село Лещен и село Ковачевица | Mirchev's Space\nНачалото на село Лещен\nСело Лещен се намира на около 1 час южно от град Банско като до него се стига по едно стръмно изкачване по долината на река Места. Изкачването трае не повече от 15-тина минути по един сравнително тесен асфалтов път в добро състояние. Селото няма постоянни жители (по уикипедия ги дават 9 души) и е пълно с хотели, които имат формата на местните къщи.\nНие избрахме Лещен за мястото, където да отседнем. В хотел Лещенски рай предлагаха закуска и вечеря на сносна цена, която ни устрои за краткото ни посещение в района. Разбира се, още след пристигането ни на място, искахме веднага да се разходим из селото, за да го опознаем.\nЗа съжаление обаче разходката из Лещен ни остави с много смесени чувства. На място усетихме, че това не е точно село, а по-скоро вилно селище. Даже бих го нарекъл хотелски комплекс. Пълно е с хотели, които много приличат на стари български къщи, но отдалече си личи, че поне 95% от тях са новопостроени. Някак си духът на селото, вида на напукания кирпич, докосването до старите хора определено липсват и сякаш отдавна са напуснали това място. Липсата на тротоари пък прави придвижването из селото ужасно, тъй като пътят е изключително натоварен (малко по-късно ще обясня защо) и никой от преминаващите не се опитва да спазва някакво разумно поведение на пътя.\nЦентър селото няма. Или има ама много грубо казано. В строеж беше, но няма люлка за децата, няма пързалка, тепърва строяха място, където да можеш да седнеш на „мегдана“. Всъщност имаше една люлка, която с вида си напомняше на едни отминали времена. Висеше поне на 6 метра от един грамаден орех, който правеше дебела сянка над строящия се мегдан, та малката успя да се позабавлява макар и за кратко. Хубавото е, че има поне един сносен магазин, от където можеш да си вземеш каквото ти потрябва и който беше добре зареден.\nХраната в района се води „родопска“. Всъщност там думата „родопска“ е доста често срещана дума. Родопски кът, родопски ресторант, родопска питка, родопска тишина са все често срещани словосъчетания. Сякаш има някакъв стремеж да се докаже и покаже, че това място е част от Родопа планина. И понеже Родопа планина ми е най на сърце от всички планини в страната ни, ще кажа, че използването на името ѝ в този край определено е далеч от същността ѝ. Седнахме на ресторант Родопски кът. Ами освен турски манджи, друго така и не видяхме. Шкембе чорбата смърди та се не трае. Шопска салата със скапани домати. Пататник, за който в Смолянска област, биха скъсали ушите на готвачите от дърпане. Оказа се, че родопският дух тук се среща само на думи.\nхотел Лещенски рай\nЗа хотела мога да кажа, че беше много спретнат и чист. Храната беше с много леки забележки, но като цяло ни хареса. Единствено ни разочарова, че бяхме с включена закуска и вечеря, отиваме на място и се оказва, че от вечерята са включени само основните ястия, за всичко останало си плащаме. Има детски кът за децата, а гледката, която се откриваше от там, беше прекрасна.\nГледката от самото село е невероятна. Родопа планина наблюдава Пирин в цялата му прелест. Малко по на юг се извисява Гоцев връх на Славянка, който с вида си сякаш напомня, че титанът не е само един и всичко не приключва със стръмните и голи чукари на Пирин. Река Места е естественият разделител на трите планини, който след дълъг път се влива в Бяло море. Определено се усеща една романтика, която не можеш да я усетиш на много места. Тук ти се разкрива голяма част от прелестта на българските планини.\nсело Ковачевица е на не повече от 10 минути с кола от Лещен. Стига се по тесен асфалтов път, който минава през село Горно Дряново. Ето тук се крие разковничето защо пътят, който минава през Лещен е толкова натоварен.\nСамото село се намира на около 1000 м. надморска височина и има 64 постоянни жители. При нашия престой там срещнахме доста затворени къщи и лично се съмнявам, че в селото живеят повече от една шепа хора.\nНакратко за село Горно Дряново\nсело Горно Дряново е с население от 1000 души, но при преминаването през него прави впечатление сякаш са доста повече. При нашето преминаване през него навсякъде по пътя висяха надписи „Честит Байрам“. Улиците са тесни, стените на къщите са превзели тротоарите и на моменти ми се струваше сякаш съм в някоя циганска махала. Хората ходят по улиците, колите паркирани както дойде, само фереджета липсваха, но пък може да съм ги пропуснал. Реших да пиша за него, защото много се подразних на ненормалното каране в Лещен и липсата на тротоари. Сякаш като ни видят, за да се покажат повече, нарочно шофиращите от горепосоченото село минаваха по-бързо и по-опасно. С дете на година и половина е трудно да опиша нещата, които ми се искаше да причиня на някои от преминаващите.\nТолкова за Горно Дряново, няма смисъл от повече.\nПродължаваме за Ковачевица\nПо пътя за село Ковачевица има много чешми и места за почивка. Ако решите да се разходите пеш от Лещен, пътят е около 8 км или около 2 часа. Малко преди Ковачевица срещаме табелата, че мястото е архитектурен резерват. Навътре може да се влезе още малко с кола, има места за паркиране, но ако искате може да паркирате автомобила си и преди табелата. Не е много ходенето.\nСелото е пълно с много стари къщи, някои от тях на почти 2 века! Разходихме се из калдъръмените улици, които направо те връщат в една атмосфера от преди поне 100 години. Денивелацията между къщите не е малка и позволява да се наслаждаваш на каммените покриви на почти всяка стъпка.\nВажно събитие в селото е, когато в края на XVIII век се нанасят няколко семейства българи майстори-строители, изселили се от райони, сега попадащи в Гърция и Албания. Продължавайки да упражняват занаята си и да обучават нови и нови майстори строители, тук се сформира Ковачевишка архитектурно-строителна школа, от която всяка година излизат 300-450 майстори. И така до към 1912 година, когато развитието на Ковачевишката архитектурно-строителна школа прекъсва.\nНа входа на селото има и заведение с много красива гледка, където си починахме след дългата разходка до параклиса Свети Георги.\nКовачевица успя да ни спечели с уникалните си дух и архитектура, които са се съхранили и до днес. Определено бихме се върнали пак, но този път с престой тук, а не в Лещен.\nРазходката до параклис Свети Георги\nРазходката до параклиса започва от центъра на село Ковачевица. Има табели, които могат да се следват и които указват маршрута нагоре. Отиването и връщането до параклиса отнема около 2 часа и половина с нормално темпо. Следва се пътеката с жълта маркировка. Пътеката е стръмна, но пък адски приятна. През цялото време се върви в сенчеста гора, местността е прохладна, а накрая възнаграждава с уникална гледка от местността Окото на сокола. Също така става за разходки с децата, с малката на година и половина нямахме проблеми да се качим до горе.\nПовече информация за пътеката може да бъде видяна тук.\nМоже ли да се посети районът с кемпер?\nСпоред мен определено може да се посети Ковачевица с кемпер. Малко след Горно Дряново има чешми и беседки, на които могат да спрат поне 2 кемпера. Има и паркинг за автомобили и автобуси преди селото, така че и там може да се преспи. Пътят е тесен и стръмен, но определено не чак толкова тесен, че да не може да се мине с кемпер. Но не виждам смисъл за престой по-дълъг от 2 дни. Може посещението да бъде съчетано и с посещение на Хаджидимовския манастир, където децата могат да се позабавляват с животните, които са отглеждани там.\n← село Раждавица – скритата лимонка в Кюстендилска област\nFocus on important things when preparing your goals →


Жената е жена, когато има правилното мъжко присъствие | Diana.BG\nДнес ми се иска да поздравя мъжете.\nОнези мъже, които умеят да накарат жената да се чувства Жена. Това е талант. И то не толкова на жената да бъде такава, колкото на мъжа до нея да я накара да се чувства специална. А това усещане стои в основата на чувственото начало у жената.


Мястото на хазартните компании в българския спорт - Novinite.bg - Новините от България и света\nМястото на хазартните компании в българския спорт\n6 август 2019, вторник / 10:30; Коментари: 0\nПрез последните няколко години, хазартните компании започнаха да насочват вниманието си към българския спорт. Фокусът към родните футболни, баскетболни и дори волейболни срещи изобщо не е малък, а след кратък разбор стана ясно, че в България има достатъчно причини, за да станете почитател на българския спорт. Освен това, когато човек се измори от световните тенденции или просто не успее да проследи всичко случващо се в необятния свят на спорта, идва ред на родните локални изживявания.\nСлед доста опити и чакане, най-накрая БФС позволи на спортна компания да промени името на първенството и с това да се утвърди присъствието и интереса на хазартните компании в България. Нещо повече, всяка следваща година приходите от хазарт нарастват с цели 30%. Това не е всичко, изследванията на телевизионните ефири показват, че интересът към родният футбол (а и не само него), понякога е много по-голям дори и от дербита в европейския футбол. С други думи, спортната традиция е утвърдена в страната, а това прави работата на компаниите само още по-лесна.\nБез значение дали говорим за онлайн формат или разходка до букмейкърския пункт, всеки 5-и човек отива до там с идеята да заложи на поне един български мач. Добрата новина е, че вече има голям избор на компании, предлагащи добри проценти, виртуална асистенция и дори бонус печалба – една от тях е именно порталът Silentbet, където са описани различните букмейкъри и залозите. Добрата новина е, че освен различни бонуси, компаниите са готови да потърсят най-добрите оферти за своите клиенти и с това спектърът на разнообразие достига своя максимум.\nПазарът дори не се е пренаситил – факт, който изкушава всеки спортен запалянко. И най-важното е, че всяка компания трябва да получи лиценз, преди да започне да оперира, гарантирайки своята легалност. Благодарение на това, все повече родни запалянковци могат да разберат по-приятният вкус на победата на градския отбор.\nОсвен грижа за запалянковците и нивото на спортен адреналин, хазартните компании имат още едно много сериозно качество – спонсорират. Да се притежава спортен отбор изобщо не е лека задача. Разходите много често са непосилни дори и за най-големите грандове и без спонсори мисията ще бъде напълно невъзможна. Спортният тотализатор отдавна не е единственият източник за финансиране и подпомагане на родните отбори – без значение от спорта.\nПрисъствието им гарантира по-добро бъдеще не само за професионалистите, но и за младите таланти, които искат да преследват тази кариера. Държавата не може да поеме всички разходи, колкото и да иска това да се случи. Ако до преди няколко години българският спорт разполагаше с два мобилни оператора и Български спортен тотализатор, то днес ще се открият достатъчно спортни лога. Надписите по униформите са и още едно доказателство – приходите от билети изобщо не са достатъчно, за да се запушат всички пробойни в българския спорт.\nДруг проблем е, че Министерството на спорта рядко има утвърден бюджет. Формирането на същия става на база 27% от приходите на Българския спортен тотализатор, останалите 83% пристигат от държавния бюджет, а разпределянето им става на база представени планове от различните спортни асоциации. Това от своя страна коства и ощетява масата.\nПри наличието на частни хазартни компании, отборите не само трябва да спечелят вниманието на спонсорите, но са и мотивирани да привлекат вниманието, за да може да поставят логото им на униформите си. За постижението си, те получават гарантирано спонсорство, дошло от ясно подписан договор с прозрачни клаузи. При евентуално добро представяне, спонсорираните отбори получават и възможността да ремонтират футболната си база, да се сдобият с нови тренировъчни съоръжения или просто да направят ремонт на спортната си зала / стадион.\nДруга илюзия може да е приходът от телевизионни права – същият е нищожен, ако се вярва на различните клубове. Къде е сметката на хазартните компании тогава? Те привличат клиентите си с достатъчно изкусителни предложения и възможност да се забавляват повече по време на любимия мач. Очевидно е, че печелят достатъчно добре, след като през последните няколко години подпомагат родния спорт по всеки възможен канал и дори тази година ще се радваме на най-накрая спонсорирано българско първенство.\nДруга подробност може окончателно да затвори устата на критиците, щом става дума за хазарта в България. Навлизането в родния хазарт може да изглежда изключително лесно или дори елементарно, но компаниите преминават много обстоен преглед, преди да могат да се представят с лого.\nОсвен това, бихте могли да забележите, че за мястото си, те плащат данък печалба, корпоративен данък, такса отговорен хазарт и като бонус – никога не са проявили интерес към възстановяването на ДДС. В заключение можем да кажем, че без хазартните компании днес, не бихме могли да имаме дори 1/3 от спортните преживявания, на които се радваме.


Сусамът и неговите полезни свойства – намалява холестерола, заздравява костите, полезен при артрит - рецепти за лечение със сусам - poleznite.com\nот Мария Петрова\t 02.09.2017 1 567 Views\nСусамът се слави с голямото количество калций -1500 мг в 100 г. Маслото от сусам укрепва костите, ноктите, зъбния емайл, полезно е при артрит и остеохондроза. В древността тези азиатски семена се смятали за компонент от еликсира на безсмъртието.\nСусамът е черен и бял\nВ сусама се съдържа веществото сезамин – мощен антиоксидант за профилактика на много заболявания, включително онкологични.\nСусамът е много необходим на жените след 45 г.- неговите фитоестрогени компенсират недостига на женските полови хормони.\nФитостеролът в сусама намалява нивото на холестерола в кръвта – благодарение на действието на този растителен стерол, намалява обемът на абсорбция на холестерол в стомашно-чревния тракт.\nВ 100 г сусам има около 590 ккал.\nВ състава на сусамените семена влизат масла, които се състоят от наситени и полиненаситени мастни киселини, триглицериди и глицеринови естери.\nСусамът съдържа въглехидрати, аминокиселини, белтъчини, витамини, фосфор, желязо, калий, магнезий и др.\nИзследвания на учените\nУчени от Училището за обществено здраве към Харвардския университет изяснили, че съдържащите се в сусама вещества – лигнани, могат да помогнат да се предотврати или забави трупането на килограми. По време на изследването, което направили, жените, които консумирали сусам в нужните количества, увеличавали по-бавно теглото си от жените, в чието хранене не присъствал сусамът. Засега учените не знаят точно по какъв начин сусамът предотвратява напълняването. Те предполагат, че лигнаните по структура са подобни на женския хормон естроген, затова влияят на теглото чрез Въздействие върху рецепторите на естрогена.\nСусамът и неговите семки\nКогато избирате сусам, се уверете, че семената са сухи и не са слепнали. Непочистените се съхраняват 6 месеца в херметичен контейнер. Почистените бързо стават горчиви – съхранявайте ги в камерата на хладилника.\nЗа сметка на това, маслото от сусам не се разваля с години.\nЗа да получите най-много полза от сусама, го използвайте необелен. По-полезен е суров или леко затоплен, но не и печен или пържен – така е само подправка. Черният сусам може да се добавя към салати, белият – към риба и месо. Можете и просто да наръсите сусам върху филийка със сирене.\nСусамовото масло омекотява и овлажнява кожата, успокоява раздразненията, защитава от слънчеви лъчи. Може да се използва за демакиаж и за масаж. Черният сусам стимулира изработването на космения пигмент, като поддържа естествения цвят на косата.\nРецепти за лечение със сусамови семена или масло\nВ 200 мл вряла вода сложете 1 с.л. счукани сусамови семена да се варят 3 минути. След това охладете, прецедете и добавете 1 ч.л. мед. Пийте при проблеми със стомаха всяка вечер 15 минути преди хранене.\nЗа лечение на настинка и кашлица\nНагрейте сусамово масло на водна баня и разтрийте гърба и гръдния кош преди лягане. Облечете мека памучна тениска на болния и правете това всяка вечер до отшумяване на болестта.\nВземете сусамово масло и пийте по 2 ч.л. или една супена лъжица 5-6 пъти на ден, докато проблемът отпадне.\nКапнете по 1-2 капти затоплено на водна баня сусамово масло в болното ухо, като болният лежи на другата страна. Трябва да се лежи така 15 минути, докато капките подействат и влязат съвсем навътре в ухото.\nсусамът е полезен и за стомаха\nПри болки в гърба и крайниците\nСемената от сусам се смилат в блендер в пропорция – 1 супена лъжица семена и 100 мл чай от лайка. Първо сварете чая от лайка, след което сложете в блендера, пуснете за 2 минути на максимална скорост и пийте веднъж на ден 15 минути преди храна. Правете всеки ден до 1 седмица, ако не премине болката, сменете лечението.\nПри кожни рани и раздразнения\nИмпрегнирани салфетки от сусамово масло могат да се прилагат върху рани вместо медицински превръзки.\nПечени сусамови семена се смилат на прах, смесват се със слънчогледово олио или зехтин и се нанася върху гърдата в местата на възпаление.\nСусамът и сусамовото олио\nСусамовото масло се втрива във венците, което намалява или напълно облекчава болката.\nЛесни рецепти за пиене и мазане с ядки – нашите лечебни помощници – за имунитета, при варикоза, ранички по кожата и още…\n#new #използване #полезни #рецепти #семена #сусамът #сусемово олио #съвети\nПредишна статия: Продуктите на пчелния кошер – ето как да ги използваме за усилване на имунитета, против бактерии, вируси, лош дъх, лениви черва и още…\nСледваща статия: Здравословното готвене увеличава полезните свойства на храните – ето коя храна как се приготвя и защо\nУскорете метаболизма си, спазвайки няколко прости правила (II част)\nот Камелия Николова\t 16.11.2018\nТези симптоми издават, че страдате от недостиг на магнезий\nот Камелия Николова\t 06.09.2018


Unique Estates Life Spring/Summer 2019 е вече на пазара!\n15/05/2019 Unique Estates Галерия\nЩастливи сме да зарадваме клиентите и читателите си с най-новия брой на списанието ни. Посветихме го на личностите, които ще следим през 2019-а, на посоките, които ще я описват. Концентрирахме се в индустриите, които свързваме с добрия живот, с лукса на свободното време и с умението да му се радваме.\nТрадиционно, в специално отделена селекция ви представяме и невероятни имоти от портфолиото на компанията. Отново ще откриете нови проекти, пространства и интериори, които истински ще ви заинтригуват.\nUnique Estates Life Magazine се разпространява на най-добрите места в столицата и страната – ресторанти, хотели, магазини и бизнес центрове. Вижте някои от тях:\nПекарна Хлебар Х2\nМагазин 7 Koncept\nРесторант Модус, Варна\nМагазини The Sofia Luxury Shops\nРесторант La Capanina\nХотел SeaSense, Созопол\nБар Moet, Созопол\nСалон Васил Атанасов\nСалон Георги Петков\nМагазин Gamma Design\nРесторант One More Bar\nРесторант Check Point Charlie\nСан Стефано Плаза - фитнес и заведения\nРесторант Форно Чиполини\nРесторант Лили Фам\nМагазин Plus Zero Concept Store\nLa Petit Salon Boutique\nРесторант Античен кладенец\nOasis Resort and Spa Hotel\nМоже да откриете новия брой на нашето списание и в избрани търговски обекти в цялата страна: ОMV, Inmedio, Lafka, Фантастико, както и на летище София.


Етюд: Пролет в Боженци - Фотографската книга\nЧесто се случва да попаднем на интересно място, но да нямаме у себе си фотоапарат. В тези случаи на помощ идва телефонът, с който можем да направим също снимки с добро качество. Стига да имаме добра светлина и да спазваме някои елементарни условия. Хубаво е ако можем да снимаме в РОУ формат, защото по-лесно ще нагласим после цветовете, такива, каквито желаем.\nЗа тези снимки е използван Samsung Galaxy A72. Трите му камери, с еквивалент на 13, 24 и 76 милиметра приравнено фокусно разстояние, позволяват да снимаме както по-общи планове, така и да приближаваме определени обекти. Все едно че носим раница с голям фотоапарат и три обектива, само че в случая всичко се събира в джоба ни.\nПри 13 и 24 милиметровите камери може да бъде отключен РОУ форматът, а при 76 милиметровата снимате само в джипег. В интернет разликата на качеството няма да си проличи, но ако печатаме на хартия или гледаме файла в по-голямо увеличение е възможно разликата да се вижда.\nЗа да снимаме в РОУ, трябва да изтеглим някоя апликация, каквито има много в Google Store. В случая е използвана RpoCamX Lite.\nSamsung Galaxy A72, 13mm eqiv.\nКаква е разликата между файловите формати в телефона и как да обработваме РОУ файловете за да извлечем от снимките максималното качество – можете да видите в етюда Файлови формати при снимане с телефон.\nSamsung Galaxy A72, 24mm eqiv.\nSamsung Galaxy A72, 76mm eqiv.\nОще полезни статии на различна тематика с мобилните телефони на Samsung: https://photo-ebook.com/index.php/samsung/


Международен възпоменателен ден на Холокоста | webstage.bg\n27 януари е официално обявен от Общото събрание на ООН за Международен възпоменателен ден на Холокоста и жертвите на лагерите на смъртта.\nМеждународният възпоменателен ден на Холокоста е национален паметен ден в Германия и се нарича Ден в памет на жертвите на националсоциализма. Въведен е на 3 януари 1996 година чрез прокламация на германския президент Роман Херцог. Установен е на 27 януари, защото това е датата, на която през 1945 година войниците на Червената армия освобождават оживелите от концлагера Аушвиц (или Освиенцим).\nВ своята прокламация германският президент Роман Херцог заявява: „Споменът не трябва да умира. Той трябва да напомня дори и на бъдещите поколения. Затова е важно да се намери такъв подход, който да бъде ефективен и в бъдеще. Той трябва да изразява скръбта от страданието и загубата, да бъде посветен на паметта на жертвите и да предотврати всяка опасност от повторна поява.“\n(Prisoners leaving Auschwitz, 27 january, 1945)\nАнтивоенното и антифашсткото творчество на Ерих Мария Ремарк е един от най-емблематичните спомени, оставени за бъдещите поколения. Романът му „Искрица живот“ е книга за войната, за лагерите, за глада, за мъченията, за унижението, за примирението. За това, че винаги се намират хора, които умеят да съхранят достойнството, съзнанието и вярата си. Въпреки всичко.\nГлавният герой няма име. Само номер. 509. Книгата проследява живота преди и след надеждата, че кошмарът в концентрационния лагер Мелерн може да свърши.\nВ Мелерн нямаше газови камери. Комендантът се гордееше особено много с това. Обичаше да казва, че в Мелерн умирали от естествена смърт. Официално Малкия лагер се наричаше почивно отделение, но твърде рядко лагерници намираха в себе си достатъчно съпротивителна сила да понесат почивката повече от една-две седмици.\nСлушай добре. В романите има една евтина фраза, че духът не можел да бъде сломен. Аз познавам доста хора, които не бяха вече нищо друго освен виещи животни. Почти всяка съпротива може да бъде сломена. Стига да има достатъчно време и удобен случай.\n509 отпусна глава. Можеше да я държи изправена само за късо време. Черепът е нещо тежко, когато мускулите на врата са изтънели като конци, а видът на пушечните комини в долината те кара да чувстваш глада повече от обикновено. Глад в мозъка – не само в стомаха. Той пораждаше халюцинации и никога не изчезваше. Глождеше дори по време на сън.\nА иначе лагерите в Германия през годините на войната бяха станали почти хуманни. Убиваха с газ, пребиваха, разстрелваха и само изкарваха хората да работят до пълно изтощение, след което ги оставяха да умрат от глад. Това, че от време на време изгаряха в крематориума някого, се дължеше по-скоро на преумора и на обстоятелството, че повечето скелети не можеха да се движат, а не на злост. То се случваше наистина само когато трябваше бързо да се направи място за нови транспорти чрез масови ликвидации. Даже лишаването от храна на неработоспособните в Мелерн не се извършваше безчовечно; в Малкия лагер все пак даваха по нещо за ядене и ветераните като 509 бяха успели да счупят рекорда и да останат живи.\nБорбата за кора хляб беше станала по-важна от всичко друго, а също така съзнанието, че омразата и спомените могат да разрушат един застрашен живот също толкова, колкото и болката. 509 беше научил да се свива в пашкул, да забравя и да не се грижи за нищо друго, освен за голото съществование час след час.\nУмирането беше точно толкова заразително, колкото и тифусът, и при всеобщия мор отделният човек можеше да загине лесно, независимо от това, дали иска или не. Заедно с другите човек можеше да се брани по-добре. Щом някой понечеше да се откаже от борбата, другарите му помагаха да издържи. Ветераните в Малкия лагер живееха по-дълго не затова, че имаха повече храна; те живееха, защото бяха затаили отчаян остатък съпротива.\nСега в ъгъла на ветераните лежаха сто тридесет и четири скелета. Място имаше само за четиридесет. Леглата бяха от дъски, по четири едно над друго. Бяха голи или покрити със стара, изгнила слама. Имаше само няколко мръсни одеяла, за които винаги, когато собствениците им умираха, се водеше ожесточена битка. На всяко легло лежаха най-малко по трима-четирима души. Беше много тясно даже и за скелети, защото костите на раменете и на таза не се смаляваха. Ставаше малко по-свободно, ако легнеха настрани, натъпкани като сардели; но въпреки това често пъти нощем се чуваше тъп удар, щом някой паднеше насън. Мнозина спяха клекнали, а за късметлия се смяташе онзи, чиито другари по легло умираха вечер. Изнасяха ги навън и той можеше да се разположи по-добре за цяла една нощ, преди на тяхното място да дойдат нови.\nПо лицата им течеше пот, а в очите им имаше отчаян страх при мисълта за смъртта, който никое животно не изпитва, а само човекът.\n(Hungarian Jews are selected by Nazis to be sent to the gas chamber at Auschwitz concentration camp, May/June, 1944)\nДвижеха се като автомати и нямаха вече собствена воля; всичко в тях беше заличено, освен няколко телесни функции. Това бяха живи мъртъвци, които мряха като мухи при застудяване. Малкия лагер беше пълен с такива. Те бяха пречупени и загубени, и нищо не можеше да ги спаси - даже и свободата.\nПонякога ставаше така: скелети, които едва можеха да пълзят, внезапно се изправяха мъчително, стояха няколко мига с отворени очи прави и падаха мъртви, като че последното им желание на земята е било още веднъж да се изправят като хора.\nСлед бомбардировката затворниците бяха извадили изпод развалините своите мъртви - или онова, което беше останало от тях. Това беше важно за проверката. Колкото и малка стойност да имаше животът на затворника, колкото и безчувствени да бяха есесовците: мъртви или живи, при проверката бройката трябваше да излезе. Бюрокрацията не се стъписва и пред трупове.\nПри съпротивата има значение какво постигаш с нея, а не как изглежда. Безсмислената храброст е сигурно самоубийство. От друга страна обаче, малкото наша съпротива е единственото, което още имаме. Ние трябва да я крием, за да не я намерят — и да я използваме само в краен случай.\nЕдна измамена надежда беше винаги тежка загуба на енергия.\nЗаповедта си е заповед. Това е достатъчно за нашата съвест. Разкаянието не е присъщо за германеца. Също и непозволените мисли. Фюрерът знае какво прави. Ние го следваме и толкоз.\nТой знаеше, че всеки четири-пет месеца хората, които работеха в крематориума, биваха сменявани и изпращани за задушаване с газ в някой лагер на смъртта. Това беше най-простият начин да се отървеш от свидетелите, които бяха видели твърде много.\nБомбите бяха поработили здравата. Горните етажи на неговата сграда бяха разрушени напълно. Ъгловата фасада липсваше. Беше запокитена в един антикварен магазин от другата страна на улицата. Насрещната вълна беше изхвърлила оттам един бронзов Буда далече на улицата. Богът стоеше сам върху парче здрава улична настилка. Беше отпуснал ръце в скута си и гледаше спокойно към развалините на гарата, надсмивайки се над разрухата на западната цивилизация - като че очакваше някакъв призрачен азиатски влак, който да го върне обратно към простите закони на джунглите - дето убиваха, за да живеят, а не живееха, за да убиват.\n– Странно - каза той след малко. – Понякога умират стотици и човек не чувства нищо, а после умира един-единствен, един; който даже не ти е много близък - и като че са хиляди.\n– Нашето въображение не може да брои. А силата на чувството не зависи от цифрите. То може да брои само до едно. Едно – но то е достатъчно, когато наистина чувстваме.\n(Survivors of Auschwitz)\nОт: „Искрица живот“, Ерих Мария Ремарк, изд. Хермес


В Ливърпул тръпнат заради Садио Мане - Футбол свят - Англия - Gong.bg\nВ Ливърпул все още не знаят колко сериозна е контузията, която получи нападателят на тима Садио Мане. Сенегалецът напусна принудително терена при успеха с 2:1 над Уулвърхемптън снощи.\nМане има проблеми с бедрения мускул, но мениджърът на тима Юрген Клоп не се нае с прогнози за това колко сериозна е контузията на една от звездите му. Специалистът единствено уточни, че става дума за мускулна травма.\nДнес Садио Мане ще бъде подложен на обстойни медицински тестове, за да се види колко сериозно е състоянието му.\nВ следващите седем дни Ливърпул ще изиграе цели три мача, а всяка нова травма в състава на „червените” може да изиграе много важна роля за представянето на тима. След осем седмици извън терена, снощи в игра се завърна полузащинтикът Фабиньо.


Начало Бизнес Строителният сектор загуби 100 млн. лв. от началото на извънредното положение\nЕксперти прогнозират спад с 50% на жилищното строителство след кризата\n21:01 23.03.2020 14335 ~ 2 мин. четене\nМежду 80 и 100 милиона лева са загубите за строителния сектор след въвеждането на извънредното положение, показват данни на строителната камара. От бранша настояват да се приеме пакет от мерки, за да се избегнат фалити на фирми, съобщава „Нова телевизия“. Сред основните искания на сектора са изплащане на дължимите суми към днешна дата, както и замразяване на процедурите по избор на изпълнител при обществените поръчки.\n„Най-лошото е, че за жалост, ние не можем да работим от вкъщи. Това означава, че взимайки всички мерки, които държавата препоръчва, ние трябва да продължим да работим. У дома могат да останат много малко хора от бранша – 20% от обслужващия персонал.“, коментира инж. Илиян Терзиев, председател на Камарата на строителите в България. . Близо 200 000 души в България работят в сектора, но до 60% от компаниите разчитат на обществените поръчки, за да осигурят заплатите на заетите в сектора.\nЕксперти прогнозират, че след края на кризата ще се стигне до намаление от 50% на жилищното строителство и спад на цените, на които се предлагат имотите с около 10 на сто.\n„Ситуацията е снежна, което ще намали още повече трудовия ентусиазъм на нашите фирми. В началото на миналата седмица обявихме пакет от 16 мерки за преодоляване на кризата в нашия сектор. Най-важните от тях са да се разплати това, което се дължи към днешна дата. Да не се прекратят процедурите по поръчки, които трябва да продължат поне във фазата за избор на изпълнител“, коментира инж. Илиян Терзиев. „Надяваме се да се договорим с инвеститорите. Ние гарантирано ще работим с леко забавяне заради наложените мерки срещу епидемията“, каза още той.\nКристалина Георгиева: Рецесията ще е поне толкова лоша, колкото през 2008 г.


Камера засне падането на руския самолет (ВИДЕО) - Свят | Факти.БГ\n12 Февруари, 2018 07:09 55 068 14\nНяма оцелели пасажери\nКатастрофата на руския самолет Ан-148 беше заснета от камера в селище в Подмосковието, предадоха руските медии. Пътнически самолет със 71 души на борда се разби близо до руската столица Москва.\nСамолетът изчезна от радарите едва няколко минути след излитането си от руската столица. Руските власти посочиха, че няма оцелели при тежкия авиоинцидент. Води се разследване за причините, довели до трагедията. От българското външно министерство обявиха, че няма българи на борда на самолета.\nВсички в разбилия се вчера самолет Ан-148 са загинали и затова спасителната операция приключи и премина в стадий на издирване, заяви руският министър на извънредните ситуации Владимир Пучков, цитиран от ТАСС.\nМинистърът каза пред журналисти на мястото на катастрофата: „Спасителните работи завършиха. Констатираме, че всичките 71 души в самолета са загинали. Искрени съболезнования на роднините и близките“. Издирването в района на катастрофата може да продължи една седмица.\nВластите в Оренбургския регион обявиха 12 февруари, понеделник, като ден на траур за почит към жертвите на разбилия се пътнически самолет. По предварителни данни от намиращите се на борда пасажери около 60 са жители на Оренбургския регион.\nНяколко са версиите за авиокатастрофата на пътническия самолет АН-148 на „Саратовските авиолии”, който излетя от московското летище ...\n1 09:34 12.02.18\nТоя циганин Путин няма ли да си подаде оставката или след всеки свален от ислямистите самолет ще излиза с хипотезата за ''пилота, водката и стюардесата''?? Не мисли ли че прави сечено на над 2 милиона руски военни и пилоти по този начин?? До къде смята да стигне и вие циганите до къде смятате че може да го поддържате?? не се ли опасявате да си навлечете покрай най-яркия си представител ПУТИН -КРИСТАЛНА НОЩ 2 ????\n2 10:04 12.02.18\nМразя руснаците, защото ме биха, мразя ги, защото са богати на природни ресурси, мразя ги, защото не дават на запада да ги ограбва като Африка и Булгаристан. И най-вече ги мразя, защото ме биха яко едно време, в полицията, като берях, така де взимах си!\n3 10:27 12.02.18\nСтига с тея природни ресурси бе клоун.Тея ресурси са важни само във ваще русофилски мозъци.Дори и с тях ,Россия е едно недоразвито икономическо и технологично джудже.\nРусия е джудже а ти си лилипут\n4 10:43 12.02.18\nНапиши : "Русия" и влез в уикипедия да почетеш малко.Аз никой не искам да защитавам.Просто четете малко че ми омръзна само от коментари колко са гладни и че яли само камъни и т.н.\n5 11:29 12.02.18\n6 12:01 12.02.18\n7 13:20 12.02.18\nА тая камера, какво всъщнос снима? Дали минават зайци в полето?\n8 17:49 12.02.18\n9 18:33 12.02.18\n10 18:56 12.02.18\nПросто бедният руснак си е сложил охранителна камера ан третият етаж. А това, че саолета е паднал около нея е просто съвпадение. Вижде размерите на двора само - впечален съм.\n11 23:53 12.02.18\nДо коментар #7 от "Прост от село":\nВсъщност това е двора на детска градина. Ама пишете ги тия работи...\n12 06:07 13.02.18\nПисна ми да ви чета тъпотиите.Всичко сте много смотани най вече хейтъра с пост 1.Русия,америка,дрън-дрън,а всички ние с пръст във г_з.Събудете се от тежкия си сън и вижте в каква кочина живеем веички.\n13 12:20 13.02.18\nТерористи с помощи смартфон убили всех..\n14 23:20 14.02.18\nВярно че Русия е джудже което се простира на 7 часови пояса. 1/3 от сушата на земята. Маленкий джуджонак. Хи хи\nРуският опозиционер Сергей Удалцов, който обяви гладна стачка, беше приет в болница, съобщиха руските медии, позовавайки се на публикация в ...\nГърция излезе успешно от последната си спасителна програма, договорена преди три години, за да помогне на страната да се справи с последиците от ...


Преслава се отказа от участията си в най-натоварения период!\nСтотици абитуриенти изпаднаха в шок след новината, че обявената вече за баловете им Преслава, няма да ги весели. Знаем, че тези десетина дни са най-натоварените в годината и изпълнителите дават мило и драго за ангажименти.\nОсобено Преси, чиито хонорар варира между 8 000 и 10 000 лева на вечер. Неочаквано за всички обаче, тя официално обяви, че отменя участията си на баловете.\nКаква е причината ли – не е ревност от страна на половинката й Павел Лазаров, а болест. Оказа се, че Преслава е пипнала гаден пролетен вирус, който я приковал на легло. Самата тя пусна и снимка от спалнята си, извинявайки се на феновете си.\nКомпания Пайнер също не закъсня с извинението и написа уточняващ пост на страницата си.\n“От името на музикална компания „Пайнер“ и телевизия „Планета“ искаме да ви информираме, че клубните участия на Преслава за момента се отменят по здравословни причини.\nМолим всички абитуриенти, почитатели на попфолка и собственици на клубове за разбиране и да ни извинят за причиненото неудобство”, съобщиха от компанията на Митко Пайнера.\nРазбира се, Преслава отново ще се върне към сцената, но за жалост, баловете вече отдавна ще са преминали. Абитуриентите ще разберат добричлийката, сигурни са нейни близки, тъй като тя няма вина за случилото се.\nНа самата Преси също не й е лесно, защото се грижи и за малката си щерка Паола. Знаем, че вирусите се карат доста тежко от зрели хора, камо ли от малки деца.\nПреслава ще трябва много да внимава да не зарази бебето като за целта ще й помагат бавачки, а и роднините. Съпругът й Павел Лазаров също е неотлъчно до нея и се грижи нищо да не й липсва, докато оздравее.\nПожелаваме на Преси здраве и много скоро да се върне в играта! И то така, както само тя го може!\nЕтикети: #new #абитуриенти #балове #Митко Пайнера #Павел Лазаров #пайнер #Паола #певица #Преси #Преслава\nПредишна публикация Ексклузивно: Бременната Алекс Раева показа мъжа си! (виж ги тук – СНИМКИ)\nСледваща публикация Мастит финансист напуска големия бизнес\nЦената на златото отново пада (Очаква ли се промяна?)


Идеи за отпуската – време за ветроходство - Директория за туризъм\nИдеи за отпуската – време за ветроходство\n03.01.2013 Георги Георгиев Leave a comment\nВреме за ветроходство\nЗамисляли ли сте се как си прекарвате отпуската? Не, не говоря дали сте се чудили какво да правите тази конкретна почивка. Става дума за нещо като статистика или по-скоро за поглед „отгоре“ – доволен ли си от това, което направи през отпуската си през последните години? Колко пъти беше на море? Колко от тях ти хареса? А с планината как стои въпросът? Какво ново научи?\nСвежи идеи за отпуската на 2013 дават ветроходците от „Вятър и Вода“ (не е правописна грешка – попитай ги защо Вода е с голяма буква). Ако си решил, че е време да опиташ нещо различно, сега му е времето. А и да не си го решил – хвърли едно око – сезонът на неочакваните пътешествия е открит.\nДонякъде изненадващо предложенията за отпуска 2013 не са пряко свързани с Фън Шуй (което в превод ще рече „Вятър и Вода“). Жизнената ви енергия също ще бъде активирана и хармонизирана, но чрез откриване на магията на ветроходството. Звучи рано, а и някак твърде студено, точно сега да мислим за ветроходство. Не че е спешно, но за всички, рано престрашили се, има сериозни отстъпки. А защо точно „ветроходство“ няма да те убеждаваме тук – сайтът е достатъчно убедителен. Важното е, че не се изисква предварителен стаж, знания или умения.\nПървите идеи за отпуската са в две направления. Първото е плаване с ветроходна флотилия съответно в Егейско и Йонийско море. Няколко думи за термините :). В случая под „флотилия“ се разбира няколко ветроходни яхти, които пътуват заедно. Предимствата пред пътешествието с една яхта са няколко – можете да дойдете голяма компания, можете да се наслаждавате постоянно на гледката на ветроходни яхти и, разбира се, можете да си организирате състезания, след като понавлезете във ветроходството и ако имате съответната нагласа. И двете предложения използват почивните дни около Великден, така че всъщност реално ще ползвате много малко от отпуската си.\nЕгейско море е морето до Солун – морето на островите Лимнос, Тасос и Самотраки (точно това е и предложената дестинация). Това е най-близкото море за хората от Западна България – топло, познато, близко и далечно. Йонийско море се намира от другата страна на Гърция – южно от Албания и източно от Италия. Това е морето на вълшебния остров Корфу, но предложението този път е свързано с прекрасните острови Итака, Закинтос, Кефалония; отплаването е от Лефкада.\nДругата група идеи за различна отпуска ползват клишето на „да съчетаем полезното с приятното“. В нашия свят ползата от ветроходните умения е много относителна (особено докато се разминаваме с потопа), но доколкото знанията и уменията са капитал – а и развиването им е удоволствие – полза има. „Вятър и Вода“ предлагат два (засега) вида обучения по ветроходство. Видовете са свързани с нуждата (и съответно липсата на такава) от международно признат сертификат. Разбира се, ако не се нуждаете от свидетелство, можете да спестите някой лев и пак ще получите качествено обучение с квалифициран инструктор. В другия случай ще платите малко повече, но има за какво – програмата ще е на международно призната ветроходна организация и ще имате възможност да се явите на съответния изпит.\nКаквото и да решите – приятна отпуска и вятър в платната!\nИдеи за отпуската - време за ветроходство, 10.0 out of 10 based on 4 ratings\ntagged with ветроходство, отпуска, почивка, пътешествия


Юта Клайншмид – офроуд рали | Спорт Framar.bg\nНазад | Начало Спорт Спортна енциклопедия Известни спортисти Моторни спортове Юта Клайншмид – офроуд рали\nот 19 ное 2012г., обновено на 13 яну 2021г.\nЮта Клайншмид (29/08/1962 г.) е германски офроуд състезател, единствената жена, която е печелила най-трудното рали в света – Париж – Дакар. Тя е родена в Кьолн, но детството и преминава в Берхтесгаден. Освен страстта си към високопроходимите автомобили, тя е известна и с инженерната си титла по физика. Запитана каква е тайната на нейните победи, тя отговоря, че човек трябва да има доверие в себе си и в хората от екипа, с който работи, като не трябва да се страхува от рисковете, а да се изправя срещу тях.\nКато доказателство за смелостта и, от 2004 година, тя взима лиценз за пилот на хеликоптер. Колоезденето и е страст, като тя е пресичала Алпите върху велосипед, а през 2004 година е участвала дори в състезания в САЩ.\nПрофесионална кариера на Юта Клайншмид\nПърви стъпки в моторните спортове\nСлед завършване на Политехническия университет, Юта започва работа в отдела за развитие на автомобилния концерн БМВ. Там тя прекарва от 1987 до 1992 година. През 1993 година, тя минава на свободна практика като офроуд изпитател и инструктор в различни проекти на големи проекти на различни автомобилни производители, а също така и на свои собствени. Тя обаче е запленена от пустинните ралита, като дори през 1987 те наблюдава едно от тях, като се придвижва заедно със пилотите върху своя мотор БМВ. Според думите и, това е било една от най-страхотните и екскурзии в целия и живот. Запленена от духа на тези състезания, тя участва на Ралито на фараоните в Египет. Въпреки, че има повече опит с бъги, първите и състезателни километри са били на две гуми – използва мотор БМВ, но по-късно се качва на КТМ.\nПрез 1994 година, Клайншмид вече е пилот на бъги, което сама конструира. Следващата година използва Митсубиши, а по-късно се присъединява към екипа на Жан-Луи Шлесер.\nПървата жена с етапна победа в рали Дакар\n1997 година е специална за Юта Клайншмид. Тя става първата жена, която печели някой от етапите на рали „Дакар“. До 1998 година, тя участва в много офроуд състезания с бъги Шлесер. Най-големият проблем е, че то е едноместно и тя трябва едновременно да шофира и да гледа навигацията, по която пилотите се ориентират в ралитата без обозначен маршрут.\nКъм края на 1998 година, Юта се включва в германския отбор „Ралиарт“, като за първи път тя ще бъде с навигатор. Изцяло дамският екип завършва четвърти в първото си състезание „Пустинно предизвикателство“ в Обединени Арабски Емирства. През 1999 Юта и Тина Ньорнер участват на рали „Париж – Дакар“, което ги превръща в първите жени, участващи в този тежък преход от над 10000 километра, който се провежда в кал, чакъл и пясъчни дюни. Три дни те са водачи в класирането, но в крайна сметка завършват трети. Успехите обаче тепърва предстоят...\nЮта Клайншмид и историческата победа в рали Дакар\nПрез 2000 година, Юта Клайншмид сменя своя навигатор и започва да работи с Андреас Шулц. Още в началото на 2001 година те правят състезанието на живота си и грабват крайната победа на рали „Дакар“. Юта заявява, че и тя и навигатора са правили много опити по отделно, но най-накрая са успели, когато са били заедно.\nГерманката обича не само офроуд ралитата, но и класическите състезания на писта. Тя не веднъж е участвала в състезания на Нюрбургринг, използвайки Мерцедес SLK и Митсубиши Каризма Ево VІ.\nПодписването на договор с Фолксваген\nЮта Клайншмид подписва договор с Фолксваген през 2002 година, когато немския автомобилен гигант решава да се включи в офроуд състезанията. Новият модел Туарег е преработен, за да издържи на изпитанието на рали „Дакар“ и останалите офроуд състезания от Световната купа на ФИА. След преминаването в новия отбор, Юта си търси и нов помощник водач. Във Фабриция Понс тя открива идеалния навигатор и още във първото състезание „Дойчланд рали“ те печелят първото място.\nПрез 2004 година, двете дами постигат етапна победа в рали „Дакар“, което е огромен успех за Фолксваген, а през 2005 дори се качват на подиума, завършвайки трети. Това е историческо постижение, тъй като това е първият дизелов автомобил, постигнал подобен успех.\nСлед 2006 година, когато договорът на Юта Клайншмид с Фолксваген изтича, тя продължава кариерата си в отбора „Х-Рейд“, който използва дизеловите двигатели на БМВ Х5, а по-късно правят преработка на БМВ Х3 СС. Тина Тьорнер отново се завръща на познатото си навигаторско място и двете с Юта завършват на шесто място в първото си състезание. След това участват и в рали „Дакар“.\nЖивотът на Юта Клайншмид извън моторните спортове\nЮта Клайншмид води редица лекции, като в тях се включват теми за мотивацията на екипа и на самите пилоти, начини за привличане на спонсори, технически аспекти на офроуд състезанията, начините за навигация и успешното достигане до финала и други. Тя също така обича да лети с личния си хеликоптер, да кара велосипед и да прекарва свободното си време в готвене. Да не забравяме, че въпреки големите успехи в този мъжки спорт, тя все пак е дама...\nКоментари към Юта Клайншмид – офроуд рали\nна 20 January 2021 в 00:05\nКоментирайте "Юта Клайншмид – офроуд рали"\nпреди 13 дни, 6 часа и 32 мин.\nпреди 15 дни, 9 часа и 35 мин.\nпреди 21 дни, 7 часа и 47 мин.


Canon imageRUNNER ADVANCE C350P - Canon Bulgaria\nЗдрав настолен или стоящ на пода цветен лазерен принтер, който осигурява висока производителност и впечатляващ печат.\nЦветен и черно-бял печат при 35 ppm\n17,8 cm подвижен цветен WVGA сензорен дисплей с възможност за персонализиране\nДо 2 300 листа максимален капацитет за хартия\nМощни функции за публикуване, контрол на разходите и интегриране\nРазгледайте по-подробно Canon imageRUNNER ADVANCE C350P\nНаслаждавайте се на невероятни резултати ден след ден\nУстройството imageRUNNER ADVANCE C350P е идеално за нуждите на натоварени работни групи благодарение на здравата си конструкция и печатен модул, с максимален капацитет за хартия от 2300 листа. Новата технология V² (ярки и наситени) за цветен печат на Canon гарантира, че документите ви ще впечатляват ден след ден и ще изпъкват пред останалите. Опцията за автоматичен телбод в комбинация с решението за публикуване на документи iW Desktop на Canon ви спестява не само време, но също така ви позволява да изготвяте персонализирани документи, за да комуникирате ефективно със своята аудитория и клиенти.\nОптимизирани печтни работни процеси\nС унифициран за цялата гама imageRUNNER ADVANCE потребителски интерфейс, този принтер предлага голям цветен сензорен екран, интуитивни менюта и интелигентно удостоверяване на потребителя за уникално и персонализирано потребителско изживяване и лесна работа. Безпроблемната интеграция с широка гама софтуер за управление на печата оптимизира процесите за обработка на документи благодарение на интелигентните платформи за приложения MEAP и MEAP web.\nГъвкавите решения за мобилна работа и поддръжката на индустриални стандарти улесняват мобилните служители при отпечатване от техните мобилни устройства.\nИнтелигентното удостоверяване на потребителя предоставя контрол върху достъпа и правата на потребителите, като в същото време осигурява прозрачност и проследяване на действията на служителите чрез отчети. Задайте политики за печат, за да ограничите достъпа до специфични функции по потребители и да управлявате разходите, например ограничете използването на цветен печат само до потребители, които се нуждаят от него. Тясната интеграция с решения за управление на печата като uniFLOW осигурява възможност да пестите повече чрез функции за таксуване и разпределение на разходите.\nПлатформата imageRUNNER ADVANCE на Canon е проектирана за намаляване на общите ви разходи за печат със своите отличени с много награди¹ функции за публикуване на документи и управление на устройства, като същевременно защитава информацията ви.\nСтандартна поддръжка за индустриални стандарти като Genuine Adobe PostScript и PCL гарантира безпроблемна интеграция в мрежи и корпоративни решения. Конфигурирайте, управлявайте и надграждайте своето устройство, както отделно, така и като част от печатен парк, със софтуерни инструменти за управление на устройства, които предлагат също наблюдение, отчети и диагностика за проактивна и ефективна сервизна поддръжка. Функциите за дистанционно обслужване за автоматично управление на тонера и отчитане на броячите премахват административното натоварване и ви позволяват да се фокусирате върху бизнес приоритетите си. Конструкцията с минимална нужда от поддръжка на imageRUNNER ADVANCE C350P гарантира по-малко време за престой благодарение на лесната смяна на консумативите.\nСтандартни и опционни функции за защита на устройството, мрежата и документите, позволяват съответствие с най-високите стандарти за сигурност. Защитен печат и защитено изтриване на задачи от твърдия диск помагат за запазване на информацията. Опционният софтуер uniFLOW предлага допълнителна ефективност и сигурност чрез функцията My Print Anywhere за освобождаване на документи за печат при всяко устройство както и политиките за предотвратяване на загубата на данни при печат.\nТова сертифицирано по ENERGY STAR® устройство предлага водеща в този клас TEC* стойност и консумира 1 W или по-малко в режим на покой. Наред с това, някои компоненти на imageRUNNER ADVANCE C350P са изработени от от био и рециклирана пластмаса.\nНаучете повече за Canon imageRUNNER ADVANCE C350P, неговите функции и какво може да прави.


Работно място: района на Сточна гара\n•\tСъвместно с ръководителя на ПЖ планира и осигурява цялостната грижа за младежите, като прилага индивидуален подход, съобразен с конкретните потребности.\n•\tУчаства при изготвяне на оценка на потребностите и планиране на грижата за всеки младеж;\n•\tДоговаря ангажиментите и координира отделните специалисти и членовете на екипа по изпълнение на плана за грижи;\n•\tОрганизира и провежда социализиращи дейности с младежите в ПЖ и извън него;\n•\tПоддържа актуална документацията в индивидуалното досие на всеки потребител;\n•\tУчаства в екипни срещи.\n•\tВисше хуманитарно образование с минимална образователна степен - бакалавър по социални дейности, социална педагогика или др. сходна специалност;\n•\tПредимство е наличието на стаж по специалността и/или опит при работа с деца/младежи в риск;\n•\tОрганизационни умения, самодисциплина, самоконтрол при справяне с кризисни ситуации и разрешаване на проблеми, позитивна нагласа и умения за работа с уязвими групи;\n•\tТолерантност към хора от различни социални групи, етнос, ценностна ориентация, начин на живот;\n•\tУмения за работа с компютър;\n•\tОсновни познания по английски език\nНа избрания кандидат ще предложим:\n•\tТрудов договор: осемчасов работен ден и работа на семни по утвърден работен график;\n•\tСоциален пакет: ваучери за храна, допълнително здравно осигуряване и др;\n•\tКомуникативно работно място;\n•\tВъвеждащо обучение и усъвършенстване на професионалните умения;


Вината на Джонсън за кризисния мениджмънт на Великобритания:: Investor.bg\nВината на Джонсън за кризисния мениджмънт на Великобритания\nРано или късно британците ще поискат премиерът да понесе отговорност за нехайното отношение към коронавируса\nКогато Борис Джонсън се появи за първи път пред обществеността след възстановяването си, той направи това със силни думи, както обикновено: Великобритания има „очевидни успехи" в борбата срещу коронавируса, заяви британският премиер. Скандално твърдение, дори за нашите географски ширини.\nВ крайна сметка именно във Великобритания има най-много жертви от всички европейски страни. Дълго време британците смятаха, че са в безопасност - измамени от политик, който смяташе, че е непобедим.\nБорис Джонсън е изписан от лондонската болница\nВ началото на март, когато България взе строги мерки, а в Германия министърът на вътрешните работи Хорст Зеехофер отказа да стисне ръката на канцлера Ангела Меркел, островът се смееше на толкова уплашените германци. Джонсън заяви, че няма да спре да се ръкува дори когато посещава заразени хора в болницата. И го направи.\nНо бързо стана ясно колко погрешно премиерът оцени ситуацията. Още преди той да бъде преместен в интензивното отделение на болницата в Лондон, в медиите се появиха снимки на медицински сестри, които се опитваха да се предпазят от вируса с торби за боклук.\nНе беше възможно дори да се увеличи броят на проведените тестове, както бе изисквано и обещано от „Даунинг Стрийт“. Заветната цел от 100 000 теста на ден беше постигната едва в края на април, защото британците промениха метода на броене.\nФактът, че Джонсън сам се бореше с вируса седмици наред по време на кризата, не го освобождава от отговорност. Ако беше предприел всеобхватни мерки още от самото начало, Великобритания може би щеше да се утвърди отново като лидер. Но Островът неумолимо се насочваше към тъжните рекорди на смъртта. Броят на смъртните случаи в страната вече е 30 615. Великобритания е на второ място в мрачната статистика след Съединените щати.\nБританците все още са твърде заети с последствията от лошия кризисен мениджмънт, за да се страхува премиерът за своя пост. Но рано или късно ще възникне въпросът до каква степен той трябва да носи отговорност. И тогава Борис Джонсън вече няма да може да разсее общественото внимание към грешките си просто със силни думи.\nПилците ще се броят на есен!\nТо не се знае дали наистина е оздравял и след някой и друг месец айде\nДа бе, ще му търсят отговорност - глупости. Ще му правят курбан-пай, затова че е оцелял и ще му пляскат на пламенните речи достойни за театралната сцена.\nСтрува ми се, че смъртността от вируса е право пропорционална на самочувствието на населението + плоскомозъчието на управляващите.


Клек с щанга – дядото на всички упражнения - BodyTime.bg\nКлек с щанга – дядото на всички упражнения\nДобавена на 26 Септември 2012 | Категория: Фитнес | Добави в любими\nБезспорно клякането с щанга е едно от най-добрите упражнения за развиване както на краката, така и на цялото тяло.\nТук обаче е от изключително значение правилната форма и стриктното изпълнение. Лесно е да се нараните, ако не спазвате следните предпазни мерки:\n1. Загрявайте винаги докрай преди тежкия клек. Най-доброто е серия леки лег екстензии и 3-4 серии клякания с много повторения.\n2. Tрябва да се чувствате удобно – никой не може да клекне с голяма тежест, ако щангата му смазва раменете или пък му се струва, че е непохватен и тромав.\n3. Tъй като всички сме различни, няма правило как да клекнете, за да дадете най-доброто от себе си. Някои обичат маратонки, други обувки, трети клякат боси, при някои разкрачът е около една стъпка, други постигат най-добрия си резултат при по-широка стойка.\n4. Kак да се спуснете и изправите са две различни неща. Големите тежести изискват да се наведе напред като тяхна противотежест.\nЗабележка: гърбът трябва да е естествено извит така, че раменете да са над стъпалата, а седалището да се изнесе леко назад – но гърбът трябва да остане равен и плосък, никога извит! Всички клякания, вкл. максималните единици, се изпълняват стриктно и под контрол – без клякане, тласкане и извит гръб!\nГлавата е изправена, брадичката сочи напред. Мнозина топ „клякачи” си набелязват точка на стената над нивото на очите и не отделят поглед от нея – така запазват изправеното положение на главата. (Забележка: разрешени са бинтове за коленете и колани.)\nКак да изпълним клякането с щанга\nА) Kраката ви да са в разкрач 30см един от друг. Щангата се взема от стойка, хватът е на около 30см навън от всяко рамо, като тежестта легне зад врата на върху раменете.\nБ) Заставате неподвижни за около 3сек, след което почвате повторението. Гърбът ви трябва да е равен и да се движи естествено по време на движението без никакви резки движения.\nВ) Когато сте в долно положение, най-важното е стриктното изпълнение, без никакво клатене. Задръжте така една секунда, преди да тръгнете нагоре. (Забележка: трябва да сте загрели напълно преди каквато и да е „единица”.)\nЕтикети: клек с щанга\nМного полезна статия :) Браво на ъпа\n26 Септември в 22:19\nПри нас в BodyTime.BG може да прочетете 1178 статии, да прегледате 489 видея. Нашите статии са прочетени 10,706,162 пъти, и имаме 2,743 коментара.


Русия одобри трета ваксина срещу коронавирус | Moreto.net - Варна\nСъбота, 20 Февруари 2021 15:03\nРусия одобри днес трета ваксина срещу коронавируса за използване в страната, съобщи премиерът Михаил Мишустин, цитиран от ТАСС и Ройтерс.\nПървите 120 000 дози от новата ваксина "Ковивак" ще бъдат пуснати в средата на март. Новият препарат се произвежда от Федералния център за изследване и разработване на имунобиологични препарати "М. П. Чумаков" към Руската академия на науките.\nРусия ще произведе 83 милиона дози от ваксината "Спутник V" през първото полугодие, от които 30,5 милиона - през първото тримесечие, допълни вицепремиерът Татяна Голикова.\nДосега страната е произвела досега 11,1 милиона дози ваксини.


Ще има ли война заради Украйна? – Барикада\nКъдринка Къдринова 13 юли 2018\nАлексей Владимирович, добре дошли в България.\nБлагодаря много! Здравейте!\nЗдравейте. Бих искала да ви помоля отначало да се представите за аудиторията на сайта „Барикада”. Разкажете, моля ви, за себе си.\nАлексей Кочетков, президент на Института за развитие на гражданското общество „Народна дипломация”. Фондацията ни съществува от 2010 г. Основната му задача е развитието на гражданското общество в постсъветското пространство и установяването на хоризонтални връзки между различните институти на гражданското общество, между представителите на обществени и правителствени организации, профсъюзите, свободната преса.\nОсвен това организацията ни води и активна просветителска работа. Ние издаваме голямо количество литература както в Русия, така и в чужбина. Наши книги са излизали в Полша, много наша литература е излизала на английски език, сега съвместно с наши български колеги подготвяме и излизането на първата ни книга в България.\nТова е главно литература с политологическа и антифашистка насоченост. Много внимание отделяме на развитието на украинското общество, на всичко, което става в Украйна, тъй като то силно ни безпокои. Нашата фондация работи дълго в Киев допреди 2014 г., докато не ни се наложи да си тръгнем оттам след известните събития, след преврата. В Европа наричат това Евромайдан. Но ние, които на живо видяхме какво стана там, го смятаме за нацистки преврат, в резултат на който на власт дойдоха квази- и откровено фашистки сили.\nВсички сме загрижени от онова, което става в Украйна. Но исках да ви попитам за книгата, която споменахте и на която предстои излизане на български език. Вие сте нейният автор, така ли?\nАз и моят колега Станислав Бишек, руски политолог с полски корени.\nКакво е заглавието на книгата и какво е съдържанието ѝ? Какво да очакват българските читатели?\nТази книга се подготвяше още от 2013 г. Ние с колегата точно по онова време работехме в Украйна и активно си взаимодействахме с различни украински обществени организации, включително с леви организации, каквито тогава там все още имаше, а сега практически вече ги няма. Занимавахме се и с мониторингови процеси по време на електорални дейности, избори.\nПрез 2012 г. за първи път в най-новата история на Украйна в парламента беше избрана открито фашистка организация, която се нарича Партия „Свобода”. Ние започнахме да изучаваме историята на тази организация, нейната идеология и всичко, свързано с нея. И бяхме поразени, че тази структура започна да получава все по-голяма и по-голяма подкрепа в онези региони, които винаги са били, както ние ги наричаме „червен пояс”, в които винаги са били силни съветските, соцалистически традиции, в които населението традиционно е поддържало или комунистите, или социалистите.\nНо ето, че и там се появява откровена национал-социалистическа структура, която преди да се назове Партия „Свобода”, се казваше Социал-национална партия на Украйна (СНПУ). Впоследствие от нея се отделят още няколко откровено нацистки структури – като Социал-националната асамблея. Печално известното днес Движение „Азов” също с част от корените си произхожда от тази структура. Ние разбрахме, че в Украйна се развиват доста опасни процеси.\nСамите наименования, което споменавате, са опасни. Национал-социалисти или социал-националисти – това изглежда е едно и също, нали?\nДа. Това е такава игра, жонглиране с думите. Даже не със смисъла, а само с думите. Ние знаем от математиката, че смяната на местата на събирателните не променя крайния резултат. Пък и идеологията… Основни идеолози на това движение са хора, които са били и идеолози на печално известната Организация на украинските националисти – ОУН, която тясно си е сътрудничила с немските нацисти, с Абвера по време а Втората световна война. Абверът е била и инициатор за създаването на ОУН, за геноцида срещу поляци и евреи на територията на Съветския съюз.\nБяхме много учудени. Такива структури традиционно са силни в западните райони на Украйна, които са били полски или австро-унгарски земи. А в Централна Украйна расизъм, ксенофобия, нацизъм, антисемитизъм в такъв мащаб никога не е имало. И въобще в постсъветското пространство се появи тази тенденция за преобразяване, когато в традиционно антифашистки региони изведнъж неочаквано отнякъде се появява ултрафашистка идеология, ултрафашистка организация. Това става, за съжаление, не само в Украйна. Това го има и в балтийските страни, в европейската част на бившия Съветски съюз. В Средна Азия, то се знае, си има собствени особености. Но ето, в Молдова, в Украйна, в някои части от Беларус – е, там са доста маргинални движения, но те присъстват. Или дори и в Русия, в която също се проявиха ултрафашистки структури през 90-те години, през 2000-те години, дори и сега, по време на украинската криза. Тоест не, можем да кажем, че тях въобще ги няма.\nТози проблем нас силно ни заинтересува. И ние започнахме да се занимаваме много тясно с него. Още през 2013 г., още преди да стане превратът, ние бяхме подготвили до голяма степен книгата. Но целият този период от събития с Евромайдана, които ускориха всички тези процеси в Украйна… Пред очите ни се развиваха събития, за които ние най-внимателно се опитвахме да предупредим още половин година или година преди това: хора, вижте, ние губим, цивилизованото общество губи Украйна, там на власт идват сили от някакъв отвъден мрак.\nПосле, както знаете, започнаха погромите. Първи беше Корсунският погром, когато автобуси с граждани от Крим, подкрепящи Янукович, които бяха поканени от Партията на регионите, за да окажат помощ на действащата власт, след като се случи превратът, тръгнаха да се връщат у дома. Автобусите бяха спирани, хората ги пребиваха, някои бяха убивани, автобусите ги подпалваха… Това беше първата лястовичка веднага след преврата, още в началото на март.\nПосле започнаха безчинства в самия Киев, когато започна ловът на инакомислещи. След това започнаха да се образуват т.нар. доброволчески отряди от редиците на откровено нацистки организации. Тези доброволчески батальони започнаха да обявяват, че ще организират поход срещу Крим или срещу Донбас, ще научат всички там да разговарят на украински или да обичат новата украинска родина. Стана ясно, че от Киев тръгва сериозен разкол, тоест страната усилено е тикана от новите власти към гражданска война.\nВърхът дойде, когато поне на нас, на повечето граждани на Русия и на хората, изучаващи Украйна, всичко ни стана ясно. Това беше на 2 май, когато в Одеса се случи онази трагедия, когато в Одеса живи бяха изгорени 52-ма души, обявили се против нацистите. Изгориха ги именно нацистите под благослконният поглед на властите, в присъствие на полицията. Хората просто бяха изгаряни. А онези, които се спасяваха, скачайки от прозорците, ги доубиваха на улицата. Всичко това е документирано. Тоест ние разбрахме, че най-страшните прогнози започват да се сбъдват.\nОписахме това в книгата, проследихме генезиса в развитието на украинския нацизъм в най-новата история, неговите последствия. И дадохме няколко прогнози, които, за съжаление, също се сбъднаха. На руски книгата се казваше „Евромайдан на името на Степан Бандера”. Приятелите ни от Съединените щати я преведоха на английски и в английската версия тя се казва „Неонацистите и Евромайданът”. В полската версия заглавието ѝ е същото, както и в руската – „Евромайдан на името на Степан Бандера”, защото и за руснаци, и за поляци името на Бандера е добре известно, за разлика от англоезичната или българската аудитория. В българската версия тя се нарича „Украйна след Евромайдана”. Тоест – в какво се е превърнала Украйна сега.\nНие просто считаме, че хората в Европа трябва да знаят с какво в действителност се сблъскват. Защото заради съществуващата в Западна Европа пропаганда, пропагандата, чиито проводници са мейнстрийм медиите, европейците си оформят изкривена представа за процесите, които там се развиват. Там няма никаква демокрация. В сравнение със сегашния режим, режимът на Янукович беше направо образец на демокрация, свободомислие, толерантност и всичко друго на света. Сега там има най-натурален фашизъм. Борбата с инакомислието там се развива просто на нивото на убийствата.\nПрез 2015 г. моят приятел Олес Бузина, известен украински публицист, много популярен писател, беше убит от бойците на един от нацистките батальони, направо на прага на собствения му дом. Беше застрелян с четири изстрела от упор. След което тези нацисти бяха арестувани от полицията по още горещите следи и след няколко дни бяха пуснати под гаранция. И ето, вече три години следствието не е мръднало, въпреки че престъпниците са известни. Те се мотивираха, казаха, че това е била екзекуция на идеологически противник, на престъпник, считан от тях за враг на украинската нация, както заявяват. Престъпниците са известни, следствие не се води, те се разхождат по улиците…\nКогато приятелите на Олес Бузина – журналисти от различни украински издания, закачиха на дома му паметна плоча, че тук е живял и работил известният украински журналист и писател и е бил убит на това място, нацистите от С14 – това е също такава ултрафашистка организация от „Азов” и от още няколко структури, счупиха тази плоча. И закачиха плоча в чест на убийците му. Това е такъв цинизъм! Оттам всеки ден минават неговата дъщеря, неговата жена, неговата майка… И тази плоча вече се охранява от хора от МВР. Това е според мен най-ярката илюстрация за случващото се в Украйна. Освен Бузина имаше още цяла серия не по-малко шумни убийства. Убиваха и депутати, и регионални журналисти, убиваха адвокати, убиваха просто активисти… Хората изчезват масово. По данни на правозащитници над 3000 души се намират и из затворите без съд и следствие, обвинени в сепаратизъм, в симпатии към Русия, в дейности против украинската държава, в други такива неща…\nТоест тази история напълно повтаря историята отпреди 85 години. Ние, в Европа, това вече сме го минавали – когато нацистите, завземайки властта в отделно взета страна, насаждат там терор и разпалват война със съседите, на първо място с Русия. Обявяват своеволно Русия за агресор, защото, видите ли, на тях не им харесва, че Крим е провел референдум и не е пожелал да остава в страна, в която нацистите могат спокойно да осъществяват преврат и да се ползват от поддръжката на Евросъюза и на Съединените щати. Това беше наречено агресия, въпреки че 99% от жителите на Крим не желаят да живеят в Украйна. Но това никого не го интересува. Независимо че Украйна действително и де факто не счита Крим за свой. Тя му организира блокада, установи задължителни митнически пунктове, фактически признавайки така независимостта на Крим и това, че той е оттеглил в състава на Русия. Независимо, че над пристигащите в Украйна кримчани всячески издевателстват и на битово ниво, и от страна на полицията – независимо от всичко това те все пак спекулират с тази уж окупация, за да разпалват и по-нататък ненавист към Русия, към руснаците. И да изтласкват рускоезичното население от територията на Украйна, което много им пречи.\nРазкажете, моля ви, каква е вашата прогноза – какво развитие на отношенията да очакваме между Украйна и Русия, между Запада и Русия? Западът въведе антируските санкции именно заради Крим, заради тази политика по отношение на Украйна. Какво да очакваме – тази конфронтация ще продължава ли или ще се намери място за диалог? Или да не би да идва война? Къде отиваме?\nРазбирате ли, със сегашната Украйна, със сегашната власт там за Русия е невъзможен никакъв диалог, никакви преговори. Цялата безперспективност на разговора с украинските власти личи от Минските споразумения. Те не се изпълняват. Украинците спекулират, че уж Русия слага спирачките. Това не е така. Просто условията, противоречащи на Минските споразумения, които издига сегашната украинска власт, са абсолютно неприемливи за жителите на Донбас. Защото жителите на Донбас прекрасно си представят какво ще стане, ако там дойдат нацистите, както се опитваха да го направят през 2014-2015-та. Ще има масови убийства и геноцид на местното население.\nТова впрочем се потвърждава и от самите украински власти, систематично обстрелвайки мирни градове с тежка артилерия. От това са загинали над 350 деца. Само от обстрелите са убити няколко хиляди, над 5000 мирни жители -главно старци и деца, жени. Напълно са унищожени няколко населени места.\nВсички са наясно, че тук изобщо не става дума за някаква борба с митични терористи. Върви най-натурален геноцид. Изтласкване или пълно унищожаване на неугодни групи население. Тоест на жителите на Донецката и на Луганската народни републики им показаха, че те на Украйна не са нужни. На Украйна са нужни само териториите им. Че за тях няма бъдеще в сегашната Украйна.\nТова потвърди и Порошенко, който нееднократно им обеща, че те ще седят по мазетата. Депутатите от Върховната рада, включително и председателят ѝ Парубий, който е основател на Социал-националната асамблея… Тоест представете си, че в днешна Европа официален председател на парламента в една уж европейска страна е откровен нацист, който не крие това, който е помагал на снайперистите на Майдана да се промъкват през блокадата, на снайперистите, които са разстрелвали после така наречената „небесна стотица” и полицаите. Престъпник! И ето такива престъпници сега дават тона в украинската политика. Така че гражданите на Донецк са наясно какво ще направят с тях тези хора. За никакъв диалог с тях не може и дума да става. И при Русия не може да става дума за това. Смятам за голяма грешка това, че признахме изборите през 2014 година, след незаконния преврат. Сега сърбаме попарата на това, че формално признатият от нас президент продължава престъпленията, продължава да разпалва ненавист към Русия в Европа, продължава да се занимава с провокации. Съответно, докато тази власт е налице в Киев, докато официална държавна идеология в Киев продължава да е нацизмът, украинският националсоциализъм в различните му разклонения, ние никакви разговори с тях не можем да имаме, колкото някому и да се иска това.\nВъзможна ли е някаква промяна на обстановката в Украйна? Защото – къде са все пак разумните хора там? Щом властта е завзета от хората, за които вие разказвате, къде са разумните, какво става с тях?\nПърво, те много се страхуват. Второ, населението на Украйна с колосални темпове се съкращава. Хората, както знаете прекрасно, заминават както в западна, така и в източна посока. У нас, на територията на Русия, вече постоянно живеят няколко милиона граждани на Украйна. Още около един милион ежегодно пристигат у нас да работят. Вие знаете, разбирате, че ако бяхме агресори, окупатори, при нас не биха пристигали гражданите на страната, подложена на агресия. Биха заминавали в обратната посока. Ние от собствената си история знаем, че когато идва агресор, населението бяга в обратната посока, а не насреща му, за да се уреди на работа при него.\nХората пристигат не само при нас. Те заминават и на Запад, там също отиват милиони. Ако в началото на перестройката, в началото на украинската независимост през 1991 г., украинците бяха 52 милиона, ако в навечерието на преврата през 2014 г. са били между 46 и 48 милиона според различни изчисления, защото при тях преброяване на населението съзнателно не е извършвано през всичките тези години, то сега, според най-оптимистични сметки, населението на Украйна не надвишава 32 милиона. Тоест, вие разбирате, че за тези около четири години, населението се е съкратило почти с 12 милиона. Между 12 и 14. Та това е катастрофа! Е, и къде са се дянали всички разумни хора? Разумните хора по правило всичките са песимисти. Те са осъзнали, че не могат да се справят с нацистите, особено когато нацистите са поддържани от държавния апарат, от службата за сигурност, от МВР, от част от въоръжените сили… Макар че те там имат и дезертьорство, и офицерите им заминават включително в Русия… По принцип сме наясно от примера с Крим със следното – там мнозинството от военнослужещите не пожелаха да се връщат в Украйна и мнозина положиха клетва пред Руската федерация и служат сега в различните региони на страната ни. Така че хората, които разбират до какво води властта на нацистите, те преди всичко гласуват с краката, както това вече се е случвало през 30-те години в Европа.\nНо излиза, че подобно бягство обрича Украйна само на такова управление – на екстремисти…\nДа… Трагедията на Украйна е в това – историята ни учи, че нацистите никога не предават властта доброволно. Те ще правят всичко възможно, за да продължат колкото се може по-дълго агонията на тази страна, да продължат своята власт. А тяхната власт и агонията са синоними. Да се спаси, да се продължи тяхното управление може само една перманентна конфронтация с Русия, желателно прерастваща в открита война. Но разбирайки прекрасно, че война с Русия би означавала техният неизбежен край, те разчитат, че ще им се удаде да въвлекат в тази своя конфронтация преди всичко своите господари, своите суверени – американците. А на мен ми се струва, че задачата пък на американците е те самите да не се въвличат, разбирайки, че това може да доведе до най-катастрофални последствия за човечеството.\nКакто каза нашият президент… Той недвусмислено даде да се разбере, че ние няма да влизаме в дискусии относно собствения ни суверенитет. И когато го попитаха: а какво ще стане, ако има ядрена война, нали ще загине човечеството? – нашият президент каза… Разбира се, това беше шега, но във всяка шега има доза истина: а за какво ни е човечество, в което няма да я има Русия? Нашите врагове трябва да разбират прекрасно, че ние знаем какво означава да отстъпваш и до какво води отстъплението. Затова съответно за нас поражението е равносилно на гибел, както беше в началото на 40-те години, когато срещу нас тръгна обединена Европа под ръководството на нацистка Германия. Същото ще стане и сега, ние го разбираме и затова нямаме намерение да отстъпваме.\nАмериканците разбират, че пряката конфронтация с нас може да доведе до най-катастрофични последствия, включително и за САЩ. Затова те ще постараят, както вече много пъти са го практикували, да воюват с чужди ръце.\nТоест чрез кого – чрез Европа?\nНа първо място чрез украинците, до последния украинец, и ще се опитат да въвлекат в този конфликт включително и Европа. Както и да завърши този конфликт, загубилата страна във всички случаи ще бъде Европа. Не Русия, не Съединените щати. Европа за САЩ днес е много важен конкурент. Сегашното ръководство на САЩ много ясно го демонстрира. Ето защо да се отслаби конкурента, да се постави на мястото му – това също е една от задачите им. Това също го правят с помощта пак на същите украинци. Украйна е такъв един Троянски кон. Между другото – заедно с Полша.\nВижте, това нагнетяване на истерия, тази уж руска заплаха, Разполагането на военни бази в Прибалтика и в Полша… Тези Полша и Прибалтика, които и даром не са ни нужни. Нашата държава е либерална. Но това е суверенна либерална държава. И ние нямаме никакви намерения да присъединяваме никаква Полша и никаква Прибалтика. Не само защото ние това не можем да го направим, но и защото това на нас не ни е нужно, това е чуждо за нас цивилизационно пространство. И не бива да се сравнява някакво там Варшавско воеводство или някаква Латвия с Крим. Та там живееше руско население и ние не можехме да не реагираме на заплахата. Защото това на 90% са просто наши роднини, близки. Съвсем друго нещо са чужди за нас страни. Няма значение какви отношения сме имали с тях в миналото. Сменили са се вече три поколения. С поляците не сме воювали от 100 години. За какво са ни те?\nРазполагат там, при тях, американски бази, американски танкове, които естествено са прицелени даже не към Калининград. Ние разбираме, че те са прицелени към Беларус. А от границата с Беларус до Москва има 400 км. За нас това е пряка и явна заплаха. Разбира се, ние на това трябва някак да реагираме.\nНие разбираме – като свършат украинците, ще почнат поляците. А междувременно най-важното им е как да поднесат конфликта на публиката. Междувременно на обработка се подлагат и други страни на Европа. Историята може да се повтори с точно същия кръстоносен поход на Изток, но вече не против комунизма, а против тези вечни диви варвари, които винаги на всички носят кръв и страдания. Е, какви уж кръв и страдания носят руснаците, българите знаят най-добре от всички.\nЗатова ние много се надяваме на това, че здравият разум ще надделее на първо място в САЩ и не на последно място в Европа. Защото всички трябва да разбират – тук никой няма да има лека победа и преди всичко Европа ще се окаже главната жертва на възможния предстоящ конфликт.\nТолкова песимистична прогноза…\nЕ, оптимистична прогноза би било да говоря за победоносен марш до Урал, така ли? И той би бил песимистичен, защото така или иначе ще се обърне на трагедия, за онези, които се наканят да осъществят такъв марш.\nНие нямаме никакви експанзионистични планове. Не, че го заявяваме, но дори ако се опитате да погледате или послушате т.нар. кремълска пропаганда, пак ще видите, че липсва всякакъв експанзионизъм. Иначе ние щяхме да казваме, че ще дойдем с кръст в София, в свети Константинопол. Че ще си върнем всички съветски и народни републики от Източна Европа. Но при нас няма такова нещо. Обратно – Русия се концентрира, съсредоточава се върху своите вътрешни проблеми вече 18 години. Ние имаме с какво да се заемем вътре в нашата собствена страна. У нас напълно са сменени приоритетите. У нас за първи път вероятно за последните над 100 години приоритет е увеличението на народонаселението, подобряването на качеството на живота на нашия народ. Това е един от програмните постулати на днешната действаща власт. И на нас такива войни съвършено не са ни нужни. Обратното, те ни отвличат, създават ни сериозни сложности. Ние, независимо от нашите сериозни размери и възможности, ние все пак не сме най-богатата страна, ако бъдем честни. Такъв военен бюджет, какъвто имаме сега, изобщо не е плюс за нас. Имаме огромни, сериозни проблеми с развитието на инфраструктурата. Да, тя се развива. Ние показахме с Кримския мост, че още не сме се отучили да строим, че можем да правим проекти със съветски мащаби. Но за всичко това нали трябват пари… Пет сериозни ракети струват колкото един сериозен, мощен граждански обект, добър път например. Ние имаме с какво да се заемем. На нас съвсем не ни е интересно с помощта на нашите собствени ресурси да решаваме някакви европейски проблеми, да поемаме някаква социална отговорност за милиони хора – нека това да го правят онези, които са си стоварили тази тежест. Не бива да се правят опити да се решават проблемите за наша сметка и на наша територия.\nСмятате ли, че подобряването на отношенията или контактите между Москва и Вашингтон може в известна степен да понижи това напрежение? Предстоящата среща, за която вече се говори съвсем сериозно, между Путин и Тръмп, може би ще облекчи някак ситуацията? Каква е прогнозата ви?\nРазбирате ли, доброто на англосаксонците е, че те са много предвидими. Всъщност всеки народ е предвидим в по-голяма или по-малка степен. Ние прекрасно разбираме, че да се договори с англосаксонците с добро все още на никого и никога не се е отдавало. Не знам – вашите читатели могат да ме ругаят, могат да се съгласяват… Но ние разбираме – англосаксонците са много прагматичен народ. Те могат, да кажем, да отслабят натиска на своите железни ръце върху чувствителните места на нашето тяло само тогава, когато ние направим с тях някаква размяна.\nСмятам, в България също всички разбират прекрасно, че в Сирия не става дума само за добрата воля на руския народ, решил да се застъпи за братски, дружествен нам народ, който страда от международния тероризъм. Това е също така много важно геополитическо действие. Ние навлязохме в много чувствителна за американците зона. По-точно, не се съгласихме да си тръгнем, когато започнаха вече насила да ни изтласкват оттам.\nСирия за нас винаги е била стратегически регион. Може би аудиторията ще се изненада, но тя е била стратегически регион за нас още от времената на Руската империя. Там винаги е съществувало Руското императорско палестинско сдружение, което се е занимавало с просветителски проекти. Около една трета от училищата и учебните заведения, съществували на територията на Палестина и Сирия и съществуващи и до днес, са били основани още във времената на Руската империя. И това след няколко поколения дава много сериозен резултат. Ние там безвъзмездно сме влагали средства в образованието и по този начин поколения наред хора, възпитани в нашите училища и после дошли на власт, напълно сменят вектора на своята външна политика по отношение на Русия. И Русия винаги ги е поддържала – в конфликтите с Израел, в конфликтите със Съединените щати, по време на всички ливански кризи.\nИ така сега, когато самото съществуване на тази държава, сирийската, се оказа отново под заплаха, ние ѝ помогнахме, спасихме ги в последния момент – по време на крах и катастрофа. Спасихме ги, когато тях се канеха да ги бомбардират заради уж употреба на химическо оръжие. Просто извозихме оттам това оръжие – и свалихме този въпрос от дневния ред, премахнахме повода. С Ирак това не можа да стане, а със Сирия стана.\nА когато въоръжаваните от англичаните, французите, саудитците, от Катар главорези вече контролираха практически по-голямата част от територията, ние оказахме поддръжка на остатъците на правителствените войски, изгонихме терористите от по-голямата част на територията на страната, превъоръжихме армията, въведохме собствен контингент и сега се появи надежда поне за някаква стабилност, за съхраняване на държавността. Защото стоеше въпросът за унищожаване въобще на всякакви форми на държавност. А Сирия съзнателно беше хвърлена не просто в хаос, а направо в Средновековието. Съзнателно унищожиха почти цялата инфраструктурата. Това се извършваше целенасочено.\nУнищожаваха се например водонапорните кули, електрическите далекопроводи, убиваха се специалисти, унищожаваха се лекари – тук никой не говори за това, всички се стесняват! Всъщност това е съзнателен геноцид. Тях нарочно ги тикаха в Средновековието, за да може после просто да ги разкъсат на части или да ги превърнат в страна на хаоса, както вече направиха това с Либия.\nНие не им дадохме да го направят. Влязохме там и контролираме зона, която е много чувствителна за американците.\nЩе има придвижване и по-нататък. Ще има Мозамбик и други места, в които ще се намират наши военни бази. Ние няма да си тръгнем оттам. Точно по същия начин, по който там дойдоха и китайците – за да контролират чувствителни за американците зони.\nЕто тук е възможно да има някакъв предмет за пазарене. Но за съжаление по темата за Украйна предмет за пазарене няма. Няма да търпим при нас в слабините, или просто на няколкостотин километра от Москва, от конгломерацията, където живеят около 20 милиона души, ние няма да търпим враждебни нам въоръжени сили или някакви чуждестранни бази. Всички трябва да разбират това прекрасно.\nТака че как ще завърши, какво ще предложи Тръмп на Путин – това е загадка, ние ще научим за това дори не в най-близко време. Макар че е важна самата възможност за диалог, фактът, че американците разбират как с такава каубойска атака тук нищо вече не можеш да направиш, че колкото и да ни плашат, на нас, разбира се, ни е неприятно, но не ни е страх чак до смърт. Както мнозина у нас сега казват – и други са ни плашили през нашата история. Ами нека да учат историята в такъв случай… Днес ние имаме достатъчно сили, най-малкото за да отстоим собствената си независимост. А ако ни се отдаде – да помогнем също и на своите приятели.\nЩе очакваме с интерес вашата книга. Надявам се, че макар тя ще е първата на български, да не и последната. Българските читатели се нуждаят от някаква алтернативна гледна точка.\nВсъщност би било много добре да възродим контактите. Може би ще намерим партньори тук, в България. Имам предвид да възродим взаимодействието между политолозите на нашите страни. За да може, така да се каже, и българската политология да се изведе на предишното ниво, и в Русия също – защото независимо от близките контакти, независимо от огромното количество хора, които си гостуват едни на други, и руснаците, които си прекарват тук лятото, край Черно море – независимо от всичко това, ние също имаме доста смътно впечатление за ставащото при нашите най-близки съседи. И това е лошо, неправилно.\nТрябва да си обменяме концепции, мнения, да провеждаме съвместни конференции. Не само за това колко се обичаме едни други. Но и за това, какви проблеми имаме, какво не ни харесва един у друг – защото не може всичко да харесваме, нали?\nПрагматизмът си е прагматизъм, но нас с българите ни обединява освен социалистическото минало, още и много общо в цивилизационен смисъл. Аз съм привърженик на цивилизационната теорията за съществуването на Данилевски. Считам, че ние с българите все пак се отнасяме към едно общо цивилизационно пространство, към една обща цивилизация. Тя може да се нарече православна цивилизация, източноевропейска – както искате.\nСпоред мен това е православна цивилизация. Действително, ние в много отношения имаме единен начин на мислене, имаме като цяло общо отношение към обкръжаващата ни действителност. У нас повече е развито общностното съзнание – в добрия смисъл. Не, че обичаме да живеем в лагер или в колхоз. А когато ни се случи тежък момент, ние подаваме рамо един на друг много по-бързо, отколкото правят това западноевропейците.\nНие също сме европейци. Имаме също толкова богати корени. И смятаме, че чрез православието, директно, имаме отношение към Гърция, към Древна Гърция, към съвременната. По същия начин, както западноевропейците чрез католицизма имат пряко отношение към Рим. Нашите корени идват от едно и също дърво. Но това не значи, че ние сме длъжни да се подчиняваме, или тъпо, безсмислено да повтаряме всичко, което някакви западноевропейски аналитици или идеолози считат за добро или необходимо. Струва ми се, че в някои неща ние сме по-мъдри. Именно това, че ние сега се намираме в доста тежко положение – но то не е безперспективно, все пак остава надеждата за по-добро – говори за това, че имаме основания да разчитаме на собствените си сили. Ние имаме цивилизационни основания да се считаме самостоятелни.\nНе съм уверен, че Западна Европа ще излезе от тази криза, в която тя сама се вкара. Смятам, че тази днешна криза на Запад е пряко следствие на техните собствени действия. Така че, какво пък – щом те не искат да градят с нас диалог, ако считат, че враждуването с нас ще им донесе много повече успехи или изгоди, ами да грабват тогава знамето, както казват у нас. Ние повече няма да се стараем някак да влияем, или някого да спасяваме, или някъде да идваме, както това се е случвало в 19-ти век. Няма да има пак влизане на руски войски в Париж и в Берлин. Ние просто ще се занимаваме сами със себе си и ще гледаме по телевизията какво става при тях, какви потоци бежанци къде се насочват.\nМакар че не знам, у нас сега вече втори ден се обсъжда в руския сегмент на интернет, включително и във Фейсбук, новината, че в нашия Ставрополски край е пристигнала голяма делегация южноафрикански бури и сега обсъждат преселването на 15 000 семейства от Южна Африка в Ставрополския и Краснодарския край. Семейства, които се занимават със селско стопанство. Обсъждат се териториите, които ние бихме могли да им отделим, за да споделят с нашите фермери своя опит, спокойно да си съжителстват. Ние вече сме имали такъв опит през 18-19 век, предоставяли сме земи така…\nМисля си, че ако у нас наистина всичко беше толкова лошо, колкото го обрисува пропагандата на Запад, при нас едва ли би дошъл голям брой хора.\nСъщо, ако вярваме на пропагандата, у нас по улиците би трябвало да бродят някъде към 100 милиона китайци. Всъщност при нас идват само туристи. Не съм срещал китайци, които да са се опитвали да се натурализират. У нас не съществуват „чайна-таун”-и с постоянно население и такова едва ли някога ще се появи. Първо, ние сме интересни на китайците като търговски партньори, но не и като жизнена среда, защото у нас климатът е малко по-различен. Във всякакъв смисъл. Харесва им да пристигат, да си почиват, да купуват и спокойно да се връщат, за да печелят у тях си. Чудесно! На нас това също много ни харесва. Ние сега също много пътуваме до Китай, все повече и повече. Ами ако така ще се развива и занапред, принципно за нас, за страна, чиято по-малка част се намира в Европа, а по-голямата част заема почти половината от азиатския континент, това означава, че имаме накъде да се развиваме и занапред.\nНе мисля, че ще пострадаме от конфронтацията повече, отколкото европейците. Точно обратното. Когато се стараем по-малко да имаме нещо общо с тях, всичко ни върви добре. Но щом се набутаме в някакви вътрешни истории, ние излизаме накрая виновни – виновни сме, че ни е нападнал Наполеон, че е нахлул Хитлер, виновни сме, че у нас е победил марксизмът, за всичко сме виновни. Сега сме виновни, че сме се отказали от марксизма, както ни молеше Западът. Както каза нашият президент: „Ние ви повярвахме, вие ни излъгахте”. Много се надяваме това да е бил последният пример в нашата история, когато да повярваме на някого. Повече не искаме да вярваме. Пораснали сме. Прекалено дълго живуща цивилизация сме, за да вярваме повече на някого. Значи ще живеем така, както смятаме за нужно.\nНо това не означава, че, примерно, за българския народ или за сръбския народ, за другите славянски народи, и изобщо за всички други народи, ще е затворен пътят за сътрудничество с нас. Ще си сътрудничим с народите, с хората, а не с бюрократи или с някакви транснационални структури или нови империи. Това е моето мнение като гражданин, но аз много се надявам, че моите съотечественици го споделят.\nЯвно затова сте избрали името „Народна дипломация”…\nДа, ние обикаляме по цял свят. Търсим хора, провеждаме диалози, провеждаме конференции в Русия. Сега, струва ми се, Русия като цяло, не само Москва или Петербург, това е много удобен терен за търсене на някакви нови решения. У нас няма мейнстрийм медии. По-точно – има ги, но те не са чак толкова „мейнстримови“, колкото на Запад. У нас има много гледни точки. По принцип у нас вие можете да пристигнете и да изразявате каквато и да е гледна точка за нашата страна, стига тя да не е свързана с пропагандата на вражда, национално противопоставяне или война. Моля! За тази есен ние подготвяме много конференции, включително с участието на различни течения, направления. Стараем се да изслушваме и крайнодесни, и крайнолеви, и просто консерватори, и дори либерали, и дори неоглобалистите – интересно е от първоизточника да научиш какво ни готвят те.\nОткрити сме, у нас няма лов на вещици, като в Полша или във Великобритания. Няма и шпиономания. Мондиалът сега показва, че и обществото ни доста се е променило. То е открито. Ние не се боим. Комунистите се бояха от чуждо влияние. Ние от чуждо влияние не се боим. Прекрасно разбираме, че за тези 25 години именно руснаците, Русия, извървяха много голям път. Ние много тежко преживяхме 90-те години. И ето, преодолявайки 90-те години, откривайки пътя, който ние смятаме за правилен за нас, на нас сега ни е много по-лесно да живеем, независимо дори от икономическите трудности. Престанахме да се боим от чужди идейни влияния. Те вече не могат да ни излъжат.\nМного ви благодаря и се надяваме, че ще пристигнете за премиерата на българското издание на книгата, за да отговорите вече на по-широк кръг ваши български читатели. Желая ви успех във вашата мисия, всичко най-добро, благодаря.\nИ аз много се надявам. До скора среща, надявам се. Благодаря.\nЕтикети: Алексей Кочетков война Народна дипломация нацизъм Путин Русия САЩ Сирия Тръмп Украйна фашизъм


Станцията ще бъде орбитален "космически бизнес парк със смесена употреба", който ще може да предлага произволен брой услуги според нуждите\n3 декември 2021 11:29 689 прочитания\nСлед като през октомври компанията за космически полети Blue Origin на Джеф Безос обяви, че планира да построи собствена търговска космическа станция в ниска околоземна орбита, в четвъртък НАСА съобщи, че ще финансира проекта през Споразумението за космическо законодателство за по-нататъшно развитие на дизайна на станцията. Финансирането е част от програмата на НАСА за комерсиално развитие на LEO орбита, която има за цел "разработване на стабилна търговска космическа икономика в LEO орбита, включително подкрепа за развитието на комерсиално притежавани и управлявани LEO дестинации".\n"Доволни сме, че НАСА подкрепя разработването на Orbital Reef. Това е революционен подход, който може да направи орбитата на Земята по-достъпна за различни клиенти и индустрии", казва Брент Шерууд, старши вицепрезидент на програмите за напреднало развитие на Blue Origin. Станцията ще бъде орбитален "космически бизнес парк със смесена употреба", който ще предлага произволен брой услуги, както и намалени оперативни разходи за космическите индустрии "в допълнение към посрещането на нуждите на партньорите на ISS".\nВ този проект Blue Origin си партнира със Sierra Space, като компанията на Безос се фокусира върху архитектурата и инфраструктурата на станцията - от нейното проектиране и изграждане до управление на логистиката с помощта на системата за изстрелване New Glenn. Sierra от своя страна ще има за задача да разработи LIFE (Large Integrated Flexible Environment) концепцията на станцията. Boeing също помага, като проектира модула за експлоатация, поддръжка и научни изследвания, базиран на капсулата за екипаж Starliner. Четвъртата организация, замесена в проекта, е Genesis Engineering Solutions, която работи върху космически кораб за един човек, който туристи и служители ще могат да използват.\nСъобщението на НАСА по ирония на съдбата идва в края на година, в която Blue Origin остро протестира срещу "фундаментално несправедливото" решение на агенцията да възложи договор за апарат за спускане на лунната повърхност на конкурентите от SpaceX. След това Blue Origin заведе съдебно дело заради претенции към проекта на НАСА Human Landing System. Компанията загуби делото.


Iphone 14 pro max | Тагове | Digital.bg\n4 резултата за iphone 14 pro max\nApple подобриха значително качеството на дисплеите в смартфоните от iPhone 13 серията. Използването на LTPO технологията позволява използването на променлива честота за опресняване. По този екраните могат да възпроизвеждат съдържание в диапазона между 1-120Hz, което е новост за популярния бранд. Крайният резултат е по-добро качество и често опресняване при забавление с игри и мултимедия, но също намаляване на честотата, когато не е необходимо, което удължава батерията. Така iPhone 13 са първите смартфони с този бранд и 120Hz дисплеи, с което Apple се присъединяват към тренд, който от дълго времe намира място във флагманите с Android. Повечето анализатори са единодушни, че iPhone 14 също ще се възползва от предимствата, които предлага LTPS технологията. Apple планират да се откажат от "mini" версията, тъй като не генерира достатъчно интерес сред потребителите. Това означава, че серията ще включва iPhone 14, iPhone 14 Max, iPhone 14 Pro и iPhone 14 Pro Max, съобщава GizmoChina. Според TheElec все още не е взето официалното решение за дисплея на iPhone 14 Maх, който ще е един от най-търсените модели от гамата. Apple не могат да преценят дали да заложат на 120Hz LTPO екрани, както премиум версиите на iPhone или да използват 60Hz дисплей, който отново е базиран на технологията. Ако изберат първият вариант ще трябва да доставят панелите от Samsung. В същото време компанията иска да диверсифицира своята мрежа за доставки и предостави поръчки на външни производители. LG и BOE Technology са ангажирани с производството на част от екраните за iPhone 13 и вероятно ще продължат партньорството с Apple през 2022г. Още от Digital: iPhone 14 Pro и iPhone 14 Pro Max ще имат сензор за пръстов отпечатък вграден в дисплея