Съдят управителя на хотела в Слънчев бряг, пребил украинска камериерка - 168 Часа\nСъдят управителя на хотела в Слънчев бряг, пребил украинска камериерка\nОбразувано е досъдебно производство срещу сина на собственик на хотел в курортния комплекс Слънчев бряг, нанесъл побой над 40-годишна украинска гражданка, работеща като камериерка в обекта.\nОбразувано е досъдебно производство срещу сина на собственик на хотел в курортния комплекс Слънчев бряг, нанесъл побой над 40-годишна украинска гражданка, работеща като камериерка в обекта. Това съобщиха от Областната дирекция на полицията в Бургас.\nЖената е със синини по ръцете и краката. Пред разследващите тя разказала, че повод за конфликта е сумата от 300 евро, представляваща неизплатена част от заплатата й за предишни месеци. Впоследствие украинката е била откарана със служебен автомобил на хотела до местността "Плазовец" край село Кошарица и изоставена там.\nНа база събраните данни, твърденията на 40-годишната украинка и представеното от нея медицинско свидетелство, за срок от 24 часа е задържан сина на собственика на хотела, уточниха от полицията. По случая е образувано досъдебно производство, като е уведомена Несебърска районна прокуратура.


Пращате ме в онкологията! Мен и още 4 милиона - България | Vesti.bg\nПращате ме в онкологията! Мен и още 4 милиона\nМнение на студентката Златина Иванова, предизвикано от публикацията на В. Дърева "От 1 юни ме правите престъпник! Мен и още 3 милиона"\n11 февруари 2010, 13:32\nД�с �с аз съм потенциален пациент на онкологията. Аз и още 4 милиона.\nЕдва преди 60 години тютюневите изделия за първи път са представени като причина за рака на белия дроб. Според TobaccoAtlas.org само през 20 век тютюнопушенето е убило 100 млн. души по света. Ако не се вземат превантивни мерки, Световната белодробна фондация и Американското онкологично дружество прогнозират още 1 млрд. никотинови жертви през този век.\n6 млн. смъртни случая от рак на белите дробове и бронхите, последвани от рак на стомаха, панкреаса, бъбреците, пикочния мехур, гърдата, сърдечни заболявания, емфизем и серия други заболявания ще причинят цигарите само тази година, се казва още в доклад на световни здравни експерти.\nИ именно по този повод заклетите политически врагове и непримирими опоненти от ГЕРБ, БСП и "Атака" стигнаха до невиждано съгласие, за да бъде омекотена или направо отменена забраната за дима в затворени помещения от 1 юни.\nОсновните им аргументи са, че "и без това ресторантьорският сектор е в криза", че "това е тежък удар за туризма", че "много заведения ще затворят окончателно" и пр.\nДа се чуди човек откъде такъв консенсус между мнозинство и опозиция. Как ми се иска да имаше такова единодушие и когато става въпрос за моето здраве. Моето и на още 4 млн. българи.\nТо обаче ще почака, защото туризмът, бизнесът, кръчмите и всичко друго е по-ценно.\nДа не говорим, че най-вероятно тази забрана ще спре точно толкова пушачи да излизат по заведения, колкото задимените кръчми са спрели непушачите.\nДа, със сигурност ще предизвика известни неудобства, свързани с това да се излиза навън, за да се запали, но щом западноевропейците привикнаха, защо нашенските пушачи да не могат? Пък и така непушачите ще бъдат спасени от незаменимото "удоволствие" да им "ухае" на тютюн или направо да им бъде издишвано в лицето.\nИначе цигарите наистина не са най-голямото зло. Тестените изделия, "фаст фууд"-ът и какво ли още не за няколко години могат да докарат много по-лоша клинична картина от тази, която правят папиросите.\nИ все пак. Много от приятелите ми сериозно обмислят да спрат цигарите, след като научиха, че се въвежда забрана.\nЗа други приятели това вече е без значение. Те са в онкологичните отделения. Някои претърпяха успешни операции. Други имат разсейки. Тези с разсейките все още пушат. Нали знаете, когато чакаш нещо, си нервен. И трябва да запалиш.\nПонякога е очарователно ужасяващо смайващата настойчивост, с която някои хора се вкопчват в тази тютюнево-гибелна страст.\nДнес българинът заема трето място (забележете!) в Европа по брой изпушени цигари на ден. Интересно как винаги сме на челните места в мрачните класации. Между другото, това е твърде показателно и за стандарта ни на живот.\nВсяко трето българско дете между 10 и 19-годишна възраст е активен пушач.\nТака че, да. Каквито и лицемерни доводи да стоят зад въвеждането на забраната, предпочитам управляващите да ми гарантират лицемерно здраве, отколкото откровена заплаха от рак за мен и близките ми.\nИ не. Пушачите не са дискриминирани, защото не става дума за абсолютна забрана за употреба на тютюневи изделия, както сухият режим през 20-те години в САЩ, да речем.\nНека пушачите бъдат спокойни - те винаги ще имат свободата да направят своя съзнателен неправилен избор (защото това е всъщност демокрацията) - да запалят.\nСамо че не и когато аз и другите 4 млн. сме наблизо!\nАвторката е студентка по журналистика в Нов български университет. Мнението й е предизвикано от публикацията на журналистката Велислава Дърева "От 1 юни ме правите престъпник! Мен и още 3 милиона".


Важни са не доктрините, а човечетата, които удобно се опаковат в тях\nПрез 1988 „времето” навсякъде вече беше променено и ние решихме да опитаме да докараме „времето” и в България, казва проф. Евгения Иванова\nВеселин Стойнев / 02 November 2018 09:46 >\nНа 3 ноември се навършват 30 години от създаването на Клуба за подкрепа на гласността и преустройството – една от първите дисидентски организации преди падането на комунистическия режим. С основателя и секретар на клуба, професора от НБУ Евгения Иванова, разговаряме за ентусиазма, разделенията и съучастничеството по пътя към демокрацията.\n– Как започна подготовката за създаването на Клуба за подкрепа на гласността и преустройството, г-жо Иванова? Как се свързахте с Желю Желев и останалите? Страхувахте ли се от следене и репресии?\n– Идеята беше на Желев, който още от 1985 г. (по „възродителния” процес) искаше да направим някакво сдружение и да протестираме срещу безобразието спрямо мюсюлманите. Бяхме няколко приятели от Института по културата – същите, които по-късно основахме Клуба. Тогава се уплашихме. Още нямаше гласност и перестройка... Беше ни срам, че се отказахме, но (обичайното оправдание на малодушните) – „такова беше времето“...\nПрез 1988 „времето” вече беше променено – не в България, разбира се, но навсякъде другаде. И решихме, че можем да опитаме. Да докараме „времето” и в България…\nПостепенно започнахме да привличаме съмишленици – хора, известни като инакомислещи. Сред тях имаше мнозина партийни членове, дори „активни борци против фашизма и капитализма”. Пак на Желю беше идеята именно те да бъдат лансирани като инициатори на Клуба, защото имат „гръб” – ще бъдат по-защитени от репресии в сравнение с нас, обикновените безпартийни. Всичките се съгласиха, което им прави чест.\nНа „Витошката конференция” в Чуйпетлово, където решихме организационните въпроси и датата на учредяването, бяхме осем души: двама активни борци, една обикновена партийка, един изключен от партията и четирима безпартийни. По едно време се появи милиция, но се оказа, че не е заради нас. Бяха обрали магазина в селото…\nПосле дълго и безуспешно търсихме зала. Разправяхме, че ще празнуваме рождения ден на Христо Радевски. Навсякъде ни искаха пълен списък на участниците и пари. Тогава (бяхме с Желю и Николай Василев) видяхме, че в 65-а аудитория на Софийския университет ще има семинар на катедрата по научен комунизъм. Така се роди идеята…\n– Заченати в конспирация. А нямаше ли доносници отвътре?\n– Да, в конспирация, иначе щяха да ни изловят, преди да сме направили каквото и да било. Но след учредяването на 3 ноември 1988 вече всичко беше открито. Разпращахме декларациите си и всички документи до средствата за масова информация. Не че някой ги публикува… Най-смешното беше, че разгласата ставаше чрез закрити партийни събрания, на които запознаваха партийците с нашите послания. Така се прочухме…\nОнези, които ни следяха, също го правеха открито. Вероятно целта им е била не да разберат какво правим, а да ни плашат. Колкото до доносниците, сред 80 души учредители не се намери нито един, който да съобщи за планираното събрание. И властите се оказаха изненадани, което личи от множество документи.\n– Клубът има ротационни председатели по азбучен ред за по няколко месеца, но сте избрана за секретар и на практика сте постоянно ръководство. Това не ви ли постави сред основните мишени на „Държавна сигурност“?\n– Е, да, два пъти ми обискираха къщата, за да изземат материалите, които ние и без това разпращахме навсякъде, и честичко ме арестуваха. Но – когато говорим за ръководство – бих искала да изясня една подробност, като че ли убягнала на повечето автори, занимаващи се с Клуба. Мисля, че по-правилно е да се говори не толкова за ръководство, колкото за активисти, защото имаше хора, дали имената си като членове на Управителния съвет, но неучаствали във вземането на по-нататъшните решения. От друга страна, хора, невписани в ръководството, участваха изключително активно: Блага Димитрова и Йордан Василев, чийто дом се превърна в нещо като щаб, Димитър Луджев, Деян Кюранов, Антонина Желязкова, Ивайло Трифонов, Марко Ганчев, Зина Маркова.\nИмаше дори хора (Евелина Келбечева, Лъчезар Кунчев), нарочно невписани като членове, защото бяха натоварени с други „задачи”: да информират „вражеските” радиостанции например. Благодарение на тях радиостанциите разбраха за учредяването на Клуба преди властта.\nРамо до рамо: Петко Симеонов и Желю Желев бяха едни от най-близките съратници и в Клуба за защита на гласността и преустройството, и в СДС\n– До падането на режима на Тодор Живков Клубът има само една година история. Не беше ли енергията му насочена срещу личния режим, а не срещу тоталитарната система? Не искахте ли социализъм с човешко лице, демократичен социализъм, а не капиталистическа демокрация? Дори номинално едва от 1990 г. „гластност и преустройство“ са заменени с „гласност и демокрация“ в названието на клуба.\n– Позициите в Клуба бяха разнообразни. Имаше такива (немалка част от ръководството), които искаха „социализъм с човешко лице” и се ограничаваха само с намеренията за сваляне на Живков. Имаше и други, които пледирахме за смяна на системата. Тези различия доведоха до разцеплението на Клуба след 10 ноември, но проличаха много по-рано.\nНа първото разрешено събрание на Клуба в кино „Петър Берон” на 2 ноември 1989 г. Желю направи изказване, в което нарече Клуба „политически”, а не само дискусионен, и постави въпроса за обединение с другите неформални сдружения (първообраза на СДС). Водещият Стефан Продев се разграничи от неговата позиция, която съобщи като лична, различна от тази на ръководството. На другия ден помолих да бъда освободена от длъжността секретар на Клуба.\n– Широко възприета е тезата, че в залеза си комунистическите режими търсят опора в националистическата карта, но тъкмо етническите противопоставяния на Балканите съществено допринасят за колапса на тези режими. Доколко Клубът и другите дисидентски организации тогава се противопоставихте на „голямата екскурзия“ – принудителното масово изселване на български турци в Турция? Неформалите не бяхте ли толкова националисти, колкото и останалата част от населението, която одобряваше или бе безразлична към „възродителния процес“ и изселванията?\n– Въпросът за „възродителния” процес причини другото разделение в Клуба. Имаше хора (както и в другите неформални сдружения), които бяха категорично против изобщо да се занимаваме с турците – било поради страх, било поради националистически нагласи. Още през май подготвихме много остра декларация, в която осъждахме политиките спрямо „нашите съграждани с турски етнически произход” или „нашите съграждани с турско самосъзнание” (и терминологията беше предмет на ожесточени спорове). Именно поради ожесточените спорове подадохме декларацията чак през юли, и то – не от името на Клуба, а подписана от 120 души като частни лица. Немалко от тях изобщо не бяха членове на Клуба.\n– С партийния плурализъм след 1990 г. започват идейни колизии по оста ляво – дясно в Клуба и в демократичната опозиция като цяло. Превърнал се вече във Федерация на клубовете за гласност и демокрация, за него дилема е това, да бъде във или извън новосъздадения СДС. А в средата на 1991 г., при разцепването на СДС, Федерацията формира малката коалиция СДС-либерали. Либерализмът (и то във вида на един ляв, а не неолиберализъм) ли беше присъщата телеология на Клуба след 3 години идейно избистряне и очистване, или това бе просто неговият организационен остатък.\n– Дилемата вътре/извън СДС беше резултат от разделението, за което вече споменах. От една страна, повечето комунисти се разграничиха от Федерацията като политическо образувание. Някои от тях си останаха (или се върнаха) в БКП. Настояваха Клубът да продължи да бъде само дискусионен и в него да участват хора с различна партийна принадлежност. На дискусионността, странно защо противопоставяна на политическото, държаха и някои от безпартийните членове. Различните позиции са очертани много ясно на организационното събрание на Клуба (вече като Клуб за гласност и демокрация) от 1 и 2 декември 1989 г.\nБолезненото разцепление на СДС през 1991 г. преживях не като участник, а като страничен наблюдател. Отказът ми да се занимавам с политика беше категоричен, но не виждах причина да съм част и от „дискусионния” клуб, основан от комунистите. Дискусионността беше станала вече част от ежедневието ни и нямаше нужда от специална формация, която да я осъществява. Колективните акции също бяха отживели времето си. Вече беше възможно да изразиш индивидуалното си мнение, без за това непременно да те арестуват. Опитвах се да го правя чрез списанието „Избор”, което издавах.\nКолкото до либерализма, продължавам да мисля, че „чисто” доктриналните различия в българския политически живот (не само след 1990-а, но и през цялото независимо съществуване на държавата България) просто липсват. Важното в нашия случай са не доктрините, а човечетата, които се опаковат в тях според собственото си удобство. Иначе пълното фиаско на СДС-либерали – покрай всички вече изброени причини – може би беше и предчувствие за фиаското на либерализма изобщо, на което сме свидетели днес и в национален, и в глобален мащаб.\n– Основатели на СДС отдавна признаха, че още от Кръглата маса през 1990 г. слабо са се интересували от икономиката, улисани в борбата за разграждане на тоталитарната държава. Смятате ли се за един от наивните съучастници в „плячкосването на държавата“, по едноименната книга на политолога Венелин Ганев, работещ в САЩ – че така се стигна до унищожаването и превземането на институции, което бе същественото условие за заграбването на собствеността от посткомунистически и криминални елити? Което е и в основата на социалната несправедливост на прехода.\n– Вече казах, че не съм участник – нито в политическия живот след 1989 г., още по-малко в „плячкосването на държавата”. Иначе, декларираната липса на интерес към икономиката не отговаря на истината – поне що се отнася до Клуба. Още през лятото на 1989-а формирахме вътре в него една група, която някои наричаха „младите”, а аз предпочитам определението „прагматици”. Тази група настояваше действията на Клуба да не бъдат само функция от поведението на властта (те ни арестуват, ние протестираме), а да започнем да разработваме алтернативни програми за управление. В тези програми най-важната беше икономическата. За осъществяването ѝ Димитър Луджев събра известни привърженици на пазарния либерализъм като Румен Аврамов, Диана Пишева, Огнян Пишев, Ренета Инджова, Боян Славенков. Впоследствие тяхната алтернативна програма залегна в икономическата стратегия на СДС.\nВ Клуба обаче не ни обърнаха внимание. На споменатото събрание в „Петър Берон” трябваше да огласим идеите си и докъде сме стигнали. Изобщо не ни допуснаха до изказване. Това беше втората причина да си подам оставката като секретар.\n– Овладяването и корумпирането на съдебната система бе ключово за разграбването на активите на комунистическата държава. Умишлено или не, антикомунистическите партии се оказаха съучастници в този процес. Например СДС и ОДС излъчиха последователно двама главни прокурори – Иван Татарчев и Никола Филчев. При Татарчев разцъфтяха силовите групировки, а недосегаемият Филчев едва ли не щеше да препъне членството ни в НАТО.\n– Колебая се дали – и в този случай (както в множество други, приписвани на операция „Клин” и вездесъщите тайни служби) – става дума за съзнателни действия, или за обикновена некадърност…\n– А можеше ли изобщо преходът да бъде справедлив?\n– А не е ли справедливостта – изобщо – занимание за „наивни съучастници”?\nТекстът е публикуван в брой 44 /2018 г. на списание "Икономист" от 2 ноември, който може да закупите в разпространителската мрежа в страната. Вижте какво още може да прочетете в броя.\nООН: Търговията с хора до голяма степен остава ненаказанаЩе има ли работа за хората с уврежданияСъс 140 хил. повече хора с увреждания ще имат финансова подкрепаОкончателно приеха промените в Закона за хората с уврежданияПолитика с увреждания\nхорапроф. Евгения Ивановадоктриниопакованипреходсъучастници


ЕКИПИРОВКА - маски - Ски-маска CRIVIT SPORTS (подходяща и за хора с диоптрични очила)\nНомер на обявата: 5827\nОписание/Мнения/Оценки: Маската е с размер за възрастни, с двойна тонирана жълта плака от защитен клас S2 за облачно или мрачно време. Маската е с еластичен регулируем ремък за главата (или каската), вентилационни отвори за проветряване на рамката, с покритие против замъгляване и термоизолационен слой. Цвят на маската: графитено-сива. Цвят на плаката - жълто/оранжева. Ски маската е подходяща за хора с диоптрични очила и в същото време ляга хубаво към каска. • 100% UV защита, оптичен клас 1, защитен клас S2/S4. • стъкло с покритие, устойчиво на надраскване, нечупливо външно стъкло от поликарбонат • вътрешно покритие против мъгла и кондензация • конструкция от гъвкава пластмаса (полиуретан) • двуслойна подложка от пенополиуретан • цилиндрични лещи за визия без изкривявания • интегрирани вентилационни отвори в плаката и в рамката за осигуряване на оптимална циркулация на въздуха • микрофибърна торбичка за съхранение и почистване • Ширина на маската 18.8 cm\nТази обява е разглеждана 353 пъти\nКоментар от : Руси Данчев на 31/08/2020 в 04:23\nНамаление от 32 на 30 лева!


Най-нови вицове - страница 5 | Vic-bg.com - най-добрите вицове\nизпратен от admin на 23.09.2017 в категория Иванчо и Марийка\nВ училище учителката обяснява на децата\nот първи клас, че всички бебета ги донасят щъркелите. Когато се прибрал малкия Иванчо, попитал баща си:\n- Тате и мен ли като другите деца ме е донесъл щъркела?\nБащата се замислил какво да отговори, но нали все пак синът му бил първи клас и казал:\n- Да, Иванчо, така е. Щъркелът те донесе...\nТогава Иванчо го прекъснал възмутено:\n- Абе тате, мама не ти ли е пуснала, та щъркела си наебал... ?\nизпратен от admin на 23.09.2017 в категория Бисери\nIQ-то на тълпата е равно на IQ-то на най-глупавия в нея.\nАко този текст се смалява пред очите ви, значи някой ви отнася монитора!\nизпратен от admin на 22.09.2017 в категория Разни\nБаща и син се къпят в банята. Изведнъж, малкият се подхлъзва , в последния момент се хваща за члена на баща си и започва да се смее.\n- Кво, се хилиш, бе! - ядосал се бащата - Ако, беше с майка си, щеше да се претрепеш!\nизпратен от admin на 22.09.2017 в категория Бисери\nАко Фуагра е гъши дроб, то Виагра е дроб от некво друго животно...\nизпратен от admin на 21.09.2017 в категория Семейни\nОбажда се слушател за поздрав в радио.\n- Ало, Иван Стоянов се обажда, искам да поздравите жена ми.\n- Ти що питаш бе?!\n- Ами как да я поздравим иначе.\n- Ааа, Мария се казва.\n- Значи Мария Стоянова, така ли?\n- Ти откъде знаеш бе?!?\n- Мила искаш ли да отидем довечера на кино?\n- Ми добре?\n- А каво ще каже твоя приятел?\n- Е аз нямам... приятел - мъжът ми го уби!\nизпратен от admin на 21.09.2017 в категория Професионални\nПрез осемдесетте години отива строителна комисия на строежа на метрото. Викат бригадира:\n- Кога ще е готово?\n- На шести.\nОтзад тих глас:\n- Ти в ред ли си, няма да успеем до шести!\nБригадирът тихо казва:\n- Ти не си в ред, аз не съм казал месец или година.


Евтин мобилен абонамент - сравнете при нас | Econello.com\nНа тази страница ще намерите важна информация за най-разпространените и популярни мобилни абонаменти. Разгледайте и изберете най-добрия за Вас.\nСравнете абонамент тук:\nАбонаменти от 12.99 лв\nПрезареди приятел от твоята карта\nОтстъпка до 56% при закупуване на повече от 2 услуги\nВезплатно преминаване към абонаментен план\nЛесно прехвърляне от друг оператор със запазване на тел. номер\nНамери евтин мобилен абонамент\nНа нашата страница може бързо да намерите най-изгодния мобилен абонамент. Почти всеки от нас притежава някакво мобилно устройство, което е нашия портал към света. Интернета е една от най-революционните постижения на нашето време и навлиза с бързи стъпки в нашето всекидневие.\nДнес всяка информация, от която имаме нужда се намира под нашите пръсти. Но за да можем да използваме това дигитално чудо ни трябва достъп до интернет мрежата, който се предлага от мобилните оператори. Той може да се осъществи чрез мобилен абонамент, ваучер или предплатена карта. Много потребители избират мобилния абонамента, просто защото е най-удобната алтернатива.\nПреди да вземете мобилен абонамент е много важно да прочетете всички условия на оператора. Това може да направите в нашата страница, като при това спестите пари, нерви и бъдещи главоболия.Малко по-долу Ви предлагаме информация за това, което трябва да знаете за който и да е мобилен абонамент.\nСравни лесно и избери мобилен абонамент\nВземането на евтин мобилен абонамент никога не е било по-лесно от сега. Единственното, което трябва да направите е да кликнете на страницата на мобилния оператор, да попълните личните си данни и готово. Не забравяйте да сравните различните абонаменти преди да подпишете нещо. Много компании имат срокове на своите договори и ще Ви струва скъпо ако желаете да прекратите договора преждевременно.\nДнес на пазара се предлагат множество мобилни абонаменти. Може да намерите такъв със срочен договор от 12 или 24 месеца, има и безсрочни договори, с различен размер на сърфа и на телефонните минути – изобщо абонамента се оформя според Вашето предпочитание и нужди.\nОстанете на страницата ни ако желаете да се информирате за всеки вид мобилен абонамент, за да може да изберете този, който най-много съответства на Вашето всекидневие.\nВидове мобилни абонаменти\nПочти всички мобилни абонаменти, които се прадлагат днес на пазара са с постоянна цена. Това означава, че Вие плащате една и съща сума всеки месец докато се придържате към размера sms, сърф и телефонни минути, които са включени в абонамента. Постоянната цена допринася и за лесното сравняване на различните абонаменти.\nНякои оператори предлагат TV-канали в своите пакети. За това обаче ще Ви е необходим голям размер на сърфа и силен интернет, което означава по-висока месечна такса.\nИма мобилни абонаменти, които са без срок на договора. Ние в Econello.com смятаме, че те са най-подходящи поради факта, че броя потребители непрекъснато нараства и винаги може да се намери по-евтин и по-добър мобилен абонамент и Вие може по всяко време да смените оператора без допълнителни разходи.\nАко не желаете плащате всеки месец и използвате телефона си по-рядко, то може да си вземете предплатен пакет.\nНякои от мобилните оператори предлагат услугата лизинг на мобилни телефони при закупуване на мобилен абонамент. В този случай телефона се изплаща на равни части заедно със самия абонамент. Това е добро решение в случай, че нямате достатъчно налични средства да платите нов телефон в брой.\nКолко може да струва мобилен абонамент\nЦената на Вашия мобилен абонамент зависи от пакета, който сте избрали, т е от размера на сърфа и на минутите за разговор. Колкото по-голям сърф толкова по-висока месечна вноска. Ако използвате телефона си само за няколко sms-a, малко сърф и ограничено количество разговори, то може да намерите много изгодни мобилни абонаменти.\nРазгледайте абонаментите, които предлагат операторите за да намерите този, който най-точно отговаря на Вашите нужди. Не забравяйте, че винаги може да се свържите с мобилния оператор ако имате въпроси относно техните услуги.\nВажно да знаете преди да вземете мобилен абонамент\nПреди да започнете да сравнявате абонаменти е добре да сте на ясно от какво имате нужда що се отнася до разговори и размера на сърфа. По този начин ще можете лесно и бързо да намерите най-подходящия.\nИзберете мобилен абонамент без задължителен срок – така ще може бързо и безплатно да го прекратите ако намерите нещо по-добро.\nАко живеете в малко населено място, извън големите градове, е важно да разгледате мрежата и покритието на оператора. Това ще Ви спести много главоболие в бъдеще.\nАко сте решили да вземете мобилен абонамент, домашен телефон и интернет за дома Ви ще Ви препоръчаме да се доверите на един доставчик. Така ще бъде по-евтино и по-лесно да си проверявате сметките.\nКак да намерите най-изгодния мобилен абонамент?\nНашия стремеж е да можем да Ви улесним в търсенето на евтин мобилен абонамент. Ние ще Ви помогнем да намерите мобилен абонамент с благоприятни условия, като при това спестите и време и средства. Затова сме събрали не само тези оператори, с които си сътрудничим, но и останалите компании на мобилния пазар в страната. В Econello.com непрекъснато актуализираме цените и офертите за да могат нашите посетители да получат най-новата информация.\nНакратко казано ние бихме желали да бъдем вашия онлайн помощник за всико, което се отнася за лични финанси. Не се колебайте да се свържите с нас ако имате въпроси или мнения за страницата ни. Бихме се радвали на вашите предложения за подобрения.


Начало България 60% от учениците са заявили, че искат да бъдат тествани за ковид\nОколо 60% от всички ученици са заявили, че искат да бъдат тествани. Процесът по връщане на учениците в клас ще отнеме една-две седмици и при повечето това ще се случи преди Коледа. Това обяви пред БНР министърът на образованието Николай Денков.\nМинистърът увери, че има достатъчно тестове за всички училища за новата седмица.\n„В склада има над 80 660 теста. Имаме уверение, че се очакват още няколкостотин хиляди теста през следващата седмица…“\nДенков обясни, че процентът на положителни проби при децата от 1 до 4 клас е нисък, но те стоят по-затворени вкъщи.\n„Знаем обаче, че след стартирането на учебната година за един месец имахме рязко нарастване на случаите във възрастовата група от 6 до 19 години. След затварянето на училищата имахме съществено спадане. Бих обсъдил със здравните власти да се гледа каква е заболеваемостта и колко са тестовете, на тази база да търсят решенията. Най-важното е решенията да се вземат съвместно, защото не са само здравни, имат социални последици, влияят върху родителите, оттам и върху икономическата ситуация. Това е институционален проблем и това трябва да бъде променено“, допълни Денков в предаването „Неделя 150“.\nпредишна статияКрум Зарков за ДЕБАТИ.БГ: БСП трябва да даде път на младите\nСледваща статияМилена Вировска: Животът на „автопилот“ и има ли начин да излезем от този режим?


Серия “Мерлин Аз Съм“\nШОУД 9 – АДАМУС СЕН ЖЕРМЕН\nПредставено пред Аления Кръг на 5 юни 2021 год.\nДобре дошли на Шоуда. Добре дошли на директното излъчване на 9 Шоуд от серията “Мерлин Аз Съм“ от Комуникационния Център на Аления Кръг в Колорадо. Нека заедно вдишаме дълбоко и да започнем днешната ни среща.\nНа тази среща ни предстои да обсъдим много, трябва много да направим, затова нека вдишаме хубаво дълбоко и да започваме.\nАх! Приятно е да се върна на Земята, във физическия свят към всеки от вас, в тялото на Калдре. Да. Но преди да продължим напред, отначало трябва да направим нещо. Като гостуващ Велик Възнесен Майстор, аз питам – къде ми е кафето? М-м? С удоволствие бих изпил чашка кафе. Ах! И като по команда. Благодаря, скъпа Кери.\nКЕРИ: Не искаш ли сладки?\nАДАМУС: За сега ми стига кафето.\nАДАМУС: Но ги остави тук. Калдре и Линда може да поискат. Благодаря.\nКЕРИ: Това е за теб.\nАДАМУС: А! И би ли поздравила всички Шамбра?\nКЕРИ: Здравей, Шамбра! Липсвахте ми. А ако ни дойдете на гости, ще ви целуна по бузата.\nАДАМУС: А мен?\nКЕРИ: О, почакай, почакай!\nКЕРИ: Можеш да ме целунеш.\nЛИНДА: Винаги ценим Кери Галант и нейния огромен труд заради всички останали. Наистина тя върши голяма работа.\nКЕРИ: Обичам те, Линда! (Адамус се подсмихва) И Адамус.\nАДАМУС: И целувка за скъпата Линда.\nЛИНДА: Провървя ми!\nАДАМУС: Разбирам, че някои от вашите социални мерки, които ви се наложи да изтърпите през последната половин година, започват за приключват. Какво удоволствие е да имаш възможност да прегръщаш и целуваш, а някои може да правят и нещо друго.\nДнес има за какво да поговорим. Важното е, че всичко ще се случва на различни нива. Свиквайте с това. Живот на различни нива.\nЗная, че това понякога ви побърква. Зная, че понякога искате просто да останете на това дребно комфортно ниво, на което ви харесва, но това не е мястото на където се движим с Шамбра, с вас. Ще работим на различни нива.\nРазбира се, днес ще звучат думи. Някак трябва да ги има, в крайна сметка за известно време, но енергийната връзка днес ще бъде по – голяма от когато и да било.\nЩе чуете думи, но аз наистина настроих Калдре повече на енергийна връзка. Ето към какво се движим. Ще вървим към това и на Кихак. Ще говорим за това на нашите срещи, на облачните ни класове и на всичко останало. Свиквайте с общуването на много нива. За да имате възможност да общувате, да излъчвате на няколко нива. Не всичко на едно ниво, а на няколко. А после да приемате на няколко и да осъзнавате, че това е изконно разбиране, при което не е нужно да използвате думи или език, не е нужно някой да ви казва нещо в ухото или нещо да чете; вие просто започвате да разбирате всичко.\nИ така, днес, вдишайте дълбоко и преминете към многомерните, многостранни комуникации на много нива.\nРазбирате ли, ако се върнем към Шоудовете, които правехме в миналото, разбира се, там има думи. Но ако се потопим на дълбоко, там също така са вложени енергии. Те са живи. Там се намират не просто стари, мъртви енергии. Във всеки Шоуд, който някога сме правили, във всеки продукт – не ми харесва много тази дума “продукт“ – във всичко, което сме правили с вас, присъстват живи енергии. Те не са статични. Ние не влагаме там точно 52 дози енергия. Не. Те продължават да растат и в това е тяхната прелест и това е част от целия комуникационен пакет, за който говорехме.\nИ така, вдишайте дълбоко, усетете всички нива и се доверете на себе си. Това е много важно. Доверявайте се на себе си.\nДнешната беседа ще има седем глави на седем различни нива. Да.\nАДАМУС: А какво? Повече ли ти трябват?\nЛИНДА: Да (тя се смее).\nАДАМУС: Или по – малко (Адамус се смее)?\nЛИНДА: Не, това е много. Звучи, сякаш е много.\nАДАМУС: Не, всъщност всичко е много просто. Можете да оперирате – точно сега виждате сънища в крайна сметка на дузина различни нива, дори ако си мислите, че сте будни, но всъщност на всички нива вие виждате сънища. Просто сега не го осъзнавате. Не, седем – това е нищо. Аз мислех да го опростя. Отначало, когато си водех бележки в Клуба на Възнесените Майстори, готвейки се да дойда днес при вас, имах около 42 различни нива, и си помислих, че по – добре за простота да ги филтрирам. Ще възразите ли, ако си хапна тук, докато ние … (той си взима сладка) Искаш ли да опиташ?\nАДАМУС: М-м. Човешка храна. Интересно, но толкова реална в сравнение с това, което ни предлагат в Клуба на Възнесените Майстори. Много хубава, но …\nЛИНДА: А какво стана с “овеса и меда?“ Изглежда това те възхищаваше повече от всичко.\nАДАМУС: Това ми харесваше в последния ми живот. Много ми харесваше…\nЛИНДА: Не ти ли се струва, че това е по – добро?\nАДАМУС: Тук има няколко интересни аромата, но нищо приличащо на овес с мед и орехи. Валцуван овес, всъщност. Не само овесени ядки, а валцуван овес. В Клуба на Възнесените Майстори това е може би най – популярният артикул в менюто.\nЛИНДА: (под носа си) Е, разбира се.\nАДАМУС: (смее се) Каквото яде Адамус, това ще ядат и всички останали.\nЛИНДА: Съдейки по всичко, ти си единственият, който може да определя менюто.\nАДАМУС: Аз управлявам кухнята, затова менюто е такова. Днес има седем различни нива.\nАДАМУС: Нека започнем с първото.\n1 – Съмнения\nАДАМУС: На нашата среща миналия месец говорихме за съмненията. Съмнения. Те са се вкоренили в човешката природа. Те произхождат от ума. Съмненията – това е което използвате, за да регулирате и управлявате себе си. Това е много странен начин, но съмненията в себе си се появяват, когато умът изпраща сигнал за това, че може би правите грешка, умът изпраща сигнал, “Не прави това, което и по – рано, защото по – рано резултатът беше лош.“ Но, знаете ли, умът е много линеен и има работа с голямо количество данни, затова той изпраща тези сигнали. Те произхождат от областта за оцеляване, от аспекта за оцеляване на мозъка – съмненията в себе си – а после се подкрепя от другите хора, които всъщност също сте вие и съмненията се усилват. И в главата ви започва да звучи гласът на съмнението, било то гласът на родителите, вашия собствен, на ваш аспект от миналото, който е преживял някакви трудности. У някои от вас в главата звучат гласове на психиатри или психолози, дори ако вие никога по – рано не сте ходили при тях. Но вие разигравате в ума си този психолог, своя личен психолог, който постоянно се съмнява, постоянно питайки, “Наистина ли искаш да го направиш? Наистина ли се чувстваш така?“ Просто изследвате, подтиквайки и заставяйки ви да се съмнявате в себе си.\nСъмненията. Вие нямате този лукс. Не би ли могла да запишеш това, Линда, на своя фантастичен вълшебен таблет, той наистина е потресаващ.\nЛИНДА: Добре, сър.\nАДАМУС: Вече нямате лукса да се съмнявате.\nЛИНДА: А съмнението – това номер едно ли е или просто съмнение?\nАДАМУС: Да. Вече го нямате. Това е игра. Да наричаме всичко със своето име. Това е игра, която се разиграва в ума и в ежедневния ви живот. Вече нямате лукса на съмнението. Няма го. Това е игра, която няма да ви доведе до никъде. Много от вас са запознати с настолните игри. Често в тях вие хвърляте зарчета и се местите по дъската, опитвайки се да изпреварите другите. Ако съмненията бяха настолна игра, нямаше да стигнете до никъде. Просто щяхте да се въртите в кръг. Никога нямаше да напреднете. Никога нямаше да прогресирате. Всъщност, вероятно щяхте да се оттласнете назад в тази жизнена игра на съмнения. Всяко хвърляне на зарчета би било неудачно. Всяко … о, това е прекрасно, Линда. Еха (говори за нейните надписи).\nЛИНДА: Отдавна не съм го правила. Малко съм отвикнала.\nЛИНДА: От писането.\nАДАМУС: А, от писането. От писането, разбирам. Просто исках да се уверя, че говорим за едно и също.\nИ така, ако съмненията бяха настолна игра, и хвърляхте зарчетата, то всяко хвърляне ще бъде неуспешно. Всяка карта, която теглите от колодата, когато дойде време да вземете карта, ще бъде лоша. Съмненията до никъде няма да ви заведат. Каква е ползата от съмненията? Защо ги има изобщо? Както вече казах, те ви карат да се контролирате. Когато се съмнявате, вие поставяте своего рода граници. Изграждате стени. Създавате си кутийка.\nВече нямате такъв лукс. Нямате.\nВнезапно започвате да осъзнавате колко често през деня се съмнявате в себе си. Постоянната серия от съмнения, възникващи у вас ви сдържа. Те ви правят нищожни. Те ви правят много плоски, линейни и локални. Вече не можете да си позволявате съмнения в живота си. Това е лоша игра. Това е.\nНикой не ви ги натрапва. У човека не съществува такава централна система за управление, която ви кара да се съмнявате в себе си. Участвахте в игра и сега е време да излезете от нея.\nСъмнения. Бих искал да запишеш и това, просто като отделни думи или можеш да ги запишеш като сентенция. Съмнението – е насилник (Линда възкликва). Какво? Не се съмнявам в себе си. Знам думите, които използвам. Съмнението – е лъжец.\nЛИНДА: На същата страница ли?\nАДАМУС: Както искаш, скъпа. Това е твоето устройство. Съмнението – е лъжец (той мърмори, докато отхапва още една хапка).\nАДАМУС: Трябва да похапна. Това беше дълго пътешествие. Мм. От Клуба на Възнесените Майстори – това е много далеч. Малко огладнях.\nСъмнението – е лъжец, и съмнението – е убиец …\nЛИНДА: (възкликва) Еха!\nАДАМУС: … на енергията, вашата енергия. Съмнението – е насилник! То е – лъжец. То е убиец на вашата енергия. Точно това прави то. И аз съм щастлив да използвам такива смели думи, защото точно това и прави то. Стига сте се въртел в кръг около него. То е насилник. То насилва вашата енергия. То я краде; карайки ви да се съмнявате в себе си. То е лъжец. То краде от вас. То краде не само жизнената сила от тялото и ума ви, но и вашата истинска личност. То е убиец. То убива истинското Аз Съм, което сте. То убива Мерлин, вълшебника, който сте и вече не можете да си позволите да играете тази игра. Тя приключи.\nВсеки път, когато усещате съмнение, отидете отвъд него. Всеки път, когато чувствате приближаването на съмнението, излезте от пределите му. След минута ще подберем думата. Какво е противоположно на съмнението? Ще преминем към това след миг, ще измислим дума и ще излезем отвъд съмнението.\nТам на където сме се насочили, няма място за съмнение и ако вие се държите за такива – между другото, преди да продължа, драконът ви помага да намерите съмнението. Ето защо преживяхте някои неща в последно време. Такова чувство, че съмнението се изсипва от мътна помийна яма вътре във вас и точно това става. Драконът ще го намери, защото там накъдето се движим няма място за съмнение.\nМоже да се каже, че се намираме отвъд рамките. Отиваме в другите сфери. Вървим към истински живот на Майстор на планетата. Това не трябва да се прави със съмнения. А драконът намира съмненията и ги издърпва на повърхността.\nТам, накъдето сме се насочили, няма място за съмнения. Те ще ви разкъсат. Те наистина ще ви разкъсат. Представете си космонавт, когото пускат в открития космос и който е взел със себе си в космическата капсула твърде голям товар. Той я е претоварил. Космонавта в последната минута, когато никой не е гледал, е сложил в капсулата си цял куп допълнителни припаси, одеяла, храна, инструменти, комплекти за оцеляване и всичко останало, защото бил наплашен. Той мислел, че те ще му потрябват. Но сега той е в открития космос и неговата капсула е била разчетена за определено тегло, но сега там има излишен багаж. Какво трябва да стане? Това ще разруши капсулата. Тя или няма да долети до местоназначението си, или ще се измести от курса си, или просто ще се разруши на части, ще се разпадне.\nЕто какво са съмненията. Това е излишен багаж и защо изобщо сте го взели със себе си, не разбирам, нима вие просто сте свикнали да се съмнявате? Съмненията са като стар лош приятел, който винаги е наблизо, но вие разчитате на него. Ако се намирате в ситуация, когато трябва да вземете решение, трябва да изберете едно от три или четири неща и внасяте съмненията, за да ви помогнат с взимането на решение. Представете си какво калпаво решение ще вземете, основано на съмнения?\nДа допуснем съществува възможност за нещо ново, вълнуващо, необичайно, приключенско и ето, идва време да се взима решение, но идва съмнението и казва, “Е не знам дали ще мога да направя това“ или “Може би просто си измислям всичко това.“ О-о! Знаете ли, има само няколко неща, които не ми харесват в Шамбра. За останалото можете да правите каквото си пожелаете. Но не ми харесва, когато произнасяте фразата, “Не зная“ (Линда възкликва). Не казвам, че аз не зная. Казвам, че вие казвате, “Не зная.“\nЛИНДА: Добре. Добре.\nАДАМУС: И още, когато просто се съмнявате, когато се съмнявате в себе си. Там накъдето се движим, няма да има място за това. То ще ви разкъса. Излизаме. Излизаме от рамките. Насочваме се към съвършено ново ниво на съзнание и общуване и ако съмнението е ваш компаньон, вие никога няма да се оттласнете от земята. И дори ако ви се отдаде да се откъснете от земята, това няма да бъде приятно.\nИ така, нека сега да отделим миг заедно с Шамбра от целия свят. Вдишайте дълбоко отвъд рамките на съмнението. В какво се съмнявате? Единственото, в което трябва да се съмнявате е вашата човешка същност. Единственото, в което да се съмнявате – това е съмнението в човешката ви същност, което ви казва да не се замесвате, което ви задържа тук.\nСега, може да имаме дълга, дълга дискусия за съмненията, но всъщност вие не искате да бъде различно. Не искате да грешите или да изглеждате неудачник в очите на другите. Знаете ли, всъщност не е чак толкова лошо във вашите очи, във вашите собствени самовъзприятия да правите грешка. Вие можете да го преживеете. Можете да си кажете, “Е, това беше грешка и всичко потръгна не така както си го мислех. Но всъщност това не беше грешка, затова аз искам да го приема,“ и гледайте как енергията ще продължи да циркулира, да се завръща и това наистина не беше грешка. Това беше просто част от целия процес на преживяване на живота. Изобщо не беше грешка. Ако позволите на енергиите да циркулират и да продължават да се разкриват, ще разберете, че вашата грешка всъщност не е била грешка.\nИ това, което наистина ви тревожи, това за което наистина мислите – това са другите хора. Беше ли грешка това? Всички ще ви погледнат и ще кажат, “Боже, това беше глупаво. Това беше наистина глупаво.“ (Линда се прави, че плаче) “Защо направи такава грешка?“ И дори ако не ви го казват в лицето, което те правят обикновено, то те мислят за това (Линда продължава да се прави, че плаче), и те говорят за това с другите хора, “Видяхте ли, че Линда …“ Много съжалявам, но днес ще ти се наложи да представляваш цялата публика.\nЛИНДА: О, благодаря.\nАДАМУС: “Видяхте ли какво направи Линда? Видяхте ли тъпата грешка, която допусна тя? (тя продължава да се прави, че плаче) Ето какво … (Адамус се подсмихва) Ето какво всъщност ви трогва. Искам да кажа, че в себе си можете да се смирите с някои грешки, когато сте направили нещо глупаво, защото стигате до разбирането, когато наистина вникваме в природата на времето, вие стигате до разбирането, че всъщност не е било грешка. Това е било стъпало. В този момент, когато сте се спънали в този камък, може би не ви е било много хубаво, но от друга страна, това е била важна част от общия енергиен вихър, който в крайна сметка ви служи.\nНо после човекът си мисли, “Аха, а какво ще си помислят другите?“ Това е най – сложния въпрос. Това е най – сложния въпрос. Ще повторя, след няколко минути ще стигнем до това, какво да правите ако сте в съмнения. Но представете си живот без съмнения. Говорили сме за живот без прилагане на сила. Сега представете си живот без съмнения.\nНека вдишаме това по – дълбоко.\n2 – Време\nНомер две. Време. Време – това е увлекателна тема. Времето – това е нещо, за което няма съглашение дори в средите на физиците. Тоест, мислите, че е така, когато ви е на ръката. Но от гледна точка на науката или физиката, то е неопределено. Всъщност то не е реално. Всъщност то е механизъм, създаден от ръцете на човека. Прекрасен механизъм. Това е забавен механизъм, докато не заседнете в него. Тогава той започва да досажда. Става скучен. Той става самата смърт – самата смърт – тъй като болшинството от хората се намират в линейното време, което води от родовата травма към агонията на смъртта. Всичко, което правят те – е да очакват смъртта по времевата скала. Това е печално. Това е много, много печално, нали?\nАДАМУС: Толкова тъжно, че това повлия на съзнанието на планетата. Какво пък, ние ще излезем отвъд пределите му. Ще стигнем до разбирането на времето, което наистина ще ви позволи да се намирате във времето и извън него едновременно. Времето ще стане играчка, а не бреме. То ще бъде инструмент. То ще стане това, с което може да поиграеш.\nМного от вас в последно време – тоест наскоро … Калдре винаги пита, “Какво значи наскоро?“ За мен това е малко по – различно. Последните сто години са наскоро. В последно време в човешкото разбиране, през последните няколко месеца и особено през последните няколко седмици, усещахте изкривяване на времето. Това побърква. В известен смисъл това е дори весело, но ви побърква, разстройва, ако се опитвате да си вършите ежедневните дейности.\nУсещахте изкривяване на времето и това е добре, защото ето какво става. Малко говорихме за това миналия месец, но сега на този път сте не само вие. Тоест не само “вие,“ които се виждате в огледалото всеки ден. Сега имате голяма компания. Имате много приятели, колеги, които сега са част от този път. Те – са вашето минало и бъдеще. Вие носите, може да се каже, техния товар, а също и тяхната радост. Сега носите отговорността за тях върху себе си.\nЕто какво става. Линда, ще те помоля да нарисуваш диаграма, използвай за нея целия лист.\nАДАМУС: Нарисувай нещо като фуния.\nАДАМУС: Фуния надолу и рисувай красиво, художествено.\nЛИНДА: Аз не рисувам много добре на IPad.\nАДАМУС: И в долната част на фунията …\nАДАМУС: Всъщност обозначи тази фуния като “Момента сега.“\nАДАМУС: Просто “сега“ – така е по - добре. Под фунията човек.\nАДАМУС: Нарисувай човека с чертички.\nЛИНДА: Ето какво се получи.\nАДАМУС: Или войниче или както предпочиташ, но ето го човекът в момента Сега. А сега нарисувай стрелки идваща от десет часа, една идваща от два часа надолу към фунията.\nАДАМУС: Добре. Сега на тази от ляво, напиши, “минало,“ а на тази от дясно – “бъдеще.“ Точно това сега става във вашето времево разширение.\nКакво става – не с планетата, това е Шамбра – какво става сега – това е миналото, вашите минали въплъщения, дори този живот, миналото се разкрива. То вече не се намира на права линия, но то се отваря и се спуска към вашето Сега. Вашите бъдещи потенциали – това е сложничко, разбирате ли (подсмихва се, опитвайки се да покаже на Линда правилната страна на изображението).\nАДАМУС: Вашите бъдещи потенциали вече не са в бъдещето. Когато ставаме съзнателни за времето същества, вашите бъдещи потенциали се отварят. Бъдещето се отваря, и то също влиза във фунията. Ето защо в последно време чувствате изкривяване на времето. Понякога това е изкривяване на заземяването – свикнали сте към определено заземяване – и сега чувствате такова странно изкривяване, защото се отваряте. Отваряте се към миналото и бъдещето. Те навлизат в Сега. Не само това, но връщайки се към рисунката, отгоре, ето тук – е “душата.“\nАДАМУС: И стрелката отдолу в Сега. И така, душата, и всичко това се спуска надолу през фунията, когато позволявате. Това е физика на позволението. Ето какво става.\nВашето минало се освобождава от закрепването към времето. Бъдещето, в което са всички ваши потенциали, се освобождават от закрепването си към времето. И после душата, Майсторът, всички ваши потенциали, цялата ваша енергия също може да излезе, ако позволявате. Това е своего рода диаграма на Позволението. Ето какво става и всичко това се спуска към вас, човекът на дъното на фунията. Всичко се спуска към вас. Защо? Защото вие помолихте за това, защото вие го искате, защото вие казахте, “Това е животът. Всичко ще завършим. Ще останем тук като въплътен Майстор. Ще осъзнаваме душата.“ И правейки го, това отваря това, което наричате историята от миналото, за която ще разкажа малко по – късно. Но това отваря самата история.\nНищо от това, което някога се е случвало, не е изсечено в камък и не е отлято в бетон. За болшинството от хората всичко е точно така. Такова е тяхното възприятие и те се държат подобаващо. Това е като в случая с Крал Артур, издърпал меча от камъка. Много са се опитвали да го направят до преди Крал Артур, но са претърпели неуспех, а той отишъл издърпал този меч от камъка, което означава, че той се е отключил от времето. Затова вашето минало – с всичко, което според вас, сте направили погрешно, с всичките грешки, които както мислите сте направили, с всичките ви съмнения – внезапно сте се изключили от самото време. Това е грандиозно. Това е невероятно грандиозно, свръхграндиозно, квнтово грандиозно. И в същото време, едновременно се откъсвате от бъдещето, което винаги сте държали в бъдещето, като някъде там, като още нещо, а сега го правите достъпно.\nМежду другото, всичко това става, така да се каже естествено. Не е нужно да се учите на това. Казвам ви това може би постфактум или може би по време на случващото се. Това не е нещо към което трябва да се стремите. Не е като да излагам какво предстои. Сега се намирате точно тук. Това вече става в живота ви. Аз просто сега се опитвам да ви го опиша със свои думи, но което е по – важно, чрез предаване на енергия.\nИ така, работата е в това, че времето променя начина по който се движи, то вече не е линейно. То ще остане линейно, ако и когато го изберете, но сега то се откъсва от миналото и бъдещето. А после, едновременно с осъзнаването, че цялата ви душа се влива във вас, в получателя на дъното на тази фуния, в момента Сега. Това е грандиозно. Това е грандиозно. За миг просто позволете и усетете това.\nОтделете миг и просто усетете, как всичко това тече сега през фунията във вас. Вашето отворено минало, вашето отворено бъдеще и вашата душа.\nАз говоря за душата. Ще дефинирам душата в “Живота на Майстора 14“, който вече е достъпен в любимия ви магазин на Аления Кръг. Малка реклама, скъпа Линда.\nЛИНДА: Това е доста добра информация.\nАДАМУС: Това е хубава – потресаваща информация – и знаете ли защо? Защото това е вашата информация. Разбира се, казвал съм това, озвучавал съм го, но това е вашата информация. Това е през което преминавате. Не бихме правили нищо, ако не преминавахте през него. А после работейки заедно по време на срещите, които наричаме Шоудове, своего рода колективен глас, груповото общуване между всички се превръща в такива неща като “Живота на Майстора“ включително. Но всичко е благодарение на това къде се намирате.\n3 – Историята в сърцето ви\nСледващата тема, номер три. Истинската история, вашата истинска история, се намира в сърцето. Тя не е в мислите. Това не са данни. Истинската история – съвсем не е в данните.\nГледате историята, да кажем в книгите по история, историята на планетата, историята на вашата страна.\nЛИНДА: Номер три – “История?“\nАДАМУС: Да. Вместо “история,“ ще я наречем “Историята в сърцето.“ Да, историята в сърцето.\nГледате книга по история и в нея има много факти и много данни. В нея има имена и дати. В нея има много факти и цифри. Хората са сигурни, че точно това е историята. В известна степен, да, но това е само един аспект, един слой от десетките, стотиците, може би хиляди слоеве от това, което представлява истинската история.\nОт начало тази концепция е трудна за разбиране и точно тук ви моля просто да я усетите. Някои от вас наистина ще започнат да я разбират. Миналото не е било това, което си мислите или се съмнявате и когато казвам “съмнявате,“ имам предвид вашите съмнения от миналото. Това съвсем не е така.\nОбикновено имате набор от опорни точки, които според вас, всъщност съставят миналото и мислите, че то по някакъв начин се пази в ума ви. Имате история. Имате кратко видео, имате снимки, имате спомени, имате емоции. Те не се пазят в ума. Там няма нищо подобно. А къде могат да бъдат? В кои течности на мозъка ви, в кои аминокиселини, в някакви други вещества, които са в мозъка ви? Не, те не са там. Там не се пази нищо.\nВсички спомени се пазят в облака, и да, има много точна аналогия между вашите изчислителни системи, които работят с данни и това, как сега ги изпращате в облака. Знаете, че те като правило, не се намират точно във вашия компютър, въпреки че всичко това имитира целия човешки процес.\nИ така, имате данни и спомени. Те се пазят, съдържат се в облака, но облака го няма никъде. Тоест вие не можете да отидете и да се опитате да го намерите в небето, точно същото е и с Акашовите Записи на планетата или вселената. Те просто са. Те съществуват.\nСега, както беше казано, всичко е вашата история, всичко, което някога сте правили или преживели, всичко, което знаете, всяка мисъл, която е възниквала някога, не се пази в някакво място, но тя съществува. Къде е тя? Тя просто е. Тоест тя е един вид в пустотата, и е невъзможно да бъде намерена. Това е някак странно. Освен това, у всичко има електромагнитни свойства, които могат да бъдат открити и когато бъдат открити, това – в момента върви изследване, но не мащабно – но ще видите примерно след три или четири години, че учените ще успеят да започнат да откриват това, което бих нарекъл своего рода ниши с мисли или ниши с памет до човека или около човека. Всъщност тях ги няма, но е забележимо къде и как ги изтегляте. Това е като входната част на фунията и те притежават електромагнитни свойства. Така че учените ще стигнат до извода, че, поради липса на по – добро описание, около вас има някакво поле от аура и точно там се пазят всичките ви мисли и спомени. Но всъщност това не е така, но точно така можете да ги намерите. Да се върнем на темата.\nИстинската история на този, който сте, се намира в сърцето и аз нямам предвид това (физическото) сърце ето тук. Знаете какво разбирам под сърце. Историята във вашите чувства. Тя е във вашето знание. Тя е във вашия гност. А той къде е? Какво пък, той не е в главата и не е във физическото ви сърце. Той просто е. Той е част от всичко, което сте, и съвсем не е задължително да съществува на някакво място, време или материя. Няма нужда от това.\nЧовешкият ум би искал да мисли, че той съществува някъде, трябва да заема определено пространство и да се намира в определено време, но това не е така. Той няма нужда от това и тук е неговата прелест. Това е свободата. Не е задължително да има ясно определение.\nВашата истинска история – е в сърцето. И, отново, думата “сърце“ означава вашето знание, вашата страст, вашето истинско Аз, както и да го наречете, вашата душа. Ето къде е тя. Работата не е в спомените за това, какво е станало. Всичко това е много изкривено, и аз не мога да дочакам все повече и повече отваряне от Шамбра, от вас, когато разберете, че това е един от тези – как ги наричате – моменти “О, боже мой,“ когато разбирате, “Виждал съм само изопачената версия на миналото си. Затова създадох съмненията, които още повече ограничиха живота ми, които ме поставиха в състояние на затворник и сега излизам от затвора. Сега се освобождавам.“\nВашата истинска история е в сърцето ви. Тя е във вашето знание.\nКогато се намирате отвъд рамките на съмнението и казвате, “Аз знам, че Знам,“ когато спирате да се съмнявате в това, което разбирате, спирате да се съмнявате в сигналите, които получавате, когато започнете да се доверявате на комуникацията в себе си, това, което се предава от вашето минало и вашето бъдеще – разбирате ли, комуникацията продължава да няма нужда от доверие. Вие продължавате да чакате думи, но дори когато те идват, вие се съмнявате в тях. Затова, в крайна сметка блуждаете в неведение, че всичко това се случва, че всички комуникации са вече там.\nВие вече сте пробили. Вече сте преминали през цялата история, основана на данни. Но съмнението ви пречи да го разберете. Съмнението ви кара да се преструвате, че това не съществува, че това е просто – вие дори не чувате шума. От време на време – да, понякога, особено когато съвсем сте се отчаяли – може да усетите нещо. Но после, когато се завръщате в рутината си, към ежедневния си човешки живот, вие го игнорирате. Всичко вече е тук.\nВашата история, вашата истинска житейска история, кои сте вие, за удивителното същество, което сте, без това чудовище, убиеца – съмнение, надвиснало над вас, хвърлящо сянката си, вашата истинска история се намира в сърцето ви, а не в данните. Това може да се каже конкретно за вас, но същото може да се каже и за човечеството. Това може да се каже за вашата страна, която и да е тя, каквато и да е била нейната история. Работата наистина не е в данните. За вас лично всичко е в сърцето и вие вече го знаете. Но толкова силно се съмнявахте в това. Затворихте вратата и ние ще я отворим. Ще отворим тази врата, излизайки отвъд пределите на самото време. Това ще бъде много важно – това вече е важно сега – в това, което правим и ще е важно за в бъдеще.\nНо тук се изисква голямо ниво на доверие в себе си. Не само на думи, а истинско доверие. Но нека за минута се върнем.\n4 – Пробив\nСледващата тема. Пробив.\nЛИНДА: Номер четири – пробив?\nАДАМУС: Номер четири ще бъде – пробив.\nКакво имам предвид под пробив? Хората живеят в кутийки. Те буквално живеят в кутийки, но аз говоря образно. В кутиите има определен комфорт. Има стени. Има под, определена височина. Всички параметри в кутията са определени и това е потресаващо ниво на комфорт, дори ако хората се оплакват за това по цял ден. Те ще се оплакват от живота си. Но аз питам, “ако това не ви харесва, защо нищо не променяте? Ако това не ви харесва, защо не правите нещо друго? Същото казвам на Шамбра – и толкова много са ме критикували заради това, колкото и ме обичат – ако в живота ви има нещо, което не ви харесва, то е там само защото вие получавате нещо от него. Все още получавате удоволствие, опит, ново разбиране, дори ако това е просто страдание, което според вас заслужавате.\nХората живеят в кутии. Те живеят в ограничено възприятие на своята история и историята на планетата. Те се оплакват от стените. Те се оплакват от живота си, но продължават да правят едно и също всеки ден. В това няма никакъв смисъл, защото те обвиняват за това кой ли не. Те винят за това родителите, културата и обществото. Те обвиняват за това, че не ги разбират. Те винят, за това че се отнасят към тях като към малцинство. Те винят за това, че се отнасят към тях като към болшинство. Те винят за това, че са мъже. Винят за това, че са жени, каквото и да било – винят това, което сега е модерно – и това ги държи в кутията.\nКолко наистина спират за да се запитат, “Как да изляза отвъд рамките на ограниченията, от които съм толкова уморен? Как да се осмеля?“ А после, те просто мислят за това.\nМоже би, те мечтаят за това, но после, намирайки се извън мечтата, те продължават да обвиняват някого или нещо. А ако не обвиняват, то в крайна сметка, се оправдават, “Не мога да го направя, докато децата ми не завършат колеж. Не мога да вървя нататък, аз съм им нужен. Не мога да изляза отвъд рамките, докато не се разведа, защото съпругата ми няма да ме разбере. Съпругата ми ще разкаже на адвоката и на съда за поведението ми.“ Всичко това са отлагания. “Не мога да го направя точно сега, защото си търся нова работа.“ Чувал съм ги всичките. Наистина искам да напиша книга “Книга на оправданията – милиард човешки оправдания за това, че не си такъв, какъвто си всъщност.“ Чувал съм ги всичките и нито едно от тях няма сила, освен, “Аз избрах да дойда в този живот.“ Това е единственото оправдание. “Бях достатъчно глупав, за да дойда тук“ или достатъчно мъдър, в зависимост от това, как гледате на това. Като цяло хората живеят в кутии, а сега да поговорим за Шамбра.\nУ Шамбра ги има същите кутийки. Те са разширили малко своята кутийка. Направили са я малко по – голяма, добавили са малко съзнание в своята леко уголемена кутийка. Но това все пак е кутия. Не говоря за всички, но за болшинството.\nГоворите за излизане отвъд рамките. Говорите за пробив. Мислите, че сте метежници, въпреки че изобщо не е така. Всъщност не. Обличате се като бунтари, говорите като бунтари, но бунтарите в кутия си остават в кутията. Да. Така че не си струва толкова да се гордеете с бунтарските си действия, докато не излезете от кутията. Тогава можем да поговорим за това. Тогава ще можете не само да се обличате като бунтари, но ще ви дам значка, значката на пирата, когато излезете от кутията.\nВсъщност не искам да бъда високомерен, но искам да ви подритна (Линда въздиша). Това не е лошо. Не, не. Ето защо, ако наистина исках да ви подритна …\nЛИНДА: Имаш предвид физически ритник?\nАДАМУС: Да, да. Ако у нас в Комуникационния Център на Аления Кръг имаше ден на ритника, и ми давахте да ви ритна, щеше да има лек ритник за 150 долара и за 250 долара ритник в дупето и шамар в лицето, колкото и странно да звучи, зад вратата ни щеше да има много хора, по протежение на улицата, по целия квартал, може би чак до магистралата. Но точно затова сме тук – да получите ритник. Тоест това е един вид същината на Аления Кръг – да ви срита, нали? Е, нима не искаш от време на време да те подритват?\nАДАМУС: Не сега, пред очите на всички?\nАДАМУС: Ти представляваш публиката.\nЛИНДА: Не днес.\nАДАМУС: Не днес. Виж, добре (Адамус се смее). Не, аз мисля, изобщо, това е отлична идея. Може би това лято ще направим чудесен ден на ритниците, когато ще могат да дойдат повече хора.\nЛИНДА: Ще има ли някакво споразумение за травматизация, което ще трябва да подпишат, за да …\nАДАМУС: Ето виждаш ли. Ще прехвърлим отговорността на някой друг, трябва да бъдат информирани, адвокати и тям подобни …\nЛИНДА: Да, изявление за отказ от отговорност.\nАДАМУС: Ако искаш.\nАДАМУС: Но всъщност това, което трябва да подпишат – е съглашение, “Искам, Адамус да ме ритне и аз съм готов да заплатя за това,“ и подпис. Това е пълното информационно съглашение. Добър правен договор.\nАДАМУС: Да. “Моля Адамус да ме ритне.“ А после ще получите малка значка, като почетен знак. “Адамус ме ритна.“ За още сто долара ще получите снимка от процеса на ритане. Мисля, че това е отлична идея.\nЛИНДА: Какво пиеш?\nАДАМУС: Не съм аз … Кери го направи. Вкусът е необичаен, малко землист, от него се носи някакъв рязък мирис. Не знам какво е това.\nЛИНДА: Мери Джейн или нещо подобно? (Адамус се смее; Мери Джейн – е ефемизъм за марихуана).\nАДАМУС: И така, да се върнем към беседата. Изхода от кутията.\nЗа да продължим напред, трябва да излезем от кутията. Не можем просто да мислим за пробив или да правим кутията по – голяма. Сложността на изхода се състои в това, че ви спират съмненията. Те ще кажат, “Ще се побъркаш. Те ще кажат, “Какво ще кажат другите хора?“ Те ще кажат, “Ще се загубиш в метафизичния ад.“ Появяват се всички тези мисли. “Какво ако излезеш и никога не се върнеш? Какво ако излезеш и там няма нищо? Какво ако излезеш и изпаднеш от живота по – силно от всякога?“ – измисляте всички тези неизброими съмнения, свързани с излизането от кутията.\nНо, скъпи мои приятели, с известно нетърпение съм длъжен да ви кажа, че трябва да излезете от нея. Трябва да излезем. Това означава абсолютно доверие в себе си. Не в мен. Не в някого другиго, а абсолютно доверие в себе си. И дълго преминавахте към този момент и дълго време го избягвахте.\nО, и питате, “От какво ще излезем?“ От времето. Това звучи добре, но когато сте точно на границата, когато сте готови да скочите от скалата на времето, това малко плаши. Сякаш скачате с парашут. Скачате в самолета, слагате парашута и когато някоя вечер сте пийнали с приятели в бара, всичко това е звучало като добра идея, но изведнъж се оказвате в самолета, и той излита и се оказвате в един от тези моменти, “По дяволите.“ И ето че сте набрали височина, време е да скочите, оглеждате се и всички ви гледат с думите, “Хей ти какво, изплаши ли се?“ Идва страха, но вие знаете, че трябва да го направите. Тоест не е задължително, но вие знаете, че е по – добре да го направите. Така изглежда пресичането на линията. Същото е и с излизането от времето.\nПробив – това е също така излизането отвъд рамките на ума. Но честно казано, на ума му е все едно, така или иначе. Той ще ви задържа в кутията до тогава, докато искате да сте там и ще ви залъгва. Той ще играе на съмнения. Той ще играе на ограничения. Това е машина, която ви обслужва. Когато той знае, че вие сте истински – не само мрънкате и се жалвате, не само си представяте и мечтаете, но наистина сте готови да излезете от кутията – той ще ви сътрудничи.\nТова беше инструмент, който ви държеше в кутията, защото искахте да останете в нея. Това беше инструмент. В известен смисъл той почти се превърна в заклет враг, защото ви задържаше. Това беше притегателна сила и тя използва такива елементи като съмнението, страха, оцеляването и тям подобни. Но когато умът знае, че вие наистина, действително сте готови да излезете от кутията, да навлезете в знанието, да се насочите към други светове, да излезете от рамките, да станете, как да го кажа, многоизмерни, да навлезете в своето истинско Аз, умът ще сътрудничи. Но нито миг по – рано. Не очаквайте, че той ще започне да се предава. Веднага след като леко се покажете, скочите от самолета, той ще превключи и ще ви позволи да се движите. До тогава, докато не направите последната крачка, умът ще се опитва да ви защити и да ви задържи.\nВ излизането от кутията, може би най – страшното е, че ще се побъркате. Какво е безумието? За мен, безумието е – да оставате в кутията, знаейки, че сте в кутията, знаейки, че можете да излезете във всеки момент, но знаейки че в нея е толкова комфортно и че оставайки в нея, вие участвате в тази голяма игра, играта на съмнение.\nИскам да кажа, че е време да се излезе отвъд рамките и наистина да го направите. Отвъд рамките, отвъд ограниченията на физическата реалност, защото те всъщност не са истински, те са нереални. Това е част от играта.\nДойде време да излезете от кутията и да не чакате, докато го направи някой друг. Това е още едно сериозно оправдание, което много от вас имат, “Добре, ще почакам, докато го направят другите Шамбра и ще видя дали ще продължат да съществуват след това.“ Сега, Шамбра. Време е. Не трябва да полагате никакви усилия. Просто позволявате. Не трябва да правите никакви определени упражнения, да пеете или нещо подобно. Просто позволявате и това ще се усеща странно. Отначало ще се усеща много, много странно. Но след това, когато преминете през първоначалното усещане за странност, ще бъдете завладени и изумени колко естествено е това.\nСякаш преминавате през този начален коридор, където всичко е просто странно, нарушено, изкривено, хаотично. Това е като преминаване през някакъв междуизмерен хаос. И какво правите по време на този хаос? Вдишвате дълбоко. Не се страхувате. И след този коридор на хаоса внезапно възниква потресаващо усещане за естественост.\nНякои от вас точно сега питат, “Това прилича ли на процеса на смъртта?“ Процеса на смъртта прилича на този, но тук вие не умирате. В процеса на смъртта умирате. Процесът на смъртта е такъв: когато вие напускате физическата реалност и се завръщате в естественото си състояние, възниква своего рода коридор на объркването, а след това усложняването от така наречените Околоземни Сфери. После в процеса на смъртта вие излизате от тях и някак започвате да си спомняте естественото си състояние.\nКогато навлизаме в режим на пробив, излизайки от линейната локална ментална реалност, това е странно чувство и после изведнъж то внезапно се променя с всеобхватно усещане за естественост, за завръщане към естественото състояние. Оглеждате се натам от където току - що сте дошли и си мислите, “Ето кое беше странно. Ето кое наистина беше странно.“ Можете да се върнете в странното състояние по всяко време, когато поискате, и така бих искал да го наричам от тук нататък, просто странно човешко състояние, умствено и линейно. Можете да се върнете в странното състояние по всяко време, когато пожелаете или можете да бъдете в своето естествено състояние или можете да бъдете в двете състояния едновременно.\nСега става нещо феноменално потресаващо. Не знам дали остана незабелязано за някого от вас, но това, което сега става на планетата е просто удивително. Сега не искам твърде много да говоря, защото планирам да разкажа за това на предстоящия ъпдейт на ProGnost. Говорим за умението да се живее странен живот, това човешко състояние и умението да се върнете към естественото си състояние, кои наистина сте и да имате възможност да се намирате тук и едновременно там. Не е или/или. Ще можете да бъдете и тук, и там, или някъде едновременно.\nИ така, какво става с физиката на планетата и особено в областта на квантовите компютри? Буквално в резултат от това, което правите – и аз сега не обобщавам; говоря за буквални резултати от това, което правите, това, което правим тук с “И“ – сега “И“ се появява във физиката. Оказва се, че в квантовата обработка на данни може – не съм много запознат с компютрите, гледам енергията и се опитвам да ви я предам с думи – но се оказва, че това не са вече само единици и нули. В квантовите компютри е възможно и едното и другото. Можете да бъдете в “И.“ В момента, това, което те наричат много крехко състояние, но те се учат да работят с него, когато са нула/едно/и – едновременно. Можете да бъдете нула, единица или можете да бъдете “И.“ Този процес просто следва съзнанието и наистина се проявява нещо съвършено ново, квантовите изчисления, които ще бъдат стотици, ако не хиляди, може би даже десетки хиляди или милиони пъти по – ефективни от колкото настоящите и много по – безопасни. Сега просто трябва да измислите няколко различни начина за предаване на данни.\nСкъпи мои приятели, погледнете за миг паралела между това, което правим и след това което се проявява. По – рано това отнемаше 10,20,30 години. Сега това, което правим, се появява след година, може би след две, но сега сроковете са много свити. Вие навлизате в “И.“ Ние правим пробив, но все още можем да се намираме в странното човешко състояние на битие.\nНека дълбоко да вдишаме.\nТова не е към което се стремим или казваме, “Ще бъдем там след година.“ Вие преминавате през това точно сега. Аз просто обобщавам това, през което преминавате.\n5 – Противоположност на съмненията\nСледващата точка в списъка ни. Изглежда ще бъде петата.\nЛИНДА: Да, сър.\nАДАМУС: В края на краищата, кое е противоположното на съмненията? Вие добре познавате съмненията. Те са близък приятел. Това е приятел, който идва постоянно, за да заеме пари, време, енергия и всичко останало и никога не ви ги връща. Противоположното на това. Това е дума – ще я произнеса по букви, Линда.\nАДАМУС: Това е т-р-е-с-о-р-т тресорт. И над буквата “е“, сложи ударение. Тресорт.\nГоворихме за подобен термин в Кихак, тресор без “т.“ Трезор - това е френска дума, означаваща съкровище, тресорт - това е вариация на думата трезор, но с “т,“ което означава “без съмнения.“ Без съмнения. Това означава да намерите истинското съкровище - да се доверите на себе си веднъж завинаги, безусловно. В безусловно доверие към себе си и завръщане към естественото състояние, има съкровища, които човешкият разум не би могъл сега да постигне. И когато говоря за съкровища, аз нямам предвид злато, сребро, рубини и диаманти, но те са прекрасни. Говоря за съкровищата на вашето Аз, когато се завръщате към своето естествено състояние на битие, все още намирайки се на физическо ниво. Тресорт.\nКогато се сблъсквате със съмнение, излизайки от кутията - и отново, ние не строим кутията с по - голям размер, приключихме с това; ние правим пробив, излизаме от кутията - и вие се приближавате към тази критична точка, към скока от самолета, приближавате краят на скалата, към тази критична точка, където усещате вътрешно безпокойство и дишате дълбоко, усещате съмнение, което се опитва да ви върне назад, опитва се да каже, “Не го прави. Не излизай от кутията. Кутията е доста симпатична. Можем да почистим кутията. Може да купим още нещо за да я украсим, но не излизай. Не излизай, защото с теб може да се случи нещо ужасно.“ В този момент вие вдишвате дълбоко и усещате връзка с енергията на това, което е във вас - тресорт. Това съкровище е доверието в себе си. Вие не играете интелектуални игри представяйки си, “Какво ще кажат другите хора?“ Не мислите, че ще спрете да съществувате или нещо подобно.\nТресорт - това е вашия скиптър. Тресорт - това е съкровището, което се намира във вас и то идва чрез доверието.\nСблъсквате се със съмнението относително тогава, когато продължите в това пътешествие - отвъд пределите на времето, отвъд пределите на линейните, менталните данни, отвъд пределите на това, отвъд начина по който историята ви се дефинира в момента - когато излизате отвъд пределите на своето естествено състояние, това е тресорт. Усетете това за момент.\nTresor в превод от френски означава съкровище. Тресорт - това съкровище е доверието към себе си.\nТо ще ви е нужно. Ще го поискате. Ще стигнете до този етап в живота си, когато ще разберете, че това е решаващ момент. Вие знаете, че се приближавате към точката на изход от кутията. Кутията ще остане ако решите да поиграете с нея, но сега става дума за изход от нея. И ще се срещате със съмненията. В живота ви ще има такъв опит, когато или ще ви поглъщат, убиват и насилват самите съмнения, или трябва просто да изберете доверието, което е у вас. Това вече няма да е просто мисъл. Доверието не е локализирано никъде. То е вродено, присъщото ви доверие. Това - бих казал - е вътрешната честност защото знаете, че това е правилно. Стигате до точката тресорт, всички съкровища са ваши, кутията просто се разпада и вие излизате.\nОтначало изглежда малко странно, но накрая излизате. Вече не се определяте нито от времето, нито от историята си, нито от физическото си тяло. И точно тук може наистина да започнем работата със Свободно Енергийното Тяло. Вие знаете, Шамбра, през цялото време питате, “Кога ще се заемем със Свободно Енергийното Тяло?“ Когато наистина излезете от кутията, защото в противен случай вие се самозалъгвате. Вие се преструвате, че отричате своето физическо тяло. Играете вътре в кутията и в крайна сметка нищо не излиза. Но докато излизаме от кутията с тресорт, с абсолютно доверие към себе си - не с недоверие към нещо, дори към мен, но с абсолютно доверие към себе си - тогава вие придобивате съкровище.\nНека дълбоко вдишаме тресорт.\nТова е доверието в себе си. То не е задължително да идва от ума. Не трябва мислено да повтаряте, “ Доверявам се на себе си. Доверявам се на себе си.“ Просто е така. Просто се доверявате.\nНе е нужно много говорене. Не е нужно много ментални клишета. Не е нужно да правите никакви позитивни утвърждения. Не са ви нужни тези плакати, които у някои все още висят по стените, плакатите на оптимизма. Свалете ги.\nТесорт. Той е вътре във вас. Той не е плакат на стената. Не е стикер.\nДоверете се на себе си. О, знаете какво е. Имате такова вдъхновение, знание, подтикващо ви да направите нещо, да отидете някъде, където и да било. После идва съмнението, този убиец, този лъжец и го краде от вас. Ето кога взимате скиптъра и усещате тресорт. Това не е просто дума, това е енергийна комуникация, която постоянно се излъчва, излиза от душата ви. Тресорт.\nИ тогава вашето минало, вашето бъдеще и вашата душа навлизат в момента Сега, и те подкрепят всичко, което се случва. В кутията има един малък недостатък и това е съмнението. Но този недостатък така ви увлича, просто дребен недостатък. И тогава вие взимате скиптъра - тресорт.\nУсетете това за миг. Усетете го.\n6 – Самота\nИ нашата следваща точка в списъка, която трябва да разгледаме.\nВие преживявате всичко това и аз зная, че то беше вълнуващо и сложно или има още нещо, което сега се случва и което някои от вас наистина преживяваха в последно време. Това е сложно. Това е самотата. Самотата. Това е част от процеса на пробива. Това е част от излизането от кутията. Мислехте, че вече познавате самотата и изведнъж тя се усеща по съвсем нов начин. Тя примамва. Тя има почти гравитационното привличане на масовото съзнание и някои от аспектите на вашето минало.\nКогато пускате своето семейство, своите предци, възниква самота. Когато се освобождавате от масовото съзнание, възниква самота и някои от вас казваха - и аз разбира се мога да се съглася с вас, “Аз просто искам да остана сам.“ Има разлика между това да бъдеш сам и ужасната самота.\nВ основата на случващото се лежи това човешко Аз, с което се отъждествявате, човешкото Аз, което беше единственото, което наистина знаете за себе си, дори ако то се трансформира, някак напуска - всъщност не е така, то просто се развива - и изведнъж възниква самотата. Нямате семейство и приятели, не се чувствате като част от масовото съзнание и внезапно изглежда, че дори собственото ви човешко “ аз,“ напуска, възниква непреодолимо чувство на самота.\nТова е просто част от процеса. Не се разстройвайте. Ще премине. Това е преход от това, къде сте били, кои сте били, към това, което сте станали сега. Усещане за пълна самота.\nА заедно с нея и копнеж. Копнеж. Може би трябва да се върнете към семейството и приятелите си, към бившия си партньор. О, клатите глава в знак за отрицание. Да се върнете към това, което е било, към комфорта на социалните клетки, семейните клетки.\nЗнаете ли, болшинството от вас си тръгнаха не от злоба и гняв. Вие просто знаехте, че е време да си тръгнете. Знаехте, че е време да разчупите множество стари шаблони и връзки. Не само за вас, но и за тях. Вие не си тръгнахте, защото ги ненавиждахте. Имахте осъзнаването, че трябва да вървите, заради нещо свое. Трябваше да си тръгнете от стадото, за да намерите това, което наистина се опитвахте да намерите.\nТрябваше да си тръгнете от всички, защото имаше твърде много шум, объркване, осъждане и твърде много ограничения. И така и направихте, но тогава не знаехте: красотата на това, което правите и това, което правите сега е в това, че вие се освобождавате, но в крайна сметка освобождавате и тях. Точно сега те не го разбират и не го знаят, но в крайна сметка вие счупвате оковите, няколко брънки тук и няколко брънки там, но много скоро започва ефекта на доминото. Всички брънки започват да се чупят, отначало в рода ви, а после в наследствената линия на миналите ви животи, а после този процес преминава в масовото съзнание. И тези, които са готови да бъдат свободни, наистина свободни, просто излизат от оковите.\nНо да се върнем към самотата. Да, има дни, когато се чувствате много, много самотни и когато излезете от кутията, си мислите че сте единствените, които са го направили. Ще откриете, че това не е така, но отначало си мислите, че сте единствените, които са излезли и мислите, че може би сте се изгубили в някаква самотна реалност, където сте само вие. Но тук ги няма дори тези “вие,“ които сте били по – рано, човешките “вие.“ И въпреки че в някакъв момент можеше да си помислите, че това ще ви донесе чувство на възторг и удовлетворение, вие сте в собственото си пространство. В своя суверенитет. Може да си помислите, че това е повод за празник, но изведнъж възниква дълбока самота. Това също ще премине. Всичко това е просто част от процеса на придобиване на вашия суверенитет.\nПосле ще разберете, че никога, никога няма да бъдете самотни. Ще осъзнаете красотата на вашите аспекти, които сега представляват сенки, всички ваши минали животи, всички бъдещи потенциали и всички други одушевени същества, но на съвършено друго ниво.\nКогато дойде самотата, моля ви, бъдете в нея. Преживейте я, а не се борете с нея. Не се опитвайте да намерите изход, а да се потопите в самотата, защото там има съкровище.\nНека вдишаме дълбоко и да интегрираме всичко това в мераб.\nЛИНДА: (шепнешком) Номер седем?\nАДАМУС: Седем, мераб.\nАДАМУС: Какво? Това не е ли отделна тема?\n7- Мераб – Среща в съня\nНека включим музика и да вдишаме дълбоко.\nДнес поговорихме за много.\nВсъщност не беше чак толкова дълго, нали? За много поговорихме, но то може да се усеща като няколко минути. О, някои от вас казват, че се усеща като няколко дни.\nСега се случва толкова много. Темпа е много, много бърз. Невероятно бърз. Понякога безумен.\nПовече от когато и да било говорим, срещаме се, както и да го наречете, по време на сън.\nПонякога минаваха месеци, преди да вземете участие в една от тези срещи. Това е просто друго ниво, друго измерение, друга реалност. Понякога не идвахте с месеци, но в последно време станахме много заети.\nВсичко става толкова бързо.\nПредната вечер имахме голяма среща. На нея имаше буквално 8000 Шамбра. За такава среща няма нужда от никакво пространство, затова не се притеснявайте. И в нашето измерение няма COVID, затова не трябват маски за лице.\nВсички ние се събрахме, просто за да бъдем. Нямаше дълъг списък с лектори. Това беше просто време, да бъдем заедно, за да разберете, че не сте сами, да бъдете в компания, просто да осъзнавате или да си спомните, защо сте тук.\nО, на тези срещи няма дълги лекции. От време на време говоря аз. Там беше Кутхуми. Той разказа няколко анекдота. Той един вид прави загрявка преди мен. Не му харесва, когато говоря така.\nГоворихме за същите неща, за които говорихме днес, защото точно там казахме, “Ето за какво трябва да поговорим. Ето седем теми, седем точки, които трябва да чуе човекът. Ето какво трябва да предадем енергийно.“\nВие отделихте същината. Аз отидох по – далеч и намалих списъка от 50 само на седем. Но ако усетите, какво се предава всъщност, то ще видите хиляди и хиляди нива. Седем озвучени точки, но хиляди нива на енергия.\nКулминацията на тази среща, на която имаше толкова много Шамбра, кулминацията стана това, че това е самия Път. Много се отделиха. Групата се съгласи с това, че това беше труден път в много, много смисли, но ние стигнахме до тук точно заради това.\nТази среща беше своего рода Повратен момент, за да преминем към следващия етап на това, което правим или да забавим темпото, да си позволите да наваксате, да интегрирате всичко случващо се. Шоудовете може би са станали просто повторение на това, което вече беше казано. Нямаше нищо ново. Просто още една възможност да си позволите всичко да попиете, приемете.\nОт повече от 8000 Шамбра, дошли на тази среща в състояние на сън, всъщност само шест не искаха да се движим бързо и вероятно това не беше някой от вас, който гледа сега. Всички останали казаха, “Да, това е Пътя. Ето за какво сме тук.“ И въпреки че понякога им е много трудно да носят всичко това в себе си, бързо преодоляват всички тези промени, това също така е и вашата страст.\nИ вие казахте, “Адамус, разкажи ни за това, което говорихме днес, на срещата в съня. И докато говориш, докато Калдре канализира, ние ще насочим енергията си от сънното състояние в този юнски ден, в юнския Шоуд 2021 година. Ще насочим натам нашата енергия. Ти ще произнасяш думите, Адамус. Ще бъдем 8000 души. Ето защо сме тук. Няма да се забавяме. Няма да намаляваме оборотите.“\nЕто какво направихме днес тук.\nЕнергиите на този Шоуд ще продължават да живеят още дълго време. Той няма да свърши. Енергиите ще продължават да нарастват, да се отварят както и във всеки друг Шоуд, във всичко, което правим заедно.\nМожете почти да усетите тази библиотека, която сме създавали заедно в продължение на много години и дори когато бяхте с Тобиас, цялото съдържание, всички материали сега живеят, вибрират, растат. Те са в тази библиотека. Това е нещо като инкубатор, те просто продължават да растат и растат.\nИ на нашата среща в съня, вие казахте, 8000 души, “Не, няма да се забавяме. Това е пътя.“ И аз мога да усетя определено ниво на безпокойство, трепет и съмнение. Усетих го и зная, че го усещахте тук в последните няколко дни.\nТочно тогава казах, “Разберете, че каквото и да стане, аз знам, че всичко ще се получи даже по – добре, отколкото можете да си представите. С каквото и да сблъскате, каквото и да преживеете, просто помнете, че всичко е наред в цялото творение.“\nС това, Аз Съм Адамус, дошъл от нашата среща в съня само преди няколко нощи.


Балсуджук (Чурчхела) – Gusto 2 Me\n29.11.2021 Мариана Димитрова Десерти 0\nПредците ни са живели в по-сурови времена, но не са си отказвали нищо на трапезата. Дори да не са познавали шоколада, са познавали вкуса на бонбоните, при това – с вкус на любимия им гроздов сок (шира). Този тип десерт у нас се нарича „балсуджук” и е популярен на Балканите. Произходът му всъщност е кавказки и е чест от грузинското кулинарно наследство.\n500 гр. препечени орехови ядки (но може и фъстъци, бадеми, стафиди, лешници)\n5 л. гроздов сок (може и сок от нар )\nС губерка – най- дебелата и дълга игла за шиене, която имате нанижете на здрав конец половинките орехови ядки една до друга.\nВ дълбок съд с дебело дъно се налива гроздовия (наров) сок и се слага на слаб огън. Трябва да ври един час. През това време, с решетъчна лъжица се маха пяната, която се образува.\nСлед като го свалите от котлона изчакайте да се охлади до около 45 градуса.\nПригответе брашно, което е 6 пъти по-малко, отколкото изварения сок.\nЗапочнете да го изсипвате на струя върху малка част от ширата. Междувременно разбърквайте, за да се смеси. След това разтворът се излива в тенджерата с останалата част от сока, но през цедка.\nСъдът се връща на котлона да заври на тих огън. Бърка се непрекъснато, докато се сгъсти.\nВземете наниза с ядки и го потопете директно в тенджерата с желето. Оваляйте добре – да се покрият плътно с дебел слой. Изтръскайте леко и оставете да изсъхне. След това повторете два пъти същата процедура с потапянето и сушенето.\nСложете наниза с балсуджук да съхне на открито. След 5 дни ще е готов и трябва да се премести на закрито. За да бъде готов за консумация, трябва да минат около два и половина месеца.\n10.11.2020 Мариана Димитрова 0\nХаш е кавказка гозба, но за националността ѝ „претендират” грузинци и арменци, азербайджанци и осети. Това е богата супа, приготвена от телешки крачета и шкембе. Бульонът има наситен златист цвят и много ярък вкус. За […]


Декларация за поверителност (onlinepodaraci.com)\n"ДИНГО 90" ЕООД е фирма която е подала заявление за регистрация на Администратор на лични данни към агенцията "Комисия за Защита на личните санни". Въпросният заевител се счита за Администратор на лични данни в момента, който е подал заявлението и може законово да извърва обработка на лични данни.\nНастоящата декларация за конфиденциалност се отнася единствено за "Onlinepodaraci.com".\n„Onlinepodaraci.com” гарантира на своите клиенти конфиденциалността на предоставената информация и лични данни.\nЧрез регистрирането в Onlinepodaraci.com/ извършване на ПОРЪЧКА и попълването на формуляри с лични данни, ПОТРЕБИТЕЛИТЕ/КЛИЕНТИТЕ декларират, че са съгласни всичките им лични данни да бъдат включени в базата данни на ДОСТАВЧИКА (дружеството "Динго 90") и дават своето изрично и недвусмислено съгласие, че техните лични данни могат да бъдат съхранени, използвани и обработвани от ДОСТАВЧИКА и от партньори по договор на ДОСТАВЧИКА.\n„Onlinepodaraci.com” се задължава да не редактира или разкрива лична информация без изрично предварително разрешение на потребителите, освен в случаите, когато трябва да се подчини на законова процедура.\nИзявлението за защита на личните данни важи за електронния магазин на"Onlinepodaraci.com". Нашият сайт може да съдържа връзки към други доставчици, за които не можем да носим отговорност относно тяхната защита на личните данни. Моля, когато напускате този сайт, се информирайте относно изявлението за поверителност на всеки сайт, който събира лична информация.\nЕтикети:onlinepodaraci.com Декларация,за,поверителност,Декларация за поверителност