Всеки земеделец и син на земеделец трябва да „даде своята лепта” в Асоциацията! - Grain.bg\n* Това са думи на уважавания зърнопроизводител от Бургаското село Полски извор Янчо Проданов. „Щастлив съм, че синовете ми работят при мен, че сме заедно, че внуците ми растат при нас. Това е несравнимо удоволствие, всичко останало е второстепенно”.\n* Няма по-добър бизнес от семейния, баща ни ни възпита на труд, уважение и отговорност в работата, благодарни сме му – допълват Илия и Георги, младото попълнение във фермерството.\n– Става ли в девет да сте при нас, защото времето се затопли и тръгваме с пръскачките. Работата вече ни притиска – кратка и точна беше уговорката ни с Янчо.\nВ девет без пет сме в базата на земеделеца, познахме я единствено по местонахождението. Иначе всичко за близо 15 години е напълно преобразено с новите постройки, с новите машини и с… детския кът. Тогава за пръв път го посетихме – и него, и останалите фермери от района. Синовете му бяха малки, тичаха из двора, с мерак се качваха по машините. Сега вече е друго, бизнесът на ЗП Янчо Проданов е на високо професионално ниво. За това ще ви разкажем…\n– Добре дошли, в ремонт сме малко, ще ни извините. Надяваме се до няколко дни да приключим. А видяхте ли моята най-голяма радост – внуците? – ни посреща домакинът.\nЯнчо е родом от съседното село Черни връх, а съпругата му Янка е от Полски извор. На 21 години за пръв път сее, през 1992 г. Земята тогава е малко – едва 250 дка, втората година стават 600 дка и така ежегодно стъпка по стъпка днес стопанството обединява 10 000 дка.\n– Най-напред си закупих едно ЮМЗ от бившето ТКЗС, също култиватор, сеялка и един комбайн „Нива”. Роднините ми дадоха своите купюри, други закупих и така започнах.\nПостепенно изградихме първата база, след нея и втора, така в продължение на 25 години смятам, че успяхме да се утвърдим като добри стопани.\nДОЙДЕ БАЛАНСЪТ, ДОБИХМЕ РУТИНА, А С ТЯХ И СПОКОЙСТВИЕТО.\nНо не мислете, че сме много на брой, та ние земеделците от Бургаско се побираме в един автобус, говоря ви за добрите. Четиримата колеги стопанисваме 40 000 дка и още преди време ви бях споменал, че сме един кооператив. Да, истински кооператив! Аз, Иван, Александър, Георги, Милчо… И сме готови да го основем! Отношенията ни са чудесни, на тях градим добрия и печеливш бизнес, защото всеки знае, че ще стопанисва полетата поне 15-20 години. И можем да правим инвестиции, подобрения… В нашето село сме най-узрели за тази идея, но ще изчакаме още малко, защото преследваме по-големи мащаби.\n– Само това, че баща ви е земеделец определи и твоята съдба? – нетърпеливо се обръщаме към по-големия син Илия, който отскоро е на ръководна позиция, – пое Съюза на зърнопроизводителите „Маркели” със седалище Карнобат.\n– От малък съм с баща си, мерак ми беше да съм на трактора, на комбайна и сега вече, както се казва, „няма мърдане”. Фирмата ни е семейна, майка ми и съпругата ми са ангажирани със счетоводството, аз, брат ми и баща ми сме заети пряко в производството. Разбира се, имаме и друг персонал. Убедихме се, че когато си мотивиран, когато работиш, се постигат добри резултати. Миналата година разширихме стопанството с 2 000 дка и смятам, че можем да „поемем” до 12 000 дка. В нашия регион площите са разположени в различни землища, това не може да не рефлектира върху производителността в работата.\nЯНЧО: Момчетата са ми „гръбнакът”, единственото нещо, което съм правил, е да ги възпитам правилно: на трудолюбие, отговорност и почтеност. А решение взеха сами. Илия и Георги се допълват в работата, налага им се и на комбайна да работят, и на фадромата. Няма по-голяма радост за един баща от това да усети подкрепата на децата си. Независимо че дейностите ни не са строго фиксирани, Илийката определям като „химикът” във фирмата, защото е ангажиран с препаратите, торовете, с растителната защита. А Жорката е най-добрият орач в района, обработките на полетата са в неговите ръце…\nИЛИЯ: Баща ми го каза точно – допълваме се в работата. Отглеждаме основните за района култури: пшеница, царевица, рапица, слънчоглед, нахут. До миналата година сеехме и ечемик. Грах ще заложим тази пролет. Така че имаме възможност да поддържаме правилен сеитбооборот.\nЯНЧО: Наесен посевите ни пострадаха малко от наводненията, водата се задържа цели 4-5 месеца. Едва вчера – днес са ни първите излизания на полето. Усмихна се времето, денят става по-дълъг и ни даде кураж. Вече влизаме с машините да третираме. Правим и второ подхранване на житните. Следим състоянието на посевите, торим с подходящите продукти, за да им подадем храна в точния момент. Френските пшеници могат да се натоварват с повече хранителни вещества, но търсим оптимума. Основно залагаме сортове на „Лимагрейн”, имаме и на „Косад”. Авеню е нашият първенец. Аз съм един от пионерите, които първи се довериха на селекцията на „Лимагрейн”, сигурно станаха повече от 10 години. За жалост българските пшеници са забравени. Съжалявам за това.\nЕжегодно купуваме елит и сеем само І-во размножение. Имаме си семенни участъци. Около 5 000 дка заемат житните при нас. За ечемика няма пазар, ниска е цената, но най-вероятно отново ще го възродим. Тази култура не навсякъде става, а при нас районът е благодатен.\nПлощите за пролетниците са подготвени, малко е кално, но ще изчакаме 5-6 дни и ще започваме. Не бива да се работи в преовлажнени полета, защото след това качеството се понижава. Даваме превес на нахута, първо него ще заложим. Наоколо той се е гледал преди много години и търговията е обещаваща. Около 1000 дка ще засеем с тази бобова култура.\nЗа слънчогледа заделяме 1200 дка, а рапицата ни е малко над 2000 дка. В момента е в чудесно състояние, хибридът е на Монсанто. Царевицата ще бъде на ограничени площи. Но и сеитбата на граха ни предстои.\nЩо се отнася до базата, ние се разширяваме постоянно. Разполагаме с три бази, тук сме в предвидената за ремонт на техниката, в оня край на селото имаме складове за 4 000 т зърно, а отсреща е площадката за машините. С колегите се охраняваме взаимно, поставили сме и камери, слава Богу, нямаме посегателства.\nИЛИЯ: Техниката ни е подменяна неколкократно, сега се радваме на нови, високопроизводителни и модерни машини. Само единият от тракторите ни е на 5-6 години. Останалите три са мощни – по 300 и 400 коня. Комбайните ни също са нови, единият е на първи сезон, другият – на трета жътва. Доволни сме от марката „Кейс”, на нея и на „Джон Диър” разчитаме най-вече.\nНо постоянно допълваме и прикачния инвентар. Снабдихме се с голяма самоходна пръскачка, френска – „Каруел”. Резервоарът ѝ е с вместимост 4 тона, а обхватът на щангите е 40 м. Сега ще ни бъде първата кампания, днес ми е вторият ден на работа и се надявам да третираме с пестициди2-3 000 дка дневно. Внасяме хербицид и фунгицид, правим превантивно пръскане. Основно работим с Байер, но ползваме и пестициди на БАСФ, на Дюпон, всички компании имат добри продукти…\nЯНЧО: Техниката ни е на ниво, закупените по програмите машини са изцяло подменени. Единият комбайн е осма серия с хедер 10 м, представете си за какво става дума. Другият е с хедер 7.5 м, с тях можем да прибираме реколтата не от 10, а от 20 000 дка. Тракторът Джон Диър е много модерен, последна дума на техниката, закупихме го от „Агротрон М” – Търговище и сме много доволни от партньорството. Имаме техника и на „Хорш”, и на „Вадерщат”…\nНо всички колеги са добре оборудвани. Между нас има т. нар. „приятелска надпревара”. В годините, разбира се, сме допускали и грешки. Предпазливо пристъпваме към новите технологии, залагаме на сигурното. Например, сеем рапица на оран и на лека обработка. Убедили сме се, че когато на площите с ранни сортове пшеница, на които жътвата и обработките са направени до края на юни, сеем рапица, тогава успяваме. В нашия регион в края на юни и началото на юли падат дъждове. Така с подходящите обработки запазваме влагата и сеитбата залагаме на отлежалата лятна угар.\nНякои колеги в района практикуват изключване на тежките обработки и минават полетата само с „Тигър”-ите . Не крием опита си, споделяме си непрекъснато къде какво сме направили, спорим, може и да се и поскараме дори (смее се).\nНо това, че всички от семейството сме посветени на земеделието, ми носи най-голямо удовлетворение. Щастлив съм, че синовете ми работят в бизнеса, че внуците ми растат при нас! Всичко останало е второстепенно…\nГЕОРГИ: Миналата есен разнообразихме културите. Направихме си и овощна градина, 30 декара череши по нова технология „ Уфо”. Дръвчетата са засадени на гъсто (по на метър едно от друго) и под ъгъл 45 градуса (като при лозята). Видяхме градината и технологията в с. Паламарца, закупихме различни сортове от тамошния разсадник, предимно са късни. Идеята е при резитбата да се оформи тъй нар. „плодна стена”, а не широка корона. При нея процентът на първокачествените плодовете е много висок, стига и до 90%. Хареса ни този вариант и увеличихме четирикратно броя на фиданките. Улеснява се пръскането, брането, а напояването ще бъде капково. Дръвчетата се прихванаха успешно.\nИЛИЯ: Ако се окаже удачна, имаме възможност да разширим градината, в близост разполагаме със 100 декара собствена земя.\n– Докъде стигнахте с рентите, има ли я тази надпревара, както в много региони на страната – питаме фермера Проданов.\n– Рентата ли? Настояваме да даваме разумна рента. Всичко останало е за сметка на всяка една инвестиция. Преди 15-20 години когато започнахме ни казваха „горките”. И в един момент тези „горките” забогатяха и на тях започнаха да гледат с лоши очи. Защо? Защото това е наша българска черта. Ние, земеделците, сме възпитани хора, и обществото трябва да проумее, че колкото сме по-богати, толкова и нацията ще живее по-добре. Нямаме нито лев скрит! Аз, например, ще платя 112 000 лв данък печалба, отделно от всички инвестиции, които съм направил. И ще внеса този данък с гордост! Тези неща хората трябва да ги знаят, това са важните моменти, ние сме производителите, които ще вдигнем нацията на крак.\nКолегите наоколо поддържат висок стандарт на живот и това е съвсем заслужено. Това е резултат от поне 20-годишен труд по полето. Да не забравяме, че на всички фермери децата им са се заели сериозно в бизнеса и се развиват като личности, такава е истината.\nИЛИЯ: Бъдещето е в нормалните ферми. Разрастването не е задължително и най-важно условие. Важното е стопанствата да се усъвършенстват, да се търси максимума от културите. А това е важно и за страната, защото земята не може да се разшири, работим в посока увеличаване на добивите. Ние сме земеделска държава и в това е силата ни. В това е бъдещето.\nЯНЧО: Настояваме да бъдем чути и разбрани правилно. Защото сега не ни разбират. Коментарите за нас са такива, все едно че сме политическа партия. Сега сме „зърнари”, а защо не бяхме такива преди 15-20 години? Когато карахме счупените трактори, никой не ни забелязваше…\nИлия Проданов отскоро е председател на Съюза на зърнопроизводителите „Маркели”, настоявахме да научим повече за неговата позиция, за задачите, които си поставя.\n– Общото събрание беше в началото на февруари и може би на национално ниво нашата асоциация даде пример на всички останали как трябва да се процедира. Трябва да се дава път на младите. Известен бях за номинацията предварително, единодушно всички колеги от „Маркели” се обединиха около моята кандидатура, приех я. Но имам доста да уча, не е толкова лесно както изглежда. Идеята при създаването на този регионален съюз беше да има задължително ротация на председателите, а мандатът да е 3-годишен. Постъпват и нови членове, така че се разрастваме.\nИкономист-мениджър ми е специалността от средното училище, сега съм 4-ти курс право във Великотърновския университет. Смятам, че университетите трябва да наблегнат на практическото обучение, защото теоретичното не е достатъчно. Записах право общо взето за надграждане на знанията. А относно нашите искания за промяна в закона за горивата, изразявам лично мнение, че това беше една аргументирана победа от страна на зърнопроизводителите. Пресконференцията и диалогът с управляващите преминаха на ниво.\nЯНЧО: Забелязвам, че вече и властимащите започнаха да гледат на нас с други очи, по-сериозно. Може би съвсем аргументирано си потърсихме правата и този път. А що се отнася до специалистите в бранша, със задоволство ще отбележа, че в нашия регион имаме немалко професионалисти. Те познават полетата, особеностите, знаят в каква ситуация как да подходят.\n-А има ли нещо, което на този етап все още ви тревожи? – питаме на финал нашите събеседници.\nИЛИЯ: Разбира се – това е Законът за браншовите организации, скоро бяхме обвинени, че от всичките 29 асоциации, подписали декларацията, 10 ОТ ТЯХ СА „КУХИ”. Затова приемането на браншови закон би довело до яснота в сектора.\nЯНЧО: Винаги съм казвал и продължавам да твърдя, че Националната асоциация на зърнопроизводителите е най-истинската, най-работещата, неслучайно около нас се обединиха всички. Тази структура поема и позитивите, и негативите. Имаме горчив опит по време на протестите, не малко хора са ни „предавали”, но оставаме обединени, силни и успешни.\nНяма как на финал да не подминем и болната от години тема за обезлюдяването на българските села. За бягството на младите зад граница, за демотивацията им да останат в родината, да работят, да пускат корени…\nЯНЧО: Нашето село е „живо” и то благодарение на земеделците. За нас е добре, че основахме и развиваме сериозен бизнес, но от друга страна си мисля, че беше редно да има и по-дребни стопанства, да се даде хляб на повече хора. Защото реално с тези модерни машини много хора остават без поминък. Въпреки че нашите стопанства са големи, държавата може да помисли по този въпрос. Фермерствата ни ще бъдат „гръбнакът”, но стандартът на населението ще се повиши, като се поработи в направлението селско стопанство. Вариантът е зеленчукопроизводство, овощарство. Ще се наложи да се върнат хората на село, но не искам да бъда лош пророк, това ще стане по трудния начин.\nГолямо е нехайството по отношение на сектора! Нас ни оставиха на произвола и сами се създадохме, нека да не се насажда мнението, че със субсидиите израснахме! Дори мога да ви кажа, че без субсидии по-добре ще се справяме. Тогава наистина ще стане ясно кои са истинските земеделци.\nЩастливи сме, че сме много близо до Бургас и обезлюдяването на селата не е толкова голямо. В Полски извор постоянно живеещите са около 300-350 души, в съседното село Черни връх – над 650-700 души. Очаква се двайсетина деца да се родят тази година, какво по-хубаво от това!\nИЛИЯ: Забелязва се тенденция младите да се включват по-активно в асоциацията, управителният съвет се събираме почти всяка седмица, но постоянно поддържаме комуникация и по телефоните. Трима са старите членове, двама сме нови. Хубавото е, когато има приемственост, когато си помагаме. Скоро в нашия съюз ще приемем нови зърнопроизводители, всички са отговорни, заплащат членския си внос и най-вече са активни в предложенията…\nЯНЧО: Всеки един земеделец и син на земеделец, независимо къде работи, трябва да „даде своята лепта” в Асоциацията. Това е истината. Защото без силни местни структури Националната асоциация на зърнопроизводителите няма как да се развива. Не могат да се вземат разумни и работещи решения без активност, без всеотдайност. Така мисля аз с моя вече 25-годишен опит в бранша…\n… Изпълнихме обещанието си да бъдем точни. По-големият син на известния бургаски фермер Янчо Проданов пое по своите задачи с мощната „Каруел”, Георги – в друга посока, а бащата трябваше да проследи строителството в базата. Разделихме се доволни от приятната и ползотворна среща с пожелания за здраве, за успешна пролетна кампания и за весели Великденски празници. Разбира се, и до нови срещи, когато ще могат да ни разкажат за нови успешни моменти от развитието на семейния бизнес. Защо не и с внуците!\nRelated Items:Карнобат, Маркели\nПРОЕКТОЗАКОНЪТ ЗА ГОРИВАТА, МЕРКИ НА ЗЕМЕДЕЛСКИТЕ ПРОИЗВОДИТЕЛИ


Животът не е за продан — Colibri\nЖивотът не е за продан\nДали пък господин Боунс не беше ангел, впримчен в козината на куче? Пренаредете отзад напред буквите на думата dog и какво се получава? Самата истина, това се получава. Щом Бог е изпратил собствения си син на земята в човешки облик, тогава защо един ангел да не може да слезе на земята под формата на куче?\nТимбукту, или Томбукту, е град в Централно Мали, разположен на р. Нигер. В романа на Пол Остър от 1999 г. Тимбукту е символ на отвъдното, на въображаемия рай след смъртта. Но рай не само за хората, а и за кучетата. Защото ако в света съществува някаква правда, би следвало да има и кучешки бог, не само човешки. А ако има кучешки бог, значи най-добрият приятел на човека трябва да остане до стопанина си, след като и двамата ритнат камбаната, така да се каже. Е, четирикракият спътник на клетия поет Уили се осмелява да мечтае, че в Тимбукту кучетата могат да говорят по човешки и да беседват със стопаните си като с равни…\nОбратно на очакванията, в „Тимбукту“ кучето разказвач е достолепно назовано „господин Боунс“, а неговият стопанин е просто Уили. (Уили Гурелич или Уили Г. Кристмас, както приляга на низвергнат поет фантазьор и дърдорко, решил да се превърне в светец.) Господин Боунс представлява „генетичен тюрлюгювеч – отчасти коли, донякъде лабрадор, отчасти болонка, нещо като кучешка главоблъсканица“. Влиза в живота на стопанина си като кутре и остава до него в продължение на седем години, до преждевременната смърт на Уили. Достатъчно дълго, за да разбере, че добрите истории не са непременно истинските истории, затова пък измислиците ни помагат да понесем по-леко несгодите на съдбата.\nЕдва дванайсетгодишен, Уили вече е усвоил житейската философия да приема с отворени обятия всяка беда. (Колкото по-нещастен е животът ти, толкова по-близо си до скърцащата същност на съществуването, а какво може да е по-ужасно от това да загубиш баща си в подстъпите на младежкия си пламтеж?) В съзнанието на господин Боунс именно тази загуба превръща Уили в трагическа фигура и го дисквалифицира за големия юруш към напразните надежди и лигавите илюзии, като му придава „ореол на законно страдание.“ Приживе Уили предупреждава кучето за това положение на нещата и го наставлява да избягва полицаите, затворените камионетки и немаркираните коли, както и, забележете, лицемерите от така наречените хуманни общества: „Без значение колко мило те приласкават, думата приют винаги означава беда.“\nПреди да си отиде, Уили си е наумил да свърши едно-две неща, включително да намери дом на своя довереник, и смята, че на света има само един човек, който може да му помогне. Името на тази персона е Беа Суонсън и тъй като се знае, че последно е живяла в Балтимор, Уили и господин Боунс се впускат в издирването й. Последният няма нищо против Балтимор per se, понеже градът не мирише по-зле от всяко друго селище, в което са отсядали през годините, но се натъжава при мисълта, че стопанинът му предпочита да прекара последните си земни дни на непозната територия. („Едно куче никога не би направило подобна грешка.“)\nЗа пръв път след смъртта на господаря си той беше в състояние да мисли за тези неща, без да се скапе от обзелата го скръб, за пръв път разбра, че спомените представляват място, истинско място, което човек може да посети, и че да прекараш няколко минути сред покойниците, не е непременно нещо лошо…\nПрез първите стотина страници господин Боунс се мъчи да се примири с факта, че неговият бездомен господар умира. Историята е разказана през очите на преданото куче – и макар образът му да не е антропоморфизиран, читателят може да проследи горчиво-смешния му вътрешен монолог. Монолог, който препраща към не една човешка съдба. След като Уили се преселва в Тимбукту, животът на господин Боунс продължава, но ежедневното му оцеляване се превръща в авантюра. Всеки знае, че самотното куче е мъртво куче, защото нищо в живота нищо не може да се сравнява с това някой да вярва в теб. От този умилителен „кучешки“ ракурс романът засяга екзистенциални теми и размисли за свободата и смисъла на добротворството, съдържа и критични щрихи за облика на американското общество от края на 20-и век. Казано другояче, Тимбукту е раят, който Америка – и не само Америка - никога няма да бъде.\n…и какъв смисъл има от дом, ако в него не се чувстваш в безопасност, ако се отнасят към теб като към изгнаник, и то точно на мястото, което се предполага, че е твоето убежище. Не е редно да затвориш една душа в тъмна кутия. Това правят, след като си умрял, но докато си жив, докато в теб има още сили, длъжен си заради себе си и в името на всичко свято на този свят да не търпиш подобни унижения.\nПрез 2008 г. „Тимбукту“ оживява на театралната сцена в драматизация под режисурата на хърватина Борут Шепарович. Той ясно си дава сметка, че това не е история за кучетата, а за хората, в която кучетата са просто метафоричен конвейер - атрактивен, симпатичен и необходим, но не решаващ. Романът на Пол Остър е споменат и от Фион Реган в песента "Put a Penny in the Slot" от албума „Краят на историята“.\n„Тимбукту“ е в българските книжарници в превод на Иглика Василева!


Макси дънки избелял деним с ръб - LoveYourCurvy.com\nМакси дънки избелял деним с ръб\n80.87 лв.87.90 лв.\nКод на продукта: LYC51786033-4\nБез данък: 67.39 лв.\nЦвят светъл деним. Декоративен ръб по дължината на крачолите. Непоръбени, асиметрични краища на крачолите. Висока талия. Скини кройка. Непоръбени скъсени крачоли. Материя еластичен деним.\nСъстав: 68.5% памук, 30.5% полиестер, 1% еластан\n57.90 лв.69.90 лв. Без данък: 48.25 лв.


Вадят на показ плодове-гиганти на фолклорен събор в Крум\nСвоеобразното агроекспо се организира за четвърта поред година\nНад 300 самодейци от страната пристигнат за Фолклорен празник на плодородието\nСъбор за плодородието стяга за поредна година утре бизнесменът Митю Вълчев\nИзбраха Магето за кмет на Крум, фаталните три гласа не достигнаха на опонентката му\nПубликувана на: 20 Август 2010 | 10:49\nГигантски плодове и зеленчуци ще представят за поредна година частни земеделски арендатори и стопани в рамките на организирана в село Крум специализирана изложба-базар. Своеобразното агроекспо ще бъде открито утре сутрин с водосвет в парка на населеното място, информираха за читателите на DGPAZAR.eu от администрацията на градоначалника Стефан Димитров. Заедно с тамошното кметство и Народно читалище "Просвета – 1926", Общината е съорганизатор на събитието. То протича за четвърти пореден път в рамките на Фолклорния празник на плодородието.\nИзложбата "Даровете на природата" ще посреща любопитните погледи от 10 ч. В ранния следобед ще бъдат оповестени и имената на победителите в надпреварата за най-внушителен по размер плод и зеленчук. Паралелно с това организаторите предвиждат свои творби, свързани с тематиката на празника, да изложат десетки деца от Крум и околните населени места. На място ще се изявят и самодейни танцови и певчески състави.


Дел Торо няма да режисира Хобит - Хобит на Питър Джаксън - Български Толкин Форум\nPosted 31 май 2010 - 08:56\nГийермо Дел Торо няма да режисира Хобитът\nЗа наше огромно съжаление, един от любимите ни режисьори-визионери - Гийермо Дел Торо , прекратява работата си като режисьор на дългоочакваната Толкинова екранизация по Хобитът . Основната причина мексиканецът да вземе това шокиращо за мнозина решение е твърде разтегления през годините процес по подготовка и заснемане на епоса. Първоначално договорът на Гийермо е бил за 3 години, като в последствие сроковете са набъбнали двойно, което пречи на творческите и личните планове на режисьора. "Това бе едно от най-трудните решения в живота ми.", казва Дел Торо . "След като близо две години живях и дишах в прекрасната Нова Зеландия , превърната превъзходно в Средната Земя , с мъка на сърцето трябва да прекратя работата си с прекрасния екип, както и с добрите ми приятели Питър Джаксън и сценаристите Фран Уолш и Филипа Бойенс . Причина за това са основно задушаващите ме срокове, тъй като пълното ми отдаване на проекта ще стопира не само творческите ми планове, но и ще ме отдалечи от семейството, приятелите и личния ми живот. Осъзнавам какъв голям проект оставям зад гърба си и въпреки че ще остана ангажиран с него само от дистанция, пожелавам на екипа нищо повече от абсолютни успехи и ще бъда един от първите закупили си билет за премиерата на Хобитът щом моментът настъпи."\nПитър Джаксън добавя "С много скръб приех новината за решението на Гийермо , но напълно разбирам че творец като него не може да бъде обвързан за 6 години ексклузивно с какъвто и да е проект. Дел Торо е изключителен визионер, страхотен режисьор и много добър приятел и за мен бе чест че работих в него. Въпреки напускането му, неговият досег до проекта ще си личи както на сценарно ниво, така и като дизайн и външен облик на цялата продукция. За което аз и екипът можем да му бъдем само благодарни и искрено му пожелаваме успехи с каквото и да се захване.".\nНаистина изненадваща и доста разочароваща новина, но познавайки Гийермо като много деен творец няма как да не разберем причините стоящи зад решението му. Въпросът с режисьорския пост остава отворен. Вече плъзнаха слухове, че Питър Джаксън и останалите отговорни по Хобитът ще се опитат отново да присламчат първоначалния си избор - Сам Рейми , но при положение че последния вече е обвързан с филмирането на Warcraft епоса нещата стават сложни. С нетърпение очакваме раздвижване по казуса, иначе едно е ясно - продукцията е вече в твърде напреднал стадии, в нея са наляти огромно количество пари и ресурси така че Хобитът ще види бял свят. Въпросите които остават неотговорени са - кога и с кого на диригентския стол? Когато получим нужните отговори ще те информираме за тях.\nИзточник - www.forplay.bg\nМного разочароващо, макар и оправдано донякъде от страна на Дел Торо..\nEdited by Elesar, 31 май 2010 - 09:08 .\nPosted 31 май 2010 - 11:21\nДано това не забави нещата още повече..\nАз съм много натъжена Сега ако изберат някакъв смешен актьор, да играе Библо, ще съм още по-тъжна.\nedit: и сега какво, трябва да сменим името на форума ли? :Р\nPosted 31 май 2010 - 12:10\nЕ той си остава съсценарист, съдизайнер, съавтор на филма(ите) и какво ли още не съ...\nТака че просто ще - Хобит на дел Торо и ...\nЕ дано все пак скоро се спрат на някой и започнат вече и да го снимат\nPosted 31 май 2010 - 11:36\n"първоначалния си избор - Сам Рейми"\nАко изберат Сам Рейми за режисьор аз няма да гледам филма, дори няма да си го изтегля от замунда и ще ги анатемосам и прокълна всички до един! Всъщност идва ми да ги анатемосам и да се отрека от всякакви хобитови екранизации дори при самата новина, че Сам Рейми им е бил първият избор.\nPosted 31 май 2010 - 11:46\nСтига бе, Сам Рейми е готин Само дето не мога да си представя как ще изглежда това.\n666 мнения, хахах! \_m/\nНа Рейми много хора му се радват, но на мен лично грам не ми понася и въпреки че приемам, че проблемът може би е в мен, пак бих бойкотирал филма, както в момента бойкотирам Принца на Персия заради Джейк Джиленхал. :Р\nPosted 01 юни 2010 - 12:24\nНищо не съм гледала на този, ама гледам, че има някакъв проект за 2011та, което сигурно означава, че няма да се навие..\nКем, и аз може да бойкотирам Принца.. след всичко което видях и чух. Не само заради "този иначе толкова симпатичен" актьор.\nPosted 01 юни 2010 - 08:33\nЕм то проекта му е по Уоркрафт и са го гепнали него от 2008(някъде там). Ама аз няма да се накефя на Рейми, ако приеме Хобит, защото Уоркрафт и Хобит са на много далечни разстояния едно от друго (не ми се гледат гномчета, вместо хобити).\nEdited by Sparrow, 01 юни 2010 - 08:34 .\nPosted 01 юни 2010 - 09:53\nЕ, то и Питът Джаксън е режисьор на най-кървавия зомби флик, който съм гледал, ама във Властелина нямаше зомбита, вместо орки. Но иначе да, съгласен съм, че Рейми е крайно неподходящ режисьор за Хобит, дори да оставим настрана личната ми непоносимост към него.\nА той Рейми има 20 филма, които са in development, според imdb, като WarCraft е само един от тях. Ети говори за No Man's Land, предполагам, който е в pre-production.\nЕх, да, де актьора да беше единственият кусур на тоя филм... Но ако поне Принцът ме кефеше, можеше и да го гледам; ясно е, че няма много общо с оригиналната история, а малкото допирни точки, които ги имат по-добре да ги нямаше, та да ми е по-лесно да пренебрегна факта, че филмът уж е правен по игрите и да се опитам поне малко да се забавлявам докато го гледам. Ако не друго ще има там битки, аху-иху, Персия, това-онова. Ама с тоя бастун Джиленхал дори тоя потенциален кеф ми прецакаха...\nPosted 01 юни 2010 - 02:26\nВсъщност в повечето отзиви за филма, които четох по разни форуми и сайтове - изпълнението на Гиленхаал реално е от малкото плюсове на филма..\nНо утре като го гледам ще съм по-убеден в това изказване\nPosted 01 юни 2010 - 07:21\nАбе така е, ама орките си бяха чисти зомбита (в кръга на шегата). Но къде е Рейми, къде е Пи Джей... Като си мисля каква боза ще е Уоркрафт(откъм сюжет, понеже съм пристра`стен) се притеснава да не ги смеси двечките, ако почне и Хобит.\nОтносно това, че има 20 филма, аз четох из разни му там изявления, че до излизането на екран Уоркрафт ще му е праймъри задача(,уж). Ама знам ли, нито му следя работата, нито и пък ме интересува.\nPosted 01 юни 2010 - 08:26\nДа, то това с двайсетте филма е разтегливо, щото на половината сигурно е продуцент, в някои може да прави камео, на други да е сценарист... и само на WarCraft да е режисьор. Но така или иначе е зает човека, дано не го занимават и с Хобит, хаха!\nPosted 02 юни 2010 - 01:07\nСега ще ни заливат с новини, докато не стане ясно..\nPosted 02 юни 2010 - 06:59\nИ на мен ми се стори възможно, но не знам... С Дел Торо беше нещо различно, със сигурност нещо с визия по-различна от ЛотР-овота. Но по-добре Джаксън, отколкото някой нескопосан режисьор.\nEdited by Sparrow, 02 юни 2010 - 06:59 .\nPosted 02 юни 2010 - 11:52\nЕх, разбира се\nНо въпросът е дали на него му се занимава с режисирането на дуологията и дали ще го освободят от договорите за бъдещите му продукции, с които се е заел..\nPosted 03 юни 2010 - 08:46\nPosted 22 юли 2010 - 11:54\nМисля, че тоя филм няма да се състои. Ще се радвам да греша, разбира се.\nА "Принцът" се ядва, не е лоша дъвка.\nPosted 24 юли 2010 - 10:09\nПешо Джаксън ще си го направи филма, няма начин. И\nА пък за "Принца" чувам ебати противоречивите коментари или е ебати убер якия, или среден, или е ебати тъпия и за нищо не ставал, на кого да вярвам?\nPosted 24 юли 2010 - 11:49\nСредно-аритметично ще излезе, че Принцът е средна хубост сиреч пак аз съм прав\nPosted 25 юли 2010 - 12:35\nДва пъти "ебати" в едно изречение!


Connect / kinematograf.bg\nКолко малко и случайно е нужно на човек, за да се почувства различно? Една случка в автобуса може да промени всичко.\nжанр Ситуация технология Игрално кино тема Свързаност Вдъхновение\nC onnect сякаш напомня на стихотворението на Георги Господинов:\nОстър е ръбът на думата,\nидва срещу мене,\nНещо обло ми кажи,\nФилмът отразява силата на взаимността и споделеността – или как контактът с друго човешко същество те връща към емоционалната ти същност. Connect започва с битово позната сцена в градския транспорт, който се характеризира с неистовата фанатична борба за място и с невъзможността пътниците да осъзнаят, че наистина има и следващ рейс! Изпускането на този е напълно недопустимо и следва да бъде преследвано на всяка цена! Една млада дама си представя как хората с празни погледни са толкова безразлични и лишени от чувствителност, че би било напълно в реда на нещата ако някой убие някого, за да седне. В една такава жестока първична сцена изпъква липсата на каквато и да е съпричастност или реакция – всички са безмълвни хипотетични наблюдатели. Рутината обезличава човека и го откъсва от изконната му принадлежност към общуването с другите. Някак племенното разбиране за света и търсенето на общност е изместено от приоритетите за добиване на пари и привикването към монотонния ритъм на работното място.\nТук обаче главната героиня се намесва. След като опитва да пребори това тягoстно усещане за невъзможност за контакт с всички хипнотизирани пътници чрез музиката, тя се озовава до мъж, който по подобен начин сякаш е откъснат от корените си и се рее в пространството. Самата надежда, че можеш да събудиш осъзнатост в друго човешко същество чрез осъществяването на конакт, вече е положила основите на това изкуство и го прави възможно. Ръцете са това, с което, както можеш да се хванеш за упора в рейса, така и можеш да покажеш на някого, че си тук и си жив и да му дадеш малко от своето вдъхновение. Така героинята предава своята съзидателна енергия и някак събужда своя партньор. Двамата създават нещо, което – макар и ограничено в своето време и място – е повод за преосмисляне на цялото пътуване. То преобръща монотонното следствие на живота и твори. Подобно на този танц на ръцете на двамата протагонисти, пътниците в превозното средство вече не изглеждат същите. Те са преобразени от разочаровани и озадачени случайни посетители, до хора, радващи се на случващото се и готови да се слеят в едно енергийно цяло.\nАко Георги Господинов говори за това от какво ключово значение е човекът до теб особено, когато си уязвим, то Connect представя възприятието за едно друго тръгване. Пътя на връзката, която може да бъде създадена винаги и навсякъде, стига някой да отвори съзнанието си и да види нещата цялостно – трябват само малко смелост и две търсещи се ръце.\n#bafta #bus #crowd #people #anonymous #unknown #touch #hands #beautiful #inspiring #music #rhythm


Валцована морава: видове, предимства, начини на полагане - Ландшафтен дизайн - 2021\nТревната площ на обекта в модерен дизайн се превърна в неразделна част от всеки проект.\nВ същото време има толкова много възможности за избор, че всички условия не са пречка. Когато няма време за сеитба на класическа ливада или трябва да се усъвършенстват труднодостъпните места, спасява се ролка.\nТя се отглежда в специални места - в полетата за разсадници. Районът се подготвя с помощта на специално оборудване, сеитбата се извършва, като се спазват всички стандарти. Това осигурява еднаквост и плътност на тревното покритие. Косене на тревата редовно, торене и вода. Целият процес понякога отнема няколко години, докато коренът расте. След това тревата и горният слой на земята се нарязват със специални машини, навиват се в руло и се продават. Ако имате нужда от покритие с нестандартен набор от билки, тогава тя ще бъде направена по индивидуална заявка.\nВалцуваната тревна площ от прясна трева се доставя само по поръчка, така че качеството на покритието да не бъде засегнато. Този тип покритие има няколко предимства пред другите:\nТой е доста непретенциозен. Това се дължи на факта, че образуването на тревно покритие се случва в детската стая. Ето защо, ако правилно се доближите до периода на присаждане, в бъдеще тревата на вашата морава винаги ще бъде буйна, кадифена и здрава.\nВ него няма плевели. Отглеждането се извършва по специална технология, при която семената на плевелите не попадат в земята и съответно не поникват с тревата.\nУдобно е да се използва в трудно достъпни места и в райони с труден или неравномерен релеф.\nРол покритие толерира добре засенчване. Редовното засаждане на тревата в такива места може да има лоша кълняемост на семената, неравномерно нарастване на тревата, избелял цвят и плешиви петна. Валцувани, вече веднага след инсталацията, радва окото със сочна трева.\nЗа да се търкаля на тревата, за да отговарят на всички изисквания, трябва да се запознаят с основните му видове.\nСортове покритие на ролките\nПокритието е разделено на типове в зависимост от:\nизползвани тревни смеси;\nцелите, за които е предназначена.\nС помощта на валцуваната морава можете бързо да зелено на парцела или да проектирате територия за специализирана употреба. Следователно, основните видове покритие на ролката са:\nВ зависимост от предназначението на тревната площ, се прилагат някои тревни смеси. За спорт и партер, червената власатка е страхотна.\nТя придава на еластичността на покритието на ролката, има добра якост, тревата има много необходими качества. Има красив тъмнозелен цвят, гладка, тънка и плътна структура. Расте равномерно след косене, толерира механични повреди, бързо се възстановява. Не е подходящ за сухи и тежки почви. Червената власатка ще осигури на вашата морава устойчивост и устойчивост на замръзване.\nЗа декоративни тревни площи добър избор е блуграс.\nЕднакво се държи в спортните игрища. Твърдо издържа на тъмни зони, чудесни за леки почви. Заводът е дълъг и ефикасен. Устойчива на трева, гладка, гъста и хомогенна. Компетентната грижа и благоприятните външни условия гарантират запазването на покритието до 15 години. Освен това, ливадната трева е устойчива на замръзване. Друга култура за спорт е пасищният райграс.\nПерфектно издържа на утъпкване, механични повреди, подходящи за тежки почви.\nКогато избирате тревна площ, можете да попитате за състава на тревната смес, за да се гарантира нейната надеждност. Най-известните видове торф:\nНай-често срещаният тип покритие на ролката. Използва се не само на обекти, но и в паркове. Устойчивостта на утъпкването му позволява да лежи на места за дейности на открито. Ето защо, можете спокойно да поставите универсална трева на детската или спортна площадка. За този вид покритие се отглеждат тревни смеси, в които се съдържат треви от мухъл, власатка и ръж. Такава морава има богат цвят, тя е издръжлива, толерира както суша, така и по-ниски температури. Възстановява бързо след повреда и срязване.\nНай-големият процент от сместа за този вид е определен за райграс и черна трева. Такива ролки са положени на тенис кортове и футболни игрища. Торфът в спортна тревна площ е много еластичен и издръжлив, което го предпазва от сълзи и осигурява продължителна употреба. Основни изисквания - цялостна подготовка на почвата преди полагане и редовна компетентна грижа.\nТози вид има най-представителния външен вид. Партерната морава ще осигури декорация във всяка част на територията. Въпреки това, той има свои собствени изисквания за условията на отглеждане и следователно се счита за по-придирчив. Затъмнените и наводнени места не са подходящи за партерни подове. При тези условия той няма да расте, а при идеални условия ще получите кадифена морава с ниска трева и равномерен цвят.\nВсеки тип има свои характеристики, но лекотата на работа е присъща на всеки. Въпреки това, някои смятат, че тревата трева губи преди сеитба. Основните фактори, които най-често се изразяват, са:\nЛошо се утвърди. Така може да се каже собственикът на обекта, на който няма автоматична система за поливане. Валцуваната морава трябва да се полива ежедневно и равномерно. Втората причина е нарушаването на стилизиращата технология. Това включва лошо преобръщане на подредените ролки, както и ако тревата не се чете или излива с обилно количество вода след полагане. В този случай процесът на присаждане е много труден. Третата причина е богатата употреба на азотни торове преди полагане. За слабото място е много стресиращо. Състоянието на почвата ще се влоши, тревата ще бъде отслабена и няма да се корени.\nНе понася зимата. Този факт може да възникне по вина на производителя. Ако за трева се използват годишни треви, вероятността те да оцелеят през зимата е много малка. В този случай някои собственици на сайтове предпочитат изкуственото покритие.\nИзкуствена трева в ролки - чудесна алтернатива на естествената морава. Може да се използва почти навсякъде в обекта и дори в помещенията. Когато естествената трева не може да расте, тя се замества с изкуствена трева. Дизайнерите създават невероятни дизайни в домове с изкуствена трева. Тя не причинява алергични прояви, е много удобна в грижата, не изисква прически и поливане, запазва външния си вид през годината. Тази ролка може да бъде поставена под стълбите, върху камъните, нарязани различни форми. Срокът на действие на изкуствената морава е много по-висок, което е особено ценно от любителите на пространствата за тревни площи.\nИзборът на тревата правилно\nИзборът на качествен материал е половината от успеха. Преди всичко обърнете внимание на:\nСъстояние на сода За тази ролка разгънете, вдигнете и разклатете. Табелата не трябва да се разкъсва и разпада, а след разклащане видът остава същият.\nКачество на тревата. Корените трябва да са пресни, а не сушени. Тревата е зелена, без жълтене, плесен и плевели, точно подрязани. Не трябва да има признаци на заболяване или тежко увреждане на растенията. Цветът на билките е еднакъв.\nНай-добре е да се придобие сода веднага за целия планиран парцел и с малък марж (около 10%). Процентът зависи от сложността на конфигурацията на вашата морава.\nПроверете цвета на тревата на всяка ролка. Трябва да е същото, в противен случай ще получите райета. Но ако това е включено във вашите планове, тогава изберете контраста. Вземете желания обем от една партида. Това ще гарантира, че тревната смес ще бъде идентична във всички ролки. Проверете при производителя на сместа от трева, за да се гарантира надеждността на тревата.\nПристъпваме към практиката - полагане на ролки\nРазгледахме всички възможни варианти и сега стигаме до практическата част. Как се прави торф?\nПърво, трябва да се каже, че е възможно да се постави навита морава през цялото време на растежа на растенията. Но най-оптималното е ранната пролет. През този период кореновата система се корени добре и вашата морава бързо ще се корени. Защо това е важно? При рязане на трева корените се нараняват и тревата се затяга. Ще трябва да положим усилия да помогнем на тревата да се адаптира към новото място.\nПолагането се извършва в няколко етапа.\nЕдна седмица преди планираната инсталация на минерални торове.\nВажно е! Не прекалявайте с азот. По време на периода на адаптация това няма да е от полза, а в ущърб на тревата.\nПочистване и подготовка на почвата\nТе извършват почистване на плевели, строителни и битови отпадъци, камъни, стъкло. Разхлабете земята с рейк, пригответе смес от торф и пясък (5 см). Тогава земната линия. При сеитба на тревата нередностите могат да бъдат отстранени в бъдеще, тъй като навитата морава е по-проблематична.\nТърнът се разточва по права линия. Не се допускат завои и изкривявания. Това ще повлияе на качеството на външния вид на тревата. Всеки ред започва с цяла лента. Парчета могат да бъдат поставени в ъглите, но не и в средата на сайта. Всяка ролка трябва да бъде набита.\nВнимание! Да се внася трева на земята е неприемливо.\nСледващата ролка се навива, плътно притиска към предишната. Той се следи така, че да не се налагат ролки един на друг. Необходимо е да се постигне тясно затваряне.\nЗа да направи кората по-добре да растат заедно, напълнете фугите с почвена смес, която подхожда на почвения ви състав и я изливайте обилно. Поливането трябва да осигурява влага не само на ролките, но и на почвата. Започването на активни игри на тревата може да бъде един месец след полагането.\nПодвижната трева изисква грижа, както и засаждане. Трябва да се полива, подхранва, отрязва. Основното предимство е, че не е нужно да чакате, докато израстне и в какъв капацитет. Това вече виждате, когато купувате. А с инсталацията можете да се справите сами с помощта на полезни видеоклипове:\nГледайте видеоклипа: The Nicaraguan Revolution (Юли 2021).\nКак да се намали череша през пролетта и лятото\nCopyright 2021 \_ none \_ Rolled поляната на сайта - ползите и видове


Алеф – Наближава крайният срок за участие в литературния конкурс на „Алеф”\nНаближава крайният срок за участие в литературния конкурс на „Алеф”\nДесет дни остават до крайния срок за получаване на творбите за участие в литературния конкурс на Център „Алеф”. Шестото издание на надпреварата на тема „Да обичаш, въпреки…” дава възможност в нея да се включат и студенти. Повече от 120 са получените произведения, разказващи различни истории за любов, приятелство, взаимопомощ и жертвоготовност, в които героите са българи и евреи.\nСлед изтичане на крайния срок – 30 март 2019 година журито ще се запознае с всички получени творби и ще направи своите номинации. Те ще бъдат оповестени на сайта на ЦЕБС „Алеф” http://alef-bg.org/.\nПобедителите в двете категории–ученици и студенти ще станат ясни на тържествената церемония по награждаване. Тя ще бъде в началото на м. май в Бургас. Припомняме, че на нея ще бъдат поканени всички номинирани, като разноските за пребиваването им в морския град са за сметка на организаторите. Освен първа, втора и трета награди ще бъдат раздадени и поощрения.\nЦентър „Алеф” е подготвил и съпътстващи церемонията изненади. Церемонията ще бъде на фона на документалната изложба „1943: Преследване и защита. Съдбата на българските евреи“, предоставена от Централен държавен архив специално за събитието.\nДнес е Пурим – празникът на радостта за всички евреи


Пловдив. Има свободни легла за пациенти с COVID-19 в лечебните заведения в Пловдив и областта, съобщи за Радио "Фокус"- Пловдив директорът на Регионалната здравна инспекция (РЗИ) д-р Сийка Димчева. Тя каза още, че леглата за интензивно лечение са увеличени с 12 от петък, тъй като те са по-големият проблем.\n"До момента в РЗИ не е постъпил сигнал от Спешна помощ, че има проблем и че са връщани пациенти", заяви още д-р Димчева, във връзка с постъпила информация, че са били връщани пациенти от Инфекциозната клиника в УМБАЛ "Св. Георги". По думите й са заети 170 от общо 220 легла в клиниката.\nПовече официална информация за свободните легла за пациенти с COVID-19 в областта ще бъде оповестена в следобедните часове.


Живот :: Майкъл Болтън с обръщение към феновете си :: Monitor.bg\nМайкъл Болтън направи специално обръщение към своите фенове по-малко от три месеца преди отново да се качи на българска сцена.\n„Ако трябва да опиша феновете си, ще кажа, че това са хора с отличен вкус за музика“, споделя с усмивка краля на баладите в специално видео за почитателите си от целия свят. „Вие сте част от сърцето ми и аз ви благодаря, че ми давате куража, силата и подкрепата да правя музика“, казва още той.\nМайкъл Болтън ще изнесе концерт на 18 юли в зала 1 на НДК, 10 години след като за последно пя у нас.\nПевецът разказва, че има верни почитатели, които го следват от времето, когато е издал първия си албум „The Hunger” през 1987 г. Един от най-успешните му албуми „Time, love & tenderness“, е продаден в повече от 16 млн. копия по целия свят, а по думите му това са много домове. „Някои от феновете ми ме следват повече от 30 години и това е изумително. Ако искате да разберете повече за почитателите ми просто трябва да дойдете на някой мой концерт“, призовава Болтън.\nБилети за концерта на Майкъл Болтън са в продажба на цени от 57 до 120 лв.


RadioMilena.com » Бойко Борисов посети Поморие » Print\nБойко Борисов посети Поморие\nPosted By Константин Златаров On 09/02/2012 - 17:56 ч. @ 17:56 In Общество | Comments Disabled\nПремиерът Бойко Борисов и министърът на Регионалното развитие и благоустройството Лиляна Павлова видяха на място в Поморие пораженията на морската стихия. Кметът Иван Алексиев ги информира подробно за предприетите действия на Кризисния щаб в Поморие и Ахелой, който остава в готовност, заради лошата метеорологична обстановка, въпреки отмяната на бедственото положение.\nПред медиите Борисов изрази задоволството си от работата на кмета и Кризисния щаб. Премиерът разговаря и с рибари на поморийското пристанище, които му описаха бедстващата ситуация. Той им обеща 600000 лв. за стена и промяна в Закона за черноморското крайбрежие, за което бургаските депутати ще поемат инициативата още от понеделник.\nЗададен му бе въпрос за четирилентов път между Бургас и Сл. Бряг, на който той отговори, че кметовете трябва да започнат да правят замени на земите край този път, за да може да се изгради. Премиерът подчерта, че отчуждителните процедури са много скъпи. Алексиев от своя страна заяви, че собственици на такива земи не искат заменки, а да им се плаща в кеш. Борисов заяви на присъстващите, че за да се заобиколи Ахелой през тресавището съоржението ще струва 17 милиона лева.\n„Много искам тази година да направим две отсечки четирилентови и догодина още две отсечки, за да може след като свържем АМ „Тракия“, да има четирилентов път за Созопол и за Слънчев бряг. Смятам, че това като за начало ще е добре”, заяви Бойко Борисов.\nURL to article: http://radiomilena.com/news/%d0%b1%d0%be%d0%b9%d0%ba%d0%be-%d0%b1%d0%be%d1%80%d0%b8%d1%81%d0%be%d0%b2-%d0%bf%d0%be%d1%81%d0%b5%d1%82%d0%b8-%d0%bf%d0%be%d0%bc%d0%be%d1%80%d0%b8%d0%b5-18837/


Всичко изглежда по-красиво с очилата на CLANDESTINO VENETO - f-gal\nwritten by Kalina Nikolova 07/06/2016\nНастъпи любимият ми сезон, в който слънцето не спира да се усмихва, а единственото нещо от което имам нужда е цветен бански и слънчеви очила… Нещата, които не излизат от дамската ми чанта това лято, защото никога не се знае какви изненади предстоят.\nИ като споменавам слънчеви очила, време е да ви запозная с летния хит този сезон – дървените хендмейд очила Clandestino Veneto. И когато казвам, че всичко изглежда по-красиво през тях, не преувеличавам, ще се убедите сами.\nЕдна от причините, заради които силно се привързах към воденето на моя блог, беше срещите и работата ми с хора, от които мога да черпя вдъхновение, да се уча и да опитвам нови и различни неща, които в ежедневието си, трудно бих се решила да направя.\nТези от вас, които следят блога ми и ме познават, знаят моята пристрастеност към слънчевите очила. Наистина обичам да променям и разнообразявам визията си и смятам, че аксесоарите, и в частност очилата, могат много успешно да променят, разчупят или завършат всяка визия. Така се зароди и новата ми любов към дървените очила, а когато отидох в страхотния шоурум на Ани и Роберто, разбрах, че това е моето място. Различно и нетрадиционно, с детайл към персоналното внимание.\nТам ще ви посрещне лъчезарната семейна двойка и създателите на бранда Clandestino Veneto – първите хора, които започнаха да правят дървени хендмейд очила. Но привлекателността не се крие просто в дървото, а в идеята, която стои зад всичко, а именно любовта към природата. За изработката на страхотните модели очила не се използват застрашени видове дървета. Дървеният материал е от сертифицирани източници – FSC сертификат. Clandestino Veneto e официален партньор на фондацията Forest&Life Movement, целяща опазването на горските местности и възстановяването на щетите от неконтролируемата сеч. Най-готиното от всичко е, че те дори използват рециклирани скейтборд дъски за направата на своите модели. Другите материали, които използват за направата на различните модели слънчеви очила са абанос, акация, явор, орех, бамбук, дъб и зеброво дърво.\nКогато отидох в готината им работилничка, останах направо поразена… Имаха всички модели, за които може да си помислите. Всички тренди очила за сезона, заедно с ретро модели “котешко око” и разбира се, вечната класика, никога не излизащият от мода “уейфеър” (wayfarer). Затова и аз заложих на него. Моделът, на който аз се спрях е Macchiato, може да го видите ТУК.\nРазбира се, не приключихме само с него… Избирането на перфектните очила продължи и за моята половинка, който със своето “професионално изкривяване” на инженер, държи всичко, което избира и носи да бъде изпипано до съвършенство. Затова, може би, и Clandestino Veneto го спечели. Георги остана изключително изненадан от стъклата и механизма на очилата. Стъклата и плаките са с поляризация и най-високо ниво на защита от вредните слънчеви лъчи UV400. Моделът, който той избра е Alba, “wayfarer” вариант, модернизиран с огледални стъкла в оранжево, изключително свеж и летен. Може да го видите ТУК.\nВсеки чифт от дървените хендмейд очила на марката идва в комплект с картонена кутия, изработена изцяло от рециклирана хартия, ръчно изработен бамбуков калъф и кърпичка за почистване. Имате възможност да изберете между нетрадиционния цилиндричен калъф от бамбук и практичната сгъваема кутия, направена отново изцяло от рециклирана хартия.\nClandestino Veneto са помислили и за онези от вас, които харесват моногрмите и обичат да брандират вещите си. Със специален лазер, може да бъде написано вашето име или инициали върху очилата, което ще ги направи още толкова уникални.\nНе можахме да устоим и на идеята да вземем по един модел и на останалатачаст от семейството, която трябва да бъде възпитана с идеята да обича природата и да носи очила с максимална защита на очите. Очилата, които взехме за Валерú са модел Nero (може да видите тук), а тези за Деа, са специален подарък от Роберто, човекът, който поднесе на България прецизността на венецианската изработка и ни провокира да обикнем новата форма да дървото.\nВалерú с модел Clandestino Veneto Nero\nСпециално за всички читатели на f-gal.com имаме страхотни новини… Всички, които искат да посетят шоурума на Clandestino Veneto или да поръчат своите очила онлайн, може да използват специалния промокод F_Gal15, който ви носи 15 % отстъпка, за всички нови модели слънчеви очила и диоптрични рамки Clandestino Veneto.\nСлънчево и незабравимо лято от нашето семейство, което вече откри сезона и да ви кажа честно, не беше виждало толкова красиво морето. Сигурно, благодарение на Clandestino Veneto….\nClandestino Venetoclandestinovenetoecofashion trend wooden handmade sunglassesFgalhandameItaliasandseastylesummer trend wooden sunglassessunVenicewooden sunglasses


Възстановете връзката със себе си отново - или как да намерите изгубеното си съзнание? - lifehack.bg\nВъзстановете връзката със себе си отново – или как да намерите изгубеното си съзнание?\nИма един вид сънища, известни като ясни или осъзнати, при които знаете, че сънувате. Ако в съня си летите, знаете, че летите. Мислите си: „Я виж! Сънувам, че летя. Ще отлетя ей до там.“ Запазили сте достатъчно съзнателност, за да знаете, че летите насън и че сънувате този сън. Различава от обикновените сънища, при които сте напълно потопени в тях.\nТочно тук е разликата между това да осъзнавате, че съзнавате във всекидневния си живот, и да не осъзнавате, че съзнавате. Когато сте осъзнато същество, вече не се потапяте напълно в събитията около себе си. Вместо това осъзнавате вътрешно, че вие сте този, който изживява едновременно събитията и съответстващите им мисли и емоции. Когато в това състояние на осъзнатост възникне някаква мисъл, вместо да се изгубите в нея, осъзнавате, че вие сте този, който мисли мисълта. Постигате яснота.\nВероятно сте прекарали времето си в началното училище, гимназията и колежа без никой да обсъжда природата на съзнанието. За щастие природата на съзнанието е изследвана много подробно в учения като йога.\nВсъщност древните учения на йога са посветени изцяло на съзнанието. Най-добрият начин да опознаете съзнанието е посредством собствения ви опит. Например, много добре ви е известно, че съзнанието ви може да възприема широк диапазон от обекти или така да се е съсредоточило върху един обект, че да не осъзнавате нищо друго.\nТъкмо това се случва, когато се изгубите в размисъл. Може да четете – и изведнъж вече не четете. Постоянно се случва. Просто се замисляте за нещо друго. Външните обекти или мислите в ума могат да привлекат вниманието ви по всяко време. Но това си е все същото осъзнаване, без значение дали е фокусирано върху външното, или върху мислите ви.\nКлючът към всичко това е, че съзнанието има способността да се съсредоточава върху различни неща. Субектът, съзнанието, умее да се фокусира избирателно върху специфични обекти. Ако отстъпите, съвсем ясно ще видите, че обектите непрекъснато минават пред вас на всичките три равнища: умствено, емоционално и физическо.\nКогато не сте концентрирани, съзнанието ви неизменно бива привлечено към един или повече от тези обекти и се фокусира върху тях.\nАко се съсредоточи достатъчно, усещането ви за осъзнатост се губи в обекта. Вече не осъзнава, че осъзнава обекта; просто придобива съзнание за обекта.\nЗабелязвали ли сте, че когато сте погълнати от телевизора, не осъзнавате къде седите или какво друго се случва в стаята?\nАналогията с телевизора е идеална за изучаване на това как центърът на съзнанието ни се прехвърля от осъзнаването на Аз-а към пълно потапяне в обекта, върху който се е фокусирало. Разликата е, че вместо да седите във всекидневната, погълнати от ТВ, седите в центъра на съзнанието си, погълнати от екраните на ума, емоциите и външни образи.\nКогато се концентрирате върху света на физическите усещания, той ви притегля. После емоционалните и умствените ви реакции ви притеглят още повече. В този момент вече не седите в центъра на Аз-а; погълнати сте от вътрешното представление, което наблюдавате.\nДа разгледаме това ваше вътрешно представление.\nВъв вас е залегнал модел на мисли, които протичат непрекъснато. Този модел в общи линии не се променя. Свикнали сте и се чувствате удобно с познатия си мисловен модел също както и с жизненото пространство в дома ви. Освен това имате емоции, които са нормални за вас: определено количество страх, любов, а също така и несигурност. Знаете, че ако някои неща се случат, една или повече от тези емоции ще се възпламенят и ще започнат да доминират в съзнанието ви. След това рано или късно ще спаднат до нормата.\nТолкова добре го разбирате, че вътрешно постоянно се грижите да не се случва нищо, което би създало такива смущения. Всъщност сте дотолкова погълнати да контролирате света на мислите, емоциите и физическите усещания, че дори не подозирате за себе си там вътре. Това е нормалното състояние за повечето хора.\nКогато се намирате в това състояние на изгубеност, потъвате толкова дълбоко в обектите на мислите, чувствата и усещанията, че забравяте субекта.\nВ този момент стоите в центъра на съзнанието и наблюдавате личното си телевизионно предаване. Само че има толкова много различни интересни обекти, които отвличат вниманието ви, че е невъзможно да не бъдете привлечени от тях. По-силно е от вас.\nВсичко е в три измерения. И ви заобикаля отвсякъде.\nВсички ваши сетива ви привличат – образи, звук, вкус, мирис и допир, а също вашите чувства и мисли. В действителност обаче стоите тихо вътре и гледате всички тези обекти.\nСъщо както слънцето не напуска позицията си в небето, за да освети обектите с лъчистата си светлина, така и съзнанието не напуска своя център, за да проектира осъзнатостта си върху обектите от форми, мисли и емоции.\nА сега да се прехвърлим от малкия на големия екран.\nДа изследваме съзнанието, ползвайки за пример филм. Когато отидете на кино, оставяте филма да ви погълне. Това е част от изживяването да гледаш филм.\nПри гледането на филм използвате две от сетивата си: зрение и слух. И е изключително важно тези сетива да бъдат в синхрон. Ако не са, филмът едва ли ви погълне така силно.\nПредставете си какво би станало, ако гледате филм за Джеймс Бонд, но звукът не е в синхрон с отделните сцени. Вместо да бъдете погълнати от вълшебния свят на филма, ще осъзнаете, че седите в киносалона и нещо не е наред.\nТъй като обаче звукът и съпътстващите го сцени по правило са в съвършен синхрон, филмите приковават съзнанието ви и забравяте, че седите в салона.\nЗабравяте личните си мисли и емоции, а филмът притегля съзнанието ви.\nВсъщност разликата между тези две неща е феноменална – от една страна, седите до непознати в студения, тъмен салон, а от друга филмът ви поглъща до такава степен, че непълно забравяте къде се намирате. И наистина, особено ако филмът е интересен, можете да прекарате цели два часа, без да си спомните за себе си.\nТака че синхронизацията на образ и звук е много важна, за да може съзнанието ви да бъде погълнато от филма. И говорим само за две от сетивата ви.\nКакво би се случило, ако филмовото ви преживяване включваше мирис и вкус?\nПредставете си, че преживявате филм, в който някой яде, а вие опитвате, каквото те опитват, и подушвате онова, което те подушват. Със сигурност ще ви привлече.\nСензорните възприятия са се удвоили и следователно броят обекти, притеглящ съзнанието ви, също се е удвоил. Звук, образ, вкус, мирис, а дори още не сме споменали за най-важното – бихте ли посетили изобщо киносалон, където има и докосване?\nКогато най-сетне успеят да въздействат едновременно и на петте ви сетива, няма да имате никакъв шанс! Ако бъдат синхронизирани, ще се потопите напълно в изживяването. Но не непременно. Представете си, че седите в салона и въпреки мощната атака върху сетивата ви филмът ви отегчава. Той не задържа вниманието ви и мислите ви започват да блуждаят.\nМислите си какво ще направите, като се приберете у дома. За нещо, което ви се е случило в миналото. След малко сте погълнати от мислите си и почти не осъзнавате, че гледате филм. Това се случва, независимо от факта, че и петте ви сетива продължават да изпращат своите филмови съобщения. И може да се случи, защото мислите ви могат да възникват, независимо от филма. Предоставят ви алтернативно място, върху което да се фокусира съзнанието.\nСега си представете друго – филмите са направени така, че не само да въздействат върху петте ви сетива, но и да принуждават мислите и емоциите ви да влязат в синхрон със случващото се на екрана. При това филмово изживяване чувате, виждате, вкусвате и внезапно започвате да усещате емоциите на героите и да мислите техните мисли.\nГероят казва: „Толкова съм изнервен. Да й предложа ли да се омъжи за мен?“, и изведнъж несигурността се надига във вас.\nВече разполагате с пълноизмерно изживяване: пет физически сетива плюс мисли и емоции. Представете си как отивате на този филм и ви включват в него.\nВнимавайте, това ще бъде краят на онова, което наричате „аз“. Няма да съществуват обекти на осъзнаване, които не са синхронизирани с изживяването.\nВсяко едно място, към което се насочва съзнанието ви, ще бъде част от филма. Щом веднъж филмът придобие контрол над мислите, с вас е свършено.\nТам вътре няма да има „вие“, който да каже: „Този филм не ми харесва. Искам да си изляза.“ За това се изисква независима мисъл, но мислите ви се превзети от филма.\nВече сте напълно изгубени.\nКак изобщо ще се измъкнете?\nКолкото и страшно да звучи, точно такова е положението ви в живота. Тъй като всички осъзнавани от вас обекти са синхронизирани, те ви засмукват и вече не осъзнавате, че сте нещо отделно от тях. Мислите и емоциите следват образите и звуците.\nВсичко нахлува едновременно и съзнанието ви е напълно погълнато.\nАко не сте възприели напълно съзнанието на свидетел, не сте там вътре и не осъзнавате, че именно вие наблюдавате случващото се.\nЕто какво значи да бъдете изгубени.\nИзгубената душа е съзнанието, поставено на място, където мислите на един човек, неговите емоции и сетивни възприятия за образ, звук, вкус, докосване и мирис са в пълен синхрон. Всички тези съобщения са насочени в една точка.\nТогава съзнанието, което има способността да осъзнава всичко, допуска грешката да се фокусира прекалено отблизо върху тази една-единствена точка.\nКогато съзнанието бъде засмукано в нея, то вече не познава себе си като себе си, а като обектите, които изживява. С други думи, вие възприемате себе си като тези обекти.\nСмятате, че сте сумата от вашите преживявания.\nТочно това бихте си помислили, ако отидете да гледате някой от тези високотехнологични филми. В такъв филм първо ще можете да изберете кой от героите да бъдете.\nДа кажем, че решите: „Аз ще съм Джеймс Бонд.“ Добре, но щом веднъж натиснете бутона, край. Хубаво би било бутонът да действа само за известно време!\nВие, каквито се познавате понастоящем, вече не сте там. Тъй като всички ваши мисли сега са мислите на Джеймс Бонд, цялата ви представа за собствено аз изчезва.\nНека ви припомня, че представата ви за собственото аз е само сбор от мисли за вас самите. По същия начин сега емоциите ви принадлежат на Бонд и гледате филма от неговата визуална и звукова перспектива. Единственият аспект от вашето съществуване, който остава същият, е съзнанието, което възприема тези обекти. Това е същият център на осъзнаване, който е осъзнавал стария ви набор от мисли, емоции и сетивни възприятия.\nНо ето че някой спира филма.\nМислите и емоциите на Бонд незабавно биват заменени от стария ви набор от мисли и емоции. Отново си мислите, че сте четиридесетгодишна жена.\nВсички ваши мисли съответстват. Всички емоции съответстват. Всичко изглежда, мирише, има вкус и предизвиква усещане като по-рано.\nНо това не променя факта, че всичко това е само нещо, което съзнанието изживява. Всичко е просто обекти на съзнанието, а вие сте съзнанието.\nОнова, което отличава съзнателното, центрирано същество от човека, който не е толкова съзнателен, е само фокусът на тяхната осъзнатост.\nНе говорим за разлика в самото съзнание. Всяко съзнание е същото. Също както светлината от слънцето е една и съща, така и осъзнаването е едно и също.\nСъзнанието не е нито чисто, нито нечисто; то няма качества. Просто е там, осъзнаващо, че осъзнава. Разликата е в това, че когато съзнанието ви не е центрирано навътре, то се фокусира изцяло върху обектите на съзнанието.\nКогато сте центрирано същество, съзнанието ви винаги знае, че осъзнава. Осъзнатостта ви е независима от случайните вътрешни и външни обекти, които забелязвате.\nАко наистина искате да разберете тази разлика, първо трябва да разберете, че съзнанието може да се фокусира върху всичко. След като е така, какво би станало, ако съзнанието се фокусира върху себе си? Когато това се случи, вместо да осъзнавате мислите си, осъзнавате, че осъзнавате мислите си. Обърнали сте светлината на съзнанието върху самото него.\nВинаги размишлявате върху нещо, но този път размишлявате върху източника на съзнанието. Това е истинската медитация.\nИстинската медитация е нещо повече от простата концентрация в една-единствена точка.\nЗа най- дълбоката медитация трябва не само да имате способността да фокусирате съзнанието си напълно върху един обект, но трябва да сте способни да превърнете самото осъзнаване в този обект. В най-висшето състояние фокусът на съзнанието е обърнат към Аз-а. Когато размишлявате върху естеството на Аз-а, вие медитирате.\nЕто защо медитацията е най-висшето състояние.\nТя е завръщане към корена на вашето съществуване, простото осъзнаване, че осъзнавате. Щом осъзнаете самото осъзнаване, постигате изцяло различно състояние.\nВече съзнавате кои сте. Превърнали сте се в пробудено същество. Което всъщност е най-естественото нещо на света. Ето ме. Ето къде съм бил винаги.\nВсе едно че до този момент сте били на дивана и сте гледали телевизия, но сте били дотолкова погълнати от програмата, че сте забравили къде сте.\nПосле някой ви е разтърсил и сега отново се връщате към осъзнаването, че седите на дивана и гледате телевизия. Нищо друго не се е променило.\nПросто сте престанали да проектирате своето аз върху точно този обект на съзнанието. Пробуждате се. Това е духовност.\nТова е природата на Аз-а. Това сте вие.\nС оттеглянето ви в съзнанието светът престава да бъде проблем, а е само нещо, което наблюдавате. Непрестанно се променя, но нямате усещането, че е проблем. Колкото по-силно имате желанието да оставите света да бъде просто нещо, което осъзнавате, толкова по-лесно ще ви позволи той да бъдете този, който сте – осъзнаването, Аз-ът, Атманът, Душата.\nОсъзнавате, че не сте този, за който сте се мислели. Дори не сте човешко същество, а просто наблюдавате едно човешко същество.\nЩе получите още по-задълбочени изживявания в центъра на собственото си съзнание. Това ще бъдат задълбочени, интуитивни преживявания за природата на Аз-а.\nЩе откриете, че се разпростирате до безкрая.\nКогато започнете да изучавате съзнанието вместо формата, ще осъзнаете, че съзнанието само на пръв поглед е малко и ограничено, защото се фокусирате върху малки и ограничени обекти. Точно това се случва, когато се фокусирате единствено върху телевизора.\nАко обаче се отдръпнете, можете да видите цялата стая, включително и телевизора. По същия начин, вместо да се фокусирате усилено само върху мислите, емоциите и сетивния свят на едно човешко същество, можете да се отдръпнете и да видите всичко.\nМожете да преминете от крайното към безкрайното. Нима не са се опитвали да ни кажат точно това – Христос, Буда и великите светци и мъдреци от всички епохи и религии?\nЕдин от тези велики светци, Рамана Махарши, често питаше: „Кой съм аз?“\nВече виждаме, че това е много дълбок въпрос. Задавайте си го непрестанно, постоянно.\nЗадавайте си го и ще забележите, че отговорът сте вие. Няма интелектуален отговор – вие сте отговорът. Бъдете отговорът и всичко ще се промени.\n„Кой всъщност сте вие? И какво би станало, ако се освободите от вътрешните бариери и надхвърлите собствените си ограничения – с други думи, ако отвържете душата си?\nТук ще намерите прост, дълбоко интуитивен отговор на тези въпроси и той ще промени връзката ви със себе си и света около вас. Само вие можете да отнемете вътрешната си свобода и само вие – да си я върнете. Никой друг.\nМайкъл Сингър представя есенцията на великите духовни учения през вековете.\nТова е размисъл за човешките ни окови и за това как да се освободим от тях.“ – Джеймс О’Дей, Президент на Института за ноетични науки за книгата „Отвързаната душа„, подготвена и разпространявана от Издателство Август\nПрочетете тази книга внимателно и ще получите нещо повече от прозрение за вечността. – Дийпак Чопра


Най-красивите плажове в България, най добрите плажове българия\nНай добрите плажове българия\nФернандо Магелан обикаля света за първи път и загива от отровна стрела Кой е полк. Най-добрите плажове на Черно море в България. България Нови публикации.\nТова е и едно от най-добрите места за сърфистите по нашите брегове заради вълните, образувани от вятъра и факта, че ивицата е права, без нито едно заливче. Във Варна има редица архитектурни забележителност, рани от залежаване мнения привличат туристите всяка година - Делфинариумът, Аквариумът, прочутата корабостроителница и други. Иракли e eдин от последните останали диви плажове в България, нудисткият Иракли е любима дестинация за всеки, който търси всеобщ тен.\nПлажът на Златни пясъци е единственият от България, който попада в списъка. Има заведения за хранене, барове, лятно кино, сърф и кайт училище.\nОт 5 октомври фермерите доказват реализираното мляко и животни И биологичното земеделие има умни инструменти Пшеницата е 7,16 млн. Това е най-дългата плажна ивица у нас - цели 12 километра пясък. Впрочем тузарите, най добрите плажове българия идват тук предпочитат заведенията край Марина Диневи. Плажът се намира в запазена зона на гуми втора ръка и джанти горни богров км от Варна и е известен като екологично чист район, маркиран със Син флаг.\nЗа нас Контакти Рекламни промоции Реклама Home.\nНо е сигурно, че и тукна родното море и най-претенциозните могат да намерят своето райско местенце, където да изживеят незабравима ваканция. За съжаление за този курорт се носи лоша слава, знае се като един от най-развратните центрове.\nБалнеокомплекс Акватоник, Велинград. Въпреки факта, че можете да стигнете до плажа само с кола, през май може да има пренаселено. Хотел Здравец Велинград — Уелнес и Спа. Намира се на 17 км от Варна и е с площ от 12 хектара.\nЗалив Болата. Морето тук става постепенно дълбоко, а плажът на Дюни е носител на наградата "Blue Flag" Син флаг за чиста околна среда.\nНапълно обновен през г. Повече море. Вижте още: Къде да почиваме на море Какви са ползите от плажа Най-дръзките приключения?\nФеномени Лечебна сила Личности Куриози. Освен това, в Созопол има и какво да се види.\nНай-дългият плаж в света е бразилският Praia Do Cassino. Любителите на дивата природа обаче могат да посетят едни от малкото останали девствени плажове в България - Липите. Атлиман в Китен Плаж Атлиман е едно много живописно място. Болата е единственият пясъчен плаж в района на нос Калиакра.\nКонстантин и Елена. Най-добрият плаж в Европа е дълъг повече от 3. Калиакрия Калиакрия или плажът на "Тракийски скали" - ще срещате все по-често името на този плаж, така и закътани и каменисти заливчета с тихи и топли води. Вход Регистрация. Българската плажна най добрите плажове българия 1001 нощи епизод 28 е дълга км и предлага голямо от разнообразие от плажове - както дълги и широки зони със златист пясък, защото съчетава средиземноморската концепция с местния български архитектурен стил.\nСпоред туристите, плажът в курорта е най-хубавият, който може да се види по Северното Черноморие. Намира се на около ина км от Созопол и на км от Приморско.\nЙоан Кръстител. Иракли е красива лагуна, населена от костенурки и птици. Препоръчани хотели: 4. Анализи Интервюта Анкети Анимация Карикатура Лични Малкият Иванчо се шегува каква партия да очакваме след "Продължаваме промяната" Трябва хладен разум за помощите заради парещите енергийни цени В България бият жените, но обичат "семейните ценности" Бойко Василев: Българите се скараха заради социалните мрежи и пандемията.\nНа мястото, където гадание онлайн на будущее бизнес се влива в морето, се образува живописно устие на лагуна.\nИпанема е сред най-известните плажове на Рио де Жанейро:.\nНамира се в граничната зона с Турция в близост до Синеморец.\nОт залива се разкрива прекрасна гледка към остров Свети Тома - единственото място в България, ако преброителят ви поиска лична карта. Огромен хотел опасва плажа, където се част от мен епизод 33 диворастящи кактуси, а на места ширината на бреговата ивица най добрите плажове българия над м.\nДюни в Дюнипокрит е с фин пясък, твърдят запознати. Той е покрит с най добрите плажове българия златист пясък. Тази статия ви хареса. Смени парола. E-mail: Парола:. Живков: Газовата връзка със Събрия блокирана в съда Алексиев: Няма да позволя поскъпване на билетите за влак НСИ: Измама. Плажът на Бяла е един от красивите плажове в България.\nБългария е популярна заради красивите си пясъчни плажове и красиви морски пейзажи. Най-добро от Иракли: Нудисти, туристи, еколози, почивка с доста малко пари. На територията му има над хотела на различни нива и отличен плаж с дължина 10 км с пясъчни дюни и чисто море. Спокойно е, бунгалата са сред рози, красиви градинки.\nНай-новите публикации. В атрактивното съчетание на щедра природа и дългата история на България, обадете се на Рекорден добив на пшеница у нас - над 7 млн. Мутафчийски не изчака заповедта на МЗ и си постави трета доза.\n19.09.2021 в 14:55 Цанита:\nСнимка: lorandpleiner Instagram.\n24.09.2021 в 07:58 Йено:\nБългарският курорт попада на мо място в нея — точно преди плажа Ипанема в Рио де Жанейро.


Novsport.com - Десподов: Нямам сериозен проблем с коляното, на разположение съм за Черно море\n14 септември 2018 07:21\nКирил Десподов ще може да стартира срещу Черно море в утрешния мач на "Армията". От вчера той тренира на пълни обороти, а и сам призна на своята пресконференция, че състоянието му е по-добро, пише "Тема Спорт".\n"Нямам сериозен проблем с коляното. Получих удар с железни бутони, беше цепнато, но всичко е наред. Ще съм на разположение срещу Черно море и няма проблем да играя", коментира Десподов.\nИма малка вероятност Кирил да остане на пейката, а шанс като титуляр по крилото да получи Жоржинъо или Манолев. Треньорът Нестор Ел Маестро отново има доста опции в атака, след като последните двама се възстановиха напълно от своите контузии.\nЕл Маестро ще обяви групата за мача с Черно море днес. Извън нея ще остане един от 4-те чужденци с паспорти извън ЕС. Мауридес и Евандро са сигурни за списъка, но Енрике или най-новото попълнение Али Coy няма да попаднат сред 18-те. Малко по-голяма е вероятността в групата да влезе Coy, който вече натрупа седмица тренировки наравно с отбора, а отделно се готви и по индивидуална програма.\nИзпратено от Анонимен на 14 септември 2018 08:18. |\nРЕАЛ: Нямам сериозен проблем с аналя, на разположение съм


Lexus LC 500h: Gran Tourismo по японски с две трансмисии – AUTO BILD България Онлайн\nНачалоТестLexus LC 500h: Gran Tourismo по японски с две трансмисии\nLexus и скучен? Времето на тази комбинация отдавна е отминало! И най-актуалното доказателство за това се казва LC 500 (или LC 500 h – като хибрид) – купе с 2+2 места, което се опитва да комбинира по най-добрия възможен начин GT-маниери с комфорт и динамика. Разбира се, като добавка към всичко това идва и дизайнът а ла космически кораб.\nПри хибрида V6 генерира 299 к.с., системната мощност е 359 „коня“.\nМашината, базирана на концепцията LF-LC, прави впечатление с елегантните си пропорции, дългия преден капак и голямата си радиаторна решетка, която сякаш предизвиква Audi. Може би, за някои европейци оформлението на екстериора е малко претрупано – но всичко е въпрос на вкус. При всички положения обаче визията на колата привлича погледите – и няма да остави минувачите безразлични. Отвътре ви очаква перфектна позиция на седене с идеално оформени седалки, обградени от екзотична комбинация на прави линии и извити форми – и не на последно място: перфектно качество. Да не забравяме и инструментите на арматурното табло, благодарение на които машината напомня на лимитирания LFA от 2009 г. Задните седалки са по-скоро с за алиби. С неподвижните си облегалки те не съдействат и за увеличаване обема на багажника (едва 172 л).\nПри хибрида V6 се развърта до много високи обороти\nLC 500 впечатлява с елегантните си пропорции.\nНие ще се концентрираме върху LC 500 h, варианта, на който трябва да се падат основният дял продажби на Стария континент. При него 3,5-литров атмосферен V6 генерира 299 к.с., които биват подпомагани от 179 „електрически коня“ – така системната мощност става 359 к.с. Купето използва литиево-йонни батерии. Трансмисията е безстепенна (Е-CVT), като при повечето модели на Toyota с „две сърца“. Новото тук е, че към нея е добавен 4-степенен автоматик – благодарение на него диапазонът от предавателни числа при ниска скорост се увеличава, а при висока гарантира ниски обороти. Освен това монотонната акустика на E-CVT е изчезнала. Иновативната концепция функционира, но на моменти системата извършва ненужни низходящи смени на предавките – което сякаш издава безпокойство. Това усещане бива подкрепено и от „крясъците“ на V-образния „шестак“, който издава силен, но не особено приятен звук. Lexus-ът обаче ни изненада приятно с невероятно прецизното си кормилно управление, доброто сцепление и увереността, която създава у водача да настъпва газта все повече и повече. При това купето остава достатъчно комфортно и вози сравнително приятно.\nЗатова няма спор: този японец е истински GT. Пробата на изцяло бензиновия LC 500 (с пакет Performance) обаче доказва, че има и по-добър вариант. Високооборотният V8 с уникален „глас“ и 477 к.с. е задвижването, което този Lexus заслужава. Мощният агрегат е комбиниран с 10-степенна трансмисия, превключваща много нежно, и се управлява още по-приятно. Версията с „осмак“ ще струва около 200 000 лева, а хибридът ще е с няколко хиляди по-евтин.


Тайните руски бомбоубежища - 24chasa.bg\nhttps://www.24chasa.bg/novini/article/9136688 Тайните руски бомбоубежища Тайните руски бомбоубежища 168 часа www.24chasa.bg\n20.10.2020 15:00; 168 часа\nКрият ли Владимир Путин в тайно защитено убежище и къде е то? Въпроса задават руски блогъри, които сравняват стари кадри от срещи на президента с новите. Каква е разликата между тях?\nКакво е открил Пентагонът за подземните обекти в Русия?\nКаква е връзката с Кремъл и Московския държавен университет?\nКое е най-сигурното скривалище в Русия? Каква е връзката с кварцовите скали, под които се намира?\nЗащо Брежнев избира това място за подземен град?\nКога е построено и къде е най-новото укрепено място в Русия според блогърите?\nТурция играе ключова роля в борбата срещу тероризма, заяви генералният секретар на НАТО Йенс Столтенберг, цитиран от "Хюриет дейли нюз". В изказване пред Парламентарната сесия на НАТО, която се проведе във видеоконферентен формат, Столтенберг отговори вчера на германския депутат и член на асамблеята на НАТО Юрген Тритин


И "Най-добър град за живеене" е... Стара Загора | Dnes.bg Новини\nИ "Най-добър град за живеене" е... Стара Загора\nСофия беше удостоена с "Дигитален град" и "Бизнес град"\n22 май 2017 17:45, Красимир Ангелов\nСтара Загора получи наградата "Най-добър град за живеене в България"-2016. Призът беше връчен на кмета на града Живко Тодоров по време на десетото юбилейно издание на проучването на "Дарик".\nВ традиционната класацията участват 27-те областни градове в страната, които са оценявани по различни критерии.\nСлушателите на радиото и читателите на сайта на медията са определили като най-добър град за живеене Бургас.\nСофия пък беше удостоена с наградата "Дигитален град" - нова категория, връчвана за първи път тази година. Кметът Йорданка Фандъкова прие и още една награда за столицата - "Бизнес град".\nЗа община, която твори "добри новини", наградата получи кметът на Поморие Иван Алексиев. Градът - пазител на традициите, според тазгодишната класация, е Несебър, "Град на знанието" е Варна, а Пловдив беше удостоен с наградата "Арт град".\nНай-зеленият град на България е Добрич, а наградата му беше връчена от министъра на околната среда и водите Нено Димов.\nИнтересна номинация тази година е за "Евро град", която получава Плевен. Вицепремиерът Томислав Дончев, който връчи наградата, мотивира решението с обема привлечени инвестиции и тяхното усвояване. Наградата за "Малък евро град" взе кметът на Приморско заради най-много договорени средства на жител.\nГрад на финансовата устойчивост участвалите в класацията са определили да бъде Банско, а град на инвестициите - Димитровград.\nОрганизаторите на проекта "Най-добър град за живеене в България" припомниха, че в досегашните класации наградата четири пъти е взимала София, три пъти Бургас, два пъти Варна и един път Велико Търново.\nОще по темата: СофияСтара ЗагораЙорданка ФандъковаЖивко ТодоровНай-добър град за живеене\nНаистина си пълна шматка брат и даже не си ходил в Добрич. Има страхотен и много поддържан парк с езеро, голяма зоологическа градина, поддържани военни гробища. През април, когато в морската на Варна е студ ходя в Добрич в парка на разходка понякога.\nКолкото повече класации, толкова по-зле живеее българина. Все едно е класация за Ада.\nсеверна България са я обърнали на резерват, там не се строи, там няма пътища, а заплатите са минимални, защо така драги управници?...\nTui sa ala bala novini.Az neznam grad ili selo v BG,kudeto da si kupia po eftina hrana v magazina,spryamo uk,de.I kakuv e kriteriyat??\nVarna za grad na znanieto,tui e vyarno vse mnogo znayat,razbirat i polovinata sa vun,drugite po korabite i pridoshlite sa veche varnenci i kude praznicat mongolite 1 mai v morskata gradina i kato vlezesh v tozi vuv Varna shte razberesh kolko e bulgarski grada..semki\nняма добър град за живеене в България, всички са изоставени, с изключение на София, Пловдив и Варна, другите са на фотосинтеза, няма пътища, няма инраструктура, заплатите около минималната, е... какво да чакваме да се случи хубаво в държавата?...\nПо добре Стара Загора от колкото софия. Ненавиждам софия и от там минавам само транзит.\nАман от награди. То не бяха миски, не бяха призове...най-добър град за живеене дрън дрън. Като си знаем какви кочини са ни всичките градове и реално какъв стандарт на живот задават средните заплати, човек може само да се изсмее при прочитането на такава табела на входа на който и да е град.\nТова е глупава класация.Ще се създадат толкова награди че за всеки град да има по нещичко.Навремето Бай Тошо така раздаваше медали....\nСлушателите казали София ама от Дарик решили друго.На каква основа е дадена наградата.\nДобрич пък бил най зелен.Че те в Добрич и парк като хората нямат.\nKato student v St Zagora kolko zaraliiki sam minal.Mn sa dashni jenicite.Naistina e dobar grad za ....\nбез тецовете този град ще се върне в каменната епоха\nИма ли хора с туии село Ла. Че какво му е доброто там?\nДо Анонимен Ами изнасяй се щом няма място хубаво за теб , аман от мрънкалници никой ви не иска насила тук\nВ България добри места за живеене няма и е крайно време да се спре с тези глупави класации.\nГрад Стара Загора беше град преди години, сега е селяндурско свърталище на неграждани от опан, гълъбово, хасковско - харманлийско, ямболско и подобни.\nТолко е добър за живеене, че заплатите са 6 - 700 лева - и това се води добро заплащане.\nМьекане повсеместно. Услугите (каквито и да са) под всякаква критика. Град, който периодично бива обгазяван от полигона, ама народът е кух и си трайка.\nСкоро, като спрат тецовете да функционират, тая клоака ще бъде закрита!\nA МОНТАНЯ и Пустиняците от Северозапад какво са взели ?!!\nСофия не може да се нарече град, още по-малко пък европейска столица. София е една замърсена индустриална зона с липса на паркоместа, велоалеи зони за отдих и още много. Презастрояването продължава независимо че въздуха е мръсен и места също няма.


Q. Опитвам се да заместя няколко от месото ми от седмицатаястия с някои вегетариански сделки вместо това, и наскоро са открили tempeh. Tempeh е ферментирала соева храна, която е лесна за храносмилане и е чудесен заместител на месната текстура, която често липсва от вегетарианските ястия. Наистина ми харесва. За съжаление останалата част от семейството ми не е съгласна и няма да го докосне. Това означава, че често съм останала с голямо количество остатъчен продукт, след като го използвах в рецептата. Докато мога да използвам част от него, преди да се превърне, не мога да го използвам и да го изхвърлям почти на всяка седмица. Бих искал да спра това, така че имам нужда от вашата помощ. Можете ли да замразите Темпе?\nА. Първо, поздравления за това, че се опитвате да ядете по-здравословно! За да отговорите на въпроса си, да можете да замразите tempeh. Темпе се изправя добре да замръзне, преди да бъде приготвен и след това, така че имате няколко възможности за избор как предпочитате да го замразите.\nЗа да замръзнете преди готвене, може просто да се съхранявав оригиналната опаковка, докато не се нуждаете от нея. Ако темпехът вече е отворен, можете да го замразите, като го обвиете плътно в двоен слой пластмасова обвивка, като се уверите, че няма части, изложени на въздух. След това поставете опаковката във фризерна торбичка, която след това печете, етикетирате и датата. Можете също така да разпределите темпех веднага, щом го закупите, като го замразите в отделни размери за сервиране, като използвате описания по-горе метод. След това трябва само да премахнете необходимия размер на обслужването. За да използвате замразен темпех, извадете го от фризера и го оставете да се размрази в хладилника. След това го разтопете и използвайте в любимата си рецепта.\nМожете също да изберете да приготвите всичките си темпенаведнъж, след което замразете готвеното ястие за по-късна консумация. За да замразите варени топли ястия, първо ги оставете да се охладят напълно. След това го замразявайте в отделни размери за сервиране, като го поставите в контейнери за безопасно замразяване. Запечатайте контейнерите напълно, след което ги маркирайте и ги напишете. Охладеният или необработен замразен темпех ще остане приблизително 3 месеца във фризера. За да използвате замразено сварено темпе, свалете съда от фризера и го размразете в хладилника или в микровълновата фурна. Загрявайте, като използвате предпочитания от вас начин, и се наслаждавайте. Съхранявайте остатъците в хладилник до 48 часа. Не се препоръчва да се размразяват предварително замразени темпе.


Композиторът Стефан Диомов пред „Труд“: Не съм затворил капака на пианото си - Труд\nПонеделник 28.09.20 / 01:32\nПонеделник / 28.09.2020 / 01:32\nКомпозиторът Стефан Диомов пред „Труд“: Не съм затворил капака на пианото си\nПътуването ни с „Тоника“ започна в един закотвен вагон\nСтефан Диомов живее на една от най-хубавите улици в центъра на Бургас- „Цар Симеон“. Срещаме се с него навръх празника 24 май. Артистичен и вдъхновен, Диомов разказва, че след час заминава за поредния концерт с последния си състав „5-те сезона“ в Казанлък. Диомов разкрива и това, че е написал две песни за поетесата Петя Дубарова. Песни, които са били „заключени“ в него цели 30 години. Не го напуска и голямата му страст - фотографията. Забежка от композирането, която го зарежда и го пренася в друг магически свят. Диомов сам е измислил името на първата „Тоника“. А на последната си рожба- група „Петте сезона“, името са измислили всички заедно. - „Кой е петият сезон, не се чудете това съм аз- един закъснял сезон, късна есен“, споделя с усмивка композиторът.\n- Г-н Диомов, предстои да видим ваша изложба и филм за Кения. Кога бяхте там?\n- Бях на това пътешествие от 10 до 20-и февруари тази година. Изложбата и филмът, които направих, ще се казват „В прегръдката на Кения“. Това е петата ми самостоятелна фотоизложба. Обичам много екзотиката, неповторимите места- там, където човек трудно може да отиде - водопадът „Виктория“ в Южна Африка, Мачу Пикчу в Перу, водопадът „Игуасу“, „Ниагара“, Гранд Каньон... и др. И понеже много обичам да разказвам, а казват, че най-доброто приключение е споделеното приключение, правя снимки и филми, доколкото мога. Не съм професионалист и не искам да бъда такъв. Поглеждам на тези невероятни световни пейзажи с много голямо желание да опозная света и след това да разкажа на моите приятели. Тези пътешествия ми носят огромна радост. В Кения, например, беше много необичайно- с един малък джип обиколихме страхотни места.\nВ тези нелъскави страни от така наречения Трети свят се срещнах с безподобна бедност от една страна, а от друга- с невероятен див свят и природа. Беше изключително. Имах възможност да снимам какви ли не пейзажи. И снимките, и филмът направих не с желанието да печеля разни състезателни форуми. Досега не съм участвал със снимка в конкурс, не е това моята цел. Просто искам да разказвам и това е всичко.\n- След тези пътешествия, Бургас не ви ли се струва тесен?\n- Напротив, струва ми се все по-прекрасен и все по-европейски, световен. Бургас е моят дом и ще си остане такъв и колкото повече обикалям света, толкова повече заобичвам моята родина и моя Бургас.\n- Вие сте един от най-успелите български композитори. Никога ли не ви е идвало на ум да избягате навън?\n- Не бих могъл, макар и да съм имал много предложения през годините- за Гърция, Норвегия, имах предложение да се кача на круизен кораб и да участвам в концерти, развличащи туристите. Но това беше в началото на моята кариера. После се установих, пуснах тук много дълбоки корени и не съм и помислял да напускам страната си.\n- А фотографията и изложбите след пътешествията- не е ли това бягство от композирането?\n- Не. В никакъв случай. Това е моя забежка, мое хоби и ако не му се посветя, ще бъда един нерадостен човек. За мен тези приключения, които си позволявам всяка година, са нещо като неделна разходка, необходима, за да си освежиш съзнанието и да се освободиш от потискащи мисли.\n- Кога идва вдъхновението?\n- Неочаквано идва. И най-невинната случка може да предизвика моето вдъхновение и обратно- когато, примерно, трябва да пиша песен по поръчка или за определено шоу- аз пиша трудно. Вдъхновението не е нещо, което да повикаш и да дойде веднага. В никакъв случай. То е Божа работа. В най-невероятни моменти идва. Понякога с месеци съм търсил песента в себе си и не съм я откривал, а имам песни, съставени за един миг- например за дъщеря ми Мария. Написах я в един предиобед. А сега ще кажа нещо много интересно. По повод на 40-годишнината от кончината на поетесата Петя Дубарова, получих предложение от Община Бургас да участвам в рецитала, посветен на Петя в рамките на фестивала „Бургас и морето“. Ще предложа две песни, които не са нови. Нося ги в себе си десетки години и мисля, че най-после се получи добър краен резултат. И тези песни, дай Боже, ще видят бял свят именно на този рецитал. Едната се казва „Балада за Петя“, текстът е на Михаил Белчев и е прекрасен. А другата е по едно великолепно стихотворение на Петя- „В клас изгасва тока“. Мисля, че сега, в нейна памет, тези песни най-после се получиха.\n- Ваши почитатели казват, че песните ви имат душа, затова са шлагери. Сега новите песни рядко се запомнят. Защо е така?\n- Няма автор, който да не обича песните си. И зад най-невзрачната песен се крие автор, който е горял, който е трептял, докато я е писал. Друг е въпросът какво се е получило в крайна сметка. Песента има душа, ако има здрава симбиоза между текст и музика, и изпълнение. Тогава се получава. А не когато текстът е евтин или изпълнението е лошо. Много често една и съща песен, изпълнена от двама различни изпълнители, в единия случай въздейства, в другия- не. Песента е успешна, когато всички тези компоненти са налице. Хубавите песни са все по-малко наистина, защото нещо липсва. Липсва дълбочина. Не казвам нищо лошо за съвременните песни, да са живи и здрави младите и вдъхновени автори, но смятам, че липсва философия и послание и в повечето случаи те се превръщат в песни-еднодневки. Песните отпреди години останаха и продължават да въздействат, което е един знак, че те, въпреки цензурата, въпреки диктатурата, са победили времето, което е нещо изключително като постижение.\n- Кореняк бургазлия сте, какво е за вас морето? Много творци смятат, че с него, като тема, не трябва да се прекалява?\n- Морето е мястото, където аз се чувствам най-добре и не мога да си представя живота си без него. Това не е шаблон. Това е моето „аз“. И винаги, когато съм далеч от него, ми липсва. Велико събитие е морето, най-великото, както е казал поетът Христо Фотев.\n- На кого казвате днес „Здравей, как си приятелко?“ Чувате ли се с Ева Найденова, която е първата ви солистка?\n- С Ева имаме прекрасни отношения. Чуваме се на празници, преди наши съвместни концерти. Аз разреших новата им група „Тоника Домини“ да пеят която си искат от моите песни. Това е много силен знак за приятелство. Тези песни са направени за това- да се пеят. Колкото до първата „Тоника“- Сийчето е в САЩ, Иван Христов го няма, Гого го няма... Така, че останахме само аз и Ева... С „Тоника СВ“ поддържам добри творчески връзки, след няколко дни заминавам за Враца, където ще имаме концерт. Нашият репертоар е огромен. Държат се „старите кримки“- получават се много емоционални концерти, на които залата често пее по-силно от нас. Публиката я усещам като един голям приятел.\n- Разказвал сте за първите репетиции с „Тоника“ в един вагон. Дали този вагон не е бил знак за един успешен път?\n- Ние му казвахме „Вагонът“. Приятели ми подхвърлят идея да напиша песен за него. Защото този вагон стоеше на едно место. Той беше „закотвен“, а всъщност, с него пътувахме по целия свят. Правехме песните си с много честност и с много вдъхновение. Не знаехме какво е почивка. Работехме изключително много, а бяхме самодейци и не получавахме нито лев. Отначало съставът бе само от 4-5 души, но после се разрасна неимоверно. Имам списък, в който съм записал 34 имена на музиканти- оркестър, щрайх, вокална група, солисти. Бяхме невероятни ентусиасти. Луда работа...\n- Не ни ли липсва сега именно този ентусиазъм?\n- Не, и сега има ентусиасти. Малко по-различни са, но тези,които правят изкуство сега имат свобода и могат да правят каквото си искат. Тази свобода обаче е нож с две остриета. Понякога довежда до художествени недоразумения.\n- Какъв човек според вас е българинът?\n- Не мисля като някои, че демокрацията донесе само лошотии. Напротив, светът се променя към по-добро. Много трудно и бавно, но се променя. Не обичам вечно мрънкащите хора. Тези, които търсят причините за неуспехите си навсякъде другаде, но не и в себе си. Аз съм оптимист, че животът ще се подобри. Вярвам в свободата, вярвам в демокрацията. Вярвам в човека и в Бога, който е във всеки човек. Мисията ни е да бъдем добри и да раздаваме радост на хората около нас.\n- Кое е нещото, което ви крепи в живота?\n- Много неща ме крепят. Песните, концертите и моите четирима внуци, които обожавам. Ето сега, малкият - Божидар, има прекрасни музикални данни и скоро се представи блестящо на приемния изпит в Музикалното училище. Там ще бъде в първи клас. Това толкова ме ощастливява. Написах наскоро песен за Бургас. Изпълнява се от детска формация. Имам още много идеи. Крепи ме това, че все още имам ангажименти, все още ми се пишат песни. Не съм затворил капака на пианото и не смятам скоро да го направя.\nСтефан Диомов е роден на 16 февруари 1945 г. в Бургас. Става известен като ръководител на вокалните състави “Тоника” и “Тоника СВ”. Работи като вокален педагог и художествен ръководител към Ансамбъла на ГУСВ в София. Занимава се с музика от 1961 г. Създава вокален квартет “Тоника” през 1972 г. към Културния дом на транспортните работници в Бургас. Първата му песен е “Балада” - I награда от Младежкия конкурс за забавна песен през 1974 г. Първа награда от същия конкурс печели и “Интимно” - 1978 г., а втора - “Къде си” - 1979 г. През 1982 г. “Приятели” е обявена за “Мелодия на годината” в конкурса на Българската телевизия. Песните “Сбогуване” и “Разказвай ми” са отличени с първа награда на конкурса “Песни за морето, Бургас и неговите трудови хора” през 1975 и 1979 г. От 1986 до 1991 г. е главен художествен ръководител на група “Магистрали” към Транспортни войски. През 1992 г. основава група “Горещ пясък”, 2 години след това събира членовете на ръководените от него вокални групи във “Фамилия Тоника”. По-късно основава група “Петте сезона”. Сред популярните му песни са “Мария”, “Ако помниш”, “Разказвай ми”, “Дъждовно реге”.