В Сибир - Колин Таброн - Издателство "Вакон"\nКупи тази книга като:\tЕ-книга\nНа човек в окови му трябва цяла вечност, за да прекоси ледената пустош. Някъде в далечината може би претичва стадо северни елени или пък ловец хвърля сянка в снега. Нищо повече. Сибир изпълва една дванадесета част от земната твърд на цялата планета и все пак това е единствената следа, която несъмнено оставя в съзнанието. Гола красота – и неизличим страх.\nПразнотата ти влиза под кожата. Допреди няколко години само пет градчета, пръснати по Транссибирската железница, бяха отворени за зорко следените чужденци, а самият Сибир тънеше в слухове. Дори и днес белите пространства пораждат фантазии и тревоги. Съществуват места, където бели жерави танцуват върху вечно замръзналата земя, където голям град се носи сред късовете плаващ лед, където мамути спят под ледниците. Има и други (нашепва ти страхът), където ужасите на ГУЛАГ продължават далеч от погледите и където възстановяват ракетните силози…\nПрез Урал колелата на влака кретат патетично – като задъхващи се старци. Планината изглежда твърде ниска, за да бъде граница, камо ли предел между Европа и Азия: малки възвишения и тъмнеещи от боровете склонове.\nОт другата страна на прозореца стоборите от иглолистни дървета и брези се отварят и излагат на показ сънливи села и градчета край обрасли мочурища. През лятото насипът на железопътната линия е покрит с цветя. Отвъд тях просеките ту се отварят, ту се затварят като диапозитиви: дървени хижи и зеленчукови градинки, опасани с огради от колове, дремещ в тревата добитък.\nЗдрачът се спуска внезапно, все едно току-що съм прекосил и границата между светлина и мрак. Броени километри ме делят от Сибир. Това събужда у мен тревожен гъдел. Изплъзвам се от Европейска Русия към нещо, което изглежда не като географско понятие, а по-скоро като област в човешкото съзнание. И дори в този последен миг всичко пред мен – буйствата на географията и времето – ми се струва малко безплътно, твърде студено и безбрежно, за да е истина. Надвиснало е в мрака като абсолютната, неземна Чужбина. Място, откъдето човек не се завръща.\nИзбрах го против волята си. Бях изкушен от внезапното разкриване на тази огромна част от забранения свят. Необятността на Сибир хвърляше сянка върху всичките ми азиатски пътувания. И така небрежните първи стъпки – някой бърз поглед в атласа – започнаха да се проточват и задълбочават, докато пустошта вече изглеждаше нетолкова празна, колкото пренебрегната или пък нашарена с невидимо мастило. Лукавството й започна да ме яде.\nАзерският търговец, с когото споделям купето, въобще не поглежда през прозореца. Сибир е скучен – казва той – и беден. Мъжът търгува с дрехи между Москва и Омск и непрекъснато чука по джобния калкулатор.\n– Не бих се задържал дълго там – продължава. – Всичко се разпада. На твое място бих се пробвал в Китай. Китай е многообещаваща страна.\nМъжът е едър и космат, прехвърлил е тридесетте и видимо застарява. След кратка дрямка се поглежда в огледалото си за бръснене и изпъшква, сякаш е очаквал да види другиго.\nВнезапно в прозореца се извисява призрачният обелиск, издигнат от цар Александър I преди почти два века. Стои на ниска тераса, белееща от светлините на влака. Това е географското начало на Сибир. Отсамната страна на цокъла възвестява „Европа“, а оттатъшната – „Азия“. Проблясва покрай нас и мракът отново се спуска. Разбира се, нищо не се променя. Тъй като границата между Европа и Азия е само въображаема. Физически двата континента са едно цяло. Може би един ден древните географи от Запада (само по себе си изкуствено понятие) са решили, че тук е Европа – познатото, а ей там вече е някъде другаде, Азия.\nЗатова аз чакам промяната, която знам, че няма да се случи. В тъмното железопътните изкопи сякаш се вдълбават все по-дълбоко, а дърветата се извисяват още по-главоломно над тях. Появяват се няколко бледнеещи звезди. Периодично земята се раздипля на долини, осеяни с неясни светлини, а веднъж виждам от вагон-ресторанта пречупеното сияние на невидим град, което избелва хоризонта.\nНе спя. Азерът хърка гръмовно на метър от главата ми. Вместо това, докато проучвам картите си, ме връхлитат редуващи се вълни на възторг и безпокойство, така че погледът ми винаги търси утеха в настоящото ми местоположение. Оттук, от планините западно от Екатеринбург, Сибир се простира на над 9500 км на изток, а моят път ме води още по-далеч, проправяйки маршрута си през седем часови зони и една трета от Северното полукълбо. Вагонът се клатушка и потраква. За последен път бъдещето изглежда стройно и завършено. То живее в простотата на картите. Знам колко неща могат да го променят – срив на транспорта, нахлуване на милицията, тормоз от страна на мафията. За момента обаче очите ми се къпят в планините, оковали юга в продължение на 4800 км, после се спускат по три от най-големите реки в света – Об, Енисей и Лена, които се изливат от границите на Монголия към Северния ледовит океан. Всяка една има водосборен басейн, който е по-голям от Европа. След това идва езерото Байкал, най-дълбокият и най-древен от всички вътрешни водоеми; река Амур, която достига до Китай; снежните полета на Колима, където температурите падат до неподлежащите на осмисляне –72°С… Всички тези чудеса се точат в съблазнителна и опасна процесия към Тихия океан – и внезапно разстоянията започват да ми се струват безнадеждни и се чудя къде ще трябва да спра.\nТъй като това е руското „някъде другаде“. Много преди комунизмът да разположи бъдещето в градския рай Сибир бил селска пустош, където били захвърляни бацилите, терзаещи снагата на държавата: престъпници, сектанти, политически дисиденти. Колкото и да е парадоксално обаче, през вековете той бил мислен и като убежище на примитивна невинност и спасение, а селяните търсели тук своето Беловодье – Обетованата земя. Затова понякога прикриването на сибирското дивачество се преобразявало в овации за неговата свобода, а обитателите му били възхвалявани като търсещи нови предели свръххора, незасегнати от гнилоча в костите на Европа. Днес, когато Москва се е поддала на западната зараза, Сибир се превръща в полюс на чистотата и автентичното „руско“. Чух слухове, че може изобщо да се отцепи от Западна Русия или да се разпадне на независими провинции. Какво ли – чудех се – е заменило неговата разбита комунистическа вяра?\nТранссибирската железница е провесена през долната част на моята карта като хамак, приютил нещо нездраво и нелогично. А може би мравешкото пъплене на влака, който напредва с неизменните 80 км/ч, ми навява тревожност. Тъй като сега вече съм лице в лице със статистическите данни на района, които се разстилат под краката ми. Всичко изглежда недосегаемо далеч. Дори да се отдели от Русия, Сибир пак ще си остане най-голямата, несравнима с нищо страна на света. С територия от почти 13 млн. кв. км той е по-голям от САЩ, включително и Аляска, и Западна Европа, взети заедно. Слънцето изгрява над Уралските планини и в същия момент залязва над Берингово море. Боя се, че пътуването ми ще се разтвори в него.\nСпокойният и красив Екатеринбург е перверзно шокиращ. Обладава го строгост, дори аскетичност. Само че градът, основан като миньорско средище от Петър Велики през 1723 г. и кръстен на блудната слугиня, която коронясал за своя императрица, пази твърде жестоки спомени, за да бъде ведър. През 1918 г. последният цар и семейството му били избити в едно от неговите мазета. По време на Втората световна война стотици разглобени фабрики от Западна Русия били наново събрани тук за борба срещу германците. Биологичните и оръжейните заводи процъфтявали (и изпускали отрови), докато рухването на Съветския съюз не ги обезлюдило.\nКрачех, обзет от лоши предчувствия. Бяха минали седемнадесет години от пътуването ми навътре в Русия (но не и до Сибир) и сега се оглеждах все едно с късогледство, очаквайки завръщането на образите от паметта ми. Беше много тихо. Булевардите се разгръщаха под меката лятна светлина. Имаше обществени сгради в измазаната бежово-бяла гама на Санкт Петербург, а унгарски автобуси хармоника се скитаха от единия ъгъл на булеварда до другия.\nЧувствах се замаян. Все очаквах нещо да се случи. Не можех да се отърва от спотаеното безпокойство, дори вина. Знаех, че то е рожба на друго време – от годините на Брежнев, когато КГБ вървеше по дирите ми из западните части на Съветския съюз. Струваше ми се, че стъпките ми звучат леки и уязвими. Само че нищо не ги възпираше или следеше. Беше неделя и хората бяха наизлезли да разхождат кучетата си. Две войничета с момчешки лица метяха шумата пред казармата, а покрити файтони потропваха нагоре-надолу като през XIX в. На централния булевард (бившата улица „Ленин“) тълпите изглеждат замечтани и анонимни: светлооки мъже с анцузи или дънки и жени в свободни рокли. Никой не ме зяпа. Имах усещането, че съм изчезнал под ципата на града, издокаран в същите неутрални парцали като всички наоколо – черен панталон, сива риза, с офъкана в щръкнала пролетарска прическа глава. Раницата ми минаваше незабелязано сред тези на околните. Говорех развален руски и се надявах да мина за естонец.\nПоловината имена на улици в центъра на града бяха сменени. Старите болшевишки любимци – Луначарски, Куйбишев, Роза Люксембург – бяха изчезнали; на тяхно място имаше поети и писатели или пък безлични безопасни наименования като Централен и Сибирски проспект. Щом помолех да ме насочат обаче, хорските уста винаги произнасяха старите комунистически имена. И статуята на Яков Свердлов беше оцеляла насред островче на старата улица „Ленин“; той организирал убийството на царя и дал името си на града за седемдесет години. Беше се възправил млад и строен на изкуствена скала. Тялото му изглеждаше обладано от пристъп на гняв. Някога статуята му въплъщавала силата на страстно отстоявана идея; сега обаче, със заглъхването на тази мощ, сякаш изобразяваше просто трескав студент. Някой беше залял краката му с кофа алена боя, която се стичаше надолу по скалата.\nОт време на време ме зашеметяваше някой цветен взрив или изблик на стил. Цветове красяха уличните павилиони и пазари и навсякъде бяха нахлули по-рано еретични имена: Lancôme, Levis, Proctor & Gamble… Разминавах се с хора с американски войнишки кепета и бейзболни шапки с надписи Montana и Chicago Bulls. Групички девойки с минижупи трополяха по паважа с обувки с платформи и дълги, грациозни крака, обути в минижупи. Питах се къде ли са били родителите им по времето на Брежнев. Не си спомнях да съм виждал такива като тях. Надписите по покривите, които някога величаеха Партията, сега рекламираха застрахователни компании („Вашият надежден партньор“). Трамваите бяха изписани с Pepsi и „Наслади се на Coca-Cola“. Защото това беше град, готов да отстоява мястото си в Нова Русия и настанил се в богат на природни ресурси регион. Губернаторът беше пламенен реформатор. Мафиотските босове, вече пратени на оня свят, биваха балсамирани разточително в Москва и след това връщани, за да бъдат погребани.\nЧудех се дали не съм си въобразил празния поглед на обществото отпреди 20 години, когато никой на улицата не те забелязваше. Спомените ми се изплъзваха и убягваха. Въпреки това бях сигурен, че някакъв воал е паднал от лицата на хората около мен. Бяха кротки, но не и безучастни. Понякога се караха или пееха. А други бяха очевидно пропъдени. Седяха с глави, отпуснати върху отворените им длани, неподвижни, а някои си бяха провесили надписи, които обясняваха защо са бездомни и започваха с думите „Мили хора…“. Един типаж, който бях срещал навсякъде в стария Съветски съюз – пияница на неопрятна средна възраст – се беше измъкнал на по-видно място. Мислено го бях кръстил „Иван“. Очите му бяха мътни, а бръчките по лицето се стичаха в пълна безнадеждност. Сега изглеждаше едновременно по-гневен и по-безполезен от образа в спомените ми. Вече нямаше и работа и понякога се лепеше за мен за пари.\nСамо че старата ми тревога чезнеше. Веднъж по навик спрях сред дърветата в парка, за да проверя дали някой не ме следи. Усетих как дишането ми се учести в зноя. След пет минути мина красива жена с тлъст териер. Никой не се появи повече. Не ги е грижа, помислих си: или се занимават с промишлен шпионаж, или са се влели в мафията. Или правят компания на Иван.\nВърнах се на объркващите улици. Знаех, че търся пътепоказатели. Не можех да си представя Русия без своя съдба. Затова издирвах симптоми на нова вяра или идентичност. Търсенето ми обаче беше припряно – както търсят хората при първото си идване някъде, като се надяват на талисмани и прост смисъл. По стените и дърветата шумоляха стотици ръчно направени обяви и реклами и аз ги четях все едно бяха рунически указания. Рекламираха курсове за отслабване, трансцендентална медитация, уроци по английски. Психолози обещаваха спасение от проблемите в общуването. Други предлагаха работа. „Елате при нас…“, „Свалете 30 килограма…“, „Открийте своето бъдеще…“, „Овладейте всичко…“\nКривнах в изложба, озаглавена „Велики личности“: двадесет восъчни фигури опасваха експозиционната зала. След Сократ и Леонардо да Винчи идваха Чингис хан, облечен като китайски мандарин, и длъгнестият великан Петър Велики. Само че после нямаше нито Маркс, нито Ленин. Вместо това балерината Плисецкая съзерцаваше своя глезен, Елвис Пресли се буташе с Фреди Меркюри, а Арнолд Шварценегер надуваше мускули до Дракула.\nВече всичко изглеждаше възможно. В празния ми пансион, някога подслонявал партийни членове, се осведомих за прехвалената независимост на областта от Москва, все едно питах за гост на хотела. В крайна сметка Екатеринбург си имаше собствено знаме – трикольор в бяло, зелено и черно, както и планове (четох някъде) за собствена валута – уралски франк. Само че иззад рецепцията три лица погледнаха нагоре също толкова изненадано.\n– А, това ли! Всяка провинция си има свое знаме, което нищо не значи. Някой да е виждал уралски франк? – лицата се сбърчиха и захихикаха. – Независимостта е просто игричка на губернатора.\nСлед това избухнаха в смях.\nЕдно място обаче биеше на очи с пустотата си – стар квартал срещу кремаво-тюркоазената кула на Вознесенската църква, чийто кръст затвореното царско семейство понякога можело да зърне от прозорците. Понастоящем къщата на търговеца Ипатиев представлява просто участък неравен асфалт и гъсти шубраци. През 1977 г. по разпореждане на Брежнев тя била съборена от местния партиен шеф Борис Елцин (който по-късно определи това като „неразумно решение“) – от страх да не се превърне в обект на поклонения.\nДнес подобен на скелет навес се издига над мястото на бъдещата мемориална църква, а бял кръст бележи мястото, където цар Николай II заедно с императрицата, децата и последните си слуги били избити в мазето на търговеца. Две седмици по-рано недодяланите болшевишки щурмоваци, които ги охранявали, били заменени от отряд на тайната полиция и те започнали да се страхуват. Белите сили наближавали Екатеринбург и семейството получило тайно писмо с обещанието, че верни офицери ще го спасят. Само че писмото било подправено. Така в полунощ на 16 юли събудили членовете на семейството и им наредили да се облекат и да слязат долу. Николай носел своя син хемофилик, чиито ръце били обвити около шията му. Анастасия носела кучето си.\nПонастоящем върволица поклонници идват и си отиват, а един-двама се задържат под навеса, обсебени или истерични. Възрастни съпрузи застанаха рамо до рамо, отвориха молитвеници, напяваха повече от час – тя с монотонен хленч, той с трагичен шепот – и се кръстеха с треперещи пръсти. Скръбен арменец ми каза, че се връща тук отново и отново и мисли за баща си.\n– Пратиха баща ми в лагерите в Колима, а после и майка ми. Годините в Колима го убиха. Сталин го уби.\nОчите му се носят над неравната повърхност – чакъл и плевели, спускащи се на запад към мястото, където прозорецът на мазето се отварял малко над земята.\n– Това, което изстрада, беше ужасно. Това беше престъпление – проплака арменецът.\nБеше слял съдбата на баща си с тази на царя. Идвал тук – каза ми – защото го боляло сърцето. „Просто ме боли ето тук.“ По врата му беше шупнал пурпурен обрив. Иска да се чувства зле – помислих си. – По-добре му е да го боли.\n– Моето семейство бяха аристократи, също като Романови, и затова бяха затрити. Сега, след като прогони комунизма, Русия ще стане каквато беше. Това е бъдещето. Нали разбираш, всичко се връща…\nСемейството чака, все едно за снимка. Императрицата, която страда от ишиас, седи до своя тринадесетгодишен син. Останалите са прави – царят отпред, четирите княгини на първия ред, а лекарят и тримата прислужници – отзад. Мазето е с площ около 15 кв. м. На вратата отрядът за екзекуцията се е подредил в три редици с тежки револвери – толкова близо един до друг, че барутът изгаря дланите им. Царят е убит на място, а императрицата и най-голямата й дъщеря така и не успяват да завършат кръстния знак. Заради диамантите, тайно пришити в корсетите на принцесите, куршуми рикошират из цялото помещение. За миг изглеждат така, сякаш са надарени с призрачно безсмъртие. Паникьосаните пазачи изпразват в тях револверите, след което пребиват и пробождат всички, които още дишат. Когато димът се разсейва, царевичът още стиска в ръце ризата на баща си; докато извличат навън върху платнище тялото на една от княгините, тя се пробужда и започва да пищи. Може би си представя, че сънува кошмар. Пронизват я с щиковете до смърт.\nТишината на това пусто място е мълчанието на принудителната забрава. В комунистическата пропаганда мъртвият цар се срива от кръвожаден тиранин до безгръбначен глупак. После просто изчезва от историята. Днес на празното място, където някога се е издигала къщата на Ипатиев, съдбата му сякаш се е отърсила от политическите аспекти и се е превърнала в личната трагедия на благ, но инатлив мъж, неговата своенравна съпруга и техните расли под похлупак деца.\nПовървях сред тъгата на мястото. Три лехи с невени и богородички му придаваха цвят. Пристигна туристически автобус, но от него слезе само една млада жена. Тя прекоси на пръсти чакъла и ми връчи фотоапарата си.\n– Ще ме снимате ли?\nОчаквах да застане усмихната, но вместо това тя разпусна дългата си коса върху раменете си и коленичи върху бетона в основата на белия кръст. Там, обърната в профил, тя дълги минути се моли и кръсти, докато аз се чудех колко снимки иска да Й направя.\n– Благодаря ви, благодаря – взе фотоапарата и после хвана ръката ми. – Олга.\nТова беше името на най-голямата царска дъщеря. Може би се беше молила за нея.\n– Аз съм Колин.\n– Колин, Николай! – руснаците винаги свързват двете имена, едното умалително на другото. Олга ми отправи разсеяна усмивка, след което се огледа наоколо: – Вижте това, вижте го.\n– Всичко е разрушено.\n– И това е дело на нашия властник – дали от страх или от отвращение, но не пожела да изрече името на Елцин.\n– Сега обаче всичко е различно – казах аз в желанието си да я утеша, кой знае защо. – Тук ще има църква, а те ще бъдат светци.\nМислех си, че канонизирането им е само въпрос на време. Олга избухна почти гневно:\n– Та те вече са светци! Стоят начело на светиите в небесната катедрала! – говореше с отсечена, страстна убеденост. – Само тук, в Русия, се бавим да го разберем. Руската църква в чужбина отдавна ги канонизира. В чужбина Божията майка ги отведе на небето!\nКимнах леко, чудейки се откъде ли знае.\n– И не само Николай и неговата царица, ами цялото семейство… Възкачи ги – Алексей, Олга, Татяна… и другите, доктор Боткин и прислугата, които загинаха от състрадание към тях!\n– Вашият патриарх в Москва…\n– Нищо не знам за нашия патриарх. Не го познавам. Чух, че някой дори разпознал костите им, но просто не знам… – вдигна поглед към небето. Не я беше грижа за тленните останки. – В църквата, където се моля, Богородица казала на св. Йоан Кръстител, че те са нейни придворни дами, любимите й деца… И Олга, която ме пази и се моли за мен…\nСъс съмнение се замислих за срамежливата, капризна Олга, но жената продължи с поток от небесни подробности. Йоан Предтеча, царят, Олга, Дева Мария… райските тронни зали и преддверия се изпълваха подобно на тези на Зимния дворец, оживявани от фаворити и ходатаи. Гласът й бушуваше и звънтеше. На два пъти ме нарече Николай и се почувствах поласкан.\n– Сега всички те живеят в двора на Светата дева и й препращат нашите молитви. Направо на нея.\nНа края на запустялото място беше построен малък параклис, наречен на благочестивата Елисавета, любимата сестра на царицата, загинала от мъченическа смърт, когато болшевиките я хвърлили жива в една минна шахта. Години по-рано пленила френския посланик със своята красота и невинна сериозност, а след като съпругът й, Великият княз Сергей, бил разкъсан от бомба по време на неуспешната революция от 1905 г., тя основала орден от монахини, които да се грижат за умиращите и изоставените. По-късно била канонизирана.\nПод купола на нейния параклис, облицован с дървени плочки и увенчан с висок кръст, пристъпихме в озарен от оброчни свещи храм и Олга се помоли пред иконата на св. Елисавета, извисила се в божествена светлина над отвора на лобната шахта.\n– До неотдавна бяхме изгубили цялата тази история – каза Олга. – Години наред живяхме в долината на мрака – двадесет милиона загинаха в последната война, а после Сталин отне живота на още четиридесет милиона. А не получихме нищо в замяна! Едва през 1991 г. Божията майка ни върна истината, която комунизмът кри осемдесет години.\nОчите й проблясваха разфокусирано срещу мен, докато заменяше комунистическия мит със своя собствен. Миг по-късно удивени стояхме срещу чисто нова икона на императорското семейство, оградена от трепкащи пламъчета: вече бяха обявени за светци. С треперещи ръце и сподавен вик „Ето ги!“ Олга закрепи пред тях свещицата си. Нежните й целувки обсипаха изрисуваните им поли и нозе, обути в пантофи. Разглеждам ги в почуда. На иконите са придобили издължените тела и дворцови одежди на византийските светии, а издължените им пръсти стискат бели кръстове. С корони под ореолите те сякаш се взират с тъжно предусещане за своя край. Чертите им са поразително сходни, все едно принадлежат на някакъв кръвосмесителен клан, и всичките са окъпани в същата кехлибарена светлина. Цялата жизненост на фотографиите в паметта ми – настроенията и белезите на реалния живот – е заличена и обуздана. Религиозната почит не търпи подобни неща. Дори начеващата индивидуалност на принцесите – властната красавица Татяна, пухкавата палавница Анастасия – е задушена от мъглата на светостта.\n– Скоро, Николай – каза Олга – църквата ще се възроди.\n– Имате предвид нов цар?\nБеше почти немислимо. Две години по-рано млад претендент за наследник на фамилията Романови беше посетил заедно с майка си Русия, посрещнат с объркване и официална предпазливост.\n– Не, не цар – дори Олга се поколеба – а небесен съюз. Църквата на земята ще се съедини с Църквата в небесата! Скоро, много скоро.\nГласът й отново поде хипнотичната си песен:\n– Светлина за бъдещето на човечеството!\n– И кога? – попитах тъповато.\n– Всеки момент! Тъй като сега Божията майка иска да извиси Русия. Бързо, много бързо Русия се издига към светлината! Може би ще дойде посредством нещо скръбно. После сърцето на Русия ще се отвори! Нова, свята Русия!\nТова беше стара православна идея: че страданието ще разцъфти в чистота. От историческите терзания – дори от ежедневното чеховско безсилие – трябва да се роди нов свят. Това осмисля мъката и досадата. То прави страданието опасно привлекателно. И сякаш лекува Времето.\nВ нощта на екзекуцията телата са откарани в гората на 30 км от града. Там ги събличат голи – от корсетите на момичетата се сипят скъпоценни камъни – и ги спускат в една наводнена мина. На следващата вечер обаче отново ги измъкват и ги закарват на по-далечно място. Когато камионът, на който са натоварени, се поврежда, две от телата са грижливо изгорени, а останалите са хвърлени в плитък гроб и залети с киселина. Седмица по-късно Бялата армия превзема Екатеринбург.\nБелите откриват шпаньола на царевича да се скита полумъртъв от глад в двора на Ипатиев. Намират мината, но не откриват там телата; намират само изкуствените зъби на доктора, един пръст от императрицата и медальоните с лика на Распутин, които принцесите носели на шиите си.\nИмпровизираният гроб е проучен напълно едва през 1991 г. После съдебен лекар от Министерството на здравеопазването в Москва разделя скелетите, а анализът на ДНК от проби от живи роднини доказва чии са костите. Двете липсващи тела се оказват на Алексей и третата дъщеря Мария.\nДълго време останките почиват на парчета върху метална маса в моргата на Екатеринбург. След това са погребани с кратка церемония в императорския мавзолей в Санкт Петербург. Погребението разделя църквата и държавата и дори наследниците на Романови. По време на службата така и не произнасят имената им, тъй като църквата, в услуга на руските православни в чужбина, отказва да признае кого погребват. Канонизирането им се превръща в политическо и църковно минно поле. Сега вече живите няма да почиват в мир.\nЗад заличената къща на Ипатиев има отдавна подивял гъсталак от дървета и храсти. Тук, под погледите на своите пазачи, Николай изнасял царевича на стол, а после половин час се разхождал с дъщерите си в градината. През последните седмици – пише той – уханието от околните овощни градини било омайващо.\nПътека водеше през дърветата – нетолкова прокарана от човек, а по-скоро диря от някакво животно. Тръгнах натам, без да бързам и стигнах до място, където счупена стълба водеше към някакво бунище. Краката ми се запрепъваха в телове и бутилки. Подозирах, че тук има някакви останки от къщата на Ипатиев, след като основната част била закарана на общинското сметище. Въпреки това мястото носеше странна атмосфера на човешко присъствие. Някой беше окичил дърветата наоколо с пазарски торби – двадесет или тридесет, всичките изгнили и разкъсани. Висяха от клоните като мъртви прилепи. В кратера на бунището захвърлени останки се бяха възродили за нов живот: бракувана печка, отрупана с очукани тенджери, прогизнало канапе срещу счупен стол, две обувки, които гниеха една до друга. А също и догарящ огън.\nПървоначално си помислих, че някое дете си е направило къща за игра, но някъде отгоре изрева глас:\n– Я да се махаш оттука!\nМъжът изглеждаше много дребен, прегърбен и стар. Дали от слабост или защото беше пил, но почти се претърколи през дърветата към мен, след което се изправи на крака. Лицето му беше обкръжено от бели коси и докато изпъваше гръб, очите му се отвориха.\n– А, ти ли си! Реших, че е някой от онези чиновници. А пък то – гласът му стана направо нежен, замъглен от пиенето – си бил ти. Върна се значи.\nДумите ми прозвучаха странно учтиво сред сметището:\n– Не сме се срещали преди.\nТой обаче не чу.\n– Сядай!… не там, там е мокро… намери си парцали.\nПриседнах на стола, а той на канапето. Влагата вече проникваше през панталоните ми. Цяла нощ гърмя и валя, а навесът от брезент и клони в съседство беше рухнал.\n– Водата протече навсякъде. Изгаси огъня, след като ти си тръгна, и хич не спах…\nСлед това очите му отново ме фокусираха и тогава разбра, че съм непознат.\n– Копеле! Знаех си, че няма да се върне – раменете му увиснаха. – През септември и аз ще замина. Тук е ужасно през зимата. Студът те сковава. Ако искаш съвета ми, тръгни на юг през есента.\nПръстът му начерта във въздуха посоките на света.\n– Ще отида в Ростов на Черно море…\n– Да – каза той. – И ти ли си сам?\n– Жена ми и синът са в Архангелск. Ние… всъщност тя… – думите му се загубиха в нещо лично. След това тържествено попита: – Искаш ли да обядваме?\nСедяхме си, той на пружините на канапето, аз на трикракия стол, а на огъня бълбукаше ръждива тенджера с картофи. Около нас се простираше море от парцали и непотребни железа, строшени мебели, изкормени машинарии и посуда. Разпитвахме се един за друг. Намери пълен с дъждовна вода буркан грах и старателно измъкна зрънцата с вилица. Аз предложих английски бисквити. Мъжът набухна парцалива възглавница и ми я подаде, след което бръкна в кашон с мокри списания и ми предложи брой на The Orthodox Times отпреди десет години. Два пъти доста официално вдигнахме наздравица с водка.\nПопитах го за семейството му и за работата. Изглежда толкова стар – помислих си – че трябва да е било много отдавна. Отговорът му беше шифър от намеци и премълчавания. В грубото му мълчание се беше съхранила някаква градска деликатност. От време на време изпускаше продължително, гърлено „Ъъъ…“, което, изглежда, го успокояваше и му вдъхваше сили.\n– Може би съм вършил лоши неща по време на брака ми, сигурно така е било. Сега дано Бог да я пази… живее сама.\nПобутна картофите с меко „Ъъъ… ъъъ…“.\n– Така се случи. И двамата сме сами.\nВ гласа му нямаше съжаление или радост: самотата е просто факт от живота, може би дори закономерност.\n– Сигурно си свикнал? – казах аз.\nОгледа се с празен поглед.\n– Баща ми загина във войната – така и не го опознах. А майка ми загина във фабриката. Бях на тринадесет. Върху нея паднал електрически кабел. След това сестра ми ме отгледа, а аз дълго време седях до нея, когато почина, точно както седя сега с тебе. Тогава бях на деветнадесет, през 1958 г. Ъъъ…\nШокиран осъзнах, че сме на една и съща възраст. За секунда се втренчих в чертите му, в покритите с белези ръце, в черните нокти, изядени до живеца, после пак в лицето му. Тогава за миг зърнах в сплъстената маса на неговата коса и брада собствената си смъртност. После се обърках. В един момент лицето му изглеждаше като тръпнещ круширал кораб сред бурята от коси. Гласът му обаче беше силен и в други случаи делтата от бръчки, която се разпростираше по бузите му, сякаш обръщаше течението си и изпълваше очите му с веселие и дори пренебрежение.\n– И откога се скиташ? – попитах.\n– Тридесет и четири години. Започнах по времето на Хрушчов, в тежките години.\n– Но нали онова време е било по-добро от предходното?\n– Не, не е вярно. При Сталин беше по-добре! Виждал съм вилата му на Черно море, където седеше в мундира си и пушеше лула!\nИзправи гръб на канапето и изви евтината си цигара като въображаема лула.\n– Той беше човек, който не обиждаше народа! Лъжа е, че той е вгорчил руския живот. По негово време човек в затвора беше по-добре, отколкото са сега свободните. А днес затворите пак са препълнени. Могат да те осъдят за едното нищо.\nРазмаха пръст напред-назад между двама ни.\n– Ти крадеш моята торба и веднага отиваш в затвора! Пет години!… Ъъъ… Аз крада нечия друга торба и хоп – в затвора!\n– Това ли направи? – чух се да казвам.\n– Да – нямаше никаква промяна в тона му. – Измъкнах се с пазарската чанта на някакъв човек. Дадоха ми пет години. А това е минимумът – можеха да са десет.\nНеволно вдигнах очи към дърветата. Беше се надигнал вятър, който люлееше прокъсаните пазарски торби по клоните, а хартиите по бунището зашумоляха.\n– Сега вече имаш колкото поискаш торби, нали?\n– Такива – да – след това обаче замълча, все едно се зачуди защо ги е накачил там. После каза: – Затворът беше разделен на килии. Вкараха ме при изнасилвачите и убийците… Но имаше и такива, които нищо не бяха направили.\nИзбърса нащърбена чиния с парцал и ми набучи два картофа.\n– Бях си като вкъщи.\n– Някъде, където спиш и ти дават храна. Там ми беше по-добре – внезапно се потисна. – Там можех да гледам телевизия. А тук няма нищо. Тук трябва да си търся храна.\n– В затвора си гледал телевизия?\n– Понякога по цяла нощ в лагера. Пратиха ме в лагер, където първо работих на струг, после на преса за метал. След това тръгнах по пътищата. Гледах телевизия през прозорците на хората. От време на време се хващах на физически труд, за да преживявам. Само че най-важно е да не спираш! Централна Азия, Латвия, Украйна… навсякъде съм бил. После обаче годинките се натрупаха и краката ми се подуха.\nОбзе ме наивна изненада. Значи дори по времето на Брежнев този цигански живот не е замрял – животът на хора, които са обикаляли извън полезрението на властта и са мигрирали с годишните времена по свои пътища и мрежи.\nНаля ми чашка водка.\n– Някой беше написал, че да скиташ из руската провинция е все едно да видиш страната на чудесата. Точно като по времето на Тургенев! Бил съм в такива области, където дори нямат трактори. Това са били хубави времена – преди стотина години. Хората са живели простичко, брали са гъби и горски плодове…\n„Сенки по пътя на коприната“ е пътуване из най-грандиозните места по света. Пътешествие през сърцето на Кита...\tЦена:\nВ продължение на 50 ...\tЦена:\n„Жената се движеше грациозно в ароматната атмосфера на палатката. Жестовете й, пъргави и премерени, бързи, но...\tЦена:


Открийте от кои витамини се нуждаете най-много според зодиакалния си елемент | Обекти\nОткрийте от кои витамини се нуждаете най-много според зодиакалния си елемент\n29 дек. 2020, 11:22 ч.\nНай-вероятно всеки знае коя зодия е. Но имате ли представя към кой елемент принадлежите? Учението за четирите елемента описва живота като резултат от взаимодействието на огъня, водата, земята и въздуха. С това учение се занимават най-вече древногръцките философи, които приравняват четирите елемента с боговете. Ето защо до ден-днешен на всеки от елементите се приписват определени качества.\nНапример огънят символизира страст, а земята – дисциплина. Зодиакалните знаци се разпределят в групи по три към всеки елемент и подобно на асцендента, датата и часа на раждане оказват влияние върху характера на един човек. Освен това всеки елемент има свой цвят. Като се ръководихме от цвета и качествата, които му се приписват, създадохме рецепти за най-подходящото смути за съответния елемент. С тази гъмжаща от витамини напитка всеки ще започне деня си бодър и освежен.\nОгнените знаци винаги са в добро настроение и енергията рядко ги напуска. Представителите на тези зодии са страстни натури и тъй като в тях буквално тлее огън, лесно се въодушевяват. Същевременно Овенът, Лъвът и Стрелецът са истински самотни бойци и понякога се затварят в себе си. За да се разпали огънят в тях, ще помогне едно червено смути с малко чили. Малините му придават приятна сладост, а портокалът доставя солидна доза витамин С, който стимулира метаболизма и укрепва имунната система. Мангото пък е богато на витамин А, който помага на зрението.\n- Малко чили (в зависимост от това колко обичате люто)\n- 100 г малини\n- ¼ манго\nТелецът, Девата и Козирогът гледат реалистично на живота и са стъпили здраво на земята. За тях е много важно животът им да е подреден и организиран. В очите на околните изглеждат благонадеждни и добросъвестни, но също така малко строги и консервативни. На дисциплинираната им същност идеално подхожда зелено смути, което ще ги снабди с достатъчно енергия и допълнителни баластни вещества, стимулиращи храносмилането. Авокадото помага мастноразтворимите витамини да се усвоят по-добре от организма, джинджифилът подсилва имунната система, а ананасът придава сладко-кисела нотка на смутито, така че да се притъпи зеленчуковият му вкус.\n- 100g спанак\n- 50g ананас\n- ¼ краставица\n- малко джинджифил\nЗа Близнаците, Везните и Водолея казват, че били вятърничави и непостоянни – също като въздуха. Те са общителни, лесно се нагаждат към промените, обичат да пътуват и трудно се задържат на едно място. На неспокойната им същност ще се отрази чудесно едно жълто смути от манго, банан, портокал и лимон. То ще снабди тези въздушни знаци с много енергия и витамин С. Добавената куркума придава на напитката великолепен жълт цвят, облекчава проблемите с храносмилането и действа профилактично срещу Алцхаймер и рак.\n- 2 чаени лъжички куркума на прах\n- малко лимон\nАнтивитамините – странна форма на витами...


Начало | Блог | Отоплител за терасата и градината – как да изберете най-подходящия\nPosted on 12.09.2019 10.05.2022 by Alex Stefanova — Leave a comment\nкак да изберем подходящия отоплител?\nНай-подходящи за отопляване на градина, веранда и заведение с открита градина са отоплителите на газ и инфрачервените уреди. Ние от Enders знаем, че те са добър избор за всеки, затова предлагаме широка гама от отоплители с немско качество на цени, подходящи за всяко домакинство и бизнес.\nГазови ототплителни гъби\nПърви стъпки в избора на външен отоплител\nАко пък искате компактно допълнение към своя дом, който ще донесе уют и топлина през хладните сезони – инфрачервения отоплител ще бъде добър избор за вас. Уредите с инфрачервени нагреватели са перфектно решение за всеки дом, защото са лесни за пренасяне, затоплят всяко помещение за минути, а същевременно са стилно допълнение към всяка стая. Както всички продукти на Enders, терасните отоплители също са с несравнимо немско качество и изискан дизайн, който ще впечатли всеки почитател на красотата.\nКакъв отоплител да избера?\nОтоплителните гъби са идеални за големи пространства и помещения с качествена вентилация. Изберете ги за градината на вашето заведение, голяма веранда или домашна градина. Направете стилно решение за вашия интериор с изчистени и компактни модели.\nОтоплителните пирамиди са много добро решение за отопляване на градини. Могат да се използват като осветително тяло през пролетта и лятото, а като уред за отопляване през есента и зимата. Пламъкът, който излъчват, придава атмосфера на всяка градина и създава не само усещане за комфорт и топлина, но доставя и естетическа наслада на всеки.\nИнфрачервените отоплителни уреди са компактни и стилни решения за отопляване на верандата, градината и откритото пространство във всеки ресторант. Преместват се с лекота и често са с изчистен и подходящ за всеки стил дизайн. Подходящи за всяко помещение с добра вентилация. Могат да се окачват на стена, за да отопляват без проблем балкон или градина. Използват ток и спестяват нуждата от покупка на газови бутилки.\nГазов отоплител - защо?\nкакво трябва да знаем за газовите отоплители enders?\nЗащо да изберем газов отоплителна гъба?\nЗащо да изберем газова отоплителна пирамида?\nинфрачервен отоплител - защо?\nкакво да избера за бизнеса?\nКакъв модел би бил подходящ за вашия бизнес? Ако разполагате с градина в ресторант и искате да настанявате своите гости и на чист въздух, то идеален избор за вашите отоплителни нужди са газовите отоплители пирамида. Те са много красиви и се виждат от далеч, затова препоръчваме поставянето им на входа на заведения или близо до фасадите за да привличат посетители. Ако целите да създадете атмосфера можете да заложите на модел Vulano, а ако искате на оптимално ниска цена да поддържате комфортна температура през цялата зима – заложете на газов отоплител Polo 2.0. С него можете да контролирате посоката на температурата, а компактния му размер го превръща в идеален избор за по-малки градини. Моделът е от неръждема стомана и ще бъде ваш верен другар дълги години. Използвайте го под навеси и осигурете на своите клиенти зимен уют.\nЗащо газово отопление за вашия бизнес?\nКакто много от нас знаят, въведената забрана за тютюнопушене в закрити пространства изисква изграждането на външна градина в заведения, хотели и други бизнеси. Приспособяването на една външна закрита градина към вашия бизнес е правилно решение за истински комфорт на вашите гости и клиенти. Избора на мощен газов отоплителен уред ще превърне закритата градина в топло, комфортно и предпочитано от вашите посетители място.\nнай-предпочитаните и препоръчвани модели\n1. Поставяйте своя инфрачервен отоплител навсякъде – нужен е просто контакт. 2. Обърнете внимание на управлението на уреда. В Enders предлагаме електрически радиатори с дистанционно управление, които ще улеснят значително вашия живот. 3. Добре преценете пространството, което искате да отоплявате. Инфрачервените отоплители са идеални за балкони – закрепете ги на стена и се радвайте на топлина дори и във ветровито време. 4. Инфрачервените радиатори работят без никакъв проблем дори и в екстремни метеорологични условия – използвайте при силен вятър, дъжд и сняг. 5. Използвайте ги и у дома, електрическите радиатори с инфрачервени нагреватели не отделят вредни емисии и не консумират кислород. 6. Спестете си газовите бутилки. Използването на електричество не налага зареждането на газова бутилка. 7. Пренасяйте без проблем. Знаете ли, че можете да пътувате със своя инфрачервен отоплител? Отоплявайте у дома през зимата и се радвайте на топлина и в хладните летни нощи извън града.\n7 неща, които трябва да знаем за газовите уреди\nкакво научихме за външните отоплители?\nPrevious post: Барбекю – 10 въпроса, които да си зададем преди покупка\nNext post: Съвети за мариноване на месо и зеленчуци


Какво трябва да знаете за недобросъвестното мечтание? - BgMedBook\nДенят е редовна част от ежедневието на повечето хора. Въпреки това, някои хора изпитват чести и натрапчиви сънища, които могат да нарушат ежедневните задачи и качеството на живот.\nВ тази статия ще обсъдим какво е неприятно мечти, как да го разпознаем и как може да бъде управлявано.\nКакво е неприятно мечтание?\nМечтанието е усещането за будно удовлетворение в мислите, които не са свързани с непосредствената околност или дейност на човека. Те често са приятни преживявания, тъй като човек може да си представи или да си представи как да се занимава с желаната дейност или да постигне цел.\nПроектирането на мечтания се смята за продукт на колекция от мозъчни региони, известни като мрежата по подразбиране.\nМрежата по подразбиране е в част от мозъчната кора, която демонстрира последователни модели на активност, когато мозъкът е в състояние на покой.\nС други думи, мозъчната активност в тази мрежа е най-висока, когато мозъкът не изпълнява задача. Нивата на активност в режима по подразбиране намаляват, ако мозъкът е длъжен да обръща внимание на външна задача или обект.\nМрежата по подразбиране е важна при създаването на съзнателни преживявания и е доказано, че увеличава активността си, когато някой мечтае.\nВъпреки че е свързана с творчеството и интроспекцията, прекомерното сънуване може да попречи на нормалното функциониране на индивида на работното място или в отношенията. През 2002 г. професор Ели Сомеър определи за пръв път феномена неприятна мечта.\nТой вярвал, че неправилното озвучаване може да се развие в резултат на травма или злоупотреба и да играе ролята на стратегия за справяне, за да избяга от реалността.\nМаладаптивната слънчева мечта не е разпознавана като диагностицируемо състояние в последното издание на Диагностичния и статистически наръчник на психичните разстройства 5 (DSM-V). Необходима е по-силна доказателствена база, преди да се разбере злонамереният блясък и да се третира като медицинско състояние.\nВъпреки това са съобщени случаите на недобросъвестно сънуване и състоянието може да има неблагоприятно въздействие върху ежедневния живот на индивида.\nТъй като малдо адаптивното мечти не е официално признато като медицинско състояние, определянето на дефиниращ списък на симптомите е предизвикателство. Обичайните симптоми обаче могат да включват едно или няколко от следните:\nсилно ярки и потапящи сънища\nнеобичайно дълги сънища, които трудно могат да избягат\nнеспособност за извършване на ежедневни задачи\nсънища, предизвикани от външни събития или стимули, като гледане на филм или слушане на музика\nнарушение на съня и безсъние\nповтарящи се и несъзнателни движения, когато мечтаят, като люлеене назад и напред или потрепвания\nВъзможно е също така индивидите да изразят някои симптоми, които се наблюдават при хиперактивно разстройство с дефицит на вниманието (ADHD), като например кратък период на внимание.\nПонастоящем не е възможно официално да се диагностицира малдо адаптивна мечта.\n14-точка Maladaptive Daydreaming Scale бе разработена, за да помогне на човек да определи дали изпитват симптоми на състоянието. Мащабът обаче трябва да се използва само като индикация и не е предназначен да осигури официална диагноза.\nНяма достатъчно доказателства, които да предполагат, че малдо адаптивни мечти могат да бъдат класифицирани като психиатрично състояние, но има някои прилики. Например, хората с разстройство на разстройство на идентичността могат да влязат в състояние на откъсване от реалността, да станат погълнати от фантазия или разочарование.\nВ случаите на личностно разстройство, обаче, човекът не може да разграничи реалността от фантазията. Хората, които изпитват неприятна мечта, осъзнават, че техните сънища не са реалност.\nНяма стандартно лечение за недобросъвестни сънувания. Въпреки това, има някои техники, извлечени от анекдотични доказателства, които могат да помогнат за овладяване на симптомите.\nНамаляване на умората: Това може да стане чрез увеличаване на количеството или качеството на съня. Може също да е полезно да използвате стимуланти като кофеин за борба с умората през деня.\nОсъзнаване на симптомите: Запазването на информираността на другите за симптомите може да осигури възможност за забелязване и прекъсване на недоброжелателната мечта.\nИдентифициране и избягване на задействания: Поддържането на дневник за случаите, в които се появяват инвалидизиращи мечти, може да помогне да се идентифицират дейности или стимули, които да предизвикат появата им.\nТерапия: Това може да помогне да се идентифицират причините за задействане и основните причини за недобросъвестно мечти. Терапевтичните техники като когнитивна поведенческа терапия (CBT) могат да помогнат за излагане на основните проблеми. Терапевтът може също да предложи полезни техники за справяне.\nМедикаменти: Малко вероятно е неприятното сънливост на някого да е достатъчно тежка, за да се наложи лекарство. Въпреки това, лекарство, известно като флувоксамин, може да помогне за овладяване на симптомите.\nИзследване на случая на един индивид с недоброжелателна мечта показва, че флувоксаминът е от полза при управлението на мечта. Понастоящем обаче има малко изследвания за подкрепа на употребата на лекарствени средства.\nБез формална система за диагностициране може да бъде трудно да се определи наличието на недобросъвестно мечтание или да се намери лечение за състоянието.\nВъпреки това, ако симптомите нарушават ежедневието, човек трябва да потърси медицинска помощ.\nИдентифицирането и избягването на задействанията може също така да помогне на някой да се съсредоточи върху задачи, които са извън техните дневни дни.\nВъпреки че не съществуват официални структури за лечение, съществуват няколко онлайн общности, където хората могат да споделят своя опит и да потърсят насоки за състоянието.


Първи поглед към сериала предистория на „Полет над кукувиче гнездо“ - Площад Славейков\nПърви поглед към сериала предистория на „Полет над кукувиче гнездо“\nСара Полсън ще въплъти злата сестра в „Рачид“ (снимки)\nСара Полсън влиза в образа на сестра Рачид в едноименния сериал на „Нетфликс“.\nПочти три години след заявката на „Нетфликс“ за сериал предистория на „Полет над кукувиче гнездо“, проектът на Райън Мърфи е завършен и ще тръгне през есента. „Рачид“ е разработена от Райън Мърфи като част от договора му с компанията, а в главната роля на злата сестра Рачид влиза неговата любимка Сара Полсън.\nСара Полсън и Синтия Никсън в сцена от „Рачид“.\n„Рачид“ е проект на Мърфи и Иън Бренан. В продуцентския екип влизат Майкъл Дъглас, продуцирал и филма на Милош Форман от 1975 г., и Полсън. Действието се развива в средата на ХХ век, когато Милдред Рачид получава работа като сестра в психиатрична болница. Сериалът ще проследи първите дни на сестрата в здравното заведение и еволюцията ѝ до чудовището, което познаваме от романа на Кен Киси от 1962 г.\nВ ролите ще видим още Шарън Стоун, Синтия Никсън, Фин Уитрок, Аманда Плъмър, Кори Стол, Софи Оконедо, Винсънт Д’Онофрио, Хънтър Париш и други.\nШарън Стоун в сериала на Райън Мърфи.\nВ първите сцени от сериала Рачид все още не е чудовището, което познаваме от „Полет над кукувиче гнездо“.


БЪЛГАРИТЕ ПЛАНИРАТ ПОВЕЧЕ ПЪТУВАНИЯ ПРЕЗ 2019 | B2B Magazine\nНов пик на заразените с коронавирус за септември Заразените с коронанирус през последното денонощие са 276, което е рекорд за септември и най-висок брой от 7 август насам, сочат данните на Единния информационен портал. Те са установени при [...]\nНад 1 200 нови места за паркиране са обособени в ПловдивНад 1 200 нови места за паркиране са открити във всички райони на Пловдив. Това съобщи кметът Здравко Димитров по време на символичното прерязване на лентата на най-новото облагородено пространство [...]\n„Дисни“ съкращава 28 000 работни места в САЩ заради пандемиятаКомпанията "Уолт Дисни" ще съкрати около 28 000 служители от подразделението си, отговарящо за тематичните паркове, предаде Ройтерс. "Дисни" каза в комюнике, че причината за това е ниската посещаемост заради пандемията [...]\nБЪЛГАРИТЕ ПЛАНИРАТ ПОВЕЧЕ ПЪТУВАНИЯ ПРЕЗ 2019\nТазгодишното проучване, което засяга употребата на различни разплащателни методи у нас и в чужбина, Masterindex се проведе в по-голям мащаб. Националната извадка е направена на база 28 български града и проследява нагласите на хората в цялата страна.\nБългарите планират да пътуват повече през 2019, което е увеличение с 8% в сравнение с 2018. Според тазгодишното проучване Masterindex 66% от респондентите планират да пътуват извън страната. В него се откриват и данни за причините, поради които българските картодържатели пътуват най-много – 50% от тях пътуват за почивка, 15% за работа, а 10% от тях, за семейни или приятелски посещения – тенденция, която се запазва от миналата година. Най-често българите използват разплащателни карти за пазаруване (60%) и настаняване (59%). Много от плащанията, направени с карта в чужбина, са за подаръци за семейство и приятели (48%) и посещения на заведения за хранене (46%). За забавления, културни забележителности, клубове и др. българите отделят 27% от бюджета си за картови разплащания.\nОсновни причини за пътуване\nСпоред данни на Националния статистически институт (НСИ) българите са осъществили 6 698 526 пътувания в чужбина през 2018. Най-предпочитаната от тях дестинация е Гърция (1 402 560 пътувания), следват Румъния (523 058) и Германия (422 268). Гърция е най-предпочитана дестинация не само за почивка, но и за работа. След нея за същите цели се нареждат Румъния, Турция, Северна Македония и Сърбия.\nПредпочитани методи за разплащане в чужбина\nБългарите не разчитат много на плащането в брой, когато пътуват извън страната, показва проучването. Парите в брой са предпочитан разплащателен метод сред само 33% от населението, а в Македония и Сърбия процентът е почти двоен – съответно 57% и 60%. Когато става въпрос за преференции относно плащанията в брой или с карта, 80% от респондентите вярват, че основното предимство на картовото разплащане е удобството, а 37% от тях предпочитат да не взимат със себе си пари в брой, когато пътуват. 36% от българите, които използват и двата разплащателни метода, когато пътуват, предпочитат да не взимат пари в брой. Те определят няколко основни ползи от разплащането с карти в чужбина – по-удобни за използване (79%), валидни навсякъде по света (43%) и по-безопасни (49%). Потребителите, които разчитат основно на картовите разплащания, се чувстват комфортно, когато разполагат с допълнителни средства в брой (31%) или смятат, че използвайки карти, могат да следят по-ефективно разходите си (30%).\nБезопасност на разплащанията с карта\n65% от проучените имат доверие на трансакциите направени с карта в чужбина, само 9% мислят обратното, а 29% не са сигурни в отговора си. В сравнение със Сърбия и Македония, където доверието към картовите разплащания е съответно 50% и 60%, българите за поредна година демонстрират високо доверие в този вид разплащателен метод.\n„Българите са сред най-активните потребители на иновативни методи за разплащане на път в цяла Централна и Източна Европа. Резултатите от тазгодишното ни, по-мащабно проучване показват, че те стават все по-уверени при определянето на пътните си разходи, което е много положителна тенденция, която наблюдаваме през последните години.“, коментира Ваня Манова, регионалният мениджър на Mastercard за България, Северна Македония, Косово и Албания.\n(BO) Започна техническа рекултивация на старото сметище в Трън\n80% от българската икономика изсветля\nDonald Trump and Joe Biden clash in chaotic first debate — as it happened\nCoronavirus digest: European countries cut bar hours to stem virus spread\nUS: Joe Biden releases tax returns ahead of debate with Trump\nOpinion: Is Putin's war in Syria against America a miscalculation?\nTrump tax leaks likely 'won't change the way people vote'


Кой за какво играе в днешния ден на Мондиала? | Корнер.dir.bg\n07:21 | 22.05.22\nКой за какво играе в днешния ден на Мондиала?\nВ Група "H" ситуацията е на живот и смърт за три отбора\n13:52 | 28 юни 2018 1 3551 Снимка: Getty Images\nЧетири мача ни очакват в днешния ден от Мондиала, като три отбора има шанс съответно да отпаднат или да се класират.\nТунис, Панама и Полша са аут от осминафиналите, а за Колумбия, Сенегал и Япония нищо не е сигурно. Англичани и белгийци ще разиграват първото място в Група "G".\n17 часа, Самара\nГрупа "H", Сенегал - Колумбия\nТова е мачът, който може да класира и двата отбора, но и да изхвърли един от тях. Едно е сигурно - те ще се надяват Япония да загуби от Полша.\nПодобен развой и равенство между Сенегал и Колумбия ще класира последните два на осминафинал. Към момента Япония и Сенегал са с по 4 точки, а Колумбия има 3.\nПобедителят от мача между Сенегал и Колумбия със сигурност продължава напред, а за африканците и равенство е достатъчно. Южноамериканците обаче ще играят за победа при всички положения.\n17 ч, Волоград\nГрупа "H", Япония - Полша\nРавенство класира японците със сигурност, но те едва ли ще излязат, за да го пазят до края. Защото ако загубят и другият мач от групата завърши наравно, ще са аут.\nПолша ще играе за честта си. Тимът беше разкостен от критики в медиите и то с пълно право. Левандовски и компания имат всички поводи да се опитат да напуснат шампионата с високо вдигната глава. Ако това е възможно след срамните две загуби от Япония и Колумбия.\n21 ч, Калининград\nГрупа "G", Англия - Белгия\nДвата тима имат изгода да загубят този двубой. За интересната ситуация между тях прочетете тук.\n21 ч, Саранск\nГрупа "G", Панама - Тунис\nСъперниците отпаднаха безславно от надпреварата и им бе сложен етикет на "най-слабите отбори на първенството".\nТова е шанс да спечелят първите си точки, като Панама няма такива изобщо в исторически план.\nВ Тунис има вратарска криза, след като двама от стражовете са с контузии, което може да направи съперничеството оспорвано. Африканците обаче остават фаворит.


Гери-Никол вдига тежка сватба? Ето кой е щастливецът | Ko4.bg\nHome / КЛЮКАРНИК / Гери-Никол вдига тежка сватба? Ето кой е щастливецът\nГери-Никол вдига тежка сватба? Ето кой е щастливецът\nГери-Никол е лудо влюбена и решена скоро да мине под венчило. Младото дарование и гаджето й стягат сватба. Варненката и приятеля й са заедно от четири месеца, но вече обмислят варианта да узаконят връзката си.\nНовият любим на певицата е рапър и част от младежката музикална формация БНР-„Бандата на ръба”. Той се казва Мариян и е по-известен на широката аудитория като Капо Верде, пише „България днес“.\nДвамата са неразделни, заедно пазаруват, ходят по участия, купонясват, но мистерия е дали делят и един покрив.\nГолямата страст помежду им ги кара да говорят все по-често за сватба, която планират да е през пролетта или лятото на следващата година.\nБлизки и приятели до влюбената двойка се опитват да ги разубедят с аргумента, че още твърде млади ,за да мислят за подобна сериозна житейска стъпка.\nНо подвластни на любовта, влюбените гълъбчета копнеят за мига, когато ще са вече семейство.\nМладата изпълнителка мечтаела за сватба като в приказките и се виждала като принцеса. Тя казвала, че няма да скъпи средства за своя най-тържествен ден в живота си, за да се види в булчинската си премяна.\nПреди сватбата двамата решили да си направят заедно татуси. За Гери-Никол това е първата татуировка, но за любимия й е поредната.\nКапо Верде вече сериозно е изрисувал тялото си. Певицата също смята да продължи с татусите.\nЛюбопитното е, че откакто е с рапъра, Гери-Никол вече не се появява така разголена по участия, а е далеч по-обрана.Любовта подтикнала изпълнителката да подготви и пусне новото си парче „Устни”. А цяло лято тя бе изпаднала в музикално затишие.\nВижте защо Мариана Попова и Плачков крият щерките си вкъщи\nПлащат ли на „Господарите“ за атаките срещу „Глобал маркетс“?


Любомир Дацов пред Dir.bg: Държавата да не мачка напредващия, а да помогне на изоставащия | Бизнес.dir.bg\nЛюбомир Дацов пред Dir.bg: Държавата да не мачка напредващия, а да помогне на изоставащия\nДигитализацията и зелената икономика са логото на нещата, зад тях стоят нов тип връзки, икономика и технологии, които трябва да се използват, казва финансистът\n08:58 | 28 януари 2021 | Автор : Георги Велев, 3е-news.net 40 3567 Снимка: Булфото\n"Не може една година след старта на тази пандемия да продължава толкова хаотично и базирано на личното усещане, а не на научна основа, да се управлява този процес. Видимо повечето от нещата не са само проблем на здравните системи и управлението в България. Има доста държави, които се държат така неориентирано и се взимат ad-hoc мерки (бел.ред. - за специални цели). За съжаление не мога да кажа, че България се нарежда между страните, които знаят накъде вървят. Трудно ми е да кажа към момента някаква структурна мярка, която да се обсъжда. Някъде е възможно и да се прави това, а може и да видим "велики идеи" в предизборните програми на партиите. Но в България главният проблем е, че "едно е да искаш, друго е да можеш, а трето и четвърто е да го направиш". Дори понякога думите и обещанията да звучат правилно, самата реализация е огромен проблем."\nТова каза в интервю на Георги Велев, специално за Dir.bg, финансистът Любомир Дацов.\n- Г-н Дацов, наскоро бе публикуван доклад на организацията Oxfam, свързан с неравното разпределение на благата сред хората по света. В него са дадени препоръки за увеличаване на данъците на най-богатите. Смятате ли, че това може да бъде добър ход в момента?\n- Прекалено комплициран е този въпрос и няма само едно измерение. По-скоро трябва да се търсят причините за този проблем. В ситуацията, ако някой бяга много по-бързо от друг, то трябва ли на бързия да не му личи, че бяга така и да му слагаме допълнителни препятствия. Естествено, че това от гледна точка на изменение на обществото си има своето отражение - щом тези двама атлети се приберат от стадиона, неминуемо ще има заяждане от страна на по-бавния. Говоря, че в обществото ни възникват такива проблеми. Ако пък в даден отбор трябва да има екипна работа и когато класирането на нещата става на база на екипи, то трябва пак да има лидер. Но там е важно да имаш и отбор, не може при слабо представяне на останалите екипът да е добър.\nТакава е и логиката - нещата се развиват не като смачкаш този, който дърпа напред, а направиш така, че тези които са отзад и са по-обикновени или неможещи, да могат повече.\nМисля, че трябва да се инвестира в такива хора, те да имат възможност за развитие и по-добри възможности. Защото рано или късно неравенството при богатството се изявява в това, че някои хора няма да имат достъп до базови неща. Така се изкривява картинката, защото щом останалите хора няма достъп, то лидерът няма конкуренция - няма да има състезание. И смисълът е всеки да може да се възползва от ситуацията и да има достъп до основни блага.\nВсъщност смятам, че не е работа на правителствата да слагат спирачки или препятствия пред работата на тези, които могат. Държавата трябва да създава условия и капацитет за достъп на тези, които нямат такива възможност, до нещата, за да има все пак нормално състезание. Работа на правителствата е да има образование, здравеопазване и нормални условия за развитие на социален живот.\n- Тоест да има повече възможности за по-бедните, а не само облагане на богатите с още налози например?\n- Сигурно има възможност за ограничаване, но е важно и какъв инструмент се прави. Ако в един момент се позволи прекалено голяма концентрация - тези един или пет процента от обществото, които имат огромно богатство, те имат непропорционално влияние - самата системата в държавата започва да обслужва не масата от хора, а основно другите. Тук трябва да гледаме и в дълъг период от време, а това води до много комплексни изменения. От тази гледна точка много държави са имали и преди законодателства, в които е обсъждана темата. Навремето притежаването на земя и нейната концентрация е било важно да не се разпилява между наследниците. Така законодателството ненапразно е, че първородния син получава земята, а за останалите се намират начини за препитание, ако е възможно. Това си има икономическа логика.\nСега времето е различно и действително може да се мисли, за да няма голяма концентрация на много неща в малко в хора, може да се мисли за слагане на някакви тавани. Такава форма на ограничение са данъците върху собствеността или наследството. Така на практика държавата се намесва и взема този данък и това води до ограничаване на прекаленото богатство.\nСамо по себе си ограничението е трудно решение - така може да се ограничи правото на движение и правото на собственост да бъде лимитирано и свързано с определена територия. Нека да не се заблуждаваме, че в момента това е ефективно - винаги може да си направиш регистрация в друга точка на света, където не всеки се замисля върху тези неща. Не може да се спре и преносът на информация, богатство и така нататък.\nХубаво е правителствата и останалите хора, които много милеят за подобни регулации, дискусията да бъде за това как системата максимално да бъде направена отворена и да се дава максимално голям достъп на хората до добро здравеопазване, образование и нормална социална система.\n- По какъв начин смятате, че е най-добре да се възстанови икономиката на България и Европа сега, след овладяването на кризата с пандемията?\n- Кризата обикновено показва недостатъците - ако по една или друга причина нещо не е толкова видимо, обикновено в кризата се вижда добре казусът. В такава ситуация се виждат проблемите, които съществуват в една или друга система. В Европа бе видимо и преди и стана още по-видимо сега - политиците в много държави не вземаха навреме решения, увеличаваха дълга и стигнаха до нива, които са значително над тези от критериите за бюджетна стабилност. При повечето от европейските държави дългът бе повече от 60% спрямо БВП на човек от населението и това ниво бе постигнато още преди кризата. Сега пандемията допълнително задълбочи проблема.\nВ други държави като България през годините нищо не бе направено, дългът бе увеличен почти двойно. Макар и да е на достатъчно ниско ниво онези 14% от БВП дълг през 2009 г. като процент е увеличено почти двойно. Тоест говорим си за 100 % ръст на дълга, а за последните 10-12 години страната ни няма някаква коренно различна политика спрямо европейската. Генерално погледнато този дълг в голяма степен е заради поддържане на дефицити. Така че проблемът с дълговете в Европа бе голям. С оглед на сегашната криза това ще бъде още по-голям проблем, защото всъщност този дълг и публичните финанси на държавите съдействат на възможностите за възстановяване.\nИ когато фискалното пространство е ограничено, "политиците трябва да правят глупости", за да може чисто политически да се вижда, че управленците правят нещо. Повечето държави в Европа ще имат избори за правителства през тази или следващата година. И политиците трябва да се съобразяват с това и демонстрират повишено внимание към нещата.\nВъпросът от гледна точка на правителствата и публичните финанси изглежда доста сложен с оглед на това, че не толкова текущата ситуация, а неизвършването на структурни реформи в правителствата в Европа доведе до силно ограничаване на възможностите да бъде направено каквото и да е в тази ситуация. А друг е въпросът, че ако се погледнат действащите мерки, то повечето държави критикуват мерките като не много ефективни. Бизнесът и гражданите не са безкрайно щастливи от капацитета на администрацията да управлява тези кризи. Това не е нищо по-различно от нещата, които се случват в България.\nДруг голям проблем е ефективността на мерките от гледна точка на дизайн, адекватност и като реализацията и достигане до крайния получател навреме. Всичко това е с една голяма въпросителна и много проблемност.\n- Вземането на мерки в момента не се ли извършва леко хаотично? Ефективна ли е мярката 60 на 40?\n- В България здравни и икономически мерки почти няма в сегашната криза. Или те са много минимални. При втората вълна правителството отиде от едната крайност в другата. А това, което се случва в момента, все пак е за предпочитане, защото се запазва все пак някакъв икономически баланс и се запазва дейността на стопанските субекти в държавата. Мерките са ограничителни на няколко места и не е ясно защо едно нещо се взима, а друго се оставя. Като цяло при тази втора вълна ограничителните мерки бяха въведени щом вълната достигна своя пик по отношение на смъртност. И нещата в рамките на две седмици успяха да се уталожат.\nВероятно предприетите действия са спомогнали за някакво ограничаване, особено мярката за ограничаване на децата да ходят на училище.\nУчудвам се как за толкова време не може да се натрупа адекватна база данни и от научна гледна точка да се показва какъв е проблемът и откъде идва. Не може една година след старта на тази пандемия да продължава толкова хаотично и базирано на личното усещане, не на научна основа, да се управлява този процес. Видимо повечето от нещата не са само проблем на здравните системи и управлението в България. Има доста държави, които се държат така неориентирано и се взимат ad-hoc мерки. Видно е, че голяма част от хората искат да видят научен подход към нещата. Сегашната ситуация просто не е много ефективна и не може да продължава.\n- Докога могат да издържат икономиката и пазарите в това състояние?\n- Хубавото е, че пазарите и икономиката останаха отворени. Свързаността им не бе нарушена, което е голямата разлика с пролетния локдаун на 2020 г. От гледна точка на икономиката нещата са доста по-различни. Сега големият въпрос е за да е такова неадекватно състоянието на здравната система, то доста хора трябва да бъдат посочвани с пръст във времето. Говоря не само за здравни министри, а и правителствата. Видимо е, че има много въпроси, които е време да започнат да се задават. И да се измислят отговори, защото не е достатъчно да се покаже как само се посреща дадена ваксина.\nВидя се, че почти навсякъде здравните системи в даден момент бяха пред блокиране. В много държави капацитетът беше абсолютно приоритетен. За съжаление не мога да кажа, че България се нарежда между тези страни, които независимо от лошата си изходна позиция, знаят накъде вървят. Защото само така недостатъците и проблемите могат да бъдат адресирани по правилния начин. На мен ми е трудно да кажа към момента някаква структурна мярка, която да се обсъжда. Някъде е възможно и да се прави това, а може и да видим "велики идеи" в предизборните програми на партиите.\nЕдно от нещата, което бих искал да видя, е как виждат политическите партии проблема със здравните системи и какви стъпки трябва да бъдат направени. В България главният проблем е, че "едно е да искаш, друго е да можеш, а трето и четвърто е да го направиш". Дори понякога думите и обещанията да звучат правилно, самата реализация е огромен проблем.\nЗдравеопазването, адресирането на проблемите и възстановяването и подпомагането на икономиката са важни сега. В Европа има нов вятър - онова, което прави Европейската централна банка и правителствата. Много хора се опитват да се надсмиват на политиката на ЕЦБ за различните улеснения и разхлабването на монетарната политика, включително и на бюджетната. В по-тесните експертни кръгове дискусията не е за спасяване на сегашната ситуация, а при възстановяването икономиката да не изглежда по този начин и да се даде възможност на държавите да се възползват и да се отправят по един нов път. Дигитализацията и зелената икономика са логото на нещата, но зад тях стоят нов тип връзки, икономика и технологии, които трябва да се използват.\n- България трябва ли сега бързо да променя политиките си и визиите си за развитие?\n- Проблемът е, че подобна смяна не става бързо. Това е толкова голяма структурна промяна, която се очертава, че изисква много хора да знаят накъде отиват и да поведат останалите в тази посока. Тоест изисква се работа на много нива, подготовка след това - като се започне от администрацията и се стигне до бизнеса. А някак си не личи да има идея какво точно трябва да се прави и да има реално усещане накъде трябва да се отиде, за да бъдем адекватни на ситуацията.\nПрез първите години промяната няма да си личи особено много и да се отличава. На по-късен етап ще си личи кой се е възползвал от ресурсите, дали има капацитет и са взети правилните решения. Това ще се види след 5-6 години. Истината е, че в следващите 20 години, поне като хоризонт, нещата ще бъдат доминирани от процесите, които се случват в момента. Инерцията ще води много хора и те ще продължат да се пързалят по нея, дори и извън България.\n- Дали на дневен ред сега отново излиза приемането на България в еврозоната?\n- Ние имаме да си пишем домашно, както се казва. То си ни чака нас. От тази гледна точка влизането в Еврозоната и въвеждането на еврото е нещо, което България иска, а не някой друг. И по принцип смисълът да бъдем в ЕС не са само еврофондовете и неща, които да бъдат взети, а да се възползваш от всички политически и икономически възможности, които ти предлага една такава общност. Единната валута е една от тези възможности.\nНие сме заинтересовани да не се бавим, а максимално бързо да си напишем домашното и да се явим на изпит. И да издържим успешно този изпит. А колкото повече се туткаме и не правим нещата по правилния начин, толкова е по-голям проблемът за нас. Човек все пак ходи на училище не заради нещо друго, а заради самия себе си.\nНа другите отстрани не им пука дали ти ще бъдеш добър ученик, защото училището ти дава основата, за да живееш нормално след това. Еврото е една частица от този пъзел. И е в интерес на държавата и хората еврото да бъде прието у нас. Като монетарна система и с Валутен борд у нас, ние де факто, от икономическа и търговска гледна точка, сме част от тази система. И плюсовете и минусите вече сме ги изконсумирали.\nОнова, което прави системата, е административно участие при вземането на решения, възможност да се влияе върху политиките и достъп до системите, които намаляват риска пред една икономика.\n- В България можем ли да очакваме ръст на зелените инвестиции? ЕЦБ започва действия в тази посока, както и Европейската инвестиционна банка.\n- Това е видимата част на айсберга. Европейската зелена сделка не опира до спирането на едни мини или въглищния отрасъл. Европейската комисия и ЕС като цяло тръгват с идеята, че нещо трябва да бъде направено в тази сфера, за да се изгражда нов тип икономика.\nАко погледнете дискусиите, които вървят в Европа, те са за изграждане на следваща стъпка на общество и типове икономика. Така трябва да се намира място на фирмите и икономиката в това разпределение. Факт е, че много дълги години Азия и Америка си бяха двойка и си бяха самодостатъчни, независимо че в последните няколко години имаше търкания между САЩ и Китай.\nТези процеси на глобално лидерство изместиха Европа и ЕС вече няма кой знае каква икономическа тежест, защото се прилепва към една двойка. Не искам да казвам, че играе ролята на любовница в тази ситуация. Но Европа във времето загуби и политическо представителство, и политическа тежест в света. Липсата на единна европейска външна политика, както и това, че държавите в ЕС играят на дребно и понякога защитават интереси, които не са общоевропейски, е много показателно колко много път трябва да бъде извървян.\nЗелената сделка няма как да няма въздействие върху българската икономика. Но това не е защото някъде, някога, някой е решил нещо. А логиката на развитие на икономиката, възникването на нов тип индустрии и мястото на България - става въпрос за създаване на капацитет. А това е най-трудната работа, която изисква дълго време и целенасочена политика в тази област. Зелената политика има много аспекти и е елементаризъм да се разглежда спирането на дадена мина или спирането на употребата на въглища. Това е само първичното влияние.


Най-добрите народни начини да се отървете от акне завинаги | Тенденциите на жените\nИмате ли вече обезкуражени? уморен, за да се бори с акне ли сте? Шансовете са просто не са намерили правилния начин, за да се преодолее този проблем. Ако проверяват вашите хормони и коригирани, правилното хранене и здраве, но акне не оставя лицето ви и нервите на спокойствие, опитайте се да помогне на кожата означава, че любезно ни дава майката природа или да разгледате списък от най-добрите козметични продукти за акне .\nправилата на “национални” процедурите\nРецепти билки колекции\nРецепти овесени ядки\nрецепти от други билки\nдобрите традиционни методи на акне – основните неща.\nПреди да изберете желаните рецепти на маски и лосиони, разгледайте някои общи правила:\nВсички маски на популярни рецепти трябва да са върху кожата в продължение на поне 15 минути.\nсе поставят такава маска само за предварително почистена кожа, в противен случай ефектът от въздействието ще бъде много по-малко.\nизмие всички маските се препоръчва с топла преварена вода.\nмаски желателно да се направят курсовете веднъж на всеки 2 или 3 дни от всеки един, или редуващо се през ден е различен. маскирани ексфолианти за почистване на кожата не трябва да се използва повече от 1-2 пъти седмично.\nлосиони трябва да се използват на дневна база.\nготвене маска следва да бъде в неметална купа.\nЗа да се постигне по-далеч и да запази най-добрия резултат, всички маски изискват редовни приложения. От вашия тип кожа няма да се промени никакви лекарства, следователно, цялостна грижа е постоянно необходима.\nмаски и лосиони на базата на Алое акне\nактивни вещества, съдържащи се в сока на растението Алое, голяма помощ за премахване на възпаление и дразнене на мазна кожа, и се бори с акне и черни точки. Най-доброто от всички листата на Алое се проведе за 10 дни в хладилника, увити в кърпа тъмно-рано. Поради това био-стимулиращ ефект на растението се увеличава.\nмаска №1 . Това е много популярен начин за справяне с тях. Необходимо е да се вземе от алое листа, яйце и лимонов сок. Месото от алое смесва с яйчен белтък, добавете към сместа няколко капки лимонов сок. Смесете всичко и направи маска на лицето от 20 до 30 минути.\nЛосион №1. растението Алое изплакнете с топла преварена вода, изсушава се и след това се поставят в тъмното и хладно място в продължение на няколко дни. След това, те трябва да бъдат нарязани на малки парченца и изцедете сока, можете да използвате блендер или сокоизстисквачка. Този лосион за лечение на кожата 2 пъти на ден. Дръжте тя трябва да се съхранява в хладилник.\nмаска №2. Вземете 2 супени лъжици. л. Алое сок и се добавят 3 капки водороден пероксид и 3% от йод. Нанесете маската за 15 минути, след което изплакнете.\nЛосион №2. Оставя Aloe поставя в тъмно хладно място, а след това се изсипва смаже охладена преварена вода. Съотношението на алое и мед – 1: 5. Нека се изправи така за около час, след което се вари в продължение на около 5 минути и се прецежда. Този лосион, избършете мазна кожа.\nмаски и лосиони, на базата на тинктури от невен цветя срещу акне\nТова растение се цени високо в козметиката поради своята регенериращо, противовъзпалително и успокояващо кожата действие.\nмаска №1. половин супена лъжица такива инфузии се разтваря в 200-250 мл топла вода (1 чаша). В този разтвор, се накисва марля и я поставете върху лицето си, като се избягва зоната около очите. Оставете така за 20 минути, а след това не се измиеш в продължение на няколко часа.\nЛосион №1. което се нуждаете за 1 час. Spoon на тинктура, борна алкохол и лимонов сок и 1 супена лъжица. лъжица на пресни или сушени билки мента. Мента трябва да излее ½ чаша вряща вода и изчакайте 15 минути.След това се щам и добавете към бульона всички останали съставки. Този лосион е добър всеки ден, за да се справи с местата на големи пъпки от пъпки по няколко пъти на ден.\nНомер на маската 2. Вземете 1 чаена лъжичка тинктура и 1 чаена лъжичка мед, разбъркайте добре в чаша топла преварена вода. В това решение, намокрете марлята или памучните тампони и ги покрийте с проблемни области на кожата в продължение на 20 минути.\nЛосион номер 2. 2 супени лъжици. Лъжиците от цветове на невен се изсипват 50 ml 40% алкохол, 40 ml вода и 70 ml парфюм. Сложете тази смес на топло място за няколко дни, след това вземете алкохолен разтвор на борна киселина 5 ml и глицерин 3 ml и добавете към оригиналната смес. Дръжте този лосион за лице сутрин и вечер.\nЛосиони от билки от акне и акне – най-добрите рецепти!\nМного лечебни билки имат дезинфекциращо, противовъзпалително, стягащо и подобряващо кръвообращението. Всичко това е много полезно за мазна, възпалена кожа.\nЛосион №1 . Трябва да вземете 2 супени лъжици. л. сухи или свежи листа или бъбреци и ги изсипете чаша вряща вода. След това трябва да се запалите и да излезете около 5 минути, след което го оставете под капака за 30 минути. Полученият лосион е полезен за работа с проблемна кожа няколко пъти на ден. Желателно е всеки ден или всеки ден да се приготвя прясно отвара, което трябва да се съхранява в хладилника.\nМаска и лосион. 1 супена лъжица. една лъжица билки и цветя на жълт кантарион, изпийте чаша вряла вода и оставете да къкри за 10 минути, след което непременно щам. Това отвара може да се използва като маска под формата на лосиони и под формата на лосион.\nЛосион номер 2. Вземете билка жълт кантарион, който трябва да се излее 40% с алкохол в съотношение 1: 5. Сложете го на тъмно хладно място за няколко дни. След това можете да използвате. Отнасяйте ги с кожата на лицето два пъти на ден. Този лосион третира мазна, възпалена кожа на лицето, акне, елиминира зачервяването и раздразнението.\nЛосион №3. Много е добре да изтриете кожата с лосион от тревата на хмел или пелин. 1 супена лъжица. Лъжица всяка от вашите избрани билки варя чаша вряща вода. След охлаждане добавете 1 чаша алкохол и 1 супена лъжица. лъжица ябълков оцет от ябълково вино.\nАко имате суха кожа, след това излейте 3 пъти по-малко алкохол. Използвайте този лосион както за компреси, така и за триене на проблемните области на лицето.\nмаска и лосион на базата на цветове от лайка\nЛайка хладни тонове изчерпан и раздразнена кожа, има стягащо действие и отлична дезинфектант.\nЛосион. Ще ви е необходима лайка, мента и зелен чай. Общо за 1 чаена лъжичка. Напълнете всичко с една чаша вряла вода. След охлаждане можете да използвате. Препоръчва се да се третира кожата на лицето сутрин и вечер. Съхранявайте лосиона в хладилника. Добре е да замразите същата бульон в ледените форми. След това просто извадете 1 куб и масажирайте лицето си сутрин. То отлично тонизира кожата и стеснява порите.\nМаска. Трябва да приготвите цветя от лайка в кипяща вода и да изчакате 30 минути. След това можете да използвате – в тази инфузия, навлажнете марлята и я поставете върху предварително почистената кожа на лицето. Повторете процедурата 1-2 пъти на ден.\nИ също така купуват в обикновен химикал чай от лайка. Изпийте и пийте 2-3 пъти на ден. Перфектно почиства кожата отвътре. Овесени ядки\nОвесените люспи перфектно адсорбират мазнините и всички видове мръсотия върху кожата. Ето защо този продукт е толкова ценен за неговите свойства на почистване.\nНомер на маската 1. Смажете овесена каша в кафемашина или хаван. 2 супени лъжици. Сложете тези люспи с няколко капки вода и лимонов сок, за да направите разхвърляно състояние. Маската трябва да се нанася върху почистената кожа. Задръжте за 15 минути. Повторете три пъти седмично.\nМаска № 2 . 1 супена лъжица. Лъжицата на бланшираните овесени люспи внимателно се смесва с протеина без жълтък.Тази смес трябва да се нанесе върху кожата и да се остави да изсъхне, докато не се измие обилно с вода.\nМаска-търкане. 1 чаша смляно овесени люспи трябва да се смеси с една супена лъжица сода. Сода, разбира се, храна. Това ще бъде достатъчно за много приложения. По едно време, вземете 1 супена лъжица. лъжица смес и се разбърква с вода, трябва да получи овесена каша. Кашицу се облегна на лицето. Разтрийте нежно за една минута и оставете да работите 12-15 минути, но не по-дълго. След това внимателно отстранете всичко с мокър памучен тампон. Можете да използвате тази почистваща маска няколко пъти седмично.\nмаски и лосиони на базата на мед\nмед маска, за да помогне на отворени запушени пори и пречисти, подхранват кожата полезните витамини и минерали, имат антибактериално и лечебни действия.\nНомер на маската 1. Вземете 1 супена лъжица. Изсипете бирата на градински чай и варете в чаша вряща вода. Оставете го за 30 минути или дори час. След това инфузията трябва да се филтрира през сито и да се прибави половин чаена лъжичка мед, а в края се разбърква добре. В тази смес овлажнявайте кърпичките или памучните тампони и нанесете компреси върху натрупването на пъпки и зачервяване.\nЛосион. Ще ви трябват 3 супени лъжици. л. натрошени краставици и 1 чаена лъжичка. мед. Краставицата трябва да се изсипе чаша вряща вода и да се остави за 2 часа. След това щам, така че течността е без утайка, поставете мед в нея и се разбърква добре. Медът трябва да се разтвори напълно. В тази течност навлажнете памучния тампон и изтрийте кожата след измиване. Също така е добре да я поставите върху лицето и да го оставите да изсъхне. След 30 минути се препоръчва да се измие с топла вода.\nМаска № 2 . Вземете 1 чаена лъжичка. мед и 1 супена лъжица. л. лук или картофен сок. Внимателно тези компоненти и получената маска се отнасят за проблемни области. Задръжте за 15-20 минути, след това изплакнете с вода.\nРецепта №1 . Вземете 2 супени лъжици. лъжици морска сол, разтварят се в един литър вода. С това решение можете да направите компреси не само на лицето, но и на останалите области на тялото, страдащи от обриви.\nРецепта номер 2. Ще ви трябват 3 супени лъжици. лъжици бяла глина (прах), 10 капки лимонов сок и 30 гр. алкохол. Всички компоненти трябва да бъдат смесени и нанесени върху лицето за 10-15 минути.\nРецепта номер 3. Смята се, че ако ядете преди да ядете 1-2 супени лъжици пивоварна мая, кожата ви ще бъде очистена от обриви.\nРецепта номер 4. За проблем с кожата, също са полезни маски от моркови, избърсвани като овесени ядки.\nРецепта номер 5. За тази маска трябва да вземете 1 яйчен белтък, 4 капки масло от чаено дърво и нишесте. Протеинът се разбърква, докато се образува пяна и се изсипва масло върху нея. След това, докато продължавате да биете, нискодробно се поръсва. Получената смес трябва да доведе до консистенция на заквасена сметана. Прилага се върху кожата и чака, докато се изсуши, след това се отстранява с помощта на топла преварена вода. Mask се препоръчва да се направи курс – на всеки три дни, само 10 процедури.\nСпешни начини за борба възпаление на кожата\nТо се случва, че през нощта огромна пъпка се появи в най-важното място. И за утре, като късмет ще го има, се планира среща или друго важно събитие. За спешна помощ има някои мерки.\nПаста за зъби. Макароните трябва да се използват само бели, без избелване, с екстракт от лечебни билки. Просто нанесете малко паста преди да си легнете на голяма пъпка, до сутринта ще изсъхне.\nСладка паста . От мед и брашно смесете малка бучка под формата на подсладена таблетка, поставете я върху пъпката и поставете с лепяща лента. Оставете го за една нощ.\nВизин. Въпреки, че това лекарство също е окулярно, но точното му приложение към възпалената пъпка ще помогне да се премахне зачервяването за известно време.\nВсички представени рецепти имат дълга история на съществуване. Много от тях им помогнаха да се отърват от това неприятно нещастие.Намерете и това, което ще ви помогне да станете чиста, красива и копринена!


Малкият и средният бизнес може да кандидатства за кредити за възстановяване - BG VOICE\nОфициално стартира програмата „Възстановяване“ в подкрепа на бизнеса чрез гаранции от Фонда на фондовете, обяви служебният министър на икономиката Кирил Петков на съвместна пресконференция с министъра на финансите Асен Василев.\nДоговори вече са подписани с 5 банки. Това означава, че от днес, а някои до седмица, малките и средни бизнеси могат да вземат своите кредити за възстановяване.\nКредитите са до 7 години, като първите 12 месеца има възможност за гратисен период. Фондът на фондовете обезпечава 80%, а останалият ресурс е от банката. Лихвите ще са пазарни, а не преференциални.\nИзискванията са фирмата да има три години финансова история и поне една година да е на печалба. Финансира се до 70% от оборота на компанията за 2019 или 2020 г, уточни представител на банка.\nИкономическият министър увери, че всички малки и средни бизнеси ще могат да се възползват от програмата.\nМинистърът на финансите Асен Василев каза, че с тази програма се мобилизира 2,5 млрд. лв. капитал, който да стигне до бизнеса.\nОще по тематаfeatured_BGвъзстановяванекредитипарифирми\nПред делегацията от ОССЕ Бойко Борисов изрази опасенията на ГЕРБ от неяснотата с доставката на допълнителните машини за гласуване, които...


Робот хваща подхвърлени предмети във въздуха | TechWorld.bg\nНачало Наука Роботика Робот хваща подхвърлени предмети във въздуха\nРобот хваща подхвърлени предмети във въздуха\nРоботиката измина дълъг път през последните години, но все още продължава да има затруднения, когато става дума за движения. Имитирането на човешките движения все още е предизвикателство, дори и за най-напредналите разработки в тази сфера.\nЗа да може робот да хване хвърчащ предмет, трябва да реагира на непредвидени ситуации и да обработи няколко различни информации за кратко време. Много от роботите в днешно време имат предварително програмирано поведение и им отнема много време за изчисление и реагиране в бързо променяща се среда.\nИзследователи от Швейцарския федерален технологичен институт работят върху робот-ръка, който може да хваща във въздуха предмети, хвърлени към него. Роботът се състои от три ръце, свързани една с друга, и четири пръста.\nЗа да могат да постигнат такава бърза реакция с робота-ръка, изследователите от Швейцарския федерален технологичен институт прилагат човешките методи за учене чрез имитация и проба и грешка. Методът, който използват, е наречен „програмиране чрез демонстрация”. При този метод не се подават предварително инструкции на робота. Вместо това изследователите ръчно напътстват робота към позицията за хващане на обекта няколко пъти, докато той научи как да се движи към тази позиция. През това време роботът използва камери, за да изчисли траекторията, скоростта и завъртането на предмета, за да може да моделира движението си. След това извършва бърза калкулация, при която се премества в правилната посока, поправя траекторията си в реално време и синхронизира движението на пръстите си, за да хване предмета.\nРоботът е тестван с хвърлени към него различни предмети: топка, празна бутилка, пълна наполовина бутилка, чук и тенис ракета. Всички тези предмети са с различен център на тежест и представляват трудност за робота.\nРоботът-ръка е вече в експлоатация като част от проекта Clean-me, който разработва технологии за почистване на боклука в орбитата на Земята.\nПредишна статияЯпонската компания Fujitsu създава високотехнологични марули\nСледваща статияGi Bike е уникално сгъваемо електрическо колело


Нова порция шеги в „Отново Елмър“ | Аз чета\nНова порция шеги в „Отново Елмър“\nКарираният слон Елмър не само е шарен, но и много забавен. Обичта на останалите членове на стадото към него поставя началото на Елмъров ден, в който всички се боядисват в различни цветове, а Елмър – в слонско сиво. И вероятно всяка година веселбата би била една и съща, ако в „Отново Елмър“ (изд. „Жанет 45“) Дейвид Маккий не разказва една различна история за шарения празник.\n– Това е ужасно – каза един от събратята му. – Елмър не може да бъде като всички останали. Нещата няма да са същите, ако си нямаме Елмър.\nСъщо както в останалите книги за карирания слон Елмър, и тук Дейвид Маккий показва на малките читатели и слушатели, че няма нищо лошо да си различен. От друга страна изобщо не е необходимо да се преструваш на някого другиго, защото така или иначе всички сме специални! Веселата шега, която Елмър и сивото слонче подготвят за приятелите си, дава поводи за разговор между малкия читатели и възрастните дали трябва да преценяваме някого заради външния му вид или заради личните качества. Защото, макар да е шарен, Елмър притежава доста по-ценни качества от нетрадиционната окраска: той е забавен, умен и изключително грижовен приятел. Тъкмо това го отличава от всички останали слонове.\nПоредицата за карирания слон Елмър е чудесно предложение както за най-малките, така и за по-големите читатели. С помощта на пъстрите илюстрации и краткия, но изпълнен със смисъл текст, родителите могат да говорят с децата си за толерантността, индивидуалността, приятелството, щедростта и грижата за останалите по приятен и забавен начин, който децата ще възприемат с охота. Дори ми се струва, че ако книжките на Дейвид Маккий се предлагат на децата от най-ранна възраст, след 15-ина години хората в неравностойно положение няма да са сочени с пръст, различният цвят на кожата няма да е повод за подигравки, а личните качества като състрадание, щедрост и загриженост няма да са възприемани като откровена глупост.\nКнигата „Отново Елмър“ е част от кампанията „Седмици на европейските разказвачи: Великобритания“. Не пропускайте ревютата за „Елмър“ и „Елмър и Дядо Червенушко“. Включете се играта „Познай героя на Дейвид Маккий“, помогнете на слончето да си намери дом в нашия конкурс за рисунка и непременно научете какво НЕ знаете за автора и неговото творение.\n"Жанет 45" Дейвид Маккий детски детски книги Елмър Елмър и Дядо Червенушко илюстровани кариран слон Отново Елмър поредица Седмица на европейските разказвачи: Великобритания


Бивш служител на ГДБОП и ДАНС си говори с Господ и иска 100 000 евро за промяна на мярка - ᐉ Новини от Fakti.bg - Разследвания | ФАКТИ.БГ\nРецепта за вечеря: Лесно руло с кайма и вкусен пълнежтоку-що\nКога ще разберем истината за къщите, яхтите и изнесените от България пари?преди 5 минути\nЛапорта: Основатели на Суперлигата са Манчестър Юнайтед и Ливърпулпреди 8 минути\nБългарите са с най-слаба покупателна способност в ЕСпреди 9 минути\nИспания освобождава каталунски представителипреди 14 минути\nСтанислав Младенов, БСП: Национална програма със средства от държавния бюджет ще спаси българския малък и среден бизнеспреди 15 минути\nОт записания разговор става ясно, че адвокат „Емил“ обяснява, че нещата няма да станат за месец и ще струват скъпо – около 100 000 евро\nБивш служител на ГДБОП и ДАНС си говори с Господ и иска 100 000 евро за промяна на мярка\nПубликувана: 11 Юни, 2021 12:21\n19 КОМЕНТАРА | ВИДЯНА 6899\nДъщерята на уволнения шеф на ДАНС е надзорник в БНБ, квалификацията ѝ – съмнителна 27 Май, 2021 11:11\nСледователка осъди ГДБОП и прокуратурата за незаконно подслушване 18 Април, 2021 13:58\nРазработван от „Вътрешна сигурност“ бивш шеф на ГДБОП-Пловдив оглави КПКОНПИ в града 31 Март, 2021 09:28\nСлужбите издирват рекламодателите на "Евроком" 23 Октомври, 2020 12:50\nОт 2019 г. депутатите разрешават незаконното подслушване 15 Ноември, 2018 11:59\nАКФ показа в първо разследване как бивш служител на ГДБОП и ДАНС иска за промяна на мярка в специализирания съд. Става дума за Емил Пасков, който се представя като адвокат „Емил“.\nРазговорът се води между него и Ивайла Бакалова относно приятелят ѝ – ресторантьорът Веселин Денков. Осем месеца мъжът лежи в ареста по обвинение за участие в ОПГ за лихварство. Свидетели са били разпитвани и за негово евентуално участие в организиране на протестите през 2020 г.\nОт записания разговор става ясно, че адвокат „Емил“ обяснява, че нещата няма да станат за месец и ще струват скъпо – около 100 000 евро. „Ние не познаваме никой, Говорим си с господ. Отиваме в църквата, палим свещичка. Това кой с кого говори това теб не те интересува“, казва въпросният адвокат. Той пък, според АКФ, живее в декларирано съжителство със съдия Маргарита Немска, от Административен съд-София. Тя е и бивш зам.- градски прокурор на София.\nВ схемата по разговорите за промяна на мярката се намесва и друга фигура- Мартин Божанов-„Нотариуса“. Пред Бакалова той демонстрира отлични знания за нещата, които се случват в специализирания съд. Демонстрира отлична запознатост и по отношение на делото срещу Веселин Денков. В действителност, обаче Божанов е консултант и търговски посредник.\nМедийни публикации го свързват с имотни измами и изчезване на дела. Той отлича всичко това пред камера. Самият „адвокат“ Емил пък казва по-късно пред камера, че нарочно съобщава непосилна сума, за да може да откаже клиентите. В тайният разговор, обаче той настоява пред Бакалова да си помисли и пак да го потърси.\nТрябва пълен рестарт на правосъдието у нас..\nОня дет ходи с жипка по манастирите ли е\nВече втора година очакваме да се публикуват имената на висшите магистрати и политици, които имат НЕДЕКЛАРИРАНИ огромни суми по сметки в чуждестранни банки и недекларирани имоти. Очакваме служебното правителство- премиерът, Бойко Рашков и Янаки Стоилов да ги оповестят най-после. Безобразията в правораздавателните и силовите структури са ОГРОМНИ. Трябва да има масови уволнения и масови съдебни процеси!\nЗа всички простотии и небивалата корупция в България изцяло е виновна мафията ГЕРБ и Боко падишаха!\nЕвраците в едно чекмедже се събират по всякакъв начин. Всеки си плаща процента.\nДо коментар #2 от "Господа":\nНе е той - щото оня, за който си мислиш може пак да ходи по манастирите , ама като няма вече жипка , фейсбук и мисирки -значи не е той!\nПетьо Еврото , адвокат Емил и още една камара от съдебната система. Колко от тях поименно и извадиха на светло с " Осемте джуджета "?\nИ нищо не последва.\nМи то всички са вътре!\nДнеска още, трябва този мушморок да бъде прибран в следствения арест и на хляб и вода докато не издаде групичката която взема пари и съсипва човешки животи. Прокурори, следователи и съдии който са замесени и те по бързата процедура в затворите заедно с жужетата който съдействат.\nНяма и да последва!\nДо коментар #7 от "Бонифаций":\nЗа тях идва Кьовеши, да си поълни квотата с тях! Не чети ли?-още 6 михлюзи и липсват!\nДо коментар #1 от "🏴☠🏴☠🏴☠Някой си🏴☠🏴☠🏴☠":\nРестартът не знам, ама трябва такива "адвокати", "нотариуси", "съдии" и други подобни алчни хиени да ядат бой на почивки, докато се откажат от безграничната си алчност.\nТова е държавата на толупа и неговата прокуратура. Изнудване, рекет, побойща, държане в ареста с месеци без съд и присъда. Ако не се съгласиш или ги настъпиш "по тяхна територия" забрави за всичко добро.\nКъдето и да бръкнеш в кочината ще попаднеш на милиционер.\nДа го вкарат при Бай Ставри и оттам да си говори с Господ...\nДа ме прости Гопод, но искам да разбера Кой е Господ и Кой е Началника Му ?\nПРАВОСЪДИЕ СЪС СЪДЕБНИ ЗАСЕДАТЕЛИ ИЗБРАНИ ПРОИЗВОЛНО ЧЕСТНИ ХОРА /ТОЕСТ НАРОД/ СЪДИЯТА САМО РЪКОВОДИ БЕЗ ДА РЕШАВА ПРОКУРОРА С ЛИЧНА ОТГОВОРНОСТ ЗА НАНЕСЕНИ ЩЕТИ НА НЕОСЪДЕН ОБВИНЯЕМ ПОЛИЦАЯ С ПРАВОТО ДА УПОТРЕБЯВА ОРЪЖИЕ КОГАТО РЕШИ ФАЛШИВИ СВИДЕТЕЛИ ПО 10 ГОДИНИ ПАНДИЗ ПРАВО НА ЛИЧНО НЕАВТОМАТИЧНО ОРЖЬЖИЕ ЗА САМОЗАЩИТА ЗАБРАНЯВАНЕ НА ЧАСТНА ОХРАНА ПОВЕЧЕ ОТ ДВАМА ЧОВЕКА /ЧАСТНИТЕ АРМИИ НЕ СА ЕФЕКТИВНИ/\nЕто ДАНС-аджията от ГДБОП си говори с Господ и срещу 100 хилки в € ще запали свещичка в църквата.\nЕто един колега на българския патриарх.Патриарха също е от ДС и има агентурно име.И двамата приказват с Бог\nБългарияЯзовир „Йовковци“ прелива\nБългария19 юни 1868 г. – Любен Каравелов е арестуван в Нови Сад\nБългарияМустафа Карадайъ: Следваме заветите на Левски\nБългарияПроф. Радулов: Всички шефове в спецслужбите в последните 10 г. са назначени след интервю с Пеевски


Почистване на естествени дървени подови настилки - Европейска бизнес платформа\nТъй като все повече домакинства купуват паркети и други видове дървени подови настилки, трябва и някак да се почистват. По телевизията можете да видите всякакви почистващи препарати, който ще ви превърнат в мързеливи чистници и препаратите, ще почистят сами, което изобщо не е така. За да се запази блясъкът на дървените настилки е нужно редовно и най-вече правилно почистване.\nЗа по-малко запознатите от вас, дървените плоскости са покрити с боя и лак. Те допринасят за по-дългия живот на дървото и го правят по-лесен за почистване. Точно те могат и да го унищожат, защото ако не използвате правилните почистващи средства и методи, може боята и лакът да се обърнат срещу вас. Можете да ги съсипете, а след тях и дървото.\nАко искате да съхраните максимално дървото при това, без да се налага да почиствате всеки ден, ние можем да ви дадем няколко съвета за това. Като за начало, добре е да имате хубава изтривалка за обувки на входната врата. Така ще се внасят по-малко замърсявания и по-малко повреждания. Поддържайте домът си чист, без прах, проветрен и редовно пускайте прахосмукачката. Ако разлеете нещо отгоре, попиете със суха кърпа, след това минете с навлажнена, за да не остане петно.\nВнимавайте и какви препарати за почистване купувате. Да не са абразивни или с твърди частици, защото ще повредите защитния слой на дървото и така по-лесно, ще проникнат замърсявания.\nСъщото важи и за киселинните разтвори. Ако сте решили да почистите целия дървен под в стаята, вземете навлажнена, не мокра, а влажна кърпа и периодично сменяйте страните й. Ако използвате препарат, не прекалявайте с употребата му.\nМожете да сложите само на една кърпа и да почистите целия под, без значение от размера. Ако срещнете обектни трудни или невъзможни за помръдване, оберете мръсотията максимално близко до тях, защото накрая може да останете с петна от тези предмети, при положение, че сте решили да сменяте мебели или само да ги разместите.\nПазарът е пълен с различни препарати, затова внимавайте какво купувате и най-вече - четете етикетите. Ако искате да разберете повече за паркетите, методи за поддръжка или друг вид услуга, винаги може да посетите нашият сайт и да намерите отговор на вашите въпроси.\nЦиклене на паркет? Чудесно, но как? (2018)


Продава се Имот със Стопанска сграда промишлената зона на гр. Самоков\nИмотът се намира в промишлената зона на гр.Самоков.Целият е с площ от 1242 кв.м като в него има застроена стара стопанска сграда с площ 144 кв.м.,състояща се от стая,складово помещение-гараж и обор.Сградата и мястото се нуждаят от ремонт и...\nДава се под наем магазин в гр. Враца\nДава под наем магазин - 36 кв. м. състои се от търговска част, малак склад и санитарен възел. Намира се в ж.к.”Сениче” Габриела Манова - брокер недвижими...\nПродава се Двустаен апартамент в гр. Самоков\nАпартаментът се намира на много комуникативно място - блок в центъра на един от най-големите квартали в града - „Самоково“. Разполага с кухня, хол, спалня разделена на две - като едната част е направена детска стая, баня и тоалетна в едно. Имотът...\nЦена: 46 950 лв.