвия Китанова - ІV ПКС\nДаниела Гергинова - ІІІ ПКС\nЗлатимира Георгиева - V ПКС\nЕлена Мирчева - І ПКС\nДонка Стоянова - ІІ ПКС\nДаниела Вучкова - ІІІ ПКС\nЕлза Давидкова - V ПКС\nСилвия Китанова - V ПКС\nВесела Начева - ІІІ ПКС\nСилви Игов - IV ПКС


Александър Дунчев: Готвят се нови схеми с гори ᐉ Новини от Fakti.bg - България | ФАКТИ.БГ\n20 Октомври, 2021 22:09 2 68521\nПо думите му той е приел номинацията от Кирил Петков и Асен Василев по същата причина, заради която е приел предложението на президента Румен Радев да оглави Агенцията – за да покаже, че държавата може да се управлява по различен начин\n„Ние вече започнахме промяната в Изпълнителната агенция по горите. В рамките на четири месеца с колегите от агенцията доказахме, че това може да се случи – да се управлява по различен начин. Направихме пълна прозрачност в агенцията, показахме как гражданите също могат да участват в контрола над горите, създадохме публични профили на всички колеги, които работят в системата на горите. Създадохме публични карти на всички гори – нещо, което досега го нямаше. Само за четири месеца, а представете си, ако има шанс за повече“.\nТака директорът на Изпълнителната агенция по горите Александър Дунчев аргументира в „Лице в лице“ решението си да се кандидатира за депутат от „Продължаваме промяната“.\nНамаляват птиците в земеделските земи\nПтиците в земеделските земи намаляват с 25 процента спрямо 2005 година - първата година на преброяването им. Според данните на Българското дружеств ...\nКогато казваш истината, можеш да се усмихваш. Това, което разкриваме, не е по никакъв начин за усмивка. Човек си задава въпросите как е функционирала ...\nДунчев: Имаме голяма загуба при ловните стопанства\nИнвестирали сме в ловните стопанства 50 милиона лв. с частните партньори за последните 5 години, едва 10 милиона приходи имаме, което е 80% загуба. То ...\nРадев: От години енергетиката е оплетена в схеми\nОт години енергетиката е оплетена в схеми. Либерализацията на енергийния пазар стана без ясни правила и механизми за защита. Затова в момента се облаг ...\nПълни чекмедже, кметювете на баце помагат\nПоредното подривно соросоидче! Защо няма ефикасни Присъди и Затвор за тия до сега? Щото са си платили, много ясно.\nТВА ЗА СВОГЕ Е НАИСТИНА ГАДНО ... .....\n4 Е да\nТо ако зависеше от вас мафиотчета, всички свестни хора щяха да са в затвора. Но ситуацията е много, много различна, и свиквайте.\nКакви гори? Не успяхте ли да ги изсечете за 30години? С цената на ток, парно, газ, въглища ще останат ли гори?\nДо коментар #5 от "Схеми":\nПочистват за последващо застрояване.\nТОВА МОМЧЕ МИ ХРЕСВА НЕ Е ИЗМЕКЯР И Е ГОТОВ ДА РАБОТИ БОЙКО НАПРАВИ МУ ПРЕДЛОЖЕНИЕ ТОА Е ЧИТАВ\n8 Много си тъп\nДо коментар #4 от "Е да":\nВиж в тълковния речник какво означава "свестен".\n9 Много образован\nи интелигентен млад мъж. Отдавна реших, че ще гласувам за тези достойни българи от Промяната продължава, но днес като го гледах този инженер лесовъд, не спечелиха още повече. Има надежда за България с тези честни българи.Дерзайте, ние старите ще ви подкрепим. Първа политическа сила!\nКраденето е голямо там, никой не може да каже колко е взето. Но може да Се пресече, само ако искат всички.\n12 Ок звучи но има\nЛеки противоречия: "Бългaрcкoтo зaкoнoдaтeлcтвo в oблacттa нa oпaзвaнeтo нa прирoдaтa и гoритe e мнoгo дoбрo, тo e cинхрoнизирaнo c eврoпeйcкoтo, нo прoблeмът e, чe „мoжe дa имaмe cтрaхoтни зaкoни, cтрaхoтни cлужитeли, нo кoгaтo цялoтo упрaвлeниe e прeвзeтo oт пoдcтaвeни лицa“, вcичкo прoпaдa, зaяви Дунчeв." А по-надолу: "C прoмeнитe в зaкoнoдaтeлcтвoтo вeчe нe ce изиcквa cлужитeлитe нa ИAГ дa имaт пeт гoдини oбрaзoвaниe в oблacттa нa лecoвъдcтвoтo и тoвa дaвa възмoжнocт дa ce нaзнaчaвaт „пocлушни хoрa“, кoмeнтирa Дунчeв." Абе не са баш добри законите ни и не само в този сектор е така. Винаги съм опонирал на дежурния лаф, че законите ни уж били добри, но не се спазвали. Пример от недалечното минало - аферата заменки на гори дето толкова шум се вдигна и още ги влачат, всъщност по тогавашното законодателство си бяха съвсем законни и затова нямаше нито един осъден впоследствие. А може би си спомняте, че едно от обещанията на Борисов по време на тогавашна предизборна кампания беше, че ще се потърси сметка от извършителите на заменки...смех...Те хората, които ги извършиха бяха и от кръгове около Гроб...и се знаели предварително, че никой няма да бъде пипнат, щото законът е с тях...Популизъм..\n13 И още\nХич не са "добри" още по-малко "страхотни" законите. Нали самите закони са регламентирали следните положения: 1) Дърводобива да се извършва само от частни фирми - оттам произтичат множество проблеми и злоупотреби, отделно горските стопанства стават зависими от частните дърводобивни фирми, вместо да е обратното; 2) Да се върнат на общините публични гори, които гори са национален ресурс, и общините да могат да се разполагат с тези гори пълноправно, т.е. допуска се да могат да ги продават - какъвто пример е даден в статията. Ето още примери за "доброто законодателство" в горите...\nКорумпираните директори и горски унищожиха гората.Без тяхно знание не се сече.\nЗнайте вие по младте,,, Навремето по добро отопление от нафтова печка нямаше,,, кеф ти топло колкото искаш а нафтата за битови нужди беше за последно 22 ст, За една година със вдигане на цените забравихме за удобното утопление. Сега същото се случва със пилетите. Чисто, екологично, удобно но някой умишлено го направи непосилно скъпо. Не лъжете хората че уж лошото време пречи за доставка на дурвесина,,,, лъжа е,,,, една тежка верижна машина да изтргля камионите и готово, тъка се правеше навремето. Спекула и некадърност от страна на Радев и командвано от него служебно правителсъво. Бойко още преди 6 месеца каза че ще счупят държавата и я счупиха. Тъка че като гласувате мислете\n16 Дудукчев !\nКога ще одобрите десет годишните лесоустройствени планове в Родопите ? Обричате десетки хиляди на глад и мизерия ! Само приказки ,прах в очите и никаква РАБОТА!\nДунчев е много точно попадение ! Горите са плячкосват и при нормални ситуации, а при герберо-депесарската мафия е на направо вакханалия ! Ще помогна с един пример от ЕС : - Там има частни, общински и държавни гори, както стана и тук. Но дърводобива се извършва изключително само от държавните лесничейства !!! Така се сече планово, а ползвателите играят на търг за добитата дървесина по сортименти. Лесоустройството си се възлага на специализирани и лицензирани фирми. Това е !\nИ още, правят се т.нар. френски търгове : Примерно, обявен е за продажба 500 кубика смърч, на дебели трупи. Търгът започва с 40 000 € за цялото количество, купувачите присъстват на търга. Ако никой не даде 40 к. стойността пада с 5 к., после с още 5 к. докато някой не даде пръв обявената ценат. Така умират номерата в България, някой да наддава нагоре, после да се откаже и следващия /подставено лице/ купува на ниска цена. Просто е, трябва само да се бутне закона.\n19 Страшно е\nположението с българската гора. Отива си всеки ден...\nГорски е синоним на крадец. Увеличаването на цената на дървата през есента е схема. Това, че се допусна отново показва какво е направено и какво могат сегашните управляващи горите.\nНачало на голямото плячкосване се даде със създаването на РМД фирмите и продължава до днес. М. П лугчиева е идеолог на много от схемите.


СЕДМИЧЕН ХОРОСКОП Дева 05.02.2018 – 11.02.2018 | Fashion Inside\nСЕДМИЧЕН ХОРОСКОП Дева 05.02.2018 – 11.02.2018\nВашето ежедневие е доста натоварено, включително с ангажименти, които може да са отлагани във времето, а сега изискват разрешение. Същевременно вие сте в прекрасен период да се докажете като професионалисти и да повишите доходите си и то по един внезапен, бърз начин.\nАко това е невъзможно, вероятно и през втората част на февруари – вие ще потърсите и намерите по-благоприятна и подходяща за вас работа. Но на този етап е подходящо да преговаряте, да искате, за да ви се даде. Въпреки някои възможности, които се оформят пред вас, на работното ви място не са изключени и недоразумения, повишени изисквания, а в по-неприятна форма – некоректност, която следва да стопирате своевременно и да не позволявате да прораства.


Театър и изложба представиха в Златица - Индустриален клъстер Средногорие\nТеатър и изложба представиха в…\nНа 26 май, в салона на читалище „Христо Смирненски“ в Златица не останаха свободни места. Интересът на златишката публика към постановката „И най-мъдрият си е малко прост“ препълни салона включително с допълнителни столове и правостоящи. Премиерата на театралния състав „Мара Пенкова“ към читалището постигна много голям успех. Постановката е по Александър Островски. Режисьор е Надежда Асенова, а театрален педагог Камен Иванов. В ролите участват Николай Кузманов, Димитър Стоянов, Димитринка Чолакова-Стоянова, Стоянка Балова-Горицова, Пенка Стойкова, Гергана Атанасова, Антония Бързакова, Красимир Пенелов, Николай Николов, Георги Георгиев, Максим Иванов, Теодора Орлева, Георги Боянов и Самуил Младенов.\nПостановката е реализирана по проект на читалището с финансовата подкрепа на Национален фонд „Култура“.\nДен по-рано, във фоайето на читалище „Христо Смирненски“ беше открита авторска изложба на фотографа Димитър Димитров. Това е първата изява на фотографа. Изложените снимки са предимно от Златица и околностите. Младият фотограф се е постарал да предложи кадри от различните сезони. Председателят на читалището в Златица Нели Михайлова връчи плакет на автора на изложбата.


Бойко Борисов: ГЕРБ няма да подаде оставка, БСП ще счупят държавата! - Бургас - Най-добрият град\nНачало българия България Бойко Борисов: ГЕРБ няма да подаде оставка, БСП ще счупят държавата!\nБойко Борисов: ГЕРБ няма да подаде оставка, БСП ще счупят държавата!\n„Нищо не ни задържа в управлението, освен отговорността за това, че ще счупят държавата. Тези не могат да управляват. Доказали са го. С всяко тяхно влизане в управлението, се затварят еврофондовете. Дойдат ли БСП, веднага спират“.\nБорисов попита къде ГЕРБ участва в задкулисия и даде пример със случилото се на плажа „Росенец“ вчера.\n„Много моля, тези, които не ни обичат, но са на протест. Нека да си го изразяват, както много пъти. Пазете се. Не проливайте кръв. И едните, и другите. Не се замервайте. Виждам, че Радев не го боли, когато се пролива кръв на полицаи и се хвърлят бомби по тях, когато провокира откровено се провокира“.\n„Използването на такъв език на омразата няма да доведе до нищо. Нищо добро за държавата. Когато запалиха Партийния дом, понеже чуваме сега, че за това се готвят след малко. Нека си спомнят следващите 12 години. Всички вървяха нагоре. 12 години какво – застой, блато за България. И какво?! Искат да строшат Министерски съвет. Държавна собственост. Да го строшат, щом искат. Това е демокрацията. Да отидат да строшат и „Тракия“, и „Марица“, и „Европа“, и „Хемус“, и „Ботевград – Мездра“. Ние само сме градили“.\n„За 10 години ГЕРБ е изградил двойно повече, отколкото Тодор Живков е изградил магистрали. ГЕРБ е изградил, колкото всичките премиери в мое лице досега заедно. За това ли да дам оставка?! Затова ли?! Влязохме в банковия съюз, доходите растат стори се всичко. С пандемията се справихме най-добре“.\nВижте цялото изявление на премиера\nпредишна статияХороскоп за 12 юли\nСледваща статияНа 12 юли почитаме паметта на Света Вероника – покровителка на фотографите


Ако България бе приела католицизма... - Историческо моделиране - Форум "Наука"\nАко България бе приела католицизма...\nАвгуст 9, 2010 in Историческо моделиране\nПубликува Август 9, 2010\nhttp://forum.boinasl...st&t=11313.Това е тема взета от форум "Бойна слава".\n(А ако не е позволено да да се публикуват теми от чужди форуми, моля да бъда извинен и модераторите да закрият темата.)\nСега, мен лично ме вълнува, какво би станало с развитието на България на север и северозапад (На юг ясно, там ще се тепаме, га има възможност. Важи и за двете страни - ИРИ и България).\nАз смятам че е възможно териториално разширение (трайно такова) на север, към земите на настоящата полска държава (а защо не - и излаз на Балтийско море, хе хе.Ех мечти), както - и в североизточно направление, но там - по слабо поради наличието на силни държави (Хазарския хаганат и впоследствие Киевското княжество).Тук маджарите като фактор ги изключвам, тъй като надали биха могли да устоят под ударите приемаме условно (макар, че тогава все още разделението не е факт) на католическите държави.\nПозволено е всичко цитирай си и си пиши спокойно :) С някои малки изключения, които не са проблем за никого. Нито пък току така се трият теми.\nМисля, че си прав - на север и запад българските територии можеха трайно да се разширят, вероятно нямаше да съществува Сърбия.\nВ този сценарий България или щеше да е унищожена, или щеше да е изместена на запад, а днешните територии щяха да са византийски. Но това пък би значело повишена мощ на Византия...\nБлагодаря. Не мисля, че България би била унищожена. Все пак налице е почти сигурен тил (като преден авантпост на католицизма, вероятно бихме били любимци на папите и трудно друга католическа държава би се съгласила на съюз с ИРИ), обширни територии (верно - ненаселени, но даващи възможност за оперативно отстъпление.) По скоро ситуацията би била на приливи и отливи (присъединяване на териториите ту към единия или другия) до 1204 г., когато пада Константинопол. С образуването на Латинската империя би могло да се даде възможност на България да прилапа част от византийските земи, а след разпада на Латинската империя да претендира и за нейното наследство (макар че то е едно наследство, по скоро - пладнешки обир).\nЛатинската империя, Епир, Никея и България воюват за наследството на разпарчетосана Византия.\nКолкото до трапезундците, те си имат други проблеми и не ламтят да възстановяват империята.\n57 години трае тази борба. И, въпреки, че никейците възстановяват Византия, възстановената държава вече е като сянка на предишното си величие и започва да върви по пътя на своя залез.\nЕпир и Никея трудно биха просъществували в този сценарий мисля.Епир ще бъде апетитна хапка за българите, а латинците биха преживели загубата на тези територии, ако това им даде възможност да консолидират силите си срещу Никея.\nP.S Сега видях грешката си в по горния пост.Да се чете разпада на Латинската империя, а не Византия.Моя грешка.\nНаистина, православна България е буфер между Византия и всеки неин северн враг. Докато католическа България.... наистина щеше да е любимка на папите и дори падането на Константинопол можеше да се разиграе по друг сценарий. Но от друга страна, натискъте на Византия нямаше да е малък, защото тя по времето на покръстването е твърде силна държава.\nНасъска едни унгарци и България завинаги загуби тила си отвъд Дунава, а какво ли щеше да се изсипе тука, ако бяхме католици....\nПубликува Август 10, 2010\nа какво ли щеше да се изсипе тука, ако бяхме католици....\nВся номадская сволач из североизтоке, руските княжества(тея са под въпрос, влиянието на Византия ако България е католическа ще е по слабо, а и някои от тях може да преминат в лоното на католицизма) и сигурно викинги за цвят .\nВсички атеисти са криптокатолици, ако съдя по възторжения ретрофутуризъм, който се лее в темата\nКат не прокопсахме с едните, дай да не мечтаем какво щяло да бъде с другите .Ако адаша в Рим не се бе направил на велик и бе одобрил Формоза за глава на Българската църква, кой знае коловоза на историята в коя посока би поел.\nПубликува Август 12, 2010\nДа, в това отношение и точно по отношение на България от това време повече гъвкавост и свобода за неофита би била много, много от полза...\nПубликува Август 12, 2010 (edited)\nВсъщност всички български атеисти /just like me/ дълбоко в себе си имат православен уклон, ако не за друго, то понеже/обаче/защото ценят изкуството и обичат всичко родно. Западенските измишльотини на галфона, провъзгласил се за наследник на Петър, малко ни интересуват. Както и калвинистките глупости на шепа оръфляци, въобразили си, че могат да тълкуват Светите писания, както им отърва.\nРедактирано Август 12, 2010 от Last roman\nЕ, традицията трябва да се уважава, а православието е българска традиция. Останалото си е лична работа на всеки човек.\nПубликува Август 13, 2010\nЗначи - да уточня: българският атеист е католик по политически убеждения, православен по естетически предпочитания и българин по религиозна принадлежност\n... в идеалният случай.\n"И от тази алмагама, са и.........ба нашта мама."\nДа вкараме малко римуван оффтопик в темата.\nПубликува Септември 2, 2010\nПравославието не е българска традиция, все пак не сме го измислили ние. българската традиция е православна.\nПубликува Септември 2, 2010 (edited)\nПозволете на мен невежият да попитам:\nКак Борис I може да приеме католическо , вместо православно християнство /Така темата е дефинирана в БС/\nСлед като великата схизма се случва през 1054г ???\nРедактирано Септември 2, 2010 от Б.Богданов\nВ "мегапредствите" ми днешна България щеше да е едно източно копие на съвременна Испания, без или с колониално минало*, и без или с блясъка и разкоша на дворците и катедралите. В "микропредставите" ми - днешна България щеще да е едно източно копие на Португалия, без колонониално минало, и бивша балканска провинция на голяма средноевропейска/източноевропейска католическа империя..\nСмятам също, че "източният ни въпрос" (и доколкото би имало такъв) нямаше да стои по начина, по който стои сега..\n*с вероятни бивши колонии/провинции, намиращи се в Мала Азия, и/или в Средния Изток, и населени с неславяноговорящо население, чиято стара религия е била исляма\nОтдавна се изкушвам да запитам - а какво би станало, ако Аспарух беше покорил земите на Скандинавия..?\nГоре-долу по времето, когато ние приемаме християнството, се случва първата схизма.\nДа, така наречената Фотиева. В стара католическа пропаганда съм се начел на мрънкане по адрес на фотий Пък и вече е имало известни разлики между Рим и източните църкви, нищо че до Великата схизма са оставали двеста години.\nИменно, фотиевата схизма, от...876 ако се не лъжа или там някъде по повод на Филиоквето.\nОт Великата схизма не започват различията. С нея свършват. Тя е кулминация, формално разцепление след вече достатъчно натрупани различия. А формалният повод за нея - с квасено или неквасено тество да е хостията.\nА и тук се преплита и политически момент. Може и да е нямало схизма, но първо културните разлики между Изтока и Запада вече са факт, както и политическото съперничество. Та въпросът би бил просто Рим или Константинопол. Да не схващаме католицизмът и православието като актове, стартирали внезапно.\nАз не знам някой тук да възприема католицизмът и православието като актове, стартирали внезапно. това е доста странна концепция.\nТака прочетох по-горе в един въпрос.\nСтрува ми се, че съдбата ни нямаше да е много по-различна.\nПо времето на Юстиниан І имаме архиепископията на Първа Юстиниана, която е била подчинена на папата. И с диоцеза и същото, дето е станало с епархиите подчинени на цариградския патриарх.\nПосле пък си имаме Латинската империя и останалите след нея франкски държавици и династии. Е и, пак нищо по-различно.\nПо това време си имаме и уния при Калоян. Е, и - войни с Лат. империя, обтегнати отношения с Унгария, накрая е сложен край и на това.\nПосле пък Византия си има Лионска уния, от която също нищо.\nПосле си имаме покатоличване на Страцимир - е, и? Турците му взели държавата и го отвели като пленник.\nПосле е Фераро-Флорентинската уния и турците превземат Цариград.\nПосле си имаме католици в Чипровско, едно въстание ... и драстично намаляне на броя на католиците в Осм. империя.\nПосле си имаме униатски патриарх Йосиф Соколски ... и пак нищо.\nТа както се вижда имало е много опити да се види, дали може да се постигне нещо повече под чехъла на папата и нито един не се е оказал успешен.\nРедактирано Септември 2, 2010 от Galahad\nОт nik1, Преди 6 часа in Икономика


10 май 2019 | 14:22 1250\nБанковият регулатор в Хонконг издаде четири нови лиценза за онлайн банкиране.\nКомпаниите, които имат намерение да се включат на този пазар, са поделения на китайския интернет гигант Alibaba, застрахователната компания PingAn, производителя на електроника Xiaomi, както и един джойнт венчър на Tencent, ICBC и Hillhouse Capital, съобщава Reuters.\nТака общият брой на лицензите за "виртуални" банки в Хонконг, издадени от началото на годината, става осем. Бурното развитие на онлайн банкирането може да доведе до най-голямата промяна във финансовия сектор в мегаполиса, който до този момент беше доминиран от традиционните играчи, като HSBC, Standard Chartered и някои от водещите китайски банки.\nСпоред информацията на финансовия регулатор в Хонконг новолицензираните онлайн банки вероятно ще започнат да предлагат услугите си в следващите 6 до 9 месеца.\nОт надзорната инстуция посочват, че ще следят отблизо дейността на виртуалните банки, включително комуникацията им с клиентите и влиянието им върху банковия сектор като цяло.\nВ Азия мобилните приложения завземат сериозен дял в областта на онлайн търговията, чат услугите и транспорта, а основните играчи на този пазар са големите интернет компании, като Alibaba, Tencent и Grab.\nТехните мрежи са свързани все по-тясно с банковата система, но в същото време си поставят за цел да обхванат цялостната комуникация с потребителите.


НЕЩО РАЗЛИЧНО ЗА РАЗЛИЧНИТЕ: Журналистическа немарливост\nЕдинадесет годишна циганка от сливенското гето „Надежда” е родила. Определено това е нарушение на закона. Определено това е морално престъпление. Определено това не е традиция сред ромите. Определено това не е масово явление.\nПогнусявам и се изчервявам от яд, когато великите „компетентни” български журналисти разфасоват случай, в който са заплетени роми.\nАз никога не бих си позволил да коментира даден проблем, ако нямам нужните знания и информация за него.\nГоспожата от „Челюсти”, Дияна Найденова, се отнесе абсолютно несериозно и повърхностно към случая с 11-годишната ромка от Сливен. Не знам как си подготвя предаването госпожа Найденова, но от него лъха непрофесионално журналистическо поведение. В университета са ме учили, че за да работя по даден случай, преди всичко е нужно да се запозная със спецификите и background-а му. Един приятел, американски журналист от в Словакия, нарича този процес Журналистически Дарвинизъм. Така, както е проследил Дарвин развитието на човека през вековете, така и ние би трябвало да проследим как се променя дадено състояние или даден проблем през годините. Уви, „най-добрите” ни журналисти нямат този усет или желание да проследят причините за определен проблема, за да видят последствията. Те предпочитат да виждат само грозните резултати и да им се наслаждават, коментирайки ги на кафе в топлото си уютно студио. В заключение се случва това, което най-много мразя в българската журналистическа среда – от отделен случай се прави генерален извод за цялата маса от хора.\nЗа жалост госпожа Найденова е пропуснал още един журналистически урок. Обикновено при нея гостуват двама души. Но никога не остава незабелязана пристрастността на водещата към една от страните. Друг мой приятел редактор в популярен западен вестник казва, че един журналист винаги трябва да води война вътре в себе си с лична си позиция. На кратко той го нарича Журналистически Джихад. Да се бориш с личното си мнение, като се стремиш да го запазиш за себе си, а не да го излагаш и налагаш на хората, които интервюираш, с цел разговорът да върви в желаната посока от теб. Все пак журналистиката трябва да бъде обективна, нали?\nНо в България е позволено всичко. Освен, че всички разбират от футбол и политиката, вече всеки гражданин и журналист е компетентен по проблемите на ромите и ДАНС.\nТози, който е измислил ресорите в журналистиката, трябва да е голям глупак. Я, виж ти, ресор. Друг път. Всеки разбира от всичко.\nП. П. Скоро очаквам Бойко Борисов, Симеон Дянков и Цветан Цветанов да вземат отношение по случая с 11-годишната майка от Сливен.\nСподелено от ОИ в 15:32 ч.\nlegrandelf 28 октомври 2009 г., 15:50 ч.\nНа недоебаната от Челюсти винаги й е такова поведението. Що се отнася до осведомяването й... съмнявам се да й/им (на продуцентите) пука :)\nВажно е да хапе от екрана и това е. Всъщност, тя дори не хапе от екрана, а само ближе кинескопа от вътрешна страна, най-много да наръфа гостите си - хора, с кофти късмет - заради факта, че са попаднали там :)\nОги 28 октомври 2009 г., 16:35 ч.\nТова с близането и аз съм го забелязал. Наистиан си ближи устните, че чак вода ми тече понякога от ТВ-то, като я гледам. Още преди известно време ме ядоса, когато й гостуваше Тома Марков. Тя му каза, че мирише на водка. Но едва ли се е замисляла, че умственият й капацитет е едва 0,00001 процента от неговия.\nВ студения есенен дъжд


"Плана Орешарски", извънземните и английските нивя | Интересни времена\n"Плана Орешарски", извънземните и английските нивя\nВторник, 28 Май 2013 14:23 | Написано от Иво Беров\n„Плана Орешарски”, извънземните и английските нивя\nВие несъмнено сте чували за извънземните. Предполагате, че може и да ги има. А пък може и да ги няма. Може да са някаква измислица само. Истинските учени, например, отричат възможността един свръхразвит разум да измине смайващи пространства в продължение на хиляди светлинни години, за да дойде на нашата планета и да почне да жъне из английските ниви. Пък и ако са решили извънземните да ни дават някакви знаци, или да ни предават познания, то могат да го направят с флашка, например, вместо да се превиват по чуждите нивя като нек,ви ратаи или като робини в стихотворение на Ботев.\nПри всички случаи тези извънземни вие не сте ги виждали, освен ако не сте под особен лекарски надзор, или ако не сте гледачката Светлина от оная кабелна телевизия, но и тя не ги е виждала, а само общува /комуникира/ с тях, защото те й спускат отгоре разни откровения.\nА чували ли сте за плана Орешарски ? Да, разбира се. Кой не знае „плана Орешарски, кой не е чувал за него – както би възкликнал същият този Ботев, ако живееше в днешни дни и ако не беше поет и революционер, а финансист или водещ на сутрешен блок.\nА иначе виждали ли сте го този план ? Чели ли сте го ? Има ли поне един наблюдател, тълкувател, журналист, политик, водещ, махленски мъдрец, кръчмарски пророк или който и да е от онези, които непрекъснато говорят за „плана Орешарски „ да е прочел нещо от този план ?\nНяма начин. Нито те са го чели, нито вие сте го чели.\nНе се безпокойте, обаче. Този път не е ваша вината. Този път това не се дължи на вашето невежество или мързел. Има си друга причина. Много основателна. Съвсем основателна.\nТакъв план няма.\nВнимателните наблюдатели само подозираха липсата му. Тази липса пролича ясно в неделя, в едно предаване на националната телевизия, когато Радан Кънев от ДСБ попита Антон Кутев от БСП къде е може да прочете този план, защото навсякъде го търсил и никъде не го намерил. Кутев не успя да каже къде може да се прочете този чутовен план и направи отправка към програмата на БСП.\nТака че план Орешарски няма. Има разни намерения /добри разбира се, че как иначе/, има също така намерения, има и още намерения, има разни съображения, има обещания, има програмата на БСП, план Орешарски обаче нъц. Няма бе. Хич. Йок. Ниенте. Нанай. Ъпсурт.\n„ Плана Орешарски” най-вероятно е измислен от някой журналист, който е решил, че въпреки изискваният на занаята си, който изключва всякакви видове умствени занимания, би могъл все пак да попрочете нещо за разни страни изпаднали в криза, натъкнал се е на плана Маршал / с ударение на „а”/, нищо не е разбрал нищо, разбира се , но пък наименованието му се е сторило вдъхновяващо и величаво, маршалско едва ли не, та е решил да го пригоди към нашата си действителност, белким и тя придобие малко по - величествен вид, ако не световен, то поне европейски, и ако не маршалски, то поне орешарски.\nВъпреки всичко този план има едно основно и решаващо достойнство. „Какво достойнство може да има в един план, когато планът го няма” - биха се почудили неизкушените в българската политическа действителност аджамии.\n„ Ами тъкмо това му предимството – че го няма” – биха обяснили изкушените в българската политическа действителност познавачи.\nИ точно по това свое предимство планът „ Орешарски” се различава от „плана Сидеров”. „ Плана Сидеров” го има. Това пък е основен негов недостатък. Освен всичките други.\nТези разсъждения могат да се сторят малко налудничави за хората незапознати с тукашните политически своеобразия. Те са си обаче съвсем точни, разумни и смислени.\nЗащото е знайно, че ако положението в България може да се влоши, а то винаги може да се влоши, няма как да не се влоши. Стига да решиш да го промениш с някой план./ Я си представете, че беше заработил плана „Сидеров”, например/. Затова „ плана Орешарски” е добър. Поради две основни причини :\nПърво – защото го няма. И най-вероятно няма да го има. Ще им някакви кърпежи, някакви променки /дано не са заменки/, ще се вземат пари оттук, за да се прехвърлят там, ще се свършат някои неотложни и неизбежни работи и толкоз.\nВторо - Същият този план, доколкото го няма е съвсем различен от плана на Българската социалистическа партия, доколкото го има. Той нито предвижда строителството на Белене, нито подоходно повишаване на данъците, например.\nИ понеже преди неизбежното разочарование е прието човек да бъде добронамерен към всяко ново правителство, за правителството на Орешарски биха бива да се каже следното добронамерено, пропито с упование в бъдещето и неоснователна вяра предположение :\nИма вероятност, колкото и малка да е тя, при управлението на Орешарски нещата да не тръгнат чак толкова пък съвсем зле.