Възпитаващи детски простраства - Любов Миронова\nНачало / Възпитаващи детски простраства\nВъзпитаващи детски простраства\nДетето се формира като личност под влияние на две сили – среда и генотип. Много, много опростенчески казано детето се формира от физическата среда и възрастните, които са около него.\nАко 50% от възпитанието (формирането на личността) става чрез средата, а то се прави първите седем години тогава става ясно, че дълбокото осъзнаване на темата как се прави среда за деца е пръв приоритет на родителите.\nКогато Любов Миронова прави диагностика на деца, практиката показва, че родителите приемат с лекота всякакви промени, които трябва да направят в средата за доброто на децата си и с огромна трудност промени, които трябва да направят в себе си като ролеви модели.\nЛюбов Миронова въвежда с Озарената педагогика, която създава два нови за педагогическата наука принципа\nЩадяща сетивата среда\nЩадяща тимуса среда\n23 януари 2021 „До 7 годишна възраст ранната интелектуализация, непрекъснатото стимулиране на децата с учене е едно неестествено разширяване на съзнанието на детето, против природата му и естествения ход на нещата. Едно принудително натикване на детето в реалността вместо плавно спускане в нея. Моди всякакви. То не са букети от чужди езици, пиано, Монтесори, ментална аритметика, логопеди, психолози… По-спокойно. Най–важното за здравото дете е да е спокойно и да си играе. Да е спокойно зависи от родителите да са спокойни. Да си играе зависи дали му е осигурена безопасна среда. Ще се изучи детето 12 години в училище. Няма страшно. И бакалавър и магистър ще стане. Ще стане умно. Дали ще стане личност, зависи дали родителят си е свършил работата в първите седем години да го възпита (да има естетическа, нравствена, трудова, здравна култура – не знания). Малко по-малко мода и малко повече традиция в отглеждането на деца ще намали значително щетите, които им се нанасят, особено от амбициозни майки тип, експериментиращи съвети дадени от незнаен източник във форум за майки, най-често включващ някаква форма на насилие, измама на детето, екран или химикал. Детството е много кратко. Нека децата да му се порадват. Щастливите спомени от него топлят сърцата за цял живот. По-спокойно. Повече любов и доброта. Децата имат нужда от тях.“ Любов Миронова\nИстория на възпитаващите детски пространства\nв снимки, статии и видеа\nЛюбов Миронова прави поредица презентации, с които представя проекта си за цялостна промяна на образователния модел с център нуждите на детето, във връзка със създаването на ЗАКОН за предучилищното и училищното образование (NB: Този закон бе приет през 2015 година и отмени Закона за народната просвета).\nЕдна от лекциите, в град Кюстендил, бе записана и публикувана под формата на 18 кратки видеа, благодарение на Лозен Йорданов и скоро набра над 52 000 гледания. Две от тези видеа са по темата за средата.\n15 юли 2010 година – лекция Образованието през призмата на новите деца\nЧувствителността на сетивата на децата – – видео\nЩадяща сетивата среда за децата – видео\n7 февруари 2011 година – Форум Дом на Горичка\nКак да обзаведем пространството на децата – статия\nТези, които са били на Форум Родителство, сигурно помнят презентацията на Любов Георгиева.\nСега, преди Форум Дом, Любов ни предложи своите съвети за грижата за детското пространство.\n“Сегашните деца се раждат с много по-изострени сетива от нас. Много по-чувствителни са до физическа болка. Петте сетива слух, мирис, зрение, осезание и вкус при тях възприемат в пъти повече информация от нас и това ги натоварва емоционално и психически. Предлагам ви няколко идеи за създаване на щадяща сетивата среда.\nПространството да е семпло и ненатоварващо очите с много бледи пастелни цветове на стените, килимите, мебелите и завесите. Стените са без всички табла, рафтове с играчи и други общоприети начини за показване, колко детско е това място в очите на възрастните.\nАко искате да проверите дали мястото е подходящо, си представете, че много сте се уморили и ви боли главата и очите ви болят. Огледайте се и вижте, кое в помещението би ви помогнало да си починете и кое би ви натоварило още очите.\nНежно синьото помага на децата да се успокоят. Ако имате празна стена в този цвят, може да се изненадате как децата неосъзнато застават към нея.\nОстрите ъгли в помещението може с хартия в цвета на стената да увиете и омекотите.\nРастенията и зеления цвят на растенията много помага на децата с чувствително зрение.\nТелевизор и компютър в детската градина нямат място. Тези, които твърдо вярват в обратното могат да ги сложат в отделно помещение – компютърна зала, салон. Така вибрацията им (когато са изключени) няма да пречи на играта и на съня на децата, защото те я усещат.\nЯрките цветове, особено червеното в обзавеждането предизвикват нервност, неспокойство, агресия.\nКолкото по меки и обли са формите, толкова по-естествено ще се чувстват децата.\nКрасотата, хармонията и естетиката са ключово важни за децата.\nПомещенията са тихи, по възможност по-добре звукоизолирани (например с топлоизолация, алуминиева дограма).\nПускайте тихо класическа музика. Целта е детето да се отпусне и хармонизира. Много подходяща е музиката на Моцарт. А за сутрешната гимнастика, препоръчваме Йохан Щраус.\nАко всеки път, когато се пусне дадена музика следва едно действие, децата ще могат да правят по-лесно прехода между темите. Например сутрин се пуска Щраус и децата знаят, че на втория валс започва гимнастиката. Имат достатъчно време докато тече първия валс да се настроят, да довършат важните за тях в този момент дейности и да превключват естествено.\nМного е важно учителите да разговарят с децата, като екскурзоводи – внимателно, без викове, забележки, ирония, обиди, повишаване на тон, заплахи. Мек, спокоен глас и толерантност са ключът към много детски сърца.\nДецата имат нужда да крещят, за да се освобождават. Ако крещенето стане регламентирано, например сутрин, на двора децата, които желаят ще могат да се освободят от напреженията, с който идват от вкъщи. Така деня ще мине по-леко за всички.\nВ българската традиция (4-5 поколения преди нас) „пролетния” вик е бил особено важна част от авторегулацията. Натрупаното цяла зима затваряне, потискане, скованост, студ, са се изчиствали с легално викане сред природата с часове. „Ехооо!”.\nЦелта е класните стаи да са тихи, а децата да имат легална форма да се изразят.\nИзползвайте почистващи препарати без мирис. И без вредни химикали.\nПомещенията да се проветряват по няколко пъти на ден.\nПомещенията да ухаят деликатно. Например всяка сутрин в купичка вода капвайте няколко капки етерично масло от чаено дърво или мента или лимон или нещо друго. Друг вариант е в голяма купа с вода да сложите изсушена лайка или липа или … Въздухът за възрастните няма мирис, но децата го усещат много добре и това ги успокоява.\nДезодоранти, химически ароматизатори и ароматни пръчици не са желателни. Ароматните пръчици тъй като са силни за децата, са подходящи за открито пространство или за голям салон с отворен прозорец.\nВ храната също е добре да се избягват силните миризми. Миризмата от кухненските помещения по възможност да не достига другите стаи, а да се проветрява с абсорбатори или прозорци.\nМатериите имат огромно значение за децата. 100% памук за текстила е минимум.\nДунапрен и пластмаса е желателно да се избягват.\nКолкото повече естествени материи допират децата, толкова по-добре ще се свържат с природата и ще са по-релаксирани.\nИдеално би било ако пода и мебелите са дървени (не ПДЧ или МДФ).\nДобре е съдовете за хранене да са керамични, дори лъжиците да са керамични.\nКилимите на пода, по който играят децата, освен с прахосмукачка да се тупат и перат периодично, това е много здравословно за децата.\n6 октомври 2012 година – Първа Алтернативна Научна Конференция с международно участие\nСъздаване на среда за израстване – публикация\nС искрено уважение към всички, които се занимават професионално с наука, съм подготвила на следващите страници моята гледна точка по темата.\nВсеки ден на Земята ние се намираме в Среда (Къде), в някакъв отрязък от време (Кога), извършваме определени действия или бездействия (Какво) по начина, по който умеем, със средствата, които имаме (Как), водени от мотиви и вярвания (Защо), на базата на взети ежесекундни решения (Кое и Колко) от нашата моментна идентичност (Кой съм аз), носейки се по закона на причината и следствието (Откъде и Накъде), привличайки хора и събития (С Кого).\nПървото от тази редица логически нива на промяна е Среда. Както за различните растения са необходими определени показатели на средата (почва, вода, климат…), за да живеят и израснат, така и за хората e нужна подходяща среда да израстват физически, емоционално, ментално и духовно. Така стигаме до първите въпроси, които ще разгледаме в изложението, което следва. Как ние възприемаме информацията за средата? Кои са елементите на средата и критериите, по които да я оценим? Как средата влияе на нашите тела? Коя среда е подходяща?\nМного хора твърдят, че средата няма значение. Някои живеят в мръсни жилища, въпреки доброто си материално положение ходят с едни и същи дрехи с дни, ползват една чаша за всичко, което се пие, влизат с калните обувки в собствената си спалня и се хранят в леглото, а остатъците от храната хвърлят наоколо. Тези свои привички те пренасят и извън дома си. В многобройните ми разговори с подобни хора откривах радостта и гордостта, с която го правят. Моето лично мнение е, че средата и за тях има значение. Когато е чисто и подредено, те се изнервят, стават сковани и докато не го разрушат или разхвърлят, не могат да се успокоят. Така стигаме до следващия въпрос: Как ние обработваме информацията за средата и й реагираме?\nПриродата (заобикалящият ни материален свят, който не е резултат от човешка дейност) е естествената за нас среда. За разлика от другите живи същества, които се приспособяват към Природата, хората й въздействат, променят я, на практика разрушават средата по начин, който е вреден както за тяхното здраве, така и за това на идващите след тях. Пингвините не си строят хижи, лебедите не си правят самолети. Хората вършат всичко това, за да оцелее физическото им тяло на всяка цена и/или за да се експлоатира максимално материята. Този процес има две възможни посоки на развитие – негативна и позитивна. Тук ще говорим за позитивната. Така стигаме до същностния въпрос, който ще разгледаме: Как ние сега да създадем среда за израстване?\nКак ние възприемаме информацията за средата?\nНие, хората, възприемаме информацията за заобикалящата ни среда основно чрез сетивата ни – вкус, мирис, зрение, слух и осезание. Количеството и качеството на информацията, която получаваме, зависи от степента, в която са развити и функционират тези сетива. Ние чуваме определен диапазон на звука, виждаме само ако има светлина. Котките имат по-добре развито нощно зрение от нас, кучетата – обоняние, делфините – слух… Много често дефицит в едно сетиво се компенсира чрез свръхразвитие в друго. Например хора, които имат силно развито обоняние, могат да припадат от силна миризма на храна. Хора с изострен слух биха могли да получат главоболие от силна музика. Хора с чувствително зрение са в състояние да изпитат световъртеж от ярки цветове или от слънчеви лъчи върху сняг. Често хора, който са незрящи, имат свръхразвит слух. В зависимост от природните ни дадености и от това дали съзнателно правим упражнения за развитие на сетивата ни, ние възприемаме и изпращаме за обработка към мозъка различно количество информация за средата.\nСъвременните деца са с много по-чувствителни и развити сетива от възрастните и това налага създаване на ЩАДЯЩА сетивата среда в местата, които се посещават от деца. Щадящата сетивата среда е изключително важна в училищата, например да има меки пастелни цветове, тихи адсорбиращи шум помещения, свеж въздух, естествени материали и т.н. Нещадящата среда води до „хиперактивни”, „аутистични” и агресивни деца.\nУпражненията за развитие на сетивата са начин човек да взима по-осъзнати и качествени решения. Например – ако шофирате и сетивото ви зрение не е развито, имате много по-голям шанс да катастрофирате от човек, който съзнателно тренира да вижда и забелязва.\nНашите сетива не улавят вълните на телевизията, радиото, на военните, на мобилните оператори и много други, които преминават ежесекундно през телата ни. Това не означава, че ги няма и че не ни влияят. С помощта на уреди разширяваме с всеки изминал ден възприятията си, например имаме очила за нощно виждане и т.н.\nКой са елементите на средата и критериите, по които да я оценим?\nСредата има два основни елемента – материален и „невидим”.\nМатериалните елементи са нещата, които влизат в телата ни – храна и вода, тези, който се допират до телата ни – материали, въздух, земя, вода и лъчи.\n„Невидимите” елементи са свързани с по-фината енергия, например мислите.\nКритериите за оценка на средата определят изборите ни по отношение на нея. Ако се замислим за най-влияещия ни елемент от средата – водата, която пием – критериите могат да бъдат химически състав, топлина, структура и др. В зависимост от осъзнатостта си хората пият вода от чешмата, планинска, минерална, изворна, бутилирана, филтрирана, размразена, в синя бутилка, структурирана на слънце, с планински кристали или аметисти, с надписи „Любов и Благодарност”, сребърна и т.н. Някои хора смятат, че водата не е за пиене, а е само разредител за производство на напитки.\nРазвитието на осъзната критериална система за оценка на всеки един елемент от средата е основа за здраве и хармония. Най-лесният начин да стане това е всеки да се замисли за елементите на средата. След това за всеки един елемент да напише критерии, по които този елемент може да различи, например критерии, по които се различава храната. Колкото повече критерии има, толкова по-осъзнато решение може да вземе.\nЕдин от най-важните уроци, който трябва да предадем на децата, са уменията за изграждане на критериална система, както и добре развитата критериална система за вода, въздух, храна, красота и емоционална среда.\nКак средата влияе на нашите тела?\nСредата влияе на здравето и хармонията на всичките ни тела едновременно.\nФизическото тяло се влияе от храната, водата, билките, лекарствата и химикалите, които приемаме под формата на препарати за миене на съдове, консерванти, оцветители, ароматизатори и т.н. То се влияе от материалите, до които се докосваме –основно дрехи, материя на мебели, инструменти и др. Нашите физически тела могат да са живи в определени температурни диапазони.\nЕмоционалното тяло се влияе от музиката, звуците, шума, красотата, хармонията, настроенията на околните, натрупаните вибрации в помещението или мястото, мислите на другите, образите, книгите, филмите и др.\nМенталното тяло се влияе от поведенческите модели и норми на социалната среда, от посланията на медиите, интернет и книгите. Сменяйки населеното място или страната, хората получават нови мисли.\nДуховното тяло се влияе от енергийните места като Рилските езера и др.\nНашето физическо, емоционално, ментално и духовно здраве е в голяма степен пряко зависимо от средата, която избираме. Думата „избираме” е съществена. Например ако имаме емоционални проблеми, е добре да работим през всичките си тела, холистично, за отстраняването им. Физическото тяло да пие подходящи билки, структурирана с любов вода и жива храна, да се движи активно, да прави дихателни упражнения, да се наслаждава. Емоционалното тяло да слуша подходяща музика, да твори през едно от изкуствата, да плаче или да се смее, за да се изрази, да е сред хора, които излъчват любов. Менталното тяло да повтаря утвърдителни положителни изречения, да анализира и осъзнае емоцията, както и да премахне конфликта, който я е създал. Духовното тяло да медитира или просто в състояние на дълбоко отпускане да се прочиства… Ние избираме средата и можем с действията или бездействията си да доведем до здраве или болест телата си.\nТелата при децата се развиват в различни периоди на тяхното израстване. Основното внимание на родителите до 7-годишната възраст на детето е да развие здраво физическо тяло, от 7 до 12 – здраво емоционално тяло, от 12 до 18 – здраво ментално тяло, а от 18 да развие здраво духовно тяло. Тези възрасти са обобщени и за всяко дете те са индивидуални. Важно е децата да не бъдат насилвани да развиват ментално тяло в детската градина и логика преди 12 години, защото това, статистически доказано, води най-често до физическо или емоционално разстройство на децата. Тези различни периоди на развитие при децата изискват и различна среда, стимулираща етапа, в който е детето.\nКоя среда е подходяща?\nМоето мнение е, че подходящата среда е тази, която ни прави здрави, любопитни и радостни.\nКак ние обработваме информацията за средата и й реагираме?\nДанните, които постъпват през сетивата ни, се обработват от мозъка ни във вид на информация. Тази обработка включва интерпретация на тези данни на база предишния ни опит, ценности, вярвания. Например при вида на бяла мечка ние виждаме животно от зоологическата градина, а ескимосите виждат съзират храна. При вида на пречупен кръст ние разпознаваме спомени от Хитлер, а в Индия хората го слагат включително и в хлебарниците върху салфетките – като израз на вярата в доброто, което носи.\nНашата система от вярвания определя интерпретацията на средата и затова на един и същи кадър на филм половината зала може да се смее, а другата да плаче.\nКолкото по-фиксирана и негъвкава е тази система, колкото по-неприемаща е другите гледни точки и с колкото по-силна вяра е активирана, до толкова по-силни отклонения от вътрешния ни мир може да доведе.\nЗа децата е необходимо да имат възможност да се запознават с различни гледни точки и да могат да избират собствената си ценностна система. Важно е да живеят в много чиста и в много мръсна къща, за да открият своя баланс. Да видят пред себе си много подреден и детайлен човек, както и твърде хаотичен и спонтанен, за да намерят своята собствена равновесна точка. Да пътуват по света и да имат уважение към всички религии и системи от вярвания.\nКак ние сега да създадем среда за израстване?\nС активни действия.\nКритериите, по които може да се оцени дали средата е подходяща за израстване, са: вътрешното усещане за радост, красота и хармония, качество, баланс между полезност и приятност, естественост, любов, предизвикателство/вдъхнове-ние, което да дава движение.\nТрябва да си познал тази среда, да си се докоснал до нея, да си я изживял физиологично, да си се изчервил, задъхал, захласнал, за да можеш да я предадеш и на децата. Нашата работа е да създаваме красота – градини с цветя, красива храна, да е красив всеки детайл и елемент, който сътворяваме. В малките неща от ежедневието с личен пример да осигуряваме среда за израстване, естествено и смирено да живеем живота си радостно сред хармония и красота във всичките тела и измерния.\nНовата парадигма в човешките отношения означава да разберем, че всичко е в нас и други няма. Когато в нас е чисто и радостно, така се озарява и около нас. Ежедневната хигиена на телата – на физическото, емоционалното, менталното и духовното, води до вътрешен мир, вътрешна радост и лекота. Особено важно е сега, през 2012 година, да се фокусираме върху чистото мисловно поле.\nМислите стават неща все по-бързо.\nЕдно дърво е самотно и няма голямо влияние. Много дървета се превръщат в гора и вътре се създава микроклимат. Въздухът, влажността, настроението на гората са осезаеми. Заедно сега можем да създадем среда за израстване – за себе си, другите и Вселената.\n18 април 2015 година – Любов Миронова организира Форум Хармония с деца. Творци на хуманна педагогика, на които са представени в сравним вид човеколюбиви педагогики. Там представя и Озарената педагогика, която тя създава.\nОзарена педагогика. Среда – видео\n24 април 2015 година – Форум Нови и действащи алтернативи в образованието\nОзарено училище – видео\nмарт 2015 година – При вида шумно рекламирана иновативна класна стая, в която децата са сложени да учат на червени чинове Любов Миронова написва поредица от постове, с които обяснява на хора с пари, които искат да дадат тези пари за деца, как да направят детска среда без да вредят. Тези постове прерастват в няколко статии по темата как да се направи класна стая и среда за деца. (в оригиналния си вид бележките са в края на тази страница).\n14 март 2016 – Среда за израстване: Здраве – статия StreetWatchBG\nНие избираме средата около нас и така усилваме здраве или болест в телата си\nСредата, в която да живеем – е както материална, тоест видима, така и невидима.\nМатериалната част на средата включва както нещата, които влизат в телата ни – храна и вода, така и тези, които се допират до тях – материали, въздух, земя, вода и лъчи.\nНевидимите елементи са свързани с електромагнитните лъчи – по-фината енергия, например мислите.\nКолкото по-добре развита е критериалната система на човек по отношение на средата, толкова по-осъзнати избори може да направи той по отношение на нея и здравето си. Ако се замислим за един от най-важните елементи от средата – водата, която пием – критериите могат да бъдат химически състав, топлина, структура и др. В зависимост от осъзнатостта си хората пият вода от чешмата, планинска, минерална, изворна, бутилирана, филтрирана, размразена, в синя бутилка, структурирана на слънце, с планински кристали или аметисти, с надписи „Любов и Благодарност”, сребърна и т.н. Някои хора смятат, че водата не е за пиене, а е само разредител за производство на напитки. Така за всеки един елемент на средата, човек трябва да разширява набора си от критерии и да прави по отношение на него съзнателни избори.\nСредата влияе на здравето и хармонията ни многоаспектно\nНашето физическо, емоционално, ментално и духовно здраве е в голяма степен пряко зависимо от средата, която избираме.\nФизическото тяло се влияе от храната, водата, билките, лекарствата и химикалите, които приемаме под формата на препарати за миене на съдове, консерванти, оцветители, ароматизатори и т.н. То се влияе от материалите, до които се докосваме – основно дрехи, материя на мебели, инструменти и др. Нашите физически тела могат да са живи в определени температурни диапазони.\nМенталното тяло се влияе от поведенческите модели и норми от генотипа и на социалната среда, от посланията на медиите, интернет и книгите. Сменяйки населеното място или страната, хората сменят и мислите си.\nДуховното тяло се влияе благоприятно от енергийните места като Рилските езера, Йерусалим, Тиуанаку и др.\nИмайки познание, кое как влияе на здравето ни, ние имаме избор.\nДумата „избираме” е съществена\nАко например имаме емоционални проблеми, е добре да осигурим благоприятна среда на всичките си тела. Физическото тяло да пие подходящи билки, структурирана с любов вода и жива храна, да се движи активно, да прави дихателни упражнения, да се наслаждава. Емоционалното тяло да слуша подходяща музика, да твори през едно от изкуствата, да плаче или да се смее, за да се изрази, да е сред хора, които излъчват любов. Менталното тяло да повтаря утвърдителни положителни изречения, да анализира и осъзнае емоцията, както и да премахне конфликта, който я е създал. Духовното тяло да медитира или просто в състояние на дълбоко отпускане да се прочиства…\nНие избираме средата и можем с действията или бездействията си да доведем до здраве или болест телата си.\n/вижте продължението „Как да да се грижим за сетивата“ в категория Street of Hope/\n4 април 2016 – Среда за израстване: Как да се грижим за сетивата – статия StreetWatchBG\nСегашните деца се раждат с много по-изострени сетива от нас. Чувствителни са до физическа болка. Ето няколко идеи за щадяща сетивата среда\nНие, хората, възприемаме информацията за заобикалящата ни среда основно чрез сетивата ни – вкус, мирис, зрение, слух и осезание. Съвременните деца са с много по-чувствителни и развити сетива от възрастните, възприемат в пъти повече информация това ги натоварва емоционално и психически. Затова на местата, където те прекарват много време, средата трябва да е щадяща сетивата. Щадящата сетивата среда е изключително важна в училищата, например да има меки пастелни цветове, тихи адсорбиращи шум помещения, свеж въздух, естествени материали и т.н. Нещадящата среда води до „хиперактивни”, „аутистични” и агресивни деца.\nВ българската традиция (4-5 поколения преди нас) „пролетния“ вик е бил особено важна част от авторегулацията. Натрупаното цяла зима затваряне, потискане, скованост, студ, са се изчиствали с легално викане сред природата с часове. „Ехооо!“.\n16 април 2016 – Среда за израстване: Как да създадем класна стая – статия StreetWatchBG\nНяколко примера от практиката, които могат да са полезни и на родителите\nКакто вече подчертах, средата, в която децата живеят и учат, е от решаващо значение, както за здравето, така и за развитието им. В най-ранната детска възраст от 0 до 6 години, ключовата дума за развитието на децата е ДВИЖЕНИЕ. Затова стаята, в която децата растат, учат и играят, трябва да осигурява възможност за максимално много и естествено движение.\nПри децата на възраст от 6 до 12 години, стаята трябва да осигурява възможност за изразяване на емоциите през изкуства и да осигури възможност да работят по групи. Тук ключовите думи са ТВОРЧЕСТВО и ЗАЕДНО.\nВъв възрастта от 13 до 18 години стаята трябва да осигурява максимална възможност за умствена дейност и експерименти. Ключовата дума е ИЗСЛЕДВАНЕ.\nКак трябва да изглежда това на практика? Ето няколко примера.\n1. Класна стая в 138 СОУ за ученици, изучаващи китайски език\nСтаята е светла и ведра. Дава усещане за свежест и уют. Разделена е функционално на три части. Към традиционната част за учене (дъски и чинове) има библиотека с мека мебел, маса за екипна работа и кът за вода. Стаята е щадяща сетивата. Няма ярки цветове, констрасти, много елементи. Семпла позволяваща активните деца да се фокусират в учебния час. Дискретно Китай се усмихва от стената до вратата. Без претеции, без желание да покаже „големи сме, силни сме“. Красиво, елегантно, функционално. Дава възможност децата и учителя да извършват различни дейности заедно и поотделно.\nТази стая удовлетворява нуждата на децата от светлина, слънце, достъп до свеж въздух, нуждата от вода, възможност да си починат, да работят заедно екипно на обща маса, да си почиват сетивата им, да се концентрират по-лесно, да усещат подкрепа от тези, чиито език изучават. Стаята е обезопасена (няма контакти по подовете, няма остри ръбове на нивото на главите на децата и т.н.).\n2. Класна стая по метода на проф. Лозанов\nПрепоръчвам изключително внимателно да се изгледа, особено в частта кога и какво се закача по стените на класната стая! Веселина Дамаскова е действащ учител в училище „Малкия принц“ гр. Варна. – видео\n3. Класна стая на проект Светлина – Озарено училище – Любов Миронова – видео\nВ стая за обучение на деца са необходими 3 кв. м на дете. Ако стаята е с компютри, са необходими по 5 кв. м на дете. При разработването на Проект Светлина в проекта на Озареното училище са заложени 10 кв. м на ученик Това е личното пространство, необходимо на човек да е спокоен и да може да се отвори за учене. Хората са различни. Едни са имат нужда от много територия, условно като лъвове, други имат нужда да са по много на малко пространство като кокошки. В класната стая е добре да има възможност за усамотена работа и за работа в екип.\nЕдин вариант е както в предишния пример – стандартни чинове и отзад мека мебел и маса със столове.\nВтори вариант е да се поставят диагонални индивидуални чинове и обща маса по средата. Диагоналният индивидуален чин позволява лесно ставане и сядане, лично пространство и не се разсейваш от съседния екран. Кабелите се движат по стената и са скрити. (Снимките по-долу са правени с телефон пътьом през 2011 година в ПМГ – Гоце Делчев.)\nСтаята в оригинал е светла и слънчева. На стената, която я няма на снимките, има дигитална дъска. Голямата маса позволява учениците да работят в екип. Така се гледат лице в лице, а не гледат гърбовете на съучениците си. Идеята за заедно, общност и екип има условия да се реализира естествено.\nЗа тези, които ползват термина „аура“. Размерът на аурата определя необходимото лично пространство на човек да се отпусне и да се отвори за учене. Съвременните деца имат нужда от по-голямо пространство, за да са спокойни.\nДиагоналните чинове позволяват столове на колела с възможност да се регулира височината им според височината на детето. Има голяма разлика дали ще прекара човек един час седнал на мек стол какъвто е при диагоналното бюро или на твърд стол.\nКлавиатурите са като чекмедже за да има възможност децата да си сложат лист/тетрадка и да пишат. От работният им плот заема място само стойка на монитор и мишка.\nФинландски вариант на компютри в класната стая. Чиновете са леко наклонени с механизъм детето да държи вещите си под тях. Наклонът е предимство при писане и рисуване.\n4. Класна стая по метода на Мария Монтесори – видео\nПоказва доверие, отсъствие на страх, че някои ще тича, чупи, рита… Лично и споделено прастранство. Чисто и просто. Отсъства напрежение.\n16 април 2016 – Във връзка с предстоящия двудневен фестивал Здравей, Здраве в Пловдив и темата за детската среда разговор по радио Пловдив – аудио\n16 април 2016 година – Създаване на здравословна среда за деца физическа, психическа и емоционална – видео от фестивал Здравей Здраве\nZdravoslovna-sreda-za-detsa – презентацията като PDF\n21 април 2016 година – Възрастовите периоди при детето определят средата, в която трябва да се развива – статия Портал 12\nЗа седма поредна година в Пловдив се проведе фестивала “Здравей, Здраве”. Темата на събитието бе “Децата в нас, децата около нас”. Портал 12 ще ви представи интересни моменти от избрани лекции в рамките на фестивала. Първата тема, с която ще ви запознаем, е “Създаване на здравословна среда за деца – физическа, психическа и емоционална” с лектор Любов Миронова.\nЛюбов Миронова е обучител и педагог, автор на поредицата приказки „Бонбончо“. Тя работи активно за промяна на образователния модел в България и е основател на център за работа с деца и родители. Автор е на програма за обучение „Виолетовата жаба“, изготвена за деца с енергично изразена индивидуалност и техните родители. Любов Миронова е автор и на педагогическата серия от публикации „Устойчив модел за образование и хармония с деца“.\nЗа да създадем адекватна среда за развитие на детето – училищна или домашна – е необходимо да се съобразим с възрастта, в която е то. Това е важно, за да може специфичните за периода нужди на детето да бъдат удовлетворени. Основните периоди на развитие при децата са през 7 години:\n– От 0 до 7 годишна възраст се развива тялото на детето.\n– От 7 до 14 се развиват емоциите\n– От 14 до 21 се развива умът\n– След 21 годишна възраст се развива връзката на индивида с Цялото\nПространството за дете в първи период на развитие трябва да е изключително пригодено за движение. Във втория период е важно детето да може да твори заедно с други деца, т.е. средата трябва да е подходяща за групово творчество. От 14 до 21 е времето, в което се извършват експерименти. За тази цел е необходима един вид лаборатория, за да може детето да преживява по-сложни интелектуални концепции през практика.\nНай-важното за обзавеждането на една стая е да може да се даде ясен отговор „Това е тук, защото…“ Всеки предмет носи определено послание, заема определено количество въздух, затова е изключително важно да няма излишни неща. Трябва да имаме ясна представа каква добавена стойност за живота на детето носят предметите в стаята му, обяснява Любов Миронова\nНе се страхувайте да променяте средата на детето спрямо етапа на развитие, в който то се намира. Това ще му помогне то да се чувства в максимално полезна и мотивираща среда, която ще му даде възможност да се развива пълноценно. Така че отделеното лично време на родителя и малко инвестирани средства ще се възвърнат многократно.\n22 април 2016 година – Дайте на децата си свобода за движение и да бъдат независими – статия Портал 12\nНа фестивала “Здравей, Здраве”, който се проведе на 16-17 април в Пловдив, педагогът и обучител Любов Миронова изнесе лекция на тема “Създаване на здравословна среда за деца – физическа, психическа и емоционална”. Представяме ви резюме на темата и видео материал от самата лекция.\n23 април 2016 – Среда за израстване: Шареното не е детско– статия StreetWatchBG\nПродължение на темата „Как да създадем класна стая“. Примерите може да са полезни и за родителите\nВъзрастните правят две фундаментални грешки в разбиранията си за отглеждането на съвременните деца.\nПървата е разбирането, че ШАРЕНО е равно на ДЕТСКО.\nА втората е вечния въпрос ПОСЛУШЕН ЛИ БЕШЕ ДНЕС? ПОСЛУШЕН ЛИ Е?\nВъпрос, който традиционно се задава при среща с дете, и който означава „изпълняваш ли безпрекословно чужда воля, подчиняваш ли се…“\nПървата фундаментална грешка има отношение към класната стая. Втората е спомената тук заради размера на щетите, които причинява.\nПредставата на възрастните, че детската стая или класната стая трябва да е шарена е толкова традиционна, че ако човек се замисли защо го прави … остава празно… Шареното изморява, по-никакъв начин не ти помага да се концентрираш да учиш, разсейва, не създава чувство за естетика и красота, дразни.\nПравенето на нещо заради самото правене, без да има смисъл, без да се мисли за последиците е причина някои стаи в детските градини и училища да приличат на панаир, на място да отпадни материали, или просто на претенциозен кич.\nКрасиво е равно на детско\nДецата обичат красиви, естествени неща. Красиво създадено от човек, е нещо, което се опитва да доближи природата като хармония. Носи усещане на изгрев, залез, листо на череша, осанка на папагал ара… Пластмасовото не естествено, то често е функционално (вадиш ползваш, прибираш напр. лего). В този смисъл модерните стилизирани дизайни са подходящи за модерни стерилни кабинети за бизнес и администрация. При децата класната стая е добре да е по-традиционна – дърво, уют, варови дишащи бои, светло, ведро.\nИ ако детското не е шарено, то цялата демонстрация за пред възрастни, колко е детска класната стая, трябва да отпадне. Цялата показност на картини, плакати, наредени играчки на високи рафтове, които децата могат само да гледат, но не и да ползват.\nВсеки родител, като влезе в класната стая, трябва да търси отговор – това за какво е тук и как помага на детето ми да учи, като седи пред очите му. Възрастните хора са склонни да трупат вещи. Колкото по-възрастни стават, толкова по-трудно проходими стават домовете им. В българските учебни заведения значителна част от персонала е в пенсионна и след пенсионна възраст, т.е. няма да им е естествено да се разделят с всичките си съкровища и с идеята си, че шарено е детско и че шареното родителите приемат като знак за качествено образование.\nВреме е за голямо почистване!\nВъзрастните се обличат често в черно, сиво и тъмни цветове, ходят често с мрачни коли в мрачни офиси и затова решават децата им да са облечени в цикламено, розово до припадане, всяка дреха да е в различен цвят. Няма нужда. Шарено не е детско! Красивото е детско! Дрехите на децата трябва да са 100% от естествени материали, красиви, семпли, удобни, функционални, даващи възможност за игра, движение и спокойствие, че не е дошъл края на света, ако капне храна или се изпръскат в локва. Дрехите трябва да са продължение на детето. Това съм аз, а тази дреха е естествено продължение на мен, тя ме отразява и ме изразява.\nКласните стаи са по-скоро неутрални\nПастелни, бледи цветове. Няма акценти. По стените има материали, които трябват за този час или за следващите два. Пъстротата и живостта на стаята идва от децата, от усмивките им, от движението им, от материалите необходими за часа, презентацията на учителя, това, което е тема на урока, там, където искаме да насочим вниманието. Красотата в стаята идва от живи цветя и радостни деца, от достъп на пряка слънчева светлина и свеж въздух.\nЕто още примери:\nКак се създава класна стая по метода на Рудолф Щайнер – Валдорфска педагогика\nЦветовете са пастелни, топли, уютни. Успокояват и предразполагат да се отпуснеш и да твориш. Няма напрежение, агресия, стрес. Семпло и естествено.\nКласна стая от изцяло естествени материали\nЕко класна стая в Казанлък – ОУ „Чудомир“Това е първата по рода си класна стая, постороена само от дърво, слама и глина. Екологичната сграда се намира в двора на училището. Конструкцията е изградена от втора употреба дървен материал.\nСтените са направени от пресовани бали слама бали, а мазилката е глинена. Осветлението е лед, за да може да изразходва минимално електрическа енергия. Енергийно ефективен климатизатор осигурява нормална температура в помещението. Това е т.нар. пасивна сграда, която изразходва много малко ресурси, за да поддържа добри условия за използване.\nТук ръбовете са остри и светлината не е достатъчно.\n84 ОУ „Васил Левски“ – село Герман, Панчарево\nВижте гледката от прозореца!\nЧиновете имат отвори да преминават кабели на монитор например.\nОбезопасяване на радиатори. Бих омекотила двата ръба с топлоизолация и увити в красив текстил или със специалицирани ъгли за детска безопасност. В детска градина децата не са много по-високи от радиатор и радиаторът е възможно при тичане и/или бутане да нарани глава или рамо. Или да е изработено то дърво. Тогава ръбовете лесно ще се оберат.\nМебелите в класната стая са дървени. Дървото позволява да му се дава форма, носи уют, топлота и е естествен Всички ръбове са обрани, а на крака на масата е двойно обран. Плотовете са с обрани ъгли.\nСъщото правило важи за трегери и тавани. В трегерите категорично не се слагат метални лайсни, за да се оформи хубав ръб.\n30 април 2016 година – Среда за израстване: Живата класна стая – статия StreetWatchBG\nКак да създадем среда за учене според пирамидата на потребностите на Маслоу\nЦелта е класната стая да е съобразена с нуждите на децата.\nТемата за нуждите е необятна, така че ще използваме нещо познато – пирамидата на Маслоу за човешките потребности. Не е идеална, но тъй като е популярна, е добра отправна точка за изясняване на темата.\nПотребността от учене е на петия етаж на пирамидата на Маслоу. Най-просто казано, трябва да са удовлетворени първите четири етажа, та да му е до учене на човек. Ако един етаж не е удовлетворен, може да се компенсира частично от този над него и под него.\nЗа традиционните разбирания текстът е краен. За търсещите какво става по света, е ясно, че нещата си работят чудесно.\nПървият етаж е „Физиологични нужди (сън, вода, храна). Секс. Защита от стихии – въздух, вода, огън, земя, етер.”\n(сън, вода, храна). Това означава, че в стаята е добре да има машина за вода или на децата да им е разрешено да си държат на чина вода. Когато водата е на чина, ги подкрепя при всяка по-силна емоция да посягат към нея и да отпиват, т. е. да си помогнат, за да се успокоят.\nВ стаята има мека мебел отзад. Така, ако някой не се е наспал, може да отиде да си доспи, без да пречи и разсейва останалите. (Въпросът не е в този час взаимно да се измъчват всички с поддържането му буден. Въпросът е да се смени режимът му на лягане, така че да идва свеж на училище).\nВ стаята отзад има маса със столове. Подходяща е за екипна работа, за индивидуална работа и да си изядеш сандвича в междучасието. За един учител е много по-лесно и смислено да занесе по една гола филия хляб сутрин на децата, които нямат храна и те да преминат към етажа за учене, отколкото да се бори за вниманието им, когато всичко в тях е превзето от глад.\nВ стаите по стените няма огромни постери с полуголи герои от компютърни игри в еротични пози, спонсорирани от известни фондации. Червеният цвят е забранен за класни стаи. Повишава раздразнителност, сексуалност, агресивност, липса на концентрация.\n– въздух, вода, огън, земя, етер. В стаята не става течение. Прозорците са уплътнени. Стаята се проветрява всяко междучасие или, ако вратата е уплътнена, малко прозорче да стои постоянно открехнато. Целта е да има свеж въздух и наличие на достатъчно кислород.\nПодът на стаята се мие с вода извън учебно време, така че децата, когато влязат в класната стая, да е сухо. Целта е да не се подхлъзнат и паднат.\nМного важно е до децата да достига слънчева светлина. Стаите да са светли и слънчеви. Прозорците големи и чисти. През летните месеци са нужни щори, за да предпазват децата от претопляне и изгаряне. За да могат да учат децата, да пишат и четат им трябва много светлина. Осветлението трябва да е изчислено, така че да е достатъчно интензивно, равномерно и щадящо очите на децата (т.е. не може лампи в четирите ъгъла на стаята и останалата част от тавана в патриотични символи).\nЗа десничарите е добре слънчевата светлина да пада отляво. За левичарите е добре да пада отдясно. Така подреждането на стаята под формата на буквата П с диагонални чинове дава възможност за избор, кой как да седне и да му е светло, като пише.\nПодходящи цветове за класна стая са топло много бледо жълто. Стена в бледо синьо и стени в бледо зелено. Цветовете са пастелни, топли, клонящи към бяло. Дават топлина, уют, мека свежест. Забранени са черно, червено, виолетово, лилаво. Забранени са ярки и/или тъмни цветове. Не е препоръчително кафяво и охра. Повече информация в книги по цветотерапия.\nПодът е важно да е от естествено дърво. Паркет или дюшеме. Дървото успокоява децата.\nВ стаите е безценно да има цветя – мушкато, ендрише, здравец. Те са фитоцидни. Прочистват въздуха от болести.Помагат на децата да се заземят и успокоят.\nWiFi в училище се включва при нужда, например събитие. Интернетът е по кабел. Така се предпазват децата от облъчвания, които са с неизяснено влияние върху здравето им.\nСетивата трябва да се пощадят. (За щадящата сетивата среда има информация в предишните четири статии в рубриката „Среда за израстване“.) Целта е детето да може да се фокусира в първопричината да е в тази стая – да учи.\nТова е първият етаж от пирамидата на Маслоу. Остават още три преди детето да стигне до нужда от учебен процес.\nДа видим какво има на втория етаж на пирамидата на Маслоу. Физическа, психическа и емоционална сигурност\nАко детето изпитва страх, то трудно може да учи. Ако се плаши и наказва редовно, това практически го инвалидизира по отношение на учене. Специално внимание обръщам на така наречените „строги учителки” – насилието над деца, дори и с уж с добри намерения е израз на педагогическо невежество, професионална безпомощност и сърдечна студенина. Няма място за насилие над деца особено на места, където те са принудително задържани по закон до 16 годишна възраст.\nВ класната стая децата трябва да се чувстват физически безопасно. Това означава, че няма остри ръбове от шкафове и трегери, на които могат да се наранят. Децата са пълни с енергия. Те се движат, тичат, скачат. Това е нормална част от детството. Дори това да не е физкултурен салон, а класна стая, е добре да е предвидена тази естествена живост на децата. Когато се шпаклова стаята, ръбовете на стените се правят обли. Не се използват широко разпространените вградени метални ръбове. И издадените и хлътналите ръбове на стени, таван и трегери са обли. За мебелите важи същото – да имат обрани ръбове на плотове, крака и страни.\nВ стаята няма стелещи се по пода разклонители. Мултимедията е монтирана на тавана. Компютрите са разположени покрай стените. Учителят има контакт до бюрото си.\nВ стаята има специализирано място за якета и чанти. Така децата не се спъват в чантите си по пода. За целта трябва да има място под чина за учебниците.\nВтори вариант е, ако чинове се движат диагонално по стената, на стойката за компютъра да има място и за чанта до стената на нивото на стола. Най-добрия вариант е децата да си имат лични шкафчета в стаята или на етажа.\nРадиаторите/отоплителните уреди са обезопасени против изгаряне и пожар.\nЗа да се намали агресията и да се усили сигурността, е добре да има в класните стаи цветя и да се пуска в междучасията много тихо, там, където възрастните почти не чуват – Моцарт, Вивалди, Щраус.\nОсигурете пространство за изразходване на енергията\nВ училището е необходимо да има и място за крещене и място за свободно тичане. Мястото за крещене е звукоизолирана кабина, в която ученици и учители могат да влизат и да вентилират напрежението си. Мястото за тичане е маркирано, кръгово и се тича в него в една посока. Така излишната физическа енергия ще се изразходи легално.\nВ стаята няма мокри подове и остри предмети (закачалка с шишове за закачане на дрехи).\nПсихическа сигурност се подкрепя като децата могат да работят заедно, но и да се отделят зад другите на маса и да работят самостоятелно. Психическата сигурност се подкрепя, като стаята периодично в почивни дни се почиства с тамян и като учениците се научат периодично да благодарят на стаята, че ги приютява да учат в нея. Психическата сигурност основно идва извън стаята – от учителя, които преподава и от способността на класния ръководител да направи екип от децата, които се подкрепя и уважава.\nЕмоционалната сигурност идва от подкрепата децата, като са в емоция да могат да се справят с нея. Да имат наблизо вода за пиене, да могат да отидат на прозореца да подишат чист въздух, да си полегнат на меката мебел в края стаята докато се успокоят. Най-добре помага да си наплискат лицето, до облеят ръцете си и да намокрят вратлето си с вода. Емоциите в детството са бурни и кратки. Добре е да се научат децата на емоционална интелигентност, най-вече чрез примера на възрастните. Ароматите в класната стая, които могат да се използват са естествени (кора от портокал, кора от ябълка, лайка в купа вода…). Не са есенции или извлеци. Ароматерапията е дискретна т.е. възрастните почти не трябва да усещат миризмата.\nАко класната стая осигурява сигурност и безопасност, остават още три етажа да се удовлетворят според пирамидата на Маслоу докато се стигне до нуждата от учене.\nТретият етаж на човешките потребности е Любов, принадлежност, общност, приятели, да си приет, подкрепа и внимание.\nКаква е връзката с класната стая, за такава сърдечна тема?\nВсеки детайл в стаята да е направен с любов към децата от хора, които обичат деца и са премислили нуждите им, какво ще им е удобно, полезно и приятно.\nСтаята да е заредена с любов. Във въздуха ѝ да се усеща радост. Като влезеш вътре да чувстваш, че си добре дошъл, че си желан. Постига се с тамян, проветряване, фитоцидни цветя (здравец, мушкато, индрише), букети със свежи цветя, тиха класическа музика.\nДецата да имат собствени равностойни гардеробчета или рафтчета за чантите и учебниците си. Ние сме заедно и аз имам своето място. Аз съм част от цялото.\nВ стаята има маса и възможност за игри на маса (шах, не се сърди човече, бридж…).\nВ стаята има табло по модел на Селестен Френе с четири квадрата, в които децата пишат по темите:\nНа петият етаж в пирамидата на Маслоу за човешките потребности е ученето. Един етаж може да се компенсира от етажа отгоре и от етажа отдолу. Това прави нашият четвърти етаж ключов и възможно компенсиращ травми и нежелание за учене.\nЧетвъртия етаж е Уважение и признание\n– самоуважение, одобрение, да си нужен. Как класната стая може да помогне за това?\nВсеки ученик засажда цвете, дава му име и залепя името си и името на цветето си на саксията. Грижи се за него. Радва му се. Осигурява му светлина и вода според нуждите му. Това развива милосърдие и усещането, че за едно цвете си нужен и животът му зависи от грижите ти. Дава яснота колко е преходен животът и прави стъпки за емоционална интелигентност по отношение на смъртта, ако цветето умре. Вижда се цикъла раждане, разцвет, старост и смърт. Със снимки на цветята се прави календар за следващата година, който стои на стената.\nКласната стая е жива. Тя има нужда от грижи и поддръжка. На този етаж е приобщаването на децата. Един знае, че януари отговаря за проветряването на стаята. Друг отговаря дъската да е чиста. Трети избира класическа музика за междучасията. Четвърти подготвя маса на сезоните на шишарки и елови клонки през зимата (повече инфо от Валдорфска педагогика във вторият текст по темата за класната стая). Пети отговаря да снима класа с екипните работи в час и да прави изложба със снимки на табло… Всеки да има задача. Изключително лесна, но даваща ти усещането, че си част от цялото. Задачите всеки месец се ротират. Така се учи ритъм и цикличност. Да се знае, че стаята ти дава и ти ѝ даваш.\nИма табло за признание и благодарност. Ако съученик ти е помогнал да отидеш до лекаря или просто те е изслушал, когато си бил в нужда да споделиш, ако съученик е спечелил конкурс по брейк, ако съученик танцува балет и има концерт… Ти си значим за целия си живот, а не само за учебната дейност в училище и дори да не си най-добър по математика и литература, може да си великолепен артист, музикант, художник, тенисист… Да забелязваме ценното в другите, да го ценим и признаваме, да го назовем и да може да го споделим давайки уважение и получавайки уважение.\nТепърва ще стигаме до етажа с нуждата да учиш. Или накратко, ако са удовлетворени първите четири етажа от пирамидата на Маслоу, е очаквано да ти се учи с лекота.\n7 май 2016 година – Среда за израстване: Уважение и хармония – статия StreetWatchBG\nПознавателна потребност, творчество, учене, съзидание, познания, открития, умения, разбиране. Това е петият етаж на пирамидата на Маслоу.\nЗа да може да учи, на човек му трябва да може да се концентрира. Класната стая е звукоизолирана, тиха, без плашещо скърцащи паркети, врати и прозорци. Няма несвързано с урока шарено по стените. Семпла. Няма външни дразнители поне на основните сетива (вкус, мирис, зрение, слух, осезание). За да може да учи, на човек му трябва пространство – лично и споделено.\nЗа да може да учи, на човек му трябват материали да твори, да учи през игра, компютър и интернет за достъп до големи световни библиотеки.\nВ класната стая е необходимо да има мултимедия, компютър, интернет, колони – така че в часовете да има и визуализация на това, което се учи, да има интерактивни познавателни игри. Има нива на учене и няма как да метнем децата да правят анализ и синтез, без да имат понятия, структура и опит в дадена област. Може да се прочете повече в таксономия на Блум.\nНеобходима е голяма дъска за рисуване на мисловни карти на уроците, за едновременно представяне на отборни резултати, за споделяне на текстове и задачи.\nЗа да твори човек, му трябва муза, красота (идват от горния етаж на пирамидата) и спокойствие. Да не си стресиран, да се защитаваш, да очакваш да те „хванат” без домашно, че не знаеш… да ти посочват, че си лош, негоден… Трябва ти мястото да ти вдъхва сигурност. Защо строят банките с големи врати, мраморни подове и гишета, големи колони… за да създават подсъзнателни асоциации за „големи, стабилни, сигурни”. Същото е и с класната стая – ако тя наподобява стая в селска кирпичена къща, варосани стени, дървени мебели, пъстри пътеки и радостни перденца – и ти пее душата. Ако е латекс, алуминиева дограма, ПДЧ чинове и ламинат… друг ефект.\nЗа да ти се твори, трябва ред и хаос.\nТвърди се, че творците са разхвърляни. Творенето идва от дясното полукълбо, подреждането идва от лявото. Когато и двете полукълба са активни, се влиза в състояние на майсторство. Леонардо е направил с дясното полукълбо да се чудим Мона Лиза усмихва ли се или не, да имаме усещането, че отвсякъде все ни гледа, а с лявото полукълбо е нарисувал изящно всеки един детайл, мигла, косъм… Та и двете ни трябват в класната стая. Добре е да има ъгъл отзад с балатум, в които са разпилени листа, моливи, пастели… и е хаос. Не се подрежда. Място за разтурване. Всяко нещо, където е паднало, там си остава. Който има нужда да издиша, може да отиде там и да драска, рисува или просто да си седи, защото се чувства добре така.\nЗа да учиш, трябва любопитство. Да търсиш, да откриваш, да се стремиш към знанието. Класната стая, може да предложи библиотека с качествени книги – подбрани, човеколюбиви, актуални, ясни, полезни, красиви. Книгите стоят в шкаф с врати, така че да не се реят пред очите на децата. Който има желание да чете, отваря шкафа, избира си книга и сяда на мека мебел да си чете. Смисълът на училището е да научи децата да учат! Ако те могат да учат, тогава, каквато и тема да им е интересна, те ще си намерят време, начин и средства да я научат. Така се прави учене през целия живот. Когато ученето е ценност, създадено е умение за учене и среда, която го подкрепя, възрастните са си свършили добре работата.\nНа шестия етаж на пирамидата на Маслоу е естетика, красота, хармония, радост\nТова е етажът, заради който съм се разделила с не един работещ по темата образование. Трябва да се е красиво всичко и стаята – и учителката и материалите. Най-болната ми тема!\nДве отклонения за учителката и материалите. Когато обучавам учители, обяснявам подробно за тази красота. Именно, че като станат сутрин трябва да се изкъпят, да попеят, да се огледат в огледалото и да си се усмихнат: „Най-красивата на тази възраст!”, да си сложат дискретен грим, много дискретен! парфюм, да си направят прическа и с ведри дрехи и усмивка на лице да отидат при децата. Не може с черни дрехи, с прическа на Круела Девил и грим като индианец във военни действия да се ходи при деца. Също причудливите тоалети с тигрови елементи, пристиснали сланини и фолк аксесоари, включително пластмасови обици и обилни деколтета над провиснали гърди… По-прибрано! Красив не значи полугол, нито значи накичен като коледна елха, нито значи като от филм след 24 часа, и, най–важното, не значи във вид, излъчващ насилие. Красотата идва отвътре. Отвън просто леко я подчертаваме. Ако учителката не може да се справи, отива еднократно при професионален коафьор и се избира според формата и цвета на лицето прическа, която подчертава красотата ѝ. Отива еднократно при професионален дизайнер и разбира правилата за обличане според фигурата ѝ, като цветове и кройки. Ако няма време и желание – е достатъчно чиста коса в естествен цвят срязана равно да е вързана ниско на тила с дискретна шнола. И пак да повторя – облечени в черно, с измити лица като чинии, издули рамене и гърди като във фитнес зала – НЕ при деца!\nВторо отклонение – материалите. Ако се смачка една книга и се остави при другите, скоро и другите ще са смачкани. Ефектът на „счупения прозорец” – кмета на Ню Йорк Джулиани. Потърсете повече информация! Ако има надраскано на стената, скоро цялата стена ще е надраскана. Материалите са винаги нови, красиви, финни. Качествени. Не взимаме за деца играчка от „Зрънчо”, избираме дървена, или ако ни трябва конкретна функционалност, например Fisher Price. С парите по проекти все една мизерия лъха, едно усещане на много некачествено… Чак се построи огромна сграда за деца, без прозорци!!! До децата вътре няма свеж въздух и естествена светлина.\nМатериалите в класната стая са прекрасни. По-добре малко и както трябва (красиви и функционални), отколкото много като във вехтошарски магазин.\nПовтарям на учителките трябва да са красиви, всичко, което показват на децата да е красиво, да са си подготвили класната стая и да уважават децата, като по-новият модел, като по-талантливите, като това, което е утре. Не всички органи в едно тяло са бъбрек. И учителката бъбрек трябва да спре да мъчи децата черен дроб да станат като нея. Всеки си има функция и за да си я изпълнява, трябва да е различен. Уважение към различието и признаване на равни по божественост на децата. Така четвъртият и шестият етаж от пирамидата на Маслоу подкрепят петия – етажът за учене.\nКак разбираме, че нещо е красиво? Търсим отвън хармония, а отвътре – жизнена енергия. Вътре и вън. Стаята да е хармонична, е относително по-лесно постижимо. Гледаме съчетание на цветове и форми да са в приятно съчетание, да са уместни за възрастта на учащите, да има щипка приключение/закачка. Повече за цветове, форми и обзавеждане в предишните материали.\nКак да е жизнена стаята? Влизаш вътре и ти става благо като в храм или къща на усмихната стара баба, иска ти се да стоиш вътре. Като си седял вътре, ти става добре и искаш пак да дойдеш. Зареждаш се, усмихваш се на това място.\nНе е добре да използваме червения цвят и да има толкова неща по стените, но простнастото е разделено на кътове, които дават възможност за различни видове занимания.\nПърво стаята е важно да си има име. Да е назована. Ползващите да са ѝ благодарни, че им дава среда да учат, с думи и грижи. Стените да се напояват с класическа музика. Пуска се вечер на auto reverse много тихо Моцарт и стените попиват музиката, уплътняват се, създават една приглушеност. В нов блок като се нанесат хората, няколко години кънти, в много стара къща като се влезе, веднага се усеща мекотата на звука.\nДа има живи цветя, билки в купа вода, да се пали преди или след заниманията с деца ароматна свещ. Да се пръска с вода, в която има малко кристали сол. Да се поръсва със сребърна вода. Да се проветрява редовно.\nВ стаята да се пее и по възможност да се свири на инструмент без електричество.\nДа има изненада, нещо сякаш вълшебно да се случва, нещо да е скрито и да се търси, да има смях и ведрост.\nМного помагащо е да се влиза в стаята без обувки (като в храм или в дом). Ако няма възможност да се оставят пред стаята обувките, могат да се поставят до вратата на стелажи. Така на дървения под може да има килим или черги от памук. Това прави уют, обира звука и е удобно да работиш на пода или да седите в кръг при дискусии.\nАко се мери честота на помещението, то има висока вибрация и е фино.\nДа се пее, да има смях, да се носи класическа музика.\nНикак не изглежда красиво бюро, натрупано, като от клошар с учебници и друга хартия на учителка. Това е посоката, в която всички деца гледат. Това, което е в зрителното им поле, трябва да е чисто, спретнато и семпло.\nНе е красота, когато има пет стила на архитектурата, с три вида чинове, четири вида щори, два вида осветление и снимки и картини във всевъзможни рамки. По-добре малко, но със стил, отколкото много, но кич.\nКрасотата е фина.\nДуховност – самопознание, самоактуализация, самореализация\nКласната стая може да подкрепи най-високият етаж на пирамидата на Маслоу с място за мислене и седене в тишина и покой. Това може да е наречена табуретка, може да е ъгъл с възглавница. Когато някой е седнал там, другите знаят да не го закачат през нито едно от сетивата (викат, дърпат…).\nКак да направим класна стая?\nБележките на Любов Миронова по темата\nТози текст е особено подходящи за хора с пари, без педагогически познания и/или без деца, но с искрено желание децата да са добре.\nТези бележки са много ценни за родители, които ще подготвят стая за детето си.\nNB: Част от снимките са взети от интернет. Тъй като текстът е сбор от бележки на Любов Миронова има още работа по окончателното му оформление.\nКласна стая тема 1\nДобри практики: 138 училище гр.София за ученици изучаващи китайски език\nКакво? Стаята е светла и ведра. Дава усещане за свежест и уют. Разделена е функционално на три части. Към традиционната част за учене (дъски и чинове) има библиотека с мека мебел, маса за екипна работа и кът за вода. Стаята е щадяща сетивата. Няма ярки цветове, констрасти, много елементи. Семпла позволяваща активните деца да се фокусират в учебния час. Дискретно Китай се усмихва от стената до вратата. Без претеции, без желание да покаже „големи сме, силни сме“. Красиво, елегантно, функционално. Дава възможност децата и учителя да извършват различни дейности заедно и поотделно.\nНужда – Тази стая удовлетворява нуждата на децата от светлина, слънце, достъп до свеж въздух, нуждата от вода, възможност да си починат, да работят заедно екипно на обща маса, да си почиват сетивата им, да се концентрират по-лесно, да усещат подкрепа от тези, чиито език изучават. Стаята е обезопасена (няма контакти по подовете, няма остри ръбове на нивото на главите на децата и т.н.).\nКласна стая тема 2\nКак се създава класна стая според метода на проф. Лозанов? – видео\nПрепоръчвам изключително внимателно да се изгледа, особено в частта кога и какво се закача по стените на класната стая! Веселина Дамаскова е действащ учител в училище „Малкия принц“ гр. Варна.\nКласна стая тема 3\nВ стая за обучение на деца са необходими 3 кв.м. на дете. Ако стаята е с компютри – 5 кв.м. на дете. При разработване на Проект Светлина в проекта на Озареното училище са заложени 10 кв.м. Това е личното пространство необходимо на човек да е спокоен и да може да се отвори за учене. Хората са различни. Едни са имат нужда от много територия, условно като лъвове, други имат нужда да са по-много на малко пространство като кокошки. В класната стая е добре да има… възможност за усамотена работа и за работа в екип. Един вариант е както в пост Класна стая тема 1 – стандартни чинове и отзад мека мебел и маса със столове. Втори вариант е диагонални индивидуални чинове и обща маса по средата. Диагоналният индивидуален чин позволява лесно ставане и сядане, лично пространство и не се разсейваш от съседния екран. Кабелите се движат по стената и са скрити. Снимките по-долу са правени с телефон пътьом през 2011 година в ПМГ гр.Гоце Делчев (щорите са спуснати и не е запалена лампата). Стаята в оригинал е светла и слънчева. На стената, която я няма на снимките има дигитална дъска. Голямата маса позволява учениците да работят в екип. Така се гледат лице в лице, а не гледат гърбовете на съучениците си. Идеята за заедно, общност и екип има условия да се реализира естествено.\nКласна стая тема 4\nКак се създава класна стая според метода на Мария Монтесори? – видео\nКласна стая тема 5\nНужди (Потребности) на децата – статия много накратко и без звук. Добро начало да се структурира темата. Направено е по възрасти така че човек лесно да се ориентира в коя възраст какъв е акцента и приоритета на класната стая.\nАко трябва съвсем да се опрости:\nот 0 до 6 стаята трябва да осигурява възможност за максимално много и естествено движение. ДВИЖЕНИЕ\nот 6 до 12 стаята трябва да осигурява възможност за изразяване на емоциите през изкуства, възможност за работа по групи. ТВОРЧЕСТВО. ЗАЕДНО.\nот 13 до 18 стаята трябва да осигурява максимално възможност за умствена дейност и експерименти. ИЗСЛЕДВАНЕ\nКласна стая тема 6\nКак се създава класна стая според метода на Рудолф Щайнер? – видео\nКласна стая тема 7\nКак се създава класна стая според метода на Любов Миронова? 2015 – видео\nКласна стая тема 8\nСъздаване на среда за израстване – нови парадигми в човешките отношения – 2012. Първа Алтернативна Научна Конференция с международно участие\nКласната стая през погледа на среда за израстване\n1. Как ние възприемаме информацията за средата?\n2. Кой са елементите на средата и критериите, по които да я оценим?…\n3. Как средата влияе на нашите тела?\n4. Коя среда е подходяща?\n5. Как ние обработваме информацията за средата и ѝ реагираме?\n6. Как ние сега да създадем среда за израстване?\nКласна стая тема 9\nКак да обзаведем пространството на децата, от Любов Миронова – 2011 – статия\nКласна стая с тема 10\nЩадяща сетивата среда за децата – 2010 – Любов Миронова – видео\nКласна стая тема 11\nТемата за нуждите е така необятна, че ще използваме нещо познато – пирамидата на Маслоу за човешките потребности. Не е идеална, но поради масовостта си ще е добра отправна точка да се изясни темата за класната стая.\nНа схемата по-долу е представена пирамида на Маслоу. Потребността от учене е на петия етаж. Най-просто казано, трябва да са удовлетворени първите четири етажа, та да му е до учене на човек. Ако един етаж не е удовлетворен може да се компенсира частично от този над него и под него.\nСега ще изясним първия етаж от пирамидата на Маслоу и как да удовлетворим тази нужда в класната стая. За традиционните разбирания текста по-долу е краен. За търсещите какво става по света, е ясно че нещата си работят чудесно.\nФизиологични нужди (сън, вода, храна)\nТова означава, че в стаята е добре да има машина за вода или на децата да им е разрешено да си държат на чина вода. Когато водата е на чина, ги подкрепя при всяка по-силна емоция да посягат към нея и да отпиват т.е. да си самопомагат да се успокоят.\nВ стаята има мека мебел отзад. Така, ако някои не се е наспал, може да отиде да си доспи, без да пречи и разсейва останалите. (Въпросът не е в този час взаимно да се измъчват всички с поддържането му буден. Въпросът е да се смени режимът му на лягане, така че да идва свеж на училище).\nВ стаите по стените няма огромни постери с полуголи герой от компютърни игри в еротични пози, спонсорирани от известни фондации. Червеният цвят е забранен за класни стаи. Повишава раздразнителност, сексуалност, агресивност, липса на концентрация.\nЗащита от стихии – въздух, вода, огън, земя, етер.\nВ стаята не става течение. Прозорците са уплътнени. Стаята се проветрява всяко междучасие или ако вратата е уплътнена, малко прозорче да стои постоянно открехнато. Целта е да има свеж въздух и наличие на достатъчно кислород.\nПодът на стаята се мие с вода извън учебно време, така че децата, когато влязат в класната стая да е сухо. Целта е да не се подхлъзнат и паднат.\nМного важно е до децата да достига слънчева светлина. Стаите да са светли и слънчеви. Прозорците големи и чисти. През летните месеци са нужни щори, за да предпазват децата от претопляне и изгаряне. За да могат да учат децата, да пишат и четат им трябва много светлина. Осветлението трябва да е изчислено, така че да е достатъчно интензивно, равномерно и щадящо очите на децата (т.е. не може лампи в четирите ъгъла на стаята и останалата част от тавана в патриотични символи). За десничарите е добре слънчевата светлина да пада отляво. За левичарите е добре – да пада отдясно. Така подреждането на стаята под формата на буквата П с диагонални чинове дава възможност за избор, кои как да седне и да му е светло, като пише.\nWiFi в училище се включва при нужда, напр. събитие. Интернетът е по кабел. Така се предпазват децата от облъчвания, които са с неизяснено влияние върху здравето им.\nСетивата трябва да се пощадят. За щадящата сетивата среда има информация в предишните четири поста. Целта е детето да може да се фокусира в първопричината да е в тази стая – да учи.\nКласна стая тема 12\nВторият етаж на пирамидата на Маслоу (пирамидата е прикачена към поста Класна стая тема 11) – сигурност.\nСтава въпрос за физическа, психическа и емоционална сигурност. Ако детето изпитва страх, то трудно може да учи. Ако се плаши и наказва редовно, това практически го инвалидизира по отношение на учене. Специално внимание обръщам на т.нар. „строги учителки” – насилието над деца, дори и с уж с добри намерения е израз на педагогическо невежество, професионална безпомощност и сърдечна студенина. Няма място за насилие над деца особено на места, където те са принудително задържани по закон до 16 годишна възраст.\nВ стаята няма стелещи се по пода разклонители. Мултимедията е монтирана на тавана. Компютрите са разположени покрай стените. Учителката има контакт до бюрото си.\nЗа да се намали агресията и да се усили сигурността е добре да има в класните стаи цветя и да се пуска в междучасията много тихо, там, където възрастните почти не чуват – Моцарт, Вивалди, Щраус.\nВ училището е необходимо е място за крещене и място за свободно тичане. Мястото за крещене е звукоизолирана кабина, в която ученици и учители могат да влизат и да вентилират напрежението си. Мястото за тичане е маркирано, кръгово и се тича в него в една посока. Така излишната физическа енергия ще се изразходи легално.\nАко класната стая осигурява сигурност и безопасност остават още три етажа да се удовлетворят според пирамидата на Маслоу докато се стигне до нуждата от учене.\nКласна стая тема 13 Казанлък\nЕко класна стая отвори врати в Казанлък – видео\nКласна стая тема 14\nТретият етаж на човешките потребности е любов, принадлежност, общност, приятели, да си приет, подкрепа, внимание.\nДецата да имат собствени равностойни гардеробчета или рафтчета за чантите и учебниците си. Ние сме заедно и аз имам своето място. Аз съм част то цялото.\nКласна стая тема 15\nЧетвъртия етаж е уважение и признание – самоуважение, одобрение, да си нужен.\nКак класната стая може да помогне за това?\nВсеки ученик засажда цвете, дава му име и залепя името си и името на цветето си на саксията. Грижи се за него. Радва му се. Осигурява му светлина и вода според нуждите му. Това развива милосърдие и усещането, че за едно цвете си нужен и животът му зависи от грижите ти. Дава яснота колко е преходен живота и прави стъпки за емоционална интелигентност по отношение на смъртта, ако цветето умре. Вижда се цикъла раждане, разцвет, старост и смърт. Със снимки на цветята се прави календар за следващата година, които стои на стената.\nКласната стая е жива. Тя има нужда от грижи и поддръжка. На този етаж е приобщаването на децата. Един знае, че януари отговаря за проветряването на стаята. Друг отговаря дъската да е чиста. Трети избира класическа музика за междучасията. Четвърти подготвя маса на сезоните на шишарки и елови клонки през зимата (повече инфо от Валдорфска педагогика). Пети отговаря да снима класа с екипните работи в час и да прави изложба със снимки на табло… Всеки да има задача. Изключително лесна, но даваща ти усещането, че си част от цялото. Задачите всеки месец се ротират. Така се учи ритъм и цикличност. Да се знае, че стаята ти дава и ти ѝ даваш.\nТепърва ще стигаме до етажа с нуждата да учиши. Или накратко ако са удовлетворени първите четири етажа от пирамидата на Маслоу е очаквано да ти се учи с лекота.\nКласна стая тема 16\n84 ОУ Любен Каравелов Панчарево\nГледката от прозореца! Чиновете имат отвори да преминатат кабели на монитор например.\n84 ОСНОВНО УЧИЛИЩЕ „ВАСИЛ ЛЕВСКИ“ – анонс\nКласна стая тема 17\nМебелите в класната стая са дървени. Дървото позволява да му се дава форма, носи уют, топлота и е естествен материал – хубава енергия. Различните дървета подобряват здравето на хората.\nНа снимките по-долу всички ръбове са обрани, а на крака на масата е двойно обран. Плотовете са с обрани ъгли.\nЪгли и ръбове на шкафове. Безопасни дръжки!\nОбрани ъгли на таван, на стена и на трегер.\nОзарени мебели за деца – за дома, за детската градина и за училището.\nКласна стая тема 18\nДве фундаментални грешки в главите на съвременните възрастни.\nПОСЛУШЕН ЛИ БЕШЕ ДНЕС? ПОСЛУШЕН ЛИ Е? Въпрос, които традиционно се задава при среща с дете т.е изпълняваш ли безпрекословно чужда воля, подчиняваш ли се…\nПредставата на възрастните, че детската стая или класна стая трябва да е шарена е толкова традиционно, че ако човек се замисли защо го прави … остава празно… Шареното уморява, по-никакъв начин не ти помага да се концентрираш да учиш, разсейва, не ти създава чувство за естетика и красота, дразни. Правенето на нещо заради самото правене, без да има смисъл с незамисляне за последиците е предизвикало някои стаи в детските градини и училища да приличат на панаир, на място да отпадни материали, или просто на претенциозен кич.\nДецата обичат красиви, естествени неща. Красиво създадено от човек е нещо, което се опитва да доближи природата като хармония. Носи усещане на изгрев, залез, листо на череша, осанка на папагал ара… Пластмасово не естествено, то често е функционално (вадиш ползваш, прибираш напр.лего). В този смисъл модерните стилизирани дизайни, са подходящи за модерни стерилни кабинети за бизнес и администрация. При децата класната стая е добре да е по-традиционна, дърво, уют, варови дишащи бои, светло, ведро.\nИ ако детското не е шарено, то цялата демонстрация за пред възрастни, колко е детска класната стая трябва да отпадне. Цялата показност на картини, плакати, наредени играчки на високи рафтове, които децата могат само да гледат, но не и да ползват. Всеки родител, като влезе в класната стая, трябва да търси отговор – това за какво е тук и как помага на детето ми да учи, като седи пред очите му. Възрастните хора са склонни да трупат вещи. Колкото по-възрастни стават, толкова по-трудно проходими стават домовете им. В българските учебни заведения значителна част от персонала е в пенсионна и след пенсионна възраст, т.е. няма да им е естествено да се разделят с всичките си съкровища и с идеята си, че шарено е детско и че шареното родителите приемат като знак за качествено образование. Време е за голямо почистване!\n(Възрастните се обличат често в черно, сиво и тъмни цветове, ходят често с мрачни коли в мрачни офиси и затова решават децата им да са облечени в цикламено, розово до припадане, всяка дреха да е в различен цвят. Няма нужда. Шарено не е детско! Красиво е детско! Дрехите на децата трябва да са 100% от естествени материали, красиви, семпли, удобни, функционални, даващи възможност за игра, движение и спокойствие, че не е дошъл края на света, ако капне храна или се изпръскат в локва. Дрехите да се продължение на детето. Това съм аз, а тази дреха е естествено продължение на мен, тя ме отразява и ме изразява.)\nКласните стаи са по-скоро неутрални. Пастелни, бледи цветове. Няма акценти. По–стените има материали, които трябват за този час или за следващите два (повече Сугестопедия д-р. Лозанов). Пъстротата и живостта на стаята идва от децата, от усмивките им, от движението им, от материалите необходими за часа, презентацията на учителката, това, което е тема на урока, там, където искаме да насочим вниманието. Красотата в стаята идва от живи цветя и радостни деца, от достъп на пряка слънчева светлина и свеж въздух.\nИмаме и поговорка: Луд на шарено се радва.\nКласните стаи са визуално дискретен фон на красиви, усмихнати, учещи деца.\nКласна стая тема 19\nПознавателна потребност, творчество, учене, съзидание, познания, открития, умения, разбиране. Петият етаж на пирамидата на Маслоу (сложена е по-долу). Ако искаме децата да учат, е добре да сме удовлетворили първите четири, за да стигнат до този. Този етаж може да се компенсира от двата съседни – уважение, признателност и красота.\nЗа да може да учи на човек му трябва да може да се концентрира. Класната стая е звукоизолирана, тиха, без скърцащи плашещо паркети, врати и прозорци. Няма несвързано с урока шареничко по стените. Семпла. Няма външни дразнители поне на основните сетива (вкус, мирис, зрение, слух, осезание). За да може да учи на човек му трябва пространство лично и споделено. Повече може да прочете в пост Класна стая тема 11.\nЗа да може да учи на човек му трябва материали да твори, да учи през игра, компютър и интернет за достъп до големи световни библиотеки. В класната стая е необходимо да има мултимедия, компютър, интернет, колони – така че в часовете да има и визуализация на това, което се учи, да има интерактивни познавателни игри. Има нива на учене и няма как да метнем децата да правят анализ и синтез, без да имат понятия, структура и опит в дадена област. Може да се прочете повече в таксономия на Блум. Сложена е по-долу като снимка.\nНеобходима е голяяяма дъска за рисуване на мисловни карти на уроците, за едновременно представяне на отборни резултати, за споделяне на текстове и задачи.\nЗа да твори човек му трябва муза, красота (идват от горния етаж на пирамидата) и спокойствие. Да не си стресиран, да се защитаваш, да очакваш да те „хванат” без домашно, че не знаеш… да ти посочват, че си лош, негоден… Трябва ти мястото да ти вдъхва сигурност. Защо строят банките с големи врати, мраморни подове и гишета, големи колони… за да създават подсъзнателни асоциации за „големи, стабилни, сигурни”. Същото е и с класната стая, ако наподобява стая в селска кирпичена къща, варосани стени, дървени мебели, пъстри пътеки и радостни перденца и ти пее душата. Ако е латекс, алуминиева дограма, ПДЧ чинове и ламинат… друг ефект.\nЗа да ти се твори трябва ред и хаос. Твърди се, че творците са разхвърляни. Творенето идва от дясното полукълбо, подреждането идва от лявото. Когато и двете полукълба са активни се влиза в състояние на майсторство. Леонардо е направил с дясното полукълбо да се чудим Мона Лиза усмихва ли се или не, да имаме усещането, че отвсякъде все ни гледа, а с дясното полукълбо е нарисувал изящно всеки един детайл, мигла, косъм… Та и двете ни трябват в класната стая. Добре е да има ъгъл отзад с балатум, в които са разпилени листа, моливи, пастели… и е хаос. Не се подрежда. Място за разтурване. Всяко нещо, където е паднало там си остава. Който има нужда да издиша, може да отиде там и да драска, рисува или просто да си седи, защото се чувства добре така.\nЗа да учиш трябва любопитство. Да търсиш, да откриваш, да се стремиш към знанието. Класната стая, може да предложи библиотека с качествени книги – подбрани, човеколюбиви, актуални, ясни, полезни, красиви. Книгите стоят в шкаф с врати, така че да не се реят пред очите на децата. Които има желание да чете, отваря шкафа, избира си книга и сяда на мека мебел да си чете. Смисълът на училището е да научи децата да учат! Ако те могат да учат, тогава, каквато и тема да им е интересна, те ще си намерят време, начин и средства да я научат. Така се прави учене през целия живот. Когато учене е ценност, създадено е умение за учене и среда подкрепящо го, възрастните са си свършили добре работата.\nКласна стая (две отклонения – много емоционално) тема 20\nНа шестия етаж на пирамидата на Маслоу е естетика, красота, хармония, радост. Това е етажът, заради които съм се разделила с не един работещ по темата образование. Трябва да се е красиво всичко и стаята и учителката и материалите. Най-болната ми тема! Две отклонения за учителката и материалите. Когато обучавам учители, обяснявам подробно за тази красота. Именно че като станат сутрин трябва да се изкъпят, да попеят, да се огледат в огледалото и да си се усмихнат: „Най-красивата на тази възраст!”, да си сложат дискретен грим, много дискретен! парфюм, да си направят прическа и с ведри дрехи и усмивка на лице да отидат при децата. Не може с черни дрехи с прическа на Круела Девил и грим като индианец във военни действия да се ходи при деца. Също причудливите тоалети с тигрови елементи пристиснали сланини и фолк аксесоари включително пластмасови обици и обилни деколтета над провиснали гърди… По-прибранко! Красив не значи полугол, нито значи накичен като коледна елха, нито значи като от филм след 24 часа и най–важното не значи във вид излъчващ насилие. Красотата идва отвътре. Отвън просто леко я подчертаваме. Ако учителката не може да се справи, отива еднократно при професионален коафьор и се избира според формата и цвета на лицето прическа, която подчертава красотата ѝ. Отива еднократно при професионален дизайнер и разбира правилата за обличане според фигурата ѝ, като цветове и кройки. Ако няма време и желание – е достатъчно чиста коса в естествен цвят срязана равно да е вързана ниско на тила с дискретна шнола. И пак да повторя облечени в черно, с измити лица като чинии, издули рамене и гърди като във фитнес зала – НЕ при деца! Примери по-долу.\nВторо отклонение – материалите. Ако се смачка една книга и се остави при другите, скоро и другите ще са смачкани. Ефекта на „счупения прозорец” – кмета на Ню Йорк Джулиани. Потърсете повече информация! Ако има надраскано на стената и скоро цялата стена ще е надраскана. Материалите са винаги нови, красиви, финни. Качествени. Не взимаме за деца играчка от „Зрънчо”, избираме дървена или ако ни трябва конкретна функционалност напр. Fisher Price. С парите по проекти все една мизерия лъха, едно усещане много ама некачествено… Чак се построи огромна сграда за деца, без прозорци!!! До децата вътре няма свеж въздух и естествена светлина. Материалите в класната стая са прекрасни. По-добре малко и както трябва (красиви и функционални), отколкото много като вехтошарски магазин.\nПовтарям на учителките да са красиви, всичко, което показват на децата да е красиво, да са си подготвили класната стая и да уважават децата, като по-новият модел, като по-талантливите, като-това което е утре. Не всички органи в едно тяло са бъбрек. И учителката бъбрек трябва да спре да мъчи децата черен дроб да станат като нея. Всеки си има функция и за да си я изпълнява трябва да е различен. Уважение към различието и признаване на равни по божественост на децата. Така четвъртия и шестия етаж от пирамидата на Маслоу подкрепят петия – етажът за учене.\nКрасиви на всяка възраст. – анонс във FB\nКласна стая тема 21\nПродължаваме. Етаж пет на пирамидата на Маслоу – естетика, красота, хармония, радост.\nКласната стая е красива. Грозни, НЕ! Как разбираме, че нещо е красиво? Търсим отвън хармония, отвътре жизнена енергия. Вътре и вън. Стаята да е хармонично е относително по-лесно постижимо. Гледаме съчетание на цветове и форми да са в приятно съчетание, да са уместни за възрастта на учащите, да има щипка приключение/закачка. Повече за цветове, форми и обзавеждане в предишните постове.\nКак да е жизнена стаята? Влизаш вътре и ти става благо като в храм или къща на усмихната стара баба, иска ти се да стоиш вътре. Като си седял вътре ти става добре и искаш пак да дойдеш. Зареждаш се, усмихваш се на това място.\nПърво стаята е важно да си има име. Да е назована.\nПолзващите да са ѝ благодарни, че им дава среда да учат, с думи и грижи.\nСтените да се напояват с класическа музика. Пуска се вечер на auto reverse много тихо Моцарт и стените попиват музиката, уплътняват се, създават една приглушеност. В нов блок като се нанесат хората, няколко години кънти, в много стара къща като се влезе веднага се усеща мекотата на звука.\nДа има живи цветя, билки в купа вода, да се пали преди или след заниманията с деца ароматна свещ. Да се забързва с вода, в която има малко кристали сол. Да се поръсва със сребърна вода. Да се проветрява редовно.\nНе е красота бюро натрупано, като от клошар с учебници и друга хартия на учителка. Това е посоката, в която всички деца гледат. Това, което е в зрителното им поле е чисто, спретнато, семпло.\nНе е красота пет стила на архитектурата, с три вида чинове, четири вида щори, два вида осветление и снимки и картини във всевъзможни рамки. По-добре малко със стил, отколкото много и кич.\nКласна стая тема 22\nКласна стая тема 23\nКакви са нуждите на един съвременен преподавател към класната стая.\nПросторна светла чиста стая с високи тавани. Свеж въздух. Множество възможности за работа – индивидуално, по отбори, всички заедно, на маси, на пода, на голяма обща маса…\nМясто за материали, инструменти и пособия.\nТехника за презентиране.\nСтени позволяващи закачане, писане и рисуване.\nПропускам ли нещо?


SAFE Network новини – 9.1.2020 – SAFE Network България\nPosted on January 14, 2020 | By bez.syanka.na.samnenie\nС радост приветстваме @danda в екипа ни! Най-вероятно ще разпознаете неговото име, тъй като той е активен сътрудник в хранилището на safe-api вече почти два месеца! Първоначално той ще работи с @oetyng върху концепцията за добив на Safecoin – вижте първия му принос по долу в новия раздел от новините за Safecoin фермерството.\nsafe-authd беше основният фокус през последните няколко дни, тъй като командата й за актуализация не работи и следователно не е възможно да се актуализира по същия начин като CLI. Започнахме да поправяме това, като добавихме поддръжка за AWS S3, когато решаваме откъде да извлечем новите версии, тъй като там публикуваме качваме новите инсталационни версии на safe-authd. Планираме също така да започнем да използваме S3 и за инсталационните файлове на CLI-то, тъй като за потребителите ще е по-бързо изтеглянето им, отколкото от страницата ни в GitHub.\nПрез последните си няколко седмици в MaidSafe – @marcin се съсредоточи основно върху завършването на останали задачи, преглед на PR-и и приключването на останалите си ангажименти. Това включва някои инфраструктурни работи, като поправки за CI и GitHub Actions. Той добави и нова документация в уикито на SCL.\nАктуализирахме минимално поддържаните версии на платформата за Android и iOS. Сега минималната поддържана версия за Android е 5.0+, а за iOS е 11.0+. С тези промени приключихме разработката на всички желани за момента функции / промени от текущия план на проекта и целта ни е да пуснем приложението през следващите седмици


На Алисия и Ники не им е писано да са заедно\nНа Алисия и Ники не им е писано да са заедно (ВИЖТЕ защо)\n21 Януари 2012, 13:46\nТя е еманципирана блондинка, която смята чалгата за свое призвание. Той е преуспял футболист, който има още какво да покаже на терена. Тя има едно дете и вече не е първа младост. Той е на 23 г. и тепърва ще си прави деца – задължително три.\nТя е Алисия. Той – Ники Михайлов. Двамата са заедно, но май не за дълго.\nАко попитате бившия на Алисия – Валери Божинов, какви проблеми са имали във връзката си с фолк певицата, и сега ще ви каже – кариерата. Алисия винаги е поставяла кариерата си на преден план, тя е еманципирана жена и никога няма да загърби работата си. Проблемът е, че може да я работи само в България, където е меката на чалгата. Неслучайно, докато Валери бе в италианския Парма, Алисия тутакси се прибираше в България сама да си ходи по участия. По думите на Божинов – малко по малко това ги раздалечило.\nНастоящият на Алисия Ники Михайлов винаги е казвал, че не иска да живее в България. В момента се подвизава в Холандия. Без Алисия. „Бих искал да живея в Италия и Испания. Италианският и испанският са много красиви езици. Абсолютно всичко е на топниво. Но климатът, храната и езикът са три основни неща, които и за мен, и за моите деца за в бъдеще са много важни”, казва Ники в интервю за „24 часа”.\nТези, които познават Алисия обаче, добре знаят, че певицата няма да се измести като домакиня в Италия заради Михайлов.\n„Аз съм само на 23 години. Развивам се добре от професионална гледна точка и за мен най-важно към момента е това. И не искам да предприемам по-големи крачки в личен план”, отсече вратарят на Твенте пред „24 часа” и с тези думи заби нож в гърба на Алисия. Певицата вече не е първа младост и няма време да се мотае и да чака Ники да се установи и да му се дожени. Особено ако ще иска да му ражда 3 деца.\nМогат да минат 10-ина години, докато Михайлов поулегне. 33 години са идеални за мъж да се ожени, но си направи деца. Но Алисия тогава ще е на 40 и разликата в годините ще си е казала думата. Тя вече има едно дете, но дали ще иска да роди още 3?!\nДоста им се разминава представата за бъдеще на Алисия и Ники Михайлов. И без да си с ясновидски способности, можеш да разбереш, че на тия двамата не им е писано да са заедно.\nСамо не знам ти коя си,че да казваш кой с кого има бъдеще?Поредната пикла дето пише глупости по адрес на хората,в крайна сметка не е нито твоя,нито на някой друг работа кой с кого е и колко време ще са заедно ;)\nееееееееееех штом се обичат младите , нека се вземат\nпари,пари ама кат ти увисне оная работа ша видиш кво става...\nshtom nikito iska alisiq shte neshte she se napune da mu izkara 3 dechica\nGospojata grozevica si e napravila obobshtenie na interbuto mu v "24 chasa" i tova e neinoto zakluchenie - ot tupo po-tupo ta chak OSTRO!!!!!!!!!!!!!\nV tozi sait moje samo da zashitawate Nikoleta i Valeri - . vie ste plateni pumiqri, julti draska4i. egati zlobnite hora ste\nДвамата са заедно да отмъщават на бившите си половинки, ако Николета и Валери се разделят, което несъмнено ще стане, Алисия и Ники ще са веднага след тях защото няма да им е интересно повече ;)\nЩом е с нея и , значи я обича. Годините нямат значение . Не мога да разбера г-ца Грозева вие пък защо решихте , че не им е писано ?! Врачка ли сте ... ? Писано , не писано , всеки сам си кове съдбата. Щом са заедно - те го искат!\nДа й имам проблема на М.Грозева която е написала статията...и да се вземат, и да не се вземат Слънцето пак ще изгрее.Освен да надничате в чаршафите на хората за друго можете ли да пишете?\nabe 6tom se obi4at nishto nqma da im popre4i da sa zaedno


Вероятно на много хора се е сторило странно почти година и половина преди избори БСП-София вече да прави номинация за кмет. По никакъв начин не съм го искал и не съм го стимулирал. Бях попитан дали бих се съгласил на номинация, за да не се стига до безмислени самоотводи от моя страна, и моята роля беше дотам. Винаги съм искал вътрешнопартиен избор за всяка такава номинация, далеч по-добре от това пет човека да се съберат в една стая и нещо да решат. Като понякога го обличат в някаква демократична фасада, друг път дори и това не правят. Вътрешнопартиен избор е задължително да има за председател на партията, за да си тежи на мястото. Като не съм съгласен, че това автоматично трябва да означава повече правомощия. За мен председателят е пръв сред равни, дори и избран мажоритарно. БСП не бива да е лидерски тип партия. Вътрешнопартиен избор за президент, за водачите на листи, за мажоритарни кандидати на парламентарни избори, за кандидати за кметове. Това мотивира една партия, кара я да се събуди.\nТака или иначе, изборът беше направен и номинацията е факт. Не искам да оставям у когото и да е впечатлението, че умишлено съм бягал от нормални номинации било от районни конференции или основни организации, и съм бил номиниран през задния вход. Казах го няколко пъти- ако има кандидати за номинация, оттеглям своята в рамките на 5 секунди и отиваме на вътрешни избори. Само да не стане като миналата година… Защото нямам време да слушам философстване за тактиката и стратегията и профила на кандидата, а като се стигне до избор- няма никой.\nИ сега за мотивацията. Тя се изчерпва с няколко думи- да победим ГЕРБ в София. И после да покажем, че леви партии също могат добре да управляват столици. Всяка една кампания има нужда от добро настроение. На мен ми харесва да съм в състезание. ако и на вас ви харесва и сте в нашия отбор- да го правим заедно? Ако сте в отсрещния отбор- добре дошли на терена. Не ви завиждам.\nБих се радвала да видя предизборна програма някъде в сайта. В момента не мога да я открия. Може би е малко рано де. Бих се радвала също, ако понякога отговаряте на коментарите, или поне давате знак, че ги четете.\nюли 1, 2010 от 23:00\nЧестита номинация, Г-н Кадиев!\nОт сега Ви стискам палци за победа на иборите след година и половина…!\nДано професионализмът Ви бъде забелязан от Столичани!\nУмолявам всички Софианци повече да не залагат на куц кон (кобила) по време на изборите за Кмет на СО!\nюли 2, 2010 от 18:48\nЛелееее, ако САМО искате да победите ГЕРБ … има по лесен вариант … на някой нелегална Витошка конференция да ВЗЕМЕТЕ решение за КУРС ЗА ВЪОРЪЖЕНА БОРБА!!!!!\nКолко радиатора има в София?\nКак ШЪ накарате хората да си плащат??? Сламка „Пред огнец и медец, народо предпочита огнеца“!!!:)\nЗАЩО до сега не предложихте на някое ОБЩИНСКО събрание, НОВАТА смес за асфалтиране ?\nЗащо не предложиш правилник, КОГАТО Председател на дом.съвет, се оплаче в полицията или кметството, техните въпросе ДА СА приоритетни иначеее … Закона за етажната собственост си остава парче хартия и т.н.?\nС туй „И сега за мотивацията. Тя се изчерпва с няколко думи- да победим ГЕРБ в София“??? Ставаш смешен!!!!\nюли 3, 2010 от 11:00\nBogomil Kuzmanov казва:\nКъде може да намерим запис от участието Ви в „Нека говорят“?\nюли 6, 2010 от 1:43\nМоята мотивация да застана до Кадиев е предизвикана от неговата компетентност, от неговото овладяно поведение и от високата класа. Бих предоставила личния си професионален опит за успеха му, защото София вече не може да понася лоши експерименти с непредвидими мащаби на вредите.\nюли 6, 2010 от 10:21\nВъпросът не е в това, че номинацията ви е от няколко човека. Сигурен съм, че даже социалистите в София да бъдат поканени да гласуват поименно, всеки ще вдигне двете си ръце за вас.\nТрудността е на друго място. София е град със сложни урбанистични проблеми, останали неразрешени в продължение на много години. Трябва да се представят изключително оригинални идеи в тази насока, за да се мотивират не само социалистите, а и хиляди други граждани да ви подкрепят на избора. Трябва също така да се внимава, да не би едно политическо и правно действие, което е в полза на една част от столичани, в същото време не засяга интересите на други голяма част от градското население. Например идеята таксата смет да бъде не за квадратура, а за брой обитатели. Обикновено броят обитатели в един апартамент е по-голям при семейства с ниски доходи. Те за това се тъпчат в едно жилище, ако ги натовариш с още такси ще им бъде по-тежко. Решенията трябва да са балансирани за да се спогодят доколкото е възможно интересите на голямото мнозинство от жителите на столичната община.\nАз лично изцяло ви подкрепям като кандидат и искрено се радвам, че ще бъдете мой фаворит на изборите.\nюли 6, 2010 от 20:04\nГ-н Кадиев, от изявите, номинациите и декларираните Ви претенций, личи кариерния Ви устрем. Вероятно част от нещата, които си пожелавате се случват. Например стабилното Ви благосъстояние, гарантирано от г-н Овчаров. Всъщност Вие сте негов проект и инструмент. За да разберете колко сте несъстоятелен като политик, ще направя само няколко ремарки на казаното по-горе:\n1) Вашата кандидатура за кмет не може да бъде демонстрация на управленски модел на леви, десни или каквито и да било партии. Изборът на кмет е мажоритарен и е резултат само на качествата и компетенциите на кандидата и умението му да ги представи пред публиката.\n2) Стартирате две кампании, с пълен дисонанс на целевите послания эа партийна и обществена кандидатура. Как да Ви подкрепи партия за която твърдите, че в редиците й освен вас няма подходящ кандидат нито за председател, нито за столичен кмет!\n3) Казахте, че не спечелите ли кметските избори се оттегляте от политиката. Ако междувременно станете председател на БСП……напускате всички постове?\nюли 11, 2010 от 12:36


За Орион – ОРИОН\nЗа Орион\torionbg\t2018-08-24T09:00:04+00:00\nОрион работи в затворен кръг на производство\nВече 25 години името “Орион” звучи като крупен производител и един от малкото в цяла България със затворен цикъл на производство. Компанията заема сериозно място в разпределението на пазарния дял на национално ниво.\nНие имаме затворен цикъл на производство, който ни прави независими, защото компанията притежава всички елементи, за да съществува:\nИстория и цели на компанията\nКомпанията работи с български суровини, нужни за собственото производство с цел да се ценят и предпочитат вкусовите качества на “българския продукт”.\nШирокоспектърната продуктова гама на Орион\nСвинското месо може да бъде разделено на различни подкатегории, а именно: плешка, бут, висменка, джолани, сланина и още. Нашите клиенти могат да намерят всички тях във фирмените ни магазини, на достъпни цени. Орион ви предлага всичко.\nНай-добрият на скарата\nАко сте любители на деликатеси приготвени на барбекю, Орион ви предлага Суджук за барбекю. Можете да го намерите в нашите магазини със свински и телешки състав.\nНие доставяме на нашите клиенти удоволствие от храната. Със Сушеницата на Орион вие ще се насладите на перфектното съотноение на свински и телешки меса, съчетани в един от най-продаваните ни продукти.\nКъдето месото се превръща в деликатес\nКъдето качеството се ражда\nЗемеделска кооперация и фуражен завод\nЗемеделската кооперация за добиване на зърно съществува от 2007 г. и обработва 8000 дка, които частично са закупени от компанията а останалата част е под аренда. Обработваната земя се намира в близост до с.Варвара. Оборудван е специализиран машинен парк за извършване на всички дейности по обработката на земята. Произведената реколта се извозва до Фуражният завод в свинекомплекса в село Априци за собствена консумация. А рендодателите имат избор при подписване на договор за рента да изберат вид на рентата – зърно, пари или месни продукти. Много от тях предпочитат да посрещнат празниците през годината с прясно месо от утвърден партньор-производител, като компанията ОРИОН. Затвореният цикъл на компанията дава възможност на земеделската кооперация да използва добитата от свинете тор за наторяване на зърнените насаждения. Орион инвестира в специализирана земеделска техника за извозване на твърда и течна тор. Щастливи сме, че опазваме природата, като използваме естествени стимуланти за добиване на максимално количество зърно от обработваните земи. Фуражният завод се намира на територията на Свинекомплекса в село Априлци – проектиран и изграден по изисквания за производство на комбиниран фураж и притежаващ необходимите разрешителни лицензи. Заводът обслужва не само изхранването на собствените си животни в Свинекомплекса, а и на такива от други по-малки свинеферми. Технологията и капацитетът на Фуражния завод дава възможност да се произвежда и друг вид фураж за различни видове животни както и да се предлага на свободния пазар.


Мезонет, Бургас област, гр.Созопол 110 Лева4687752 под наем от Собственик\nЦена/кв.м. 1.10 Лева\nПанорамeн мезонет в гр.Созопол разполага с леглова база от 6 места. Мезонетът се намира в месността Буджака ,на 50 метра от плаж Хармани и на 100 метра от плажа Бамбо Бийч в затворен комплекс с басейн. Оборудван и обзаведен луксозно за една приятна и спокойна почивка на море, мезонета е с прекрасен изглед към морето, плаж Хармани и Стария град. Апартамента е на две нива. И на двете нива има климатици и телевизори с кабелна телевизия, както и безжичен интернет. Първото ниво се състои от кухненски кът, обособена холна част и трапезария. В кухненския кът има всичко необходимо – вградена фурна, термокерамичен плот с два котлона, хладилник, микровълнова фурна, специална дъска за гладене, ютия, разтегателен диван ,термокана, тостер ,както и всякаква необходима кухненска посуда за приготвяне и хранене. Баня с тоалетна. Второ ниво се състои от две отделни, не преходни спални.Една баня с тоалетна.\nОбявата е публикувана от - Galina Sirakova Частно лице\nМезонет, с площ 100 m2, типа на строителството е Тухла - нова и на етаж 2-и c екстри Гараж/Паркомясто,Обзаведен,Панорама море,След ремонт,Домашни любимци намира се в гр.Созопол Бургас област цената на Мезонет, е 110 Лева и публикуван е на 02/06/2020 от Galina Sirakova (Частно лице).\nМезонет под наем Бургас област\nТърся Мезонет под наем Бургас област\nМезонет Бургас област от собственик\nGalina Sirakova, (088)968-9437\nОписанието и снимките, свързани с тази обява са представени от Galina Sirakova от Бургас. Apartamenti.com не дава гаранции и не поема никаква отговорност за точността и пълнотата на описанието. Моля, свържете се с Galina Sirakova от Бургас за пълни подробности и допълнителна информация.