Кмете, бихте ли посочили друг град или друг квартал в града, в който живущите в даден ЖБл са накарани или някои от тях искат да имат гарантирано място за паркиране, защото общинското ръководство позволява във вътрешния двор да паркира, който си поиска: хора от селата, от другите квартали на града, служителите в 11 офиси и магазини, зареждащите коли, а местата за паркиране са само 43. Затова хора от блока са измислили този екзотичен начин за запазване на паркоместа. Само че той хич не е ефикасен, защото външните хора пак ще паркират, а паркоместата няма да стигнат и за живущите в блока. А и цената - 10 лв месечно за паркомясто е много ниска. По-важното обаче е друго: живееш в жилищния блок, а плащаш! По-нормалното е не плащаш за едно паркомясто, а за тези над него заплащаш, както е в САЩ.\nНе е ли разумно Общината да продаде паркоместата на пазарни цени и да си върне парите с печалба? На живущите, би могло да се продадат с известна, но много малка отстъпка. Не познавам град в света, в който Общината да строи безплатни паркинги за живущите. Не е така и в САЩ приятелю, макар,че там всичко е просторно. По принцип паркоместата са включени в цената на сградата и се плащат отделно. Ако можеш, ще си купиш и 6 паркоместа, от наличните 10 примерно. Як социализъм тресе Ботевградското население. Което не отговаря на възможностите на Общината.\nК*р за живущите на центъра да живее бмв и дрифтенето .\nк.24, не зная в кой американски град си живял, но очевидно не си бил там, защото всяко семейство (съпруг и съпруга) винаги има 2 коли, защото и двамата пътуват за работа с коли. Така че в ЖБл няма свободни места, камо ли пък 6 такива! Не заблуждавай! Същият проблем го има и тук, в Ботевград. Мисля, че много добре разбираш, че като дойдат в събота и неделя децата и внуците, става същински ад! А кметът пък точно в този двор е решил да има "синя зона". Ама нея я има, кмете, на 7-8 м. Като платиш за час 1лв, 1 ден ти излиза 11 лв, 1 месец - 220лв. Затова тези от блока не определят колко паркоместа искат, а за немалка част от тях те ще са две, дори три. Схващаш ли "играта"?\nк.24, за какви паркоместа говориш, при положение, че не ги е имало, а вие реално оставяте жилищния блок без двор! Та всеки блок в този град има двор, докато кметът и неговите ближни са решили да "кярат" от двора зад "Фреш"-а. Ами приемете това решение на заседание на ОбС , след това очаквайте цирк. Интересно, адв.Донков е сериозен човек, как се е хванал на тази въдица е учудващо. Хора от входовете неинформирани, има съмнение за "хвърчащи" управители на входове, неуточнено е живущите в апартаменти/гарсониери на колко паркоместа имат право. От Общината не обясняват защо именно този блок е избран за места "синя зона", а не например голямият двор зад бившето кино. Очевидно някой "голям" от общината проявява магарешки инат без да отчете, че се забърка голяма каша. Дори Г.Г. не се "досети" да разиграе по време на трите си мандати такъв доста неприятен и необмислен номер.\n№26. Мисля, че изобщо не разбираш за какво говоря. Общините правят паркинги САМО пред спортни зали, училища и т.н. и паркоместата са калкулирани още в проекта на сградата. Живял съм в САЩ вероятно повече от годините ти. Ти говориш за наемни паркинги и места, които се правят отново според икономическите интереси на инвеститора. Никой, ама никой не длъжен да ти направи паркомясто пред вас.\nИ никой, ама никой, не ти е представил документ за собственост, че този двор е на блока и, че непременно трябва да паркираш там. И земята под блока, не е собственост на притежателите на апартаменти.\nЛогично. Имащият в този блок (заедно със сина си) НЯКОЛКО апартамента АДВОКАТ Донков желае да дава смешните за неговите доходи 120 лв на година, за да няма проблеми с паркирането. Да си купи спокойствие и комфорт, иначе казано. Само че, в циганския катун, в който едно неуко момче без образование, превърна Ботевград в последните години, това е НЕВЪЗМОЖНО, другарю адвокат!\nВ този град от селски тип първо да се сети някой да нарисува маркировка, осева, крайна, стоп линия, после полицията да вземе да прилага ЗДП и чак тогава умувайте проблвмите с паркирането. Ако има условия да се прилагат, правилата са ясни. Ама то улици не останаха в този град.\nК.29, да не искаш да кажеш, че земята под и около блока може да се окаже евентуално общинска собственост? Ама преди 10 ноември държавата, а не общината, строеше ЖК. Да не се наложи районната прокуратура РП да провери как и кои жители на блока са поискали "синя", а не "жълта зона", кои, кога и как са станали управители на входове, жители ли са в момента на ЖБл, кога са проведени тези събрания по входове и с чие присъствие, на които е поискано разширение на "синята зона" и т.н. Да се представят протоколи от тези събрания с дати и подписи на присъствалите и с подписи на управителите на входовете, чиято истинност, както беше посочено, трябва да се установи. РП би следвало добре да провери тези действия и тогава ОбС да разтръбява това "предложение".\nНяма да се наложи РП ни най-малко да се занимава с този случай. Виж, съдът може, 32. Прокуратурата се занимава с престъпления, а не с нередности при провеждане на Общи събрания по входовете.\nАдвокатина е заприличал на тулуп ...\nДа допълня, че като спре чужда кола задължително ти я дерят за предупреждение.\nНаправиха тези сини зони машини за пари а парите от тях не отиват за паркинги!!!Цяла София натам върви а общината не е построила един паркинг освен тези на метрото,и тук така ще стане!!!\nТук парите отиват за хотела на сините плочки\n37 Най после и един смешен коментар\nМоже да се обсъди цялата, централна градска част да се превърне в синя зона. Който иска с кола в центъра ще си плаща.\nИнтересно как така тези четирима управители решават от името на целия блок,като повечето живущи в него дори не знаят за това. Има си ред - подобно предложение трябва да се обсъди на Общо събрание с всички живеещи в блока и да се гласува.А това, което искат е необмислено, неприложимо и лишено от всякаква логика. Любопитно ми е има ли някой в този град, който си плаща да паркира до дома си, независимо къде е. И защо да се разширява паркирането в центъра, вместо да се ограничава, както е навсякъде по света. Това малко пространство е крайно недостатъчно за обществен паркинг- по-скоро обратното.Преди някой да налага своето, не е зле да помисли кое е най-добре за всички!!!


Моят реквием за арменците - e-vestnik.bg\nТочно преди един век започна мрачен епизод в разпадащата се Османска империя. Около 250 арменски интелектуалци и лидери на общността бяха арестувани в Истанбул и депортирани в Анадола, за да не се завърнат никога повече. Истинската катастрофа започна месец по-късно. Комитетът за единство и прогрес, младотурската партия, която пое властта в империята с военен преврат през 1913 г., прие закона за експулсиране, предоставяйки си право да депортира всеки, сметнат за заплаха за националната сигурност.\nИстинската цел бяха арменците. Скоро в почти всеки голям или малък град в Източен Анадол, те бяха прогонвани от домовете си и отпращани в далечна и пуста Сирия. На някои места те бяха извозвани с влакове, но повечето бяха принуждавани да вървят пеш стотици километри, често пъти без храна и вода. Много загинаха по пътя от глад, обезводняване и болест. (Снимките, на които са заснети тези жертви, особено гладуващи деца и бебета, са мъчителни за всеки, който има съвест.) В други случаи кланета са били извършвани от местните жители, подбудени от омраза или от алчност да присвоят имуществото на жертвите.\nОбщо най-малко 600 хиляди арменци, а вероятно повече, са били изтребени през 1915 г. в едно от най-трагичните в историята етнически прочиствания. Аз, като турчин мюсюлманин, изпитвам единствено болка и угризения за тези изстрадали души.\nПри все това, същата памет ме кара да се запитам защо се е случила тази голяма катастрофа и как моята страна я е предизвикала. Движеща сила е била комбинацията от страх и национализъм. През 1915 г. османците са били във война на три смъртоносни фронта (с британците и французите в Галиполи и Близкия изток и с Русия на изток) и все повече изглеждало, че арменците се съюзявали с врага. Османският елит и по-специално произхождащите от Балканите младотурци бяха наблюдавали как гърците и българите извършват етническо прочистване на големи маси от мюсюлманското си население при своите национални бунтове. Сега те се страхували, че същото може да се случи и в Анадола с възникването на независима Армения под опеката на Русия.\n„Възпиращата“ логика на младотурците може да бъде забелязана в мемоарите на Халил Ментеше, близък приятел на Талат паша – авторът на цялата трагедия. През лятото на 1915 г. той посетил Талат в дома му и го заварил силно потиснат. „Получих телеграми от Тахсин (оркъжния управител на Ерзурум), в които се разказва за положението на арменците“, обяснил Талат. „Не можах да заспя цялата нощ. Това не е нещо, което човешкото сърце може да понесе. Но ако не бях сторил това с тях, те щяха да го сторят на нас“.\nЧух същата логика и от собствената си баба, която живееше в Йозгат, където са били извършени масови убийства на арменци през 1915 г. „Имаше слухове, че арменците ще се съюзят с руснаците, за да избият всички мюсюлмани“, каза ми веднъж тя.\n„Тогава възрастните щурмуваха арменската църква и намериха много оръжия и боеприпаси. Това, си помислиха те, потвърждава слуховете“. Последвалото, добави тъжно баба ми, беше „кесим“ или „клането“ на арменците, които, уви, вероятно също от страх са били струпали тези оръжия.\nВ съзнанието на турците тази логика от типа „ако ние не го бяхме направили на тях, те щаха да го направят на нас“ беше подсилена от зверствата, извършени срещу мюсюлмани от арменски милиции, когато те имаха възможност за „отмъщение“ при напредването на руснаците на източния фронт. Турците пазят в паметта си тези ужасни истории, докато повечето арменци си спомнят само своята лична болка. Ние, хората, в крайна сметка имаме склонност да помним повече своите лични загуби, а не тези на другите.\nСмятам обаче, че сега е дошло време да бъдем по-справедливи. Що се отнася до нас, мисля, че ние, турците, допуснахме ужасна грешка, като десетилетия наред пренебрегвахме напълно ужасните страдания, понесени от арменския народ през 1915 г. Време е да си спомним за онези невинни души с разкаяние и уважение. Време е също да се извиним на техните внуци. Аз, от свое име, го правя. Надявам се също, че след век изолация, ние – турците и арменците, ще започнем да виждаме отвъд политическата война за един правен термин и да се гледаме едни други в по-човешки план.


Към днешна дата има огроменразлични компютърни игри - има десетки различни жанрове, всеки от които намира своите фенове. Един от най-старите и най-популярните жанрове е стратегията - тук сте поканени да управлявате група от герои или дори цяла база, за да постигнете конкретни цели или просто да унищожите врага. Естествено, съществуват различни версии на игри от този жанр, които могат да бъдат разделени и на подгрупи - това може да бъде както класическа стратегия в реално време, така и стратегия на базата на завой, тактическа и дори глобална. Всички те имат свои интересни функции, които могат да бъдат харесвани от тази или онази игра. Освен това, трябва да се отбележи, че в стратегическите игри често се избират темите от Втората световна война. Стратегията за войната може да привлече много геймъри, да предлага разнообразие от единици, да обедини обрати и мисии и да не е необходимо да измисляте нищо - можете да вземете всичко от историята. Има обаче игри, които се открояват срещу останалите. И ако искате най-добрата стратегия за война, трябва да погледнете следните опции.\nВ момента най-популярните и успешнистратегията за войната, а именно Втората световна война е Дружеството на героите, която се представя в две части, всяка от които заслужава внимание. Тук е представено всичко, за което може само да мечтаете - огромно разнообразие от бойни единици, видове съоръжения, всяка от които можете да изпомпате с течение на времето. Има много мисии за историята и отделни задачи, и най-важното - във втората част имаше мултиплейър режим. Той беше този, който направи играта толкова популярна, въпреки че без нея първата част е една от най-добрите стратегии в историята. Ако имате нужда от ярки впечатления, динамични битки и изобилие от възможности - това е най-добрата стратегия за война, с която можете да излезете.\nИздаден тази стратегия за Втората световна войнае доста стар. Но това не го прави по-лошо. Факт е, че сред тактическите стратегии това определено е, ако не е най-доброто, тогава едно от най-впечатляващите. Особеността на този проект е максималният реализъм на случващото се. В конвенционалните стратегии в реално време просто трябва да се справите с големи щети, за да победите врага. Тук ще трябва сериозно да опънете мозъка си, за да развиете най-разумната тактика и да я приложите правилно. Няма да можете просто да смажете врага с числото - ще трябва да мислите кои единици са най-добре да бъдат изпратени срещу една единица на врага и кои - срещу другия. Правилно подбраните войници и компетентната стратегия ще ви позволят да спечелите дори с много по-малко сили. Ако говорим за игри за войната през 1941 г., по-специално стратегия, тогава този проект определено е един от най-добрите.\nТози проект се отнася и до тактическистратегии и в много отношения подобни на "Blitzkrieg". Той също така има изключително високо качество, отново трябва да мислите много за това как да се разпореждате с най-рационални данни, тъй като няма да можете да създавате нови войски. Въпреки това, за да се подчертае тази игра е също за още една причина - след като всички негови създатели са украински разработчици. Рядко славянските игроди произвеждат висококачествени продукти, които стават популярни не само на територията на страната на производство, но и по целия свят - дори до точката да бъдат дори локализирани и преведени на английски. Така че, ако се интересувате от стратегически игри за войната от 1941-1945 г., това ви е нужно.\nСърце на сърце\nНа фона на всички други стратегии е проектътСърцата на желязо, тъй като той не е като всички останали на играта. Фактът, че тази глобална стратегия, която обхваща много повече от просто една битка и битка. Тук можете да изберете за коя страна да играе, да си площ - и трябва да се създаде икономически, политически и други области на вашата държава, за създаване на армии, и се борят срещу атаките на противниците, да атакува, за да улови територия на врага на световната карта, която се повтаря Реалната карта на Европа, разделена на малки площадки за игра.\nТова е истински шедьовър, който ще ви накара да мислитемного, много, всяко малко нещо тук може да реши резултата от войната. Ето защо, ако искате да се чувствате не само като командир на взвода на една мисия, но и като истински командир, който управлява наведнъж цялата армия на цялата страна, то тази игра е идеална за вас.\nСъщо така си струва да отбележите игри, които не могатдиректно обаждане до военните стратегии, тъй като те често не са напълно война. Например, можете да вземете играта Red Alert, която се корени от популярния проект Command & Conquer, фантастична стратегия, действието, което ще се проведе на далечните планети. В същото време, на червен сигнал - стратегия за Втората световна война, но нереалистично, че е тук, за измислени конфликти, измислена технология единица - това е класически стратегическа игра в реално време, в която трябва да се възстанови базата данни и създаване на единици, които, най-често, се различават един от друг само по отношение на основни показатели за размера на здравето, нанасянето на щети, скоростта на движение и т.н.


7 признака, че сте луд - Безпокойство 2022\nКак да разпознаем луд\nПродължаване на темата. Започнете в статията „Между психологията и психиатрията“ \nНа границата между психическата „норма” и психическата „не норма” няма бодлива жица, кулеметни кули и бдителни патрули с кучета. С други думи, шизофрениците са сред нас навсякъде: по улиците и в транспорта, на работните места и в класните стаи, в клубовете и на плажовете.\nРазпознаването на болестта с проактивност е жизненоважно - помнете поне човек, който се ожени за луда жена, която след това победи мъничкия им син, което го накара да се аутизира! Невежеството предопредели страшния път на детето и съсипе съдбата на възрастните. Ето защо, ние представяме психологически маркери, които отбелязват „не е норма”: благодарение на тези осем указателя ще откриете отклонения в ранните етапи .\nПърво, не е типично шизофреникът да говори, а да мърмори, сякаш ръмжи. Защо? Светът отказва да повярва във величието на пациента и той води постоянна война с този свят.\nВторо, „шизът“ не е в състояние да се забавлява искрен смях: липсва му чувство за хумор. В крайна сметка наличието на това чувство изисква значителни интелектуални ресурси. Но лудият умишлено се смее на мястото си: смехът без причина е точен знак за заблуда. Подобно на животно, "шизото" не разбира ирония и шеги и трябва да бъдете внимателни с него. Възмущението го обхваща със светкавична скорост, а негодуващият луд е изключително опасен.\nТрето, шизофреникът лесно приема прости обяснения, тъй като не е в състояние да разбере сложни. И така, теорията за глобалната конспирация му е много близка - няма значение кой. Например пациентът е склонен да обясни неприятностите на Русия с машинациите на някои жидомазони или ЦРУ. Източната мъдрост казва: страхувайте се от онези, които предлагат сложни решения за сложни проблеми.\nЧетвърто, „шизът“ вярва в съществуването на свръхестествени сили, към които той, „изключителен“, не е безразличен. Невъзможно е такъв човек да обясни, че светът около нас е безразличен.\nОттук следва петият индекс на „не нормално“: шизофрениците са обект на мания за преследване. Тъй като обикновено е невъзможно да се докаже, че някои хора гонят човек, пациентът се убеждава, че той е преследван, да речем, от „зла енергия“.\nНа шесто място, жените с шизофрения са лесно достъпни, тъй като вниманието на мъжете с балсам се излъчва върху възпалено чувство за собствена важност. И поради липсата на чувство за хумор, те разбират всичко буквално, така че не знаят как да се чупят, флиртуват, изневеряват, са капризни. Отдавайки се, шизофреникът гордо изчаква, докато мъжът е доволен: лъже се (стои) и механично приема мъжа - като кукла..\nСедмият симптом следва от нарцисизма на шизофреник. Абсолютно не се интересува от други хора. Подобно на дете, той очаква другите да бъдат разпитани, да им се възхищават. И е готов да демонстрира уменията си навсякъде и по всяко време. Един 60-годишен тип донесе в редакцията, с която авторът на тези редове си сътрудничи, посредствено стихотворение. Някои от журналистите се опитаха да слязат нежно: казват, ще разгледаме текста ви по-късно. Но посетителят грабна китара отзад:\n- Ще го изпея сега! Ще разберете всичко наведнъж!\nИ удари струните. Тези, които не четат и не изучават празни пространства, затварят либидото върху себе си. Непрекъснатите мисли за незначителност за собственото величие пораждат мания: „Аз съм Пушкин!“, „Аз съм Моцарт!“, „Аз съм Сталин!“ Следователно сред ненормалните отдавна има много Наполеони, Чингис Хан и други нещастни пародии.\nКогато реалността, с всичките си противоречия на идеала, досадно напомня за себе си, пациентът с раздразнение изпитва избухливост или насилствен припадък.\nЧифт очила за шизофрения\nПо някакъв начин един познат писател дойде да ме посети - заедно с 40-годишна хубавица. Преди това писателят предупреди по телефона, че харесва дамата, но не я разбра съвсем: беше необходима консултация.\n- Какво правиш, как си?\nНервно стискайки пръсти, тя рязко казва:\n- Лошо. Дъщеря ми и аз бяхме тормозени откакто се преместихме тук от Санкт Петербург.\n- Който те следи?\n- В училище дъщеря ми е тормозена както от учители, така и от други. всичко!\nЗапочвайки да гадая нещо, задавам въпрос, който може да обясни много:\n- Двайсет - жената неохотно стиска.\n- Тоест, тя отдавна е завършила училището, в което е преследвана?\n"Да", казва гостът още по-малко охотно..\nТрудно е да разберем, че дъщеря й се е установила с дилър на драги и самата наркоманка, или самата проститутка.\n- Е, как живеете сега, когато вече никой не ви гони?\n"Лош живот", промърмори тя и добави: "Евреите са виновни за всичко."!\nМоят познат, убеден демократ и моят собствен кореспондент на Радио Свобода, почти падна от стола ми от такова приложение. Попитах дали жената има евреи на работа или сред съседи. Представете си, тя не намери нито един познат на евреи.\nТогава тя се оплака, че е напрегната, че лошата енергия се излива отвсякъде и няма сили да се защити..\nЗа да демонстрирам напълно на приятел, в когото почти се влюбих, предложих. пийте водка. Но в същото време той обяви, че аз самият няма да започна да пия толкова рано. Естествено, писателят също отказа.\nНо гостът сведе очи:\n"Всъщност аз не пия." Е, ако само чаша.\nХаресва ли Ви? Една жена е готова да пие в компанията на двама непиещи мъже. Тя абсолютно не вижда себе си през очите на непознати, отстрани. Станах, приятел последва моя пример и гостът трябваше да влезе в коридора. На раздяла казах няколко окуражаващи фрази, че светът не е за нас, но не и против. Той дори припомни мотото на Айнщайн: „Господ е изтънчен, но не злобен“ . Мъртво птиче месо!\nВечерта един приятел се обади и диво се извини, че не разпознава „копаната”.\n"Ако изпием бутилката, тя ще се предаде и на двама ни", казах. - Шизофреника не би се радвала на самия секс, вероятно има аноргазмия. Щеше да бъде „влачена“ от факта, че двама мъже са й обърнали внимание наведнъж. Чувството й за собствена важност избухва и крещи: потупвайте ме, хвалете се, защото съм толкова добър.\nРазграждайки чутото, приятел внезапно попита:\n- Слушай, как би се отразил алкохолът. ъ-ъ болен? Не би се превърнала в луд?\n- Добре известно е, че алкохолът влошава краткосрочната памет: ако пиете достатъчно, някои от събитията изобщо не се помнят. Мисля, че водката кара дисоциативния ум да забрави за своята фантастична, измислена част.\nКогато съпругът се превръща в куче\nПияното „шизо”, колкото и странно да звучи, става по-близко до нормата от трезвеното „шизо”. Но за да използваме нашето предположение за лечение, са необходими още изследвания..\nОсновната причина за шизофренната смърт е самоубийството. В началото пациентът не чувства противоречията си и съответно не възприема поведението му като странно. Следователно шизофрениците са много самотни дори в лудница: всеки живее в своя индивидуално мечтаем свят..\nВ крайна сметка пациентът е убеден в неприкосновеността на реалността, в нейната фундаментална неспособност да функционира според законите на илюзията. Ако сартрейският „Адът е друг“ е хипербола , тогава на последния етап от шизофрения, адът буквално се разраства в живота, правейки го нетърпим. Пациентът се дави, скочи през прозореца, се втурва под колелата.\nВ село близо до Москва, където живее приятелят ми журналист (не от либералната Свобода, а напротив, от много консервативна публикация), жена на около трийсет години ме хвана за око. Доста, висока, тънка - може и да е модел. Но той се наведе, отиде „наполовина огънат“, замръзналият му поглед се бе насочил към него, а кафявата му коса падаше с патла. И тоалет, който да съответства: сини суичъри със зелено яке (или с червено и бяло яке - в зависимост от сезона).\n„Момичето изглежда не е в ума си“, казах на моя приятел. - Коя е тя?\n- А, Женя? Преподава живопис в детската художествена школа. Три дни в седмицата.\n- Е, ако считате всеки завършил художествено училище за художник - усмихна се журналистът. - Понякога й се поръчват копия на известни картини за интериора на ресторантите.\n- Не е женен и бездетен?\n- Според мен, да - приятелят кимна равнодушно. - Но в какво те е интересувала тя??\n- Психиката. С кого живее, сама ли е??\nЦялото село знаеше историята на семейството на Женя. Имало съпрузи със син и дъщеря в блокова пететажна сграда. Докато децата остаряват, съпругата бута мъжа си по-силно и по-силно - немощно и тъпо малко човече. "Нищо", "полулуд", "измет" - не най-силните проклятия от онези, които той слушаше по свой адрес. Неспособна да се отдръпне, съпругата стигна до ръба - тя изложи мисията от апартамента. Междувременно започна есента.\nКакво да правя? Кокошарник дойде в покрайнините на селото и започна да строи къща. Първата стъпка беше да се събере веранда, да се поставят тухли на земята. Той влачи парцали там, раздава ток от най-близкия стълб и животът на кучето се проточи. В делничните дни изгнаникът заминава на работа в Москва, през почивните дни наводнява фондацията, реже трупи. През зимата топлината от стария отражател беше достатъчна само за поддържане на нулева температура на верандата. След като пиеше водка, беднякът си легна в завързани уши и ватиран сако и под стар матрак.\nГодина по-късно бараката в две стаи беше готова; кокошарник дори го обгради с ограда за пикет, като сечеше десетстотин квадратни метра (което беше приветствано дори от властите с пълен недостиг на продукти в края на СССР).\nИ тук съпругът отново се появи отпред на сцената.\nПрекрасна кавга, но не забавна\nСтраната беше потопена в бездната на хиперинфлацията - 1992-та стоеше в двора. За да захрани семейния бюджет, дамата реши да наеме апартамент на посетителите и заедно с децата се преместват в бараката. Кокошникът получи поръчка да построи на втория етаж с отделен вход и да вгради втора порта в живите плетове.\nЕ, какво можете да направите, ако болестта на жената започне от страх от жена? Горкият човек започна да реализира плановете й - както можеше. Дъщеря му, а това беше Женя, междувременно усърдно ходеше в училище по изкуства. Синът ми учи в университета като преводач. Какво направи съпругата? Няма да повярвате: Потърсих във вестниците съобщения за граждани от граждани. Франция.\nИ рускинята на един беден французин се намръщи едновременно! И тя получи виза и замина за Париж, защото през 90-те години търсенето на всичко руско в Западна Европа беше невероятно голямо. Тогава кокошката разбра какво е щастието. И каза на всички: „Войната свърши“.\nБурният романс в Париж обаче се завъртя не по-малко бурно до финала: повече от две години французинът не можеше да издържи абсурдната 50-годишна леля. За законния съпруг неочакваното й завръщане беше посещение на старейшини („дядовци“) в казармата на новобранци („салаг“). В чужбина героят на съпругата му не се подобри - изобщо. Войната избухна с нова сила. В началото на „враждебните действия“ на кокошарника, който беше на 60 години, беше инструктирано да раздели цялата площ на две с фина стоманена мрежа - точно през малината.\nПо този начин, придобивайки „екстериториалност“, съпругът наел колеги, които по известен начин нарязали половината си двуетажна барака, която отдалеч приличала на баня, но не била такава. Това със сигурност беше жилище. За кого? Уви, това остана загадка - скоро съпругата изчезна. Като претърсиха цялата къща, децата намериха майката в мазето: тя висеше в примка. Войната свърши завинаги.\nСинът, едва получил диплома, заминал за Швеция, а оттам се преместил в Канада. Женя живее на втория етаж с баща си. Благодарение на отделен вход, първият етаж се оказа удобен за приемане на посетители; предаден евтин и навес, подобен на баня. Това позволило на вдовицата да се оттегли от работа. Дни наред той обикаля къщата, а вечерите излиза на недовършения плосък покрив на верандата и гледа от дланта на ръката си към пътя от жп гарата: той търси своите наематели, които се връщат от столицата. Сякаш от моста на капитана, той отговаря на техните поздрави, важно е да помръдне мустаците си. Животът беше успех - о, и не за нищо, че покойната вещица принуди да започне това строителство!\n„Шизофренията на жена ми прогресира според класическия модел“, заявих, запознавайки се с епоса на селото. - Точно като в Пушкин: „старата жена безумно“. Намръщих се - загубих ума си. Как изглеждаше - починала?\n„Стройна, много по-млада от възрастта си“, припомни ми журналистът. - Като цяло, красота!\nФактът, че една жена е дяволски доста, се забелязва от дъщеря й Женя. Всъщност на тази основа майката полудява - също доста класически.\nМожете ли да си представите в какво изкушение се чака момичето, в което са влюбени всички момчета от класа? Универсалното поклонение прави момичето прекалено самоуверено - струва му се, че целият свят лежи в краката му. Тя взема решения бързо, безмислено, не се интересува от изучаване. Защо да се напрягате, ако тя вече е победител?\nКрасавицата получава максималния брой предложения за мъже. Ще й се стори по-лесно да направи правилния избор от обикновена изглеждаща „мишка“. Обаче бившата кралица на класа не разбира хората и не е елементарно свикнала да мисли - защо, ако тя вече е толкова добра ? Така нашата героиня отиде за парцал, в крайна сметка постепенно полудява.\nБог не се е лишил с външния си вид, не е нужно да си притеснявате мозъка, селянин ви позволява да се изкривите, а заблудите на величието са точно там: „Аз съм достоен за по-добър живот, по дяволите с Москва с това копеле, ще замина за Париж.“ И в края на краищата - шизофрениците са упорити! Жалко е, че не можеш да гледаш сина си.\n"Бих искал да знам доколко той е нормален." Мозъците на Женя определено са по петите - всичко е в майката, не виждате ли?\nУдивително е колко безчувствени са хората до лудост, която се представя като най-ярките подробности, буквално крещи за себе си.\n„Не съм мислил за това преди“, промърмори журналистът. - Да, вероятно наследих.\nИзключителните постижения на генетиката през 20-ти век (генно инженерство, биотехнологии) се превърнаха в хипертрофично надценяване на ролята на наследствените фактори по отношение на образованието. Например изразът "природата почива на децата" обикновено се тълкува като влошаване на генотипа на потомството в сравнение с техните известни родители. Но в действителност такива деца са слабо мотивирани да успеят, защото живеят в изобилие и използват родителски връзки.\nПодобно на ежедневното съзнание, и науката е склонна да обяснява всякакви явления - рак, сексуална ориентация, шизофрения и т.н. - с недоказани генетични фактори. Нищо чудно, че един от популярните бизнес треньори остроумно отбеляза, че „няма такива генетично вградени качества, които да помогнат за преминаване от позицията на тесен специалист към длъжността мениджър, директор“ .\n"Тайнствените" гени на глупостта "нямат нищо общо", продължих аз. - Много по-продуктивно е да се вземат предвид порочните методи на възпитание: много вероятно е „шиза“ да нарасне „шиза“ . Със сигурност майката се възхищаваше на красотата на Женя, но не беше разтревожена, защото дъщеря й не четеше нищо: самата тя беше красива и отвратена от четенето.\nМоят приятел журналист не издържа:\n"Господи, защо разбрахте, че Женя не чете?" Видяхте я за кратко няколко пъти, с една дума, че не разговаряхте с нея. И тогава, ако четенето е толкова важен показател за шизофрения, какво можете да кажете за предписната ера или неграмотните хора, от които днес на Земята има милиони? Според вашата теория всички трябва да полудеят!\n"Неграмотните имат съвсем различни показатели, приятелю." Тяхната задача е да оцелеят, а не да умрат от глад. Неграмотен луфет полудява с нежелание да се грижи за храна. Но художественото училище вероятно е идеята на майката, тухла в мегаломания: о, имам дъщеря на художник!\n- А, синът ми е преводач! - вдигна журналистът. - По дяволите, може би си прав.\n- Може би пътеката за младежа беше избрана и от луда жена. Да предположим, че възпалената мечта за „благословен“ Запад породи желанието да се превърне в личен преводач от сина. Може да попитате: твърде сложна ли е схемата за съзнанието на майката, която по това време вече се разпада? Не, приятелю: шизовете са изобретателни и устойчиви..\nБезспорно синът на такава незначителна кокошка и толкова потискаща „благородничка на стълба“ се е превърнал в хомосексуалист . Той обаче нямаше да повтори грешката на баща си - също „син“ (т. Нар. Скрит, таен), който от майчинството си болезнено и зло изигра ролята на жена-любовник.\nСоциално значим глупак\nЖеланието да покажат на света истинския фокус на либидото си, да живеят в хармония със своето „аз“ се превърна в старание в изучаването на езиците. Младият мъж беше нетърпелив за Запада - в хомосексуален рай, където обществото не изисква незаменим брак от мъж. Освен това, далеч от родината, нищо не напомня за отвратително детство с майчинско блъскане и проклинане.\nВ Монреал 40-годишният син на шизофрения наема апартамент с гей мъж от Китай. Нищо неподозиращ татко гордо показва „картина” на цялото село: синът му прегръща приятел с жълта кожа на ръба на морето.\n„За екзотика“ въздишат наивните жители на московския регион. "Отвъдморски, по дяволите!"\nОчертаваме най-реалистичния сценарий за Женя. Недостатъчността в съчетание с пълно запрещение я прави неспособна. Например, родител многократно е предлагал дъщеря му да се научи как да попълва квитанции за сметки за комунални услуги, но тя го размахва всеки път - моят журналист стана свидетел на подобна сцена в местния клон на Сбербанк.\nПатологичната Женя е твърде мързелива, за да придаде дори глава на косата с походка - момичето не иска да удари пръст в пръст, за да изглежда достойно. Нежелание за гребене, нежелание да поддържате изправен гръб. Селото също е наясно с такава подробност: след измиването си Женя не глади нищо - нито бельо, нито връхни дрехи. За какво? Можете да носите.\nНякой ден бивш кокошарник ще умре, а острото нежелание да се грижи за себе си ще ускори развитието на болестта. Най-вероятно сред гостите има лукав мъж, който ще очарова Женя и ще се ожени за нея. И тогава той ще започне да се отнася към собственика на жизненото пространство, тъй като психически дефектът го заслужава: най-вероятно той ще се опита да скрие Женя в „глупака“. Внезапното изпаряване на предбрачните наслади по адреса на собствения човек ще се превърне в катастрофа за "течната" психика на млада съпруга. Но Женя вече се опитваше в края на майка си повече от веднъж..\nМежду другото, развенчайте още един мит. Смята се, че алкохолиците имат лоша наследственост: децата им също често се напиват. Въпреки това генът, отговорен за пристрастяването към алкохола, не съществува. Проблемът за децата, които пият силно от родителите си, не е в генотипа, а във факта, че семейството има култ към алкохола и дете от ранна възраст знае неговия вкус. По подобен начин децата на изправени родители имат пример пред очите си, благодарение на което се навеждат по-често от тези връстници, чиито родители имат нормална стойка.\nИ ето още един знак за „шиза“, осмия, от който може би е трябвало да започне. Слабата памет, прекомерните амбиции и непризнаваемостта (глупостта) правят шизофреника неподходящ за сериозна работа, но в същото време го принуждават да имитира бизнеса на много заети хора. Пациентът твърдо вярва, че бърза някъде, чака го някъде.\nВеднъж, отдалечавайки се от платежния терминал, вашият скромен слуга едва не се блъсна в млад мъж, който бързаше да заеме мястото, което бях освободил. С голяма скорост той бутна терминалните бутони няколко десетки пъти, а след това се втурна далеч с вида, че току-що е приключил най-важните транзакции. Класически пример за раздвоено съзнание: глупак изобразява социално значима личност.\nНаличието на почти всички описани характеристики при индивид дава възможност да се постави диагноза почти точно. Но не бързайте да заключавате само две или три от тях: изолирани признаци на безумие се срещат в почти всички. „Не нормата“ дава само сравнително пълен набор от тях.\n. Александър Черницки. Между психологията и психиатрията // Портал Medlinks.ru. - 10 май 2011 г..\n. Черницки А.М. Лесна психология. - М.: Geleos, 2008.-- SS. 373-389.\n. Жан-Пол Сартр. L'existentialisme athée. L'enfer, c'est les autres // Изразяване на CD "Huis clos" и "L'Existentialisme est un humanisme". - 1964 и 1970.\n. Речник на крилати думи и изрази // Речници и енциклопедии в Академика.\n. Черницки А.М. Указ. Оп. - С. 334.\n. Майкъл Кларин. Корпоративно обучение: А до Я. 2-ро изд. - М.: Бизнес, 2002. - С. 54.\n. Александър Черницки. Битката с глупаците // Нашата сила: дела и лица. - 2007. - № 11.\n. Александър Черницки. Тайната причина за обезлюдяване или Как да превърнем „руския кръст“ // портала Medlinks.ru. - 11 февруари 2011 г..\nКодове за връзки за публикации\nТекуща стойност 6,55 / 10\nОценка: 6.5 / 10 (общи оценки - 53)\nАко имате проблеми с гинекологичен (при жените) / андрологичен (при мъжете) характер, признавате ли на своя партньор (партньор)? | резултати (2029) |\nДали изобилието от насилие по телевизията е причина за силна агресия в обществото? | резултати (3053) |\nВашето отношение към самоубийствата | резултати (4634) |\nНуждаят ли се училищата от психолози на пълен работен ден? | резултати (2264) |\nИмате ли опит с антидепресанти? | резултати (11212) |\nИзползвали ли сте услугите на психоаналитик? | резултати (1509) |\nНе нормата упорито се пробива\nОсновният ми коментар е към предишната статия..\nИ сега цитатът: "Наличието на почти всички описани симптоми при индивид дава възможност да се постави диагноза почти безпогрешно. Но не бързайте да заключавате само две или три от тях: почти всички имат единични признаци на безумие. Само сравнително пълен набор от тях издава".\nЗатова ще изчакам продължението, за да поставя диагноза в съвкупност.\nЛудостта е това. Определение, причини, признаци, симптоми и лечение\nЛудостта често се приписва на креативни хора, гении, както и на магьосници и екстрасенси. В този случай тя придобива романтичен цвят и граничи с гения на човека. Но безумието се приписва и на тежки психични разстройства. Луд е изолиран от обществото, защото е способен да навреди на другите. За да разберете значението на този термин, трябва внимателно да проучите тази статия..\nСтарото име за този термин е безумие. Днес лудостта е психично заболяване. А в далечното минало хората, които мислели различно от останалите, се считали за луди хора. Те можеха да надхвърлят достойността и да не спазват общоприетите правила. Тогава хората, които се самоубиха или страдаха от конвулсии, бяха считани за безумни. Днес това име се използва за обозначаване на психическото състояние на човек, когато той губи способността за здрав разум и става луд.\nЛудостта може да се различава по форма на проявление:\nПолезна лудост - състояние, при което човек не е опасен за другите. Може да бъде: мистично, поетично или еротично. Творческите натури или магьосниците често стават луди. Това включва състоянието на екстаз или екстаз.\nБезразсъдство, което се разделя на лудост, безумие и безумие. Според И. Кант, първата се проявява в липсата на логика, а втората - в безразсъдство.\nMelancholy. Преди това това състояние се приписваше на творчески личности. В онези дни се обръщаше специално внимание на външния вид на човек. Ако имаше фини черти на лицето и бледност, тогава той се смяташе за меланхоличен луд.\nИстерията и манията - състояние, противоположно на предишното, се проявява в повишена активност и неспособност да контролират собствените си емоции. Човек с тази форма на заболяването постига целта по всякакъв начин.\nЛудостта се използва за означаване на куп болести. Те включват различни състояния: халюцинации, кома, летаргичен сън, епилепсия и много други, които отличават човек от другите.\nКак да определим безумието?\nИдентифицирането на луд не е трудно. Ако човек извърши действия, които не се вписват в рамките на разрешеното, речта му е нелогична - това е безумие.\nрязка промяна в настроението, която се случва без причина.\nЛудостта може да бъде както полезна, така и вредна. Първите включват действия, които не вредят на другите. Това може да бъде подвиг на любов или създаване на поезия. Ако деянието е в състояние да навреди на другите, тогава такъв човек е принуден да бъде лекуван в болница.\nПонякога творческите хора се смятат за луди. В своите разсъждения те излизат извън обхвата на общественото съзнание, възприемат света като различен. Но ако човек е в състояние логично да обоснове и изведе теория, тогава той не може да бъде наречен такъв. Хората с умствени увреждания са хора с увреждания, ако загубят усещането си за реалността и с действията си могат да навредят на другите, а също така не са в състояние да се грижат за себе си и да осигуряват. Тези хора се открояват със своя външен вид и необичайно поведение..\nИзлекувайте лудостта преди\nВ различни периоди методите за борба с болестта бяха значително различни. В годините, когато лудостта се смяташе за вливане на демони, той се лекуваше с магии, четене на Библията и други магически методи. А преди това дори направиха краниотомия. Въпреки че този метод беше неефективен, тогава вече беше ясно, че причината за болестта се крие в главата. През Средновековието се смятало, че безумието е физическо заболяване. Методи за лечение в онези дни не е имало. Хората от онова време се опитаха да разберат какво състояние е това - безумие. Затова те потърсиха причината, като отстраниха последователно различни части от тялото, което, разбира се, не доведе до резултати.\nИзлекувайте лудостта сега\nВ съвременната медицина за лечение на лудост се използват медикаменти и терапевтични техники. Симптомите на безумието и тежестта му се определят от лечението. По време на рехабилитацията пациентите са изолирани от обществото. Лека форма на заболяването се лекува от психолог или психиатър. Специалистът помага да се приеме реалността и да се отървете от нежеланото поведение.\nЗаболяването не влияе на продължителността на живота, ако са налице подходящи грижи и лечение. Човек не може независимо да идентифицира състоянието си и не е в състояние самостоятелно да се подложи на лечение. Затова такива пациенти често са изолирани от обществото. Хората, страдащи от това заболяване, често извършват престъпления, след което са изпратени за лечение насила.\nКултура на древните\nТова разстройство плаши хората още от древни времена. Следователно образът на боговете на лудостта изглежда ужасяващ. В древна Гърция олицетворение на лудостта са били Пан и Мания. Гърците изобразявали Богинята със странна усмивка, стискайки езика й и празен поглед. Според легендата Мания може да обезсмисли човек и да възнагради всяка мания. Това може да бъде прекомерна самоувереност или прекомерна страст към парите.\nПан, според легендата, шокира майка си, тъй като е роден с рога, копита и козе брада. Веднага след като се роди, той започна да танцува. Ставайки покровител на овчаря, той постоянно им пречеше да спят с виковете си. И двамата митични герои по-късно стават имена на психиатрични термини, характеризиращи безумието. Манията е прекомерна страст, която може да се прояви към всичко. Вторият термин са паническите атаки. Те се проявяват като неконтролирано състояние на ужас.\nЛипсата на знания за психичните заболявания доведе до приписването на лудостта към мистичния произход. Имаше дори слухове, че човек може да черпи вдъхновение от него. Това мнение беше особено популярно през Възраждането, когато меланхолията влезе на мода. Но съвременните психолози са доказали, че придаването на романтичен цвят на лудостта е проява на страх от него. И сега има мнение, че геният граничи с безумието. Затова в съвременния речник се появи нов термин, който характеризира творческата проява на безумието - креативност. Това, което е преведено от английски, означава „луд“.\nИ така, лудостта в древността се тълкуваше по различен начин. Приписваха му както наказание отгоре, така и гений. В различно време са били използвани различни лечения. Някои от тях предизвикват шок и отвращение у съвременния човек. В съвременното общество лудостта се лекува в специализирани институции с медицински и психотерапевтични методи..\n10 психични заболявания, които се прикриват като нормални черти\nЧесто приписваме екстравагантни действия на характера на човек. Но какво ще стане, ако има нещо повече? Изтъкнатите американски психотерапевти Арън Бек и Артър Фрийман в книгата „Когнитивна терапия на личностни разстройства“ разкриха тайните на човешкия темперамент.\nРедакцията на AdMe.ru внимателно проучи работата на тези учени и подготви за вас ръководство за 10 черти на характера, които могат да донесат много проблеми на техните собственици, ако не ги държите под контрол.\nВ тази категория можете спокойно да запишете всеки, който иска да се отпусне повече и да работи по-малко. Разбира се, това е обикновено човешко желание, но някои от нас често отиват твърде далеч. Например, ако служител на компанията издаде няколко болнични отпуски през годината, взе няколко ваканции и безброй почивни дни и в същото време успя да закъснее, психологът щеше да му даде антисоциално разстройство на личността. Вярно е, че за това е необходимо да се наблюдават и следните симптоми:\nчести лъжи, които не са мотивирани от нищо;\nжеланието да живеят за сметка на другите;\nчесто уволнение без допълнителни планове за заетост, тоест „отиване никъде“;\nприсвояване на пари за други цели (щях да купя храна, но купих нова играчка за конзолата).\nУправлението на времето и наградите ще помогнат в борбата с антисоциалността. Достатъчно е да напишете какъв подарък можете да направите за определено постижение (например, да изживеете няколко дни според плана си) и да се придържате към графика поне месец, за да си направите навик. Дори при подобни нарушения психолозите препоръчват упражнението „Преглед на изборите“: проблемът е написан в писмена форма, определят се възможни решения за него и се определят предимствата / недостатъците на всеки от тях. Това ще помогне да се вземат решения рационално..\nНасърчената срамежливост във времето може да се превърне в пълно отчуждение и нежелание да се установяват връзки с външния свят. Хората, които са на прага на психично разстройство, престават да изпитват силни емоции и се опитват да се ограничат във всякакви контакти и затова често избират отдалечена работа или друга дейност, която няма нищо общо с общуването.\nХипертрофичната интроверсия води до шизоидно разстройство на личността, което има следните симптоми:\nбезразличие към критиката и похвалите;\nотсъствието на близки приятели или присъствието само на един приятел;\nсклонността да мечтаем често и нереално;\nпрекомерна чувствителност, която е невъзможно или страшно да се изрази пред другите.\nИма много начини да се предотврати развитието на болестта. Една от най-ефективните е груповата дейност. Всяка група ще прави: рисуване, изучаване на чужд език, йога или пилатес.\nЗа да се борите с увеличаващата се мизантропия, трябва да използвате обикновен хакер за живот: вместо фразата „не харесвам хората“, кажете „не харесвам това нещо“ (черта на характера, дрехи, външен вид, навик или нещо друго). Такъв подход ще ни позволи да формираме нова нагласа: в хората, освен лошото, има и нещо добро.\nБунтовниците, които не искат да се подчиняват на правилата в обществото, попадат в тази категория. Всичко се изразява в отлагане на необходимите действия за известно време. Протичането на прокрастинация може да доведе до пасивно-агресивно разстройство на личността, което често води до хронична депресия.\nМалко въстание в училище или университет е напълно естествено явление и не е необходимо да се търсят източниците на болестта в него. Следните симптоми могат да показват, че прокрастинацията навлиза в нова фаза на развитие:\nраздразнителност в отговор на молби да се направи нещо не особено приятно, но често срещано за повечето хора (например, мийте чинии, почиствайте след котка или изнасяйте боклук);\nмного бавно темпо и лошо качество;\nнегодуване на полезни съвети от другите за това как да направите работата по-бърза и по-добра;\nнеобоснована злобна критика към оправомощените хора.\nСложността на превенцията се състои в това, че човек обикновено вярва, че не е виновен за нищо. Тук вече описаното от нас упражнение „Преглед на изборите“ е перфектно. Препоръчва се и социална игра, в която трябва да се поставите на мястото на други хора, за да разберете техните чувства. Подобна терапия ще спре прогреса на прокрастинацията и ще направи човека по-отзивчив към другите..\n4. Импулсивност и нрав\nЧовек, който не се опитва да овладее гнева, рискува да спечели гранично разстройство на личността. Една от типичните прояви на приближаваща болест е рязката и немотивирана промяна на мнението към коренно противоположна. Кажете, днес мислите, че пържените бъркани яйца имат ужасен ефект върху стомаха ви и го мразите, а утрешния ден го приготвяте за закуска с възторг.\nРазбира се, просто импулсивността не заплашва нищо. Въпреки че си струва да помислите дали сте открили, заедно с кратък нрав, следните симптоми:\nнепостоянни приятелства и романтични отношения;\nчесто безмислено харчене на пари (събра се за кафемашина и купи втори телевизор);\nнебрежно шофиране на ръба на произшествията;\nпромяна на настроението без видима причина и усещане за хронична скука.\nОтлична превенция - курсове за управление на гняв и различни обучения за самоличност. Самоконтролът с насърчаване ще бъде от полза. Например, ако сте се събрали за нещастна машина за кафе, купете я (без да вземете половин магазин със себе си), а в замяна вземете това, за което отдавна мечтаете.\nХората, подложени на самобичувство, лесно могат да бъдат наречени щрауси: при всяка възможност те крият главите си в пясъка, опитвайки се да се скрият от проблеми. В психологията това се нарича избягване на разстройство на личността. В напреднали случаи се появяват панически атаки, депресия и нарушения на съня.\nСамокритиката в малки дози е полезна, защото ни тласка да се развиваме, но в големи дози е откровено опасна за психическото състояние. Можете да подадете аларма, ако се наблюдава следното:\nсилно и моментално негодувание от критиката или неодобрението;\nизбягване на нови контакти, достигане до точката на абсурд (например отказ за увеличаване, ако това изисква комуникация с нови хора);\nпреувеличаване на потенциални затруднения, физически опасности или риск от обикновени действия;\nсдържане в общуването с хората от страх да не кажат нещо нередно.\nЕфективното упражнение в този случай е опровергаване на неверни прогнози. Трябва да напишете своите предположения за всяко действие, което трябва да се извърши. Например: „Ако отида в непознат магазин късно вечерта, те със сигурност ще ме ограбят“, след което ще извърша това действие и ще запиша резултата. Впоследствие, когато възникнат съмнения и отрицателни предчувствия, достатъчно е просто да отворите тетрадка с бележки, за да сте сигурни, че няма да се случи нищо лошо.\nВсеки от нас е малко параноичен и това е нормално. Но някои хора по подозрения си надхвърлят всички възможни граници: хакнете в страници в социалните мрежи, слушайте телефонни разговори и дори наемете частен детектив. Човек, чиито съмнения тласкат такива отчаяни действия, може да страда от параноично разстройство на личността. Това нарушение е придружено от следните симптоми:\nнеобосновано недоверие към партньора;\nтърсенето на скрити значения в обикновените действия на хората (например съсед нарочно забива вратата, за да ви дразни);\nсклонността да се считат за виновни всички освен себе си;\nлипса на чувство за хумор, невъзможност да се види смешното в ежедневните ситуации.\nЧудесен начин да се справите с хроничното недоверие е да съставите списък с хора, които познавате, и да поставяте плюсове пред името им всеки път, когато те отговарят на очакванията по някакъв начин (например се страхувахте, че човекът от фирменото парти ще забрави за вашето съществуване, и той ви обръща внимание цяла вечер ) Когато следващия път има някакво подозрение, ще бъде достатъчно да погледнете броя на плюсовете и недоверието ще изчезне.\nЗависимостта от любимите хора е отличителен белег на всички бозайници и, разбира се, хората. Разчитането на другите е напълно нормално, но прекалената привързаност се определя в медицината като разстройство на зависимата личност. Характеристиката, зад която има истинско психическо разстройство, се счита за голяма трудност или невъзможност за вземане на решения без одобрението на авторитетен човек. В допълнение, следните симптоми придружават заболяването:\nсъгласие с другите, дори и да не са прави;\nдискомфорт в самотата и желанието да правя каквото и да било, само и само да не съм сам;\nизвършване на неприятни или унизителни действия, за да се угоди;\nнеоснователни натрапчиви мисли, които всички хора наоколо са предатели.\nНай-добрият начин да се биете е да съберете доказателства за вашата компетентност, например: „Аз шофирам добре“, „Подготвил съм отличен доклад по време на работа“ и т.н. Всеки път, когато искате да поискате одобрение от някого, трябва да погледнете списъка - това ще добави увереност.\nПрекомерната емоционалност и чувствителност може да бъде симптом на хистрионно разстройство на личността, което в света се нарича просто истерия. Желанието да привлече вниманието е естествено за човек, докато не се превърне в изблици на гняв и припадъци. Отличителна черта е много емоционалната реч и в същото време липсата на подробности в нея. Например на въпроса „Как изглежда майка ти?“ отговорът ще бъде нещо подобно: „Тя беше много добра“.\nДруги признаци на разстройството:\nпостоянното търсене на подкрепа, одобрение и похвала на авторитетен човек;\nнеспособността да се съсредоточите върху едно нещо дълго време;\nповърхностни, бързо заместващи емоции;\nнепоносимост към отлагане с постоянно желание да се направи нещо.\nЕдин чудесен начин да се противопоставите на истерията е чрез таймер. Трябва да настроите таймера за половин час или час и през цялото това време да правите само едно. С видимата лекота на упражнението няма да е толкова просто за изпълнение: за емоционалните хора е много трудно да седят неподвижно. И също така им е трудно да си поставят цели, защото обикновено мечтаят за нещо красиво, но неясно, така че конкретно решение ще бъде да си поставят конкретни цели: постигнете повишение за 2 месеца, научете се как да готвите ризото за Нова година и т.н..\nОтчаяният перфекционизъм е директен път към обсесивно-компулсивно разстройство на личността. Развитието на болестта обикновено се дължи на факта, че обществото цени качества като внимание към детайла, самодисциплина, емоционален контрол, надеждност, подчертана любезност и хората са силно пристрастени. Тогава тези прекрасни свойства се превръщат в истинска катастрофа: емоционална блокада, догматизъм, психологическа гъвкавост.\nПерфекционистите трябва да бъдат тревожни, когато открият следните тенденции:\nнежелание да губите време за себе си от страх да не станете непродуктивни;\nотказ да изхвърлите ненужни неща с мисълта „полезно за нещо“;\nпатологичен страх от грешка;\nжеланието да вършат работа за другите поради мисълта, че никой друг не може да го направи също толкова добре.\nПерфекционистите трудно намират място, защото тяхното същество изисква незабавни действия и затова психолозите препоръчват ежедневна медитация. Подходяща е всякаква форма - от масаж до слушане на музика със затворени очи. За да затвърдите успеха, е полезно да запишете колко неща са правени в дни без релакс и в дни, когато е било. Това ще убеди перфекциониста, че почивката на производителността не е пречка.\n10. Завишена самооценка\nНадцененото самочувствие е много по-добро от самоблъскването, въпреки че тук има граници. Усещайки чара на самосъзнанието като интелигентен, красив и като цяло най-добрият човек, няма да изпаднете дълго време в истинско нарцистично разстройство на личността. И оттам това е хвърляне на камък към депресията, чувството за малоценност и други "прелести", от които страдат хората, които смятат, че са Наполеони:\nлатентен или явен гняв в отговор на всяка критика;\nизползване на хората за постигане на собствените им цели;\nочакването на специални отношения към себе си (например всеки трябва да пропусне такъв човек на опашката, и защо - самият той не знае);\nсилна завист и постоянни мечти за немислимо богатство.\nОсновният проблем на нарциса е несъответствието между очакванията и реалността, а оттам и страничните ефекти: усещане за безполезност, честа смяна на настроението, страх да не влезете в неудобно положение. Едно от упражненията за борба с разстройството е спускането на лентата на желанията до истински обсег. Кажете, вместо да купувате луксозна кола, можете да си купите обувки в най-близкия магазин за обувки.\nКажете ни, срещали ли сте някога ситуация, когато някаква черта на характера е попречила на вас или вашите приятели да живеете нормално?


Какво и какви са литературните видове? - 2021\n" Литературни видове " е термин, използван в някои латиноамерикански страни (особено в Перу) за литературни жанрове.\nТова означава, че говоренето за литературните видове говори за основните жанрове: лириката, драмата и епоса.\nЛириката е жанр, който изразява чувствата чрез стихове. Той е отговорен за възвисяването на емоциите чрез думи и ритъм.\nОт друга страна, драмата е жанр, който е предназначен да бъде изнесен на сцената от един или повече актьори. Целта на този литературен вид е да представя реалността.\nИ накрая, епосът е жанр, който е отговорен за разказване на реални или фиктивни събития. Това е известно и като жанр на разказа.\nСъщо така, терминът "литературни видове" се използва за обозначаване на специфичните продукти от всеки жанр.\nКато пример: някои литературни видове от епоса са романът и неговите различни типове, историята, легендата, митът и др.\nОт друга страна, някои от литературните видове на драмата са трагедия, комедия и трагикомедия. Накрая, някои литературни литературни видове са свободни стихове, оди, сонети, хайкуси, химни и др.\nЛитературни видове от епоса\nЕпосът е известен също като жанра на разказа. Този жанр се характеризира с това, че обикновено се пише в проза и се разказва за събития, които могат да бъдат едновременно реални и измислени.\nНай-често срещаните литературни видове от епоса са историята, легендата, баснята, митът и романа.\nИсторията е кратка история, в която се описват събития, които не са много сложни. В случай, че описателните поредици, които са представени в текста, са много сложни, това ще бъде кратък роман, а не история.\nНякои примери за тези литературни видове са:\n"Легендата за Sleepy Hollow" от Вашингтон Ървинг (което е история въпреки включването на думата "легенда" в заглавието).\n"Рип ван Винкъл" от Вашингтон Ървинг.\n"Призивът на Ктулху" от HP Lovecraft.\n"Мълчанието на сирените" на Франц Кафка.\n"Спомени за пуйка" от Густаво Адолфо Беку.\n"Сухи листа" от Gustavo Adolfo Bécquer.\nБасни са кратки разкази, които се характеризират с факта, че героите са животни, на които са придадени човешки нагласи.\nТе обикновено завършват с морал, т.е. с преподаване на етичен и морален характер, което може да се прилага в нашия ден за ден.\nНай-известните басни са тези на Езоп, гръцки философ, на когото се приписва изобретението на този литературен вид.\nКакто и предишните, легендата е кратък разказ. Това обаче се характеризира с факта, че разказаните събития се основават на реалния живот.\nВ легендите са включени истински герои, чиито истории са преувеличени и украсени.\nТози тип разказване може да се върти около известно място (като Авалон), скъпоценен обект (като екскалибур, меч Артуро) или животно (като отвратителния снежен човек).\nНякои примери за легенди са:\nЛегендата за Авалон\nСъдът на крал Артур\nАтлантида, изгубеният град\nМитът е разказ за кратко разширение, в което се разказват свръхестествени събития. В този литературен вид обикновено са включени елементи от гръцката и римската митология, като боговете, Олимп.\nНякои примери за митове са:\nЛабиринтът и минотавъра.\nИсторията на Ахил.\nРоманът е един от най-сложните литературни видове от наративния жанр. Тя е по-обширна от представените по-рано видове, като и героите, и събитията са по-сложни.\nНа свой ред романите се разделят на литературни подвидове, сред които се открояват следните:\nЕпистоларен роман, който разказва фактите чрез писма и дневници, като "Дракула" на Брам Стокър.\nИсторически роман, който разказва събития, които принадлежат към исторически период, преди който е написан. Пример за това е "Спалнята на кралицата" на Жулиета Бензони.\nНаучно-фантастичен роман, който се основава на технологичния напредък. Те се развиват във футуристични общества. Например: "Машина на времето" от HG Wells.\nАвтобиографичен роман, който включва елементи от живота на автора. Например: "Големи надежди" на Чарлз Дикенс.\nДраматични литературни видове\nДраматичният жанр е този, който отговаря за производството на текстове, които са предназначени да бъдат представени от един или повече актьори.\nЛитературните видове на драмата са трагедия, комедия и трагикомедия. Това е трагична драма, когато представените събития са белязани от фаталност, смърт, трудности на живота и др.\nРезултатът обикновено е жалък или мрачен. Пример за този литературен вид е "Ромео и Жулиета" на Уилям Шекспир.\nОт своя страна комичната драма е тази, в която те включват елементи и смешни ситуации. Те са склонни да подчертават пороците и дефектите на хората, за да подкрепят комичния характер на произведението. Пример за комедия е "Плешивият певец".\nИ накрая, трагикомедията е този литературен вид, в който в началото на историята се случват катастрофални събития. Тези негативни ситуации обаче са разрешени и резултатът е положителен.\nЛитературни видове от лириката\nЛириката е жанр, който предава емоции чрез думи, които са организирани в стихове. Някои от литературните видове на текстовете са:\nСонетът, съставен от 14 стиха, които са организирани в два квартета и два терцета.\nРомантиката, съставена от две строфи и стихове от 16 срички.\nХайку, стихотворение от Япония, образувано от три стиха. От тези стихове първият и последният имат пет срички, а вторият има 7.


Ревенант, книга 1: Обречени на безсмъртие книга от Ейми Плъм цена и откъс — Orange Center\nРевенант, книга 1: Обречени на безсмъртие\nКнига първа от вълнуващата поредица "Ревенант" от Ейми Плъм.\nТайнственият, секси и очарователен Венсан Делакроа се появи от нищото и аз бях зашеметена. Просто ей така, отново бях изправена пред опасността да разбият сърцето ми. Но сама позволих това да се случи. Разбира се, нищо никога не е толкова просто. Тъй като Венсан не е обикновено момче.\nИнформация за “Ревенант, книга 1: Обречени на безсмъртие” от Ейми Плъм\nанонимко | 12:59 05.05.2015\nЕдинственото, което мога да кажа за тази книга е, че просто нямам търпение да излезе третата част най-накрая! Тази и втората са уникални, вълнуващи и незабравими!


Паро Никодимов оптимист за 32-ата Червена шампионска титла\nНачало - Новини - България - Паро Никодимов оптимист за 32-ата Червена шампионска титла\nПаро с ласкава оценка за Бруно Акрапович\nНай-успешният наставник в историята на ЦСКА – Аспарух Никодимов, направи поредния си брилянтен анализ на представянето на Червените. Паро заяви, че намерили подходящ треньор в лицето на Бруно Акрапович, Армейците имат сили да спечелят шампионската титла, въпреки че не скри притеснението си от поведението на съдиите, които според него явно помагат на Лудогорец. Според Никодимов ЦСКА трябва да не допуска загуба на точки срещу по-слабите отбори и разбира се, да акцентира на преките дуели с тима от Разград. Ето и какво всъщност сподели предовидителят на славния тим на ЦСКА от 80-те години на миналия век пред „Тема Спорт“:\n– Г-н Никодимов, как оценявате есента на ЦСКА?\n– Общо взето, като другите години – щом не сме на първо място, значи не сме добре. Има известно подобрение, разбира се. Но някои мачове пак ги изпускаха с лека ръка, правейки равен с по-слаби тимове. ЦСКА трябва да се пребори с Лудогорец – да го бие два-три пъти. Колко години вече не можем да ги победим на „Армията“? Все се прави селекция, но тя трябва да е такава, че да спечелим срещу тях. Нищо не играят Лудогорец сега. Вярно, че и съдиите им помагат. Все пак 6 точки не са малко. Честно казано, лично аз очаквах малко повече. Да скъсим дистанцията до 2-3 точки, да им дишаме във врата и напролет да ги грабваме и да приключваме с тях!\n– Кой беше върхът на ЦСКА през тази есен според вас?\n– – Върхът беше с Рома. Направиха хубави мачове срещу тях. Това е „пазарът“ на играчи и играха силно в тези мачове, но за съжаление срещу по-слабите тимове не успяха да се преборят. Някои казват, че Рома са подценили ЦСКА, но такъв отбор не може да подценява противниците си. Дори и заместниците на титулярите им са високо ниво – къде е италианското, къде – българското първенство. Тези двубои показаха, че играчите на ЦСКА могат, но не всеки мач са готови да дадат максимума си.\n– Доколко помогна пробивът в Европа за израстването на ЦСКА?\n– Помогна много. И по мое време, когато са ни канили на турнири – в Барселона, Палма де Майорка, там е била истината. Побеждавайки големи тимове, виждаш, че и ти си като тях, получаваш увереност и после излизаш с друга настройка в официалните мачове. Участието в Лига Европа бе безценен опит за играчите, трупат и международни срещи. Но нашата страна, общо взето, е бедна и не можем да си позволим да задържим един силен състезател дълго време, защото не могат да му плащат големи суми. И го продават. После пак започваме да правим отбор и да градим отново. Винаги сме в строеж, което не е добре за треньора и тима. Но такава е ситуацията.\n– Но точно около пробива в Европа ЦСКА загуби много точки в Първа лига…\n– Трябва да си подготвен да печелиш през 3-4 дни. Ако не си, какво търсиш тук? На Запад играят на 3 фронта. Самите играчи разбират, че трябва да побеждават, за да получават големи премии.\n– Оправдана ли беше треньорската смяна по средата на сезона?\n– Естествено, че да. В ЦСКА не можеш да се учиш за треньор. Да ме извиняват другите момчета, млади момчета са, но тук е нужен друг авторитет. Дойде един подготвен наставник в лицето на Бруно Акрапович, има си позиции и горе-долу тръгнаха нещата. Не обвинявам предшествениците му, но имат да учат още в професията и трябва да си направят анализ, да седнат и да се учат. Стамен Белчев сякаш още не бе узрял. Опит може би му липсваше. Той беше добър футболист, но допирът с големия футбол е съвсем друго нещо.\n– Изненада ли ви бързата адаптация на Акрапович, сякаш веднага усети какво е ЦСКА, докато другите не успяха…\n– Той знае какво е ЦСКА, няма какво да се заблуждаваме. Акрапович има опит, въведе и сериозна дисциплина и играчите са респектирани. В съблекалнята те трябва да имат респект от него – не страх, а уважение. Ако имат проблеми, да разговарят помежду си.\n– Кои от футболистите ви направиха най-силно впечатление през есенните двубои?\n– Винаги съм казвал, че Али Соу има много качества. Той прогресира в последните мачове и в него има още много резерви. Антов също бележи добро развитие, момчето върви добре, но е важно да се опази от главозамайване. Сега чета, че цял свят го иска, но трябва да внимава, защото още не е на необходимото ниво и това е нож с две остриета. Ако излезеш много млад, неопитен и неподготвен, ще те смачкат навън. Трябва да излезеш абсолютно готов и международните мачове са от голяма полза за него. Юрген Матей се пооправи при Акрапович, отначало беше като пиле в кълчища, но може би не е бил във форма в началото. Занев е опитен играч и като влезе, добре ги ръководи и отбраната се затяга. В средата обаче не всичко е наред. Нападателите имат ниво за България, но нямат необходимата подкрепа от халфовата линия. Иска ми се дори опорните полузащитници да се включват по-често и също да бележат.\n– От кого очаквахте повече?\nПаро Никодимов призова да бъде дадено време на Саша Илич в ЦСКА\n– Именно от халфовете – и Санкаре, и Белтраме можеха да покажат още. Италианецът дойде с големи очаквания, но нищо не направи и си тръгна. Никой няма да съжалява за него.\n– Споменахте Санкаре, как приемате поведението му срещу Ботев Враца, когато пак не бе доволен, че го сменят?\n– Играе му се на момчето, но трябва да му се обясни, че не може така. Похвално е, че иска да играе непрекъснато, но трябва да разбере, че треньорът има по-добър поглед от него. Но те ще седнат и ще се разберат по мъжки. Всички сме хора и е въпрос на разбирателство.\n– А има ли някой, който ви разочарова?\n– Не, случва се на всеки да направи слаб мач. Но текучеството на треньорите води до лъкатушене и при играчите. Единият може да има един начин на подготовка, другият – друг, и те трябва все да се пренастройват.\n– В каква посока би трябвало да е насочена селекцията на ЦСКА?\n– Важното е играчите да са искани от треньора. Той да си каже кого точно иска или какъв тип футболист, с какви качества му трябва и хората около него да действат. Треньорът е най-важната личност в отбора.\n– Какво трябва да подобрява ЦСКА за пролетта?\n– Всичко. Трябва да се обиграват, да бъдат по-добър колектив. Да се хванат всички за ръце, защото в този си състав могат да свалят от върха Лудогорец. Разградчани не мисля, че ги превъзхождат игрово с нещо. Имат по-голямо самочувствие. Но извън терена „игрите“, които стават, не са хубаво нещо.\n– Кое ще е ключово в битката за титлата напролет?\n– ЦСКА да не губи точки от по-слабите отбори, както стана есента. Мачовете с Лудогорец са много важни, защото победата в тях води до скъсяване в разликата. Иначе само поддържаш дистанцията.\n– Оптимист ли сте за титла?\n– Оптимист съм, но в България съдиите играят под някаква свирка и те. Все едно, че някой им свири някакъв „мач“. Никога не си признават, че са виновни или че са сбъркали. Не може при очевадни засади или нарушения да си затварят очите. Много важно, че ще го накажат за 1-2 срещи, той отива в Б група и там свири още по-безобразно. Такива съдии нямат място изобщо във футбола. Но сега сме в такова положение, че няма и футболен съюз – всичко е във въздуха. Но така е, виждаме и националният отбор как играе…\n– Споменавайки темата, имате ли свой фаворит за нов президент на БфС или някое име за перспективен управник?\n– Трябва все пак да има опит във футбола и да е добър мениджър. Ясно, че не може да познава всички треньори. За да си селекционер, трябва да си авторитет, да си показал най-добрите качества, много неща са. Според мен неговата роля е по-трудна от клубен треньор, защото в клуба си знаеш всичко, подреждаш си ежедневно работата. А тук няма много мачове и националният селекционер трябва да е като совалка. Обаче принципно има голямо отстъпление от футбола – не може да се критикуват само треньорите. У нас нищо не излиза от школите, тук-таме само някой, а преди беше поток от юноши към мъжките отбори. Сега с тези чужденци объркахме всички системи.\nПаро Никодимов за Пардю: Обърка всичко, което можеше\nАспарух Никодимов вярва, че титлата ще е за ЦСКА\nНикодимов отсече: Отдавна не бяхме гледали толкова беззъб ЦСКА\n« Загорец с престижни контроли през зимната пауза | Датчанин е фаворит за треньорския пост в Ботев (Пловдив) »


Пилоти и стюардеси се вихрят между полетите, ВИДЕОТО е скандално!( 18+) - DC news\nЗрелищно! Две коли се удариха верижно, след това се нанизаха в билборд на пътя - преди 18 мин\nПилоти и стюардеси се вихрят между полетите, ВИДЕОТО е скандално!( 18+)\nВ китайската социална мрежа Weibo се появи шокиращо и компрометиращо видео, в което двама мъже и четири жени се занимават с групов секс, съобщава „Мирър“.\nВидеото беше придружено от обяснение, че кадрите са запечатали пилоти и стюардеси от авиокомпанията China Eastern Airlines или на нейното подразделение Shanghai Airlines.\nТвърди се, че видеоклипът е заснет в хотел в Мадрид, където персоналът на авиокомпанията си почивал между полетите. Представители на China Eastern Airlines публикуваха изявление, в което категорично отричат участието на своите служители в скандалното видео.\nСпоред някои от потребителите в Weibo, казаното от ръководството на авиопревозвача може би е вярно, защото според тях груповите сексуални сцени са заснети в тайландски СПА център с участието на професионални проститутки.


Срам! Волен Сидеров предаде българите! Легна като пуделче на ГЕРБ! Вижте какво направи: - Скандално\nДоживяхме! Владислав Горанов похвали Волен Сидеров в ефир и го нарече най-уравновесения политик в бъдещата коалиция с патриотите!\n„Той е най- балансиран и предвидим в реакциите си. Има голям опит, защото е в парламента от 2005 година и има голям опит като политик. Ние комуникираме най-добре с него. Имаме доверие на патриотичните формации и смятаме, че ще изкараме един добър мандат“, каза убедено бившият, а навярно и бъдещ финансов министър.\nОказа се, че Сидеров е човекът, който пръв клекнал на условията на ГЕРБ за доходите на българите. Той се съгласил, че пенсиите не могат да се вдигнат изведнъж и убедил колегите си в това. И така баш патриотът измами надеждите на милион и половина тънещи в мизерия хорица, които тичаха да гласуват, убедени, че най-после ще заживеят по човешки.\nТой бил и този, който пръв се съгласил, че няма как да се вдигне работната заплата, а това трябва да стане с времето – тоест към края на мандата. И излъга останалите българи, които му повярваха.\nТой играл ролата на пощенски гълъб и синя каска между своите и ГЕРБ, представяйки всяка позиция на Борисов като правилна и единствено възможна и убеждавал своите /доколкото изобщо са имали нужда от убеждаване/, че трябва да загърбят предизборните си обещания в името на бъдещето на България.\nКое бъдеще, коя България?\nАмнезия ли го гони Волен, или го купиха за много пари?\nЗабрави ли, че ще прави пенсиите не 300, 500 лева? И убедително каканижеше лъжи по телевизията си?\nЗабрави ли, че обещаваше заплати от 1000 лева?\nЗабрави ли как тичаше с микрофон по улиците и крещеше на Борисов „К*рво, махай се!“?\nЗабрави ли какво активно мероприятие му спретна самият Борисов и хората му пред клек-шопа и пред НАТФИС, за което го влачиха по съдилищата, че и го осъдиха?\nСтарческо оглупяване ли го хвана, или пълна амнезия?\nТа доскоро той не спираше да говори, че Борисов е мафиот и най-голямото зло за България и трябва да си ходи, а колегата му Валери Симеонов повтаряше същото?\nИзведнъж от най-голямо зло Бай Х*й се превърна в мъдър държавник, а обещанията за пенсии и заплати се изпариха яко дим от програмата на патриотите.\nКолко ли струва златният пръст на Волен? Най-вероятно милиони, щом обърна палачинката и се нареди до изедниците, които издевателстват над българския народ и го държат на ръба на мизерията и отчаянието?\nКолко ли получиха Симеонов и Каракачанов, за да си забравят обещанията и да замъркат в братска прегръдка с ГЕРБ, тотално игнорирайки избирателите си?\nНай-гнусно е да лижеш там, където си плюл, каза преди време Борисов.\nНо и ГЕРБ и патриотите нямаха нищо против да излижат собствената си помия, начело със самия Борисов. И се излизаха взаимно отвсякъде, влизайки в безпринципна, но нова и лъсната коалиция.\nСамо че нов бардак със стари к*рви не се прави.\nИ ще се срути.\nЯсно ви е, че царувате за последно.\nА народът ще каже докога!\nВолен Сидеров: Свалянето на имунитета ми е хубав ден за наркомафията у нас!\n18 кометара за Срам! Волен Сидеров предаде българите! Легна като пуделче на ГЕРБ! Вижте какво направи:\n15.04.2017 в 0:21\nВолен Минета и Янка Янева се надпреварват да ми смучат куреца.\n20.02.2018 в 16:21\nКой му вярва на този глупак,малко се поокроти и не вика като ненормален по улиците,Егати и политика та и всички около него\n15.04.2017 в 8:24\n„Народът ще каже докога“ – стига сте писали клишета. Този прост, ама много прост народ нали каза докога. На 26 март го каза. Това иска народа, това му се дава\n15.04.2017 в 10:08\nНе са клишета това, а народът трябва да каже НЕ на цялата политическа пасмина. Като НЕ ГЛАСУВА!\nЕдно обещаваше Волен по телевизия Алфа всяка вечер, друго направи. А беше толкова убедителен, че чак аз му повярвах. А съм за синята идея.\nМного са упреците към Волен защото са папагалски – повтарят едно и също промити от мейнстрийма. Реално Волен прави това което трябва – грешки в политиката няма, но както винаги се случва в историята, оплюва се личноста на националиста (тъй като всяка личност може да се оплюе, било то и лъжливо) . За идеите му рядко се говори в национален ефир защото с истината е трудно се спори ;)\n15.04.2017 в 13:10\nКакъв националист? Мъжка проститутка, снимала се гола за Плейбой! Нещо да е направил за България? Нещо патриотично, освен да си сваля гащите, да отсяда в скъпи френски хотели с парите от членски внос на наивниците? Да пуши пури от 100 лева, да вдига скандали в самолети и да крещи истерично по улиците? Баф тоз патриотизъм!\nдо 88: наблюдавай как ще СЕ ПРЕГЛАСУВА ЗАКОНА ЗА ВЕЧНИТЕ КОНЦЕСИИ или както го нарича Болен Лидеров ЗА КОЛОНИЗАЦИЯТА. И тогава по делата им ще ги познаеш.\n15.04.2017 в 16:16\nНе разбирам хората, които гласуват за него. Наглец, хулиган, сметкаджия. И луд!\nНародът няма избор. Народът може да гласува само за отделни личности, за политиците. Народът не може да гласува и да променя законите и принципите където и да било. Какъвто и политик да бъде избран, съществени промени няма да настъпят, тъй като действителните управници при капитализма са капиталистите. Политиците са техни слуги. Смяната на принципите, на системата, в една страна става само чрез революция. Падането на комунизма е изключение. То стана чрез най-голямото предателство за всички времена в човешката история. Предателите „комунисти“ виждаха как техните колеги на запад са милионери и милиардери, а те обикновени чиновници, та решиха и те да станат като тях и смениха системата. Хората от народа, които бяха зле осведомени, и на които алчността също не им липсваше, си мислиха, че при капитализма и те ще забогатеят, та подкрепиха предателите, или поне не им попречиха. Те и сега си мислят, че не системата, а политиците са виновни за тяхната мизерия. Та нали на запад народът е малко по-добре. По-добре е, защото техните господари грабят от цял свят, та могат да им хвърлят трохи под масата.\n17.04.2017 в 12:05\nАнонимен 1, поздрави, изразяваш в детайли моето мнение, за което благодаря! Точно така е!\nЕмил, това е истината. Не всички я виждат обаче.\n16.04.2017 в 8:25\nПолитици с морал на проститутки! Но да не обиждаме проститутките!\nNarodat ima izbor kato iztrepe cialata tazi smrad ot 250deputati uj ili bokluci niama znachenie no ne vav feisbuk a tozi narod triabva dase vdigne I dagi zapali dokato uj zasedavat tazi mrasna sgan\nБелоглавият орел се оказа крадлив паток. Патриотизмът свършва там, където започват парите.\nС предателството което извърши Волен Сидеров като пристана на Б.Борисов,губи малкото симпатизанти които има.\nТова не са политици. Ние Българите нямаме такива. Всичко това трябва да се изхвърли като: използвани дамски превтъзки! Те не се използват втори или някой друг път.


Саркози или Оланд - Германия и ЕС нервно чакат резултата - e-vestnik.bg\nСаркози или Оланд – Германия и ЕС нервно чакат резултата\nСаркози срещу Оланд. Снимка: от тв екрана\nДали на президентските избори във Франция, които са в неделя, ще спечели френският президент Никола Саркози или съперникът му, кандидатът на социалистите Франсоа Оланд? Това е важно за отношенията на страната със съседна Германия и с ръководството на ЕС като цяло.\nАко победи Оланд, в Елисейския дворец ще влезе президент социалист – за пръв път, откакто преди 17 години го напусна Франсоа Митеран. Саркози на свой ред се бори за втори петгодишен мандат.\nОланд ясно даде да се разбере, че ако бъде избран, ще поиска предоговаряне на фискалния пакт на ЕС, за да се добавят мерки за преодоляване на високата безработица и стимулиране на икономическия растеж.\nЗа разлика от него Саркози подкрепя становището на германския канцлер Ангела Меркел, че финансовият пакт, чиято цел е да гарантира бюджетната дисциплина, не може да бъде предоговарян. Петдесет и седем годишният Саркози твърди, че френската икономика ще се възстанови само ако французите работят повече.\nМеркел и Саркози може в началото да не са били единодушни по европейските въпроси, но сега имат водеща роля в усилията за икономии в Европа. Според тях точно това е необходимо, за да се гарантира стабилността на еврото.\nВъпреки че са толкова различни като личности, Меркел и Саркози сега са много близки и са единодушни, че членките на ЕС трябва да спазват по-строга финансова дисциплина, като намаляват бюджетния дефицит и ограничават вземането на заеми – мерки, които според тях ще успокоят пазарите и ще вдъхнат доверие.\nВ Берлин се опасяват, че Европа може бързо да изпадне в по-голяма криза, ако Оланд изпълни обещанието за прeдоговаряне на пакта, защото пактът помогна да се успокоят финансовите пазари и защото другите членове на еврозоната не искат да се правят никакви промени.\nАлтернатива на предоговарянето е да се отдели част от бюджета на ЕС за по-бедните държави от съюза, но остава въпросът какво точно се има предвид под „стимулиране на растежа“.\nЗа Меркел това значи намаляване на бюрокрацията и по-голяма подкрепа за вътрешния пазар на ЕС. Но Оланд обеща милиарди евро за подпомагане на растежа и борба с безработицата във Франция, без да уточнява откъде ще дойдат тези инвестиции. Това породи опасения, че той може да вземе повече кредити, въпреки обещанията да овладее френския дълг.\nОт гледна точка на Берлин всяка подобна мярка ще доведе до гигантско увеличаване на натиска върху Франция на финансовите пазари, а това ще удари по еврото.\nМеркел знае, че доверието към Франция е от съществено значение за доброто здраве на еврото и че ако пазарите изгубят вяра във Франция, европейската валута ще трябва да се бори за оцеляване.\nНо позицията на Оланд вече изглежда се е отразила на начина на мислене в Европейската централна банка. Шефът й Марио Драги заяви миналата седмица, че „няма никакво противоречие“ между пакт за стимулиране на растежа и фискалния пакт.\n„Растежът отново трябва да бъде поставен в центъра на дневния ред“, каза в четвъртък Драги в Барселона след месечна среща на банката.\nВече е ясно, че въпросът за свързването на икономическия растеж с фискалния пакт ще бъде дискутиран на следващата редовна среща на високо равнище на ЕС на 28-29 юни в Брюксел.\nФренската президентска кампания до известна степен блокира европейските връзки с Франция. Замразено бе например попълването на някои висши постове в ЕС.\nВсе още не е ясно кой ще застане начело на Еврогрупата, кой ще влезе в Изпълнителния съвет на ЕЦБ и кой в бъдеще ще ръководи Европейския стабилизационен механизъм.\nВсички тези въпроси, както и други теми като промяна на правилата за европейски патенти и реформите на Шенген ще бъдат бързо решени, след като минат изборите.\nОланд критикува заплахите на Саркози да изтегли Франция от Шенгенското споразумение, ако до една година другите членове на зоната без граници не се съгласят възстановяването на граничния контрол да се решава по-скоро на национално, а не на европейско равнище.\nУспех на Оланд в неделя може да създаде и големи международни проблеми, най-малкото на предстоящата среща на НАТО в Чикаго на 20 май, защото Оланд иска да изтегли френските войски от Афганистан до края на 2012 г., две години по-рано от планираното.\nАко Саркози си осигури втори и последен мандат, той няма да се тревожи за бъдещи президентски избори, но пък на парламентарните избори през юни правителството му може да се окаже отстранено от социалистите.\nТова ще постави Саркози в трудно положение – ще му се наложи да сътрудничи с опонента си, ситуация, в която са били и предишни френски президенти. Сега обаче това ще е по-трудно заради кризата.\nЕтикети: ЕС, избори, Франция


Акцент в дейността е лечението на съдовите усложнения при диабет\nОт 1 юли вече функционира ново Отделение по съдова хирургия в Университетската болница “Аджибадем Сити Клиник Младост”. То ще разшири достъпа на пациенти от София и страната до съвременно и комплексно лечение на пълния обем планови и спешни съдови заболявания. Структурата се разширява и премества от Сърдечно-съдов център в “Болница Младост”. Там ще разполага с най-съвременно оборудвани операционни зали, по-голяма леглова база и възможност за прием на повече пациенти, търсещи помощ за своите съдови заболявания. Едновременно с това в Сърдечносъдов център се запазва доболничната практика и консултация с водещи съдови хирурзи.\n“Целта ни е да продължим да развиваме отворената и ендоваскуларната дейност в отделението, но и да затвърдим позицията си на номер 1 център в страната за превенция на ампутации на крайници при сърдечносъдови усложнения при диабетно болни. Това е едно от най-честите усложнения при пациентите с диабет и ние се гордеем, че в по-голямата част от случаите успяваме да избегнем ампутация и значително да подобрим качеството им на живот”, сподели д-р Стефан Стефанов, началник на Отделението по съдова хирургия.\nОще за новото отделение по съдова хирургия четете в най-полезния сайт Zdrave.to