Инге Нера — Каменни трохи (8) — Моята библиотека\nКаменни трохи (8)\nМалката сервизна масичка, имитираща походен стил, бе разположена на сантиметри от прозрачната стена. Алек и Сола седяха мълчаливо и хвърляха разсеяни погледи навън. Видът им беше прекалено сериозен за разноликата и шумна тълпа, която ги заобикаляше. Бяха си поръчали горещи освежителни напитки, но почти не се докосваха до тях. Подгряващите шалета досадно писукаха при включване и изключване.\n— Знаеш ли как е бил построен Стартрек? — Алек се опитваше да избегне тишината и тъй като спътничката му не го улесняваше, той заразказва историята на планетата:\n— Първите заселници тук зачитали единствено законите на джунглата. Това било и първото название на нашия свят: Джунглата. Яки, решителни, въоръжени мъже, те пристигали с намерението да забогатеят и да властват.\n— Историята се повтаря. Такива били и завоевателите на Западните континенти в тъмните предкосмически векове — кимна вещерката.\n— Да, но тук нямало коренно население. Не се знае колко заселници измрели в битките „всеки срещу всеки“, преди да се появи първият Главнокомандващ. Юлиус Максуел. Бивш майор във военновъздушните сили на Земята, той бил освободен от длъжност поради конфликт с началството. Пристигнал с жена си и тримата си сина. Вероятно те били причина да се погрижи за сигурността на вече „уседналите“ колонисти, като сформира малък защитен отряд. Разположили се в неголям лагер около Входната точка. Максуел въвел Първите правила и лагерът започнал бързо да се разраства. Отрядът му също. Сигурността и струпването на мускули изкушавали все повече жени. В лагера се появили представителки на най-древната професия, а също и други — авантюристично или феминистично настроени. Военното обучение станало задължително за всички граждани. Положени били основите на Академията за военни изкуства. В същото време в другия край на планетата несъгласните с правилата на Максуел основали свое селище с името Изходна точка. Тъй като това били предимно хора войнствени, но несвикнали с подчинение, хаосът и анархията обусловили екстензивно развитие. Това по никакъв начин не попречило борбата между Лагера и Изходна точка да продължава десетилетия наред, без някоя от страните да получи надмощие.\n— Но днес вече тази борба е стихнала?\n— Да, защото колонизирането на допълнителни планети изисквало обединените усилия на хората от двете селища, превърнали се междувременно в два мегаполиса. Помирението било в името на общата кауза. В чест на старите космически екшъни Джунглата тогава била прекръстена на Бойна звезда. Лагерът се превърнал в главен град Галакси, а Изходна точка — в Стартрек. Днес пристигащите на Бойна звезда рядко си дават сметка, че тя не е единичен свят, а сърцето на една колонизирана планетна система.\n— Онова, което ме учудва, е, как една милитаристична планета все още не се е самовзривила.\n— Бойни действия и учения отдавна се провеждат само на допълнителните планети. А как сме устояли? Ами, както казах, Юлиус Максуел въвел правила. В неговия лагер, днешният Галакси, освен контрол на заселниците, твърдо не се допускало внасянето на ядрено, химическо или биологическо оръжие, което би могло да застраши живота. За сметка на това, притокът на роботи и технологии от Земята бил неограничен.\n— Което позволило в Стартрек да построят първия космодрум на планетата и да започнат изследвания на планетната система?\n— Да, така се развила Изходната точка.\nСола вече знаеше, че понастоящем желаещите да участват в туристически военни походи пристигаха в Галакси с тунелното трасе от Земята, прехвърляха се с обикновен въздушен транспорт в Стартрек и пътя до обещаното приключение изминаваха със совалки — вариант евтин, удобен и проверен.\nЧакалните на Изходната точка бяха оформени много по-атрактивно от тези за тунелните рейсове. Построени в полукръг, с прозоречни стени към доковете на излитащите и кацащи совалки, те неизменно събираха ентусиазирани зяпачи, които ахкаха при всяко помръдване на машините и почти обезумяваха от възторг, ако видеха малките сребристокафяви искри на припалването. Не можеха да знаят, че искрите се създаваха и излъчваха единствено за тяхно удоволствие. Пилотите задействаха специална предстартова програма с малки количества оцветено гориво до излизането на совалката от дока. Едва тогава включваха истинските двигатели — далеч не толкова ефектни — и се насочваха към изстрелващия полигон.\nПоредната порция възклицания подсказа, че след секунди нова група туристи щеше да се отправи към лелеяните авантюристични забавления.\nАлек плъзна пръсти по информационния сектор на масичката.\n— Последният полет към Тропикана за днес — обяви той на събеседничката си.\nТя кимна с глава без особено въодушевление.\n— Не е ли странно, че хората винаги са избирали горещината пред студа? — продължи да разсъждава на глас младият рейнджър. — Ще се избият, за да изкарат десетина дни под палещо слънце и задушаваща влажност, а полетите към Фриозитус са не повече от два месечно поради липса на интерес.\n— Предполагам, че възможностите за ловуване на студените планети са много по-ограничени — отбеляза скептично Сола.\n— Шегуваш се! Та там се отглеждат специални арктически раси на почти… всякакъв дивеч. Бозайници, птици, дори влечуги и праисторически зверове! Ако динозаврите на Земята бяха успели да си изработят полярните гени, които имат арктозаврите от Фриозитус, сигурно още щяха да властват из Старата и да ни гонят, за да се нахранят с нас.\nВещерката не можа да сдържи усмивката си:\n— Невероятна перспектива, наистина.\nСрещнал за миг дяволитите пламъчета в очите й, Алек се почувства като на седмото небе — където и да беше това! Най-после бе успял да разведри мрачните мисли на любимата жена.\nОт деня, в който й бе признал любовта си, животът му й принадлежеше. Сякаш неговите сили и воля бяха изчезнали. Живееше с нейните стремежи, с нейните страдания, с колебанията на сърцето и неизказаната тъга в очите й. Живееше като в трескав сън, краят на който все повече наближаваше.\nБеше я довел тук, в Стартрек, с тайната надежда да я отвлече на кратко романтично пътешествие — преди баща му и останалите щабни генерали да му я отнемат завинаги. Стартирането на операция „Двойно дъно“ се очакваше всеки момент. Вече бяха получили доказателства, че пътуването с каргорейс през Тунелите е възможно. Междувременно собствената му популярност бе позатихнала, но все още можеше да се възползва, за да получи две извънредни места за кратък туристически полет.\nСола не пожела да пътува. Продължаваше да се отнася към него с обидната за всеки влюбен професионална грижовност. Не забравяше лечителската си роля дори сега, докато седяха в прочутите Стъклени чакални на Изходната точка.\n— Благодаря ти за всичко, което правиш за мен — каза тя. — Не съм имала такъв страхотен пациент.\n— Може би защото никой пациент не е изпитвал онова, което аз изпитвам към теб — отвърна Алек с тъжен укор.\nТя въздъхна и отклони поглед навън. Два гъвкави телескопични ръкава бавно се източваха към току-що кацнала совалка, за да поемат пристигналите пътници.\n— Знаеш, че не е възможно.\n— Малко вероятно е, да! — не се предаваше лейтенантът. — Но след като се случва, значи е възможно.\nЖената срещу него отново замълча. Той продължи разпалено:\n— Защо не искаш да приемеш истината, докторе? Луд съм по теб. Не мога да спя, не мога да мисля за нищо друго. Не мога да си представя, че ще изчезнеш в Тунелния център и повече никога няма да те видя!\n— Не, моля те, спри! Не ме наранявай отново с приказки за дълга и професионализма! Ние сме преди всичко хора, докторе. Аз съм мъж, ти си жена. Най-страхотната жена, която съм срещал в живота си! И бих направил всичко, за да спечеля тази жена. Ако трябва — ще стоя далеч. Ако трябва — ще се върна при просветена Мириам и дъщеря й. Ако трябва — ще застана на пътя на куршум. Готов съм на всичко само за една нощ с теб. Само за една твоя дума.\nВ настъпилото мълчание Сола продължаваше да избягва погледа му. Стоеше замислена, загледана някъде отвъд доковете, като несъзнателно хапеше устни. Когато най-сетне вдигна очи, той разбра, че бе взела решение. Сърцето му заби с такава сила, че минаващите край тях пътници сигурно можеха да го чуят.\n— Е, добре — започна тя. — Щом искаш истината, ще я получиш. Но тя нищо няма да промени.\n„Грешиш!“ — искаше да извика лейтенант МакСибер. — „Истината може да промени всичко“. Усетила този прилив на младежки ентусиазъм, доктор Донис му направи знак да не я прекъсва.\n— Ти беше прав. Каквито и социални, обществени и професионални обвързаности да имаме, аз съм преди всичко жена, а ти — мъж. Млад, привлекателен, интелигентен… Не помня в кой момент отношението ми към теб надхвърли професионалната загриженост. Когато го осъзнах, беше вече факт. — Тя спря с ръка поредния му порив. — Почакай! Не прибързвай с изводите!\n— Казах ти, че истината няма да промени нищо. Да, аз те харесвам. Когато сме заедно, си представям топлината на прегръдката ти, огъня на целувките ти, нежността на ръцете ти… Но това е всичко, което можем да си позволим, Алек: да помечтаем. След няколко дни двамата с теб ще се сбогуваме и ако дотогава сме се поддали на чувствата, ще си причиним единствено болка.\nЛейтенант МакСибер поклати отрицателно глава:\n— Грешиш, докторе. Щастието да съм те познавал, да съм те обичал, ще осмисли живота ми.\nСола протегна ръка и сложи дланта си в неговата.\n— По-добре да се връщаме — каза кротко. — Надявам се да има новини от Земята.\nАлек знаеше за кого се тревожи тя. Откакто се беше разделила със съпланетяните си, нямаше представа къде са и какво им се е случило. Всички щабни опити да се свържат с Дюк и двете момичета бяха претърпели неуспех.\nТова забавяше собственото й завръщане, тъй като бе поела ангажимент към нелегалните си спътници. Ако, вместо да отпътува за Божата планета, ги изчакваше на Земята без официална аргументация, щеше да предизвика интереса на разпределителните одитори. Ето защо генералите предпочитаха докторката да остане на Бойна звезда до началото на спасителната операция. На практика — до появата на хамелеона и неговата група.\nТя се изправи с елегантно отмятане на дрехата. Младият рейнджър безропотно я последва.\nМестата им веднага бяха заети с шумна радост от стоящи наоколо зяпачи.\nОтправиха се към наземните паркинги, където ги очакваше мобилът им. Вертикалната кабина се изпълни с хора още на тяхното ниво. Всички негодуваха от тясното пространство, но никой не искаше да остане за следващата кабина. С известно неудобство Алек и Сола се долепиха един до друг. Погледите им се срещнаха. И някъде там, между извинителните думи и смутените усмивки, устните им се докоснаха.\nСекунди по-късно, когато кабината достигна трето паркинг ниво, целувката им все още продължаваше. Със сигурност щяха да пропуснат слизането, ако не бяха задружните и насърчителни ръкопляскания, раздали се с отварянето на вратата.\nЗачервени и леко засрамени, двамата побързаха да излязат. Кабината се изпълни с весели подмятания. Вратата се затвори. Внезапно настъпилата тишина ги заблуди, че са останали сами. Притиснаха се един в друг и отново се отдадоха на страстна целувка.\nНе можаха да се насладят на момента, защото зад гърба на лейтенанта се чу закачливо подсвирване, последвано от думите на приятен мъжки глас:\n— Поздравления, Сола! Радвам се да те видя, макар че… Какво всъщност правиш в Стартрек?!\nИзненадан от подобна наглост, лейтенант МакСибер се извъртя наежен към натрапника. Доктор Донис успя да го задържи:\n— Алек, запознай се с моя стар съученик Оливър Терв. От Хайтек.\nНаполеон не беше естествен спътник на планетата. Преди години астероид с впечатляващи размери бе избрал траектория опасно близка до Бойна звезда. За щастие гравиталните уловители го бяха прихванали навреме. Вместо да го отдалечат, зададоха му лунна орбита. Големината на новата луна обаче притесняваше хората — страхуваха се, че тя може да доведе до изменения в климата или дори да разбуди спящите под краката им тектонични сили. Затова предпочетоха да я разцепят. По-малките парчета, образували се въпреки контролираната експлозия, бяха завъртени и „изстреляни“ на принципа на прашката към външния край на планетната система. Двете основни части получиха подходящи орбити, а скоро след това — и имена. Дори след Разселването човечеството продължаваше да назовава света около себе си на някой или нещо, свързано с предците. Затова по-големият от новоизлюпените спътници бе наречен по името на древен пълководец, а по-малкият — на романтичен, митичен епос.\nИ докато луната Рамаяна бе оставена да краси със сребристата си поява нощното небе, върху Наполеон бе изградена скромна учебно-експериментална база, която се ползваше както от дисциплинираните бойци на Галакси, така и от комерсиалните авантюристи на Стартрек.\nПри пристигането си Оливър бе уведомен, че тестовете ще се проведат в база Пале Роял. Името звучеше като луксозен хотел, квартал или поне лаборатория. Затова се изненада, когато домакините го снабдиха с полева екипировка и го поведоха към Изходната точка. Наслаждавайки се на очакваното му объркване, те през смях обясниха, че названието на базата идвало от имперската титла на лунния им патрон.\n— Пале Роял означава „кралски дворец“ на езика, който е говорел Наполеон — осведоми го Фриц МакКрюгер, придружаващият офицер. — И понеже той бил император, сиреч нещо като крал, дворецът му трябва да е кралски.\n— Логично — съгласи се Оливър.\nПо лицето му не се забелязваше и следа от присмех. Въпреки това офицерът предпочете да приключи въпроса:\n— Ако името на базата ти изглежда странно, почакай да видиш командира!\nИ темата беше изчерпана.\nДвамата продължиха с обсъждане на работните детайли по визитата. Сблъскаха се със Сола и младия лейтенант малко преди да си омръзнат.\nСлед началния шок четиримата се обединиха около единственото възможно действие в подобна ситуация: седнаха на по питие в първия градски салон, изпречил се на пътя им. Също като чакалните, външните стени на салоните за питиета бяха прозрачни и позволяваха на клиентите да наблюдават ставащото по улицата, докато се наслаждават на разноцветните глътки в чашите. Сервираха се предимно енергизиращи коктейли, а също разхладителни и горещи напитки. Съществуваха и салони, обзаведени в ретро стил, изкопиран от старите, двуизмерни предшественици на холосторисите. В тях на място се варяха и сервираха силноградусови питиета по рецепти, дошли от Земята. Приготвяха ги с местни продукти.\nЧетиримата се настаниха в един такъв салон, но единствен Фриц си поръча староземен алкохол. Останалите предпочетоха да се наслаждават на необичайната обстановка с чаша ароматизирана кофеинова напитка.\nРазговорът не потръгна. Алек изучаваше програмиста с видима неприязън — беше усетил, че Сола има желание да остане насаме със стария си съученик. Капитан МакКрюгер от своя страна се почувства изолиран от внезапно появилата се безмълвна интрига на масата. Познаваше младия МакСибер по име — беше чул за рейнджърските му митарства, но преди да го види с очите си, не вярваше на слуха за романтично увлечение.\nОгледа крадешком вещерката. Трябваше да признае, че в дълбоките й очи има някаква магична привлекателност, а почти безформената дреха само усилва копнежа по загатнатите извивки на тялото. Поколеба се за възрастта на чужденката, макар да се смяташе познавач на жените. „Вещицата си е вещица!“ — заключи философски офицерът и се съсредоточи върху кехлибареното питие. Подобни питиета не бяха разрешени при изпълнение на задание, но той се надяваше — и с право — че никой няма да узнае за малкото му прегрешение.\n— Знаеш ли, тук срещнах друг наш познат — говореше в това време Сола на стария си приятел.\n— Така ли? И кой е той? — поинтересува се програмистът, макар да се беше досетил кого има предвид. Споменавайки Тери, тя му намекваше за среща с младия заговорник.\n— Кадет МакВали. Обезателно трябва да го видиш — променил се е до неузнаваемост.\n— Нима? Да не би вече да не съжалява, че са го върнали у дома при Разпределението? — Оливър без усилие обърна разговора на шега.\n— Съветвам те да внимаваш, когато говориш за най-добрия стрелец на Академията — влезе в тона му вещерката.\nАлек с мъка се сдържаше да не се намеси. Какво толкова намираха всички у наглия новобранец? Лесно е да се перчиш пред момичетата в Академията, но я да го видим, когато се окаже в истинска мисия! Беше сигурен, че прехваленият многознайко ще се провали — особено след като разбра, че е страдал, задето не бил разпределен на Хайтек. „Технологичните“ — както наричаха тук жителите на Хайтек, по всеобщо мнение бяха изнежени и физически слабовати. Със спортната си фигура мъжът срещу него изглеждаше като статистическо отклонение. Трябваше да признае, че не добрата форма на програмиста го беше подразнила, а топлото, почти интимно отношение на Сола към него.\nРеши, че вместо да се измъчва в догадки, е по-добре да сложи край на срещата. Напомни на всички за задълженията, които ги очакват.\nМакКрюгер набързо допи съдържанието на чашата си.\nОливър и Сола ненужно се засуетиха в сбогуването. По този начин, без да искат, двамата затвърдиха подозренията на Алек, че крият нещо от него. За тяхно щастие Фриц не беше толкова недоверчив, че да се измъчва в размисли за погледите и недомлъвките, които си размениха чужденците.\nА те, под носа на домакините, успяха да си уговорят среща в дома на Тери в края на работната седмица. Все още не знаеха, че Сола щеше да отпътува от Бойна звезда след по-малко от денонощие.\nЗаедно със запитване към Генералния щаб разпределителните одитори бяха изпратили и напомнителна нота на вещерката. Тъй като тя нямаше статут на лекар, а на жител от Божата планета, престоят й в другите светове беше ограничен. Добрата воля на стария МакСибер и останалите генерали не можеше да й помогне — заобикалянето на правилата също си имаше предели.\nСъпланетяните й все още бяха в неизвестност и това щеше да й причини най-голямото страдание. Щеше да й се наложи да се върне у дома не само без да им помогне, но дори без да успее да се свърже с тях.\n— Знаеш, че го правя само заради теб, нали? Изобщо не вярвам в онова, което ми наговори — Лили старателно въведе последните параметри, стартира моделирането с демонстративен жест и едва тогава се обърна към акада.\n— Е, в такъв случай грешиш — отговори сериозно той.\nРезултатите щяха да се забавят, защото зададоха изискване за кръстосана тройна експертиза. Луис, който с много обич бе създал математическия модел, бе оставил възможности както за промяна на граничните стойности, така и за интерпретация на някои подфункции. Това позволяваше на Лили, чиито интереси в математиката се изчерпваха с логиката и няколко аналитични уравнения, да импровизира при задаване на входните данни. Математикът се бе постарал да не я насочва по никакъв начин, а тя от своя страна нямаше понятие за интервала на вероятните изходни стойности.\nОбърнаха гръб на екраните и разположиха креслата си около малката полирана масичка, която, както обикновено, бе изпълнена с недовършена партия тришах. Домакинът без желание изключи играта и заръча на електронния асистент традиционните чаши чай. Отдавна бе установил смесите, които предпочиташе неговата гостенка. По неведоми пътища тя, от своя страна, бе успяла да го снабди с любимите енергостимулиращи треви. Очевидно бе запазила връзки с родната планета.\nПочти с умиление я наблюдаваше как плахо отпива малка глътка от горещата напитка и оставя чашата си на масата.\n— Не те разбирам, Лу — започна тя. С времето бе престанал да трепва, когато го наричаше така. — Показах ти текстовете, ти се съгласи, че преводът ми е точен. Защо продължаваш с тези археологически глупости? Не пишеше ли в текстовете, черно на бяло, че Тунелите са СЪЩЕСТВУВАЛИ? Никой не ги е откривал, защото те вече са били създадени!\nЛуис така и не бе приел докрай фактите, изложени в дневниците на Пионерите.\nБеше изчислявал многократно местоположенията на шестте свята, върху които се бе разпростряла човешката цивилизация. При всички бе установил съвпадение със скелетови възли от една и съща подсистема на един сферичен галактичен икосиадър. Вселенските проходи — във вида, в който ги познаваха, отговаряха напълно на природните закони. Или поне на законите за Вселенския енергиен скелет. Можеше да се обзаложи, че прехвърлянето от свят на свят се осъществява чрез енергийните канали между тях. Ролята на природата и нейните закони бяха неоспорими.\nНе изпитваше съмнения в разсъжденията си, особено след като тунелната поща започна да връща писмата му, в които споменаваше теорията за Вселенския енергиен скелет.\nНикой от колегите му не беше се оплаквал от липса на информация за тази непопулярна теория. От друга страна, Луис вярваше в еднозначното тълкуване на забраните: щом определени разсъждения са оценени като табу, то те представляват опасност за властта. Още една причина да работи така настървено върху изследването си.\nДълго време се считало, че кристалообразните силови скелети са присъщи само на Земята, респективно на планети от същата величина. Едва след развитие на междузвездните мисии геолозите Гон и Чаров и изометрикът Бабарус в сътрудничество с цял екип физици, астрономи и астронавти успели да докажат, че тази геометрична енергийна мрежа е неотменна част от развитието на Вселената. Чрез нея се натрупваше „космичен прах“ във възловите точки на галактиките; чрез нея самите галактики се свързваха в групи и вериги и образуваха „опашки“ и гнезда. Полета от различен порядък „пронизваха“ Вселената с различна мощност, обединявайки в единна система цялото й многообразие.\nЛили подкрепяше акада, доколкото предположенията му не противоречаха на текстовете от Пионерите:\n— Сред документите има цели книги, които описват различни начини за пътуване сред звездите. И всичките са измислени от хората.\n— Любезна моя, точно ти би трябвало да знаеш, че тези истории са само приказки. Измислици. Фантазии на хора от предкосмическата епоха. Не помниш ли извънземните чудовища, описани в същите книги? И вечните войни, които Земята води с всеки появил се чужд разум?\n— Схващам намека. Но в измислиците винаги има зрънце истина. Защо да не предположим, че в някои от тези книги — случайно или не — са описани действителни факти? Иначе защо да ги „погребват“ заедно с дневниците на Пионерите?\nТой се забави с отговора. Не можеше да се отърси от мисълта, че нещо в теорията му се изплъзва.\nЛили отдавна бе разбрала, че спорът е част от начина на разговор с Варан. А и според древно научно поверие, в спора се раждала истината. Но как да я отсеят те от купчината измислици? Забравените книги със сигурност криеха реални факти. Ако успееха да намерят решението, тя щеше да бъде с Тери винаги, когато пожелае.\nМисълта за приятеля я натъжи. Не бяха се виждали на живо. Обменяха си холосесии, в които си задаваха въпроси и се шегуваха както преди, но… не беше същото. Да чуеш гласа на любимия и да видиш лика му не беше достатъчно. А беше ли нормално да отговориш на въпроса му и той да получи твоя отговор след… цяла вечност?\nМладата жена въздъхна.\nСякаш отгатнал мислите й, акадът се обади:\n— Много ми се иска да успеем, Лили — В гласа му се прокрадваха топлина и нежност, каквито рядко си позволяваше. — Аз бях един от инициаторите на този проект и все още съм на мнение, че той е важен за нашите светове. За нашата цивилизация. Понякога нощем не мога да заспя. Мисля за последствията. За всичко хубаво и лошо, което ще ни донесе дългоочакваната развръзка на тази история.\n— Лошо? Защо смяташ, че непременно трябва да ни сполети някакво зло, Лу? Да не би да измрем като откривателите на египетските гробници?\n— Нямах предвид точно такова зло, макар да не го изключвам.\nТой се усмихна за кратко, след което продължи все така сериозно:\n— Тъжно е, но историята на човечеството не спира да доказва, че всяко голямо откритие е имало две страни: добра и лоша. И единствено от хората е зависело как ще го използват.\n— За това става въпрос! За правото на избор! Онова, което сега ни е отнето.\nЛуис поклати глава:\n— Май наистина остарявам. Настройвам се скептично към вариантите, произтичащи от реалността.\nЛили се засмя:\n— И все по-често вярваш на слухове и притчи.\n— Не се подигравай, млада госпожице! — закани й се той шеговито с пръст. — Понякога притчите спестяват на учения месеци, дори години труд.\nСякаш за да потвърди думите му, електронният асистент обяви моделирането за завършено.\n— Къде да разположа образа? Ще желаете ли разрези и проекции? — както винаги любезно заразпитва той.\n— Да, приятелю. Синтезирай образа с всички възможни проекции тук, пред нас. И не забравяй да докладваш резултатите. Не ми се четат цифри.\nДвамата поеха чашите си в ръце миг преди масичката да бъде разчистена. Обемното изображение полека започна да се оформя.\n— Не може да бъде! — възкликна невярващо Лили. — Та това е…\n— … обърната пирамида — подсказа й Варан с тържествуващо лице.\nТя продължаваше да клати глава, отричайки очевидното. Ако е било толкова лесно, защо никой не го е забелязал? Погледна недоверчиво към акада:\n— Възможно ли е? Никой да не я е открил досега?\n— Никой не я е търсил — вдигна рамене той. — Хората са били обсебени от пропорциите, не от самата фигура. Грешка, която, между впрочем, допуснах и аз.\nСпоменът за предишната му хипотеза го накара да се намръщи. Той беше виновен за изчезването на Паскал Амол. Знаеше, че Лили също изпитва вина, защото беше убедила артистичния математик да се включи в проекта им. Но той, само той бе задал грешната посока. И може би беше съсипал един живот. Из Академията се носеше слух, че Амол бил издирван на Земята като нарушител.\n— Дори да е така — любопитството на Лили го откъсна от размислите, — учудвам се, че никой никога не си е представил същата фигура, завъртяна в друго положение в пространството.\n— Напротив. Но хората, изглежда, са били предубедени. Вярвало се е, че пирамида с върха нагоре съдържа в себе си положителна енергия, а пирамида с върха надолу, има неблагоприятно влияние и върху живата, и върху неживата природа, но най-вече върху хората. Нарушавала енергийния им баланс. Ако днешното ни откритие е било популяризирано в онези времена, то най-вероятно е щяло да доведе до обезлюдяване на цял континент, нищо повече. Никой не би пожелал семейството и потомците му да живеят в геонеблагоприятна среда.\n— Обяснението е логично. Да допуснем, че откривателят на „лошата“ пирамида не си ти. Но щом древните са смятали, че им влияе отрицателно, защо изобщо са я построили?\n— Първо, никога не съм твърдял, че тази пирамида е построена. И второ, теориите за „лошите енергии“ са се появили много по-късно.\n— Напълно се обърках. Моделирал си някаква фиктивна фигура, която никога не е съществувала?!\n— Не си ли учила за дуалността на заобикалящия ни свят? — отговори той на въпроса с въпрос. — Частици и вълни. Материя и енергия. Видимо и невидимо.\n— Природни закони и магия — допълни го тя с насмешка.\nЛуис прие закачката със спокойна усмивка:\n— На прав път си. Идеята ми хрумна, когато получих поща от Оли. Беше нахвърлял няколко задачки по изграждане на свръхсветлинен вълнови тунел. Мисълта да се придвижвам в пространството като вълна не ме поблазни, но ми напомни, че в нашия свят съществуват безброй неща, невидими за човешкото око. И онзи разговор с теб за брадата ми. За правилната фигура, която все ни се изплъзва.\n— Тогава ти каза, че уравнението може да е вярно, но да го четем наобратно — припомни си студентката. — И че хората виждат онова, което искат да видят.\nЛуис искрено се зарадва на бележката й:\n— Точно така! Аз също не виждах друго освен пирамиди, пръснати из цялата Земя. Нещо повече — бях се ограничил до изучаване на най-популярната, Великата и свързаните с нея артефакти. Записките на Оливър ме насочиха към онова, което пропусках. И резултатът е пред нас — завърши, изпъвайки гордо дясната си ръка към моделираното изображение.\n— Добре, но… защо пирамида? Защо не конус? Или сфера, която е много по-разпространена форма във Вселената — и в микро-, и в макромащаби. — Амбициозната му помощничка не беше от хората, които прегръщаха безрезервно всяка подхвърлена идея.\nТой я поздрави наум за професионалния подход.\n— Знаеш ли — започна с типичния си преподавателски плам, — че в някои от нулевите цивилизации е съществувал знак „огледало“, който се състоял от две, така да се каже огледални, пирамиди: една с върха нагоре, изправена — и една обърната. Изправената представлявала храм, олицетворяващ отражението на естествения космичен ред. Самият той пък бил символизиран от обърнатата пирамида. Изследователи посочват, че става въпрос не за статично отражение, а по-скоро за безкрайни отражения едно в друго — нещо като „зала с огледала“ — той се засмя на хрумването си. — И съм склонен да вярвам, че са имали предвид не само материални форми.\n— Необичайна символика — все така скептично реагира Лили. — Чувала съм за космическо яйце, за животинско-дискова космогония… Но те са по-близки до човешкото съзнание, до света, който е бил видим за очите в зората на разума. А пирамидата като символ на космичния ред ми е непонятна. И то не каква да е, а правилна, с квадратна основа.\nЛуис се засмя, доволен, че тя сама насочва разговора:\n— Едно от обясненията за четиристенната основа са четирите посоки на света. Истината е, че знаем много малко за времената от зората на разума, както го наричаш ти. С положителност сме установили, че далечните ни предци са имали по-дълбока връзка със заобикалящата ги природа. И знания, които в цивилизоването си сме изгубили. Може би никога няма да ги възстановим. Та, обратно към въпроса ти за пирамидите. Аз лично започнах от символиката на числата, която винаги ме е привличала. Смея да твърдя, че числото три е безспорен фаворит в списъка със свещените за човечеството числа. А аналогът му в геометрията е… триъгълникът! Не си ли се замисляла какво представляват построените пирамиди? Четири равнобедрени триъгълника, с основа един квадрат. Като се прекарат диагоналите на квадрата, той самият може да се раздели на четири равнобедрени триъгълника.\nНямаше нужда да й го казва. Виждаше го в модела пред себе си. Разгъвката на пирамидата образуваше втори слой, който й придаваше вид на недообелен плод.\n— С други думи, пирамидите за теб са просто осем равнобедрени триъгълника, залепени един за друг. А числото осем е… другото свещено число?\nНикакви забележки не можеха да помрачат доброто настроение на акада. В отговор на поредното предизвикателство на асистентката си той пак се засмя и продължи:\n— Нещата не са толкова прости, Лили. Осмицата… хм… засега не съм стигнал до нея. Като начало исках да те насоча към свещеното число три и триъгълниците. Чрез тях попаднахме на икосиадричната структура на Земята, помниш ли? — Тя кимна. — Но понеже намесихме символиката на числата, си признавам, че докато се занимавах с тройката, ме заинтригува повсеместната символика на числото девет при нулевите цивилизации. Освен легенди, обреди и свещени предмети, свързани с него, древните са използвали и големи времеви цикли, кратни на девет — И без да се интересува дали тя има желание да ги чуе, Луис се впусна в подробности за откритите от него числови закономерности.\n— Свещената деветка е била за древните хора единица мярка не само за пространство, но и за време — обобщи той. — Излиза, че са били наясно с единната пространствено-времева структура на света. Но какви закономерности са познавали и как точно са ги използвали — все още не мога да разбера. Нямам дори идея.\nВ погледа на слушателката му проблеснаха весели искрици:\n— А не си ли се замислял, че значението на числото девет е свързано с факта, че се получава от три тройки? Самият ти спомена числото три като фаворит в символиката…\n— Не изключвам такава хипотеза — съгласи се бързо акадът. — В древните източници са закодирани толкова тайни, толкова изгубено познание, че ни е трудно да се ориентираме за истинския смисъл на повечето от тях.\nЛили се замисли. Спомни си за обеците, които Оливър й бе изпратил по Алевар. Беше търсила безуспешно информация за знаците, изписани върху тях. Накрая се отказа. Реши, че бяха само елементи от украсата. Затова пък попадна на стара легенда за някакво изостанало в развитието си племе, което притежавало невероятни астрономически познания. Там деветката също играела важна роля, а жените се разхождали с украшения, които поразително приличаха на подсистемите от по девет триъгълника в икосиадричните структури. На двуизмерните изображения се виждаха девет триъгълни пластини, разположени в три реда и прилепени една за друга така, че всяка обеца представляваше голям потрепващ триъгълник.\nПодхвърли сравнението на Луис и той отново се въодушеви. Потокът на словото се отприщи у него с такава сила, че успя да въвлече в изказването си дори някогашните приказни истории, които започвали с израза: „В едно далечно царство, през девет земи в десета“. Според Варан това било доказателство, че хората пътували от една подсистема в друга.\nЛеко досадена от безкрайните отклонения, Лили се помъчи да се съсредоточи върху основния въпрос. Ако акадът, обсебен от пирамидалните си въжделения, бе склонен на компромиси с логическите заключения, то тя нямаше право да си затваря очите пред липсващите парченца от пъзела.\nБеше изчислил, че в недрата на някогашния континент Европа, някъде в югоизточната му част, е съществувала обърната, „неръкотворна“ (по думите му) пирамида. Тя беше склонна да приеме, че пирамидата все още съществува — какво би могло да й попречи, след като човеците не подозираха за присъствието й? Макар с резерви, можеше да се съгласи и с хипотезата, че същата пирамида през вековете е привличала хората. Не отхвърляше и възможността да е оказвала особено влияние върху живеещите там. Но защо Луис бе толкова сигурен, че с нея е свързана началната точка на Тунелите? Мястото, което бе посочил за връх на пирамидата, не се вписваше в основните нива на земния икосиадър.\n— Едно е да привличаш по недоказуем начин човеци и цели народи, а съвсем различно — да си фуния към междузвезден тунел — прекъсна обясненията му тя.\n— Разочарован съм от теб, млада госпожице! — възмути се той театрално. — Смени мащаба и разгледай изчисленията за галактичния икосиадър. Концентрирай се върху шестте скелетови възела. Чудесно! — добави, когато тя изпълни инструкциите му. — А сега огледай подробно къде ги пресичат каналите.\nЛили покорно изпълни указанията, увеличавайки последователно мащаба на изображението за всяка от планетите, станали дом на човечеството след Разселването. Вселенският енергиен канал пресичаше Земята в същата точка, която Варан бе фиксирал като връх на обърнатата си пирамида.\n— Закодирани тайни и забравено познание, които тепърва ще преоткриваме — повтори назидателно акадът.\n— Излиза, че нулевите цивилизации са знаели за света повече отколкото по-късните, предкосмически общества.\nТой кимна дълбокомислено с глава:\n— Затова пък предкосмическите са извличали полза от невежеството си, съчинявайки най-различни, често безумни хипотези.\n— Невежеството като двигател на прогреса? — идеята я развесели.\n— Неведоми са пътищата на познанието — поде шегата й той. — Предкосмическите хора са търсели портали към звездите почти във всички останки от нулеви цивилизации, а и в много природни феномени. Нямаш представа с какво количество теории се запознах, докато се опитвах да намеря верния път.\nЛили не отговори. Знаеше за колосалния му труд повече, отколкото преподавателят й допускаше. Проучването, направено от нея и Пако, бе изкарало наяве всички посоки и колебания, през които бе минал. А също и враговете, които си беше спечелил.\n— Лу, ако изображението пред очите ни е решение за нашата задача, трябва незабавно да го препратим до Оливър и Тери. Трябва да направим копия и за нас, защото е възможно утре като се събудим, моделът и изчисленията ти да са изчезнали. Поради срив в градския център, пожар или в резултат на неуспешен академичен експеримент. Или каквото и да било.\nЛуис мълчаливо се съгласи. На моменти му се струваше, че въпреки възрастта и ефирното си излъчване, Лили е по-зрялата в тяхното дуо. Тя беше, която обръщаше внимание на административните подробности. Тя беше партньорът с винаги готов вариант за действие и мислеше първо за отзвука, а след това за стойността на откритието. Беше му трудно да определи дали тази нейна особеност се дължи на средата, в която е израсла или на трудностите, които й се е налагало да преодолява.\n„Толкова млада, а вече с такъв житейски опит!“ — помисли си той.\nВярна на здравия разум, Лили се зае ръчно да направи копия на новото откритие.\nПродължаваше да се съмнява в приложимостта му. Твърде много въпроси оставаха без отговор. Връзката с Тунелите беше по-скоро предположение. Тунелният център се намираше доста далеч от посочената точка в посока запад-северозапад.\nВърхът на хипотетичната пирамида наистина се пресичаше от Вселенски енергиен канал, но този „природен тунел“, страна на триъгълник от галактичния икосиадър, създаваше пряка връзка единствено между Земята и Бойна звезда. Тя ли беше планетата с каменния кромлех, описана в дневниците на Пионерите? И ако тезата на Луис беше вярна, как от Земята се осъществяваха директни тунелни рейсове към всичките пет свята?\nОчевидно бе, че акадът пропуска нещо. И той като първооткривателя Лео Леван отказваше да надникне в тайната на съвършения каменен комплекс.\nТунелните пътувания не бяха спускане по готова пързалка. Използването на вселенската енергия за конкретни цели изискваше допълнителни усилия. Разумни усилия.\nНадяваше се, когато Тери и Оливър получат писмата й, да открият липсващото звено в теорията. А дотогава реши да се съсредоточи върху текстовете, голяма част от които все още чакаха реда си в личния й информационен архив.\nТери броеше минутите до срещата с Оливър. При сбогуването си с генерал МакВали Сола бе успяла да пошушне на кадета за пристигането на общия им приятел. Каза му и за уговорката помежду им. Младежът реши, че не може да чака толкова дълго за среща със своя технологичен ментор.\nПрехвърляше през ума си различни варианти, но бе наясно, че и най-дребното отклонение от военната дисциплина ще се отрази неблагоприятно на по-нататъшното му развитие в това общество. Да прескочи строгата йерархия беше невъзможно. Оставаше му единствено надеждата да се опита да я използва.\nЗнаеше, че баща му е безкомпромисен, затова предпочете да се обърне към полковник Затура. Командирът на випуска бе от онези първично отдадени на военната кауза души, които с готовност се впускаха във всяко начинание, представено им като мисия на честта и пагона. Не блестяха с особена интелигентност и дълбокомислените дискусии ги объркваха. Затова пък бяха удобни за манипулиране — достатъчни бяха няколко патриотични фрази или небрежно подхвърлена мисъл за отличие. Тери не смяташе, че полковникът е глупав. По-скоро притежаваше изгубената наивност на основателите на Лагера — рицарите на Първите правила, за които смисълът на живота се изразявал с две думи: служба и сигурност.\nГероичният ореол на първите отряди все още витаеше из Галакси. Той щеше завинаги да бъде част от атмосферата на града. Но ако имаше място, където бе запазен непокътнат и почти обожествяван, то това беше Академията за военни изкуства. Затова повечето преподаватели там поощряваха питомците си — особено кадетите — в търсенията им на нови умения и оръжия.\nПо отношение на оръжията по правило се предлагаха идейни решения, които се изпращаха за анализ и оценка от учените на Да Винчи. Теоретизирани и одобрени, те се предаваха за разработка на инженерите от Хайтек. Последният етап беше производство на новото оръжие на Индустриалните луни.\nПредложенията на кадет МакВали обаче не бяха плод на внезапно хрумнала идея. Те се отличаваха със своята завършеност и предварителен физически анализ. Очевидно бе, че познанията му се простират далеч извън усвоявания в Академията материал. Полковник Затура беше впечатлен. В допълнение към собствените му качества младежът беше син на уважаван щабен генерал. Беше известен и с доброто си представяне в полевите учения. Нямаше причина, поради която да откаже молбата за експериментално тестване на извънкласния проект. Ако опитите завършеха успешно, идеята на кадета можеше да се превърне в първата от много години насам самостоятелно реализирана разработка на Бойна звезда.\nТака по-късно същия ден, приключил учебните занятия, Тери получи заповедта за стажантско назначение по целесъобразност.\nПътуването до Наполеон не беше кой знае колко впечатляващо за момче, преминавало през Тунелите и завършило предразпределителното си образование на Земята.\nНо Пале Роял беше нещо различно.\nИздигната върху недружелюбната камениста повърхност на астероида, базата бе строена в добрите традиции на походна стабилност. Не се забелязваха глезотии на цивилизацията като прозрачни стени, разкриващи възхитителни — и обикновено изкуствено създадени — гледки. Вместо тях разпозна непрозрачните, огледални люспи на лъчезащитните обвивки. Куполните конструкции, разположени плътно една до друга, като колиби на предисторически хора, изглеждаха проектирани за ръста на джуджета. Тери съобрази, че по-голяма част от помещенията, заедно с топлите връзки между тях, се намира под повърхността.\nХората не бяха напреднали в тераформирането толкова, колкото им се искаше, но прокопаването на подземни галерии и тунели бяха усъвършенствали с хилядолетия. „А има и тунели, които тепърва трябва да се научим да прокопаваме“ — помисли си той.\nОтвътре базата не изглеждаше по-привлекателна, отколкото отвън. Спартанско обзавеждане, закрепено здраво към пода и стените; коридор с наредени защитни костюми от едната страна и дихателни резервоари от другата; работни помещения, в които намръщени хора се поздравяваха делово, разменяха по няколко думи и отново поемаха по невидимите си дела; механични асистенти, които се суетяха в безумен хоровод, изпълнявайки поставените им задачи…\nЦялото това море от хора, машини и мебелировка внезапно се отдръпваше, за да даде път на своя Мойсей — човекът, който ги водеше сред безлюдната студенина на космическия остров: командирът на базата, интерстеларен капитан Голиат МакЧжоу.\nЗа онези, които познаваха митологията на предкосмическата Земя, името Голиат беше синоним на голям и силен мъж. Е, оставаше съмнението, че не е бил особено умен, защото бил победен с хитрост от някакъв мъник, наречен Давид. Подобен позор беше немислим за капитан МакЧжоу. В действителност той притежаваше по-скоро давидов, отколкото голиатов ръст, но всяко мускулче в него бе старателно развивано и поддържано. Силата на тялото му в допълнение с вродената подозрителност към човешкия род го предпазваха от почти всякакви проблеми.\nПоне до деня, когато в базата му се появи младият всезнайко МакВали. Имаше нещо обезпокоително в тайнствения ентусиазъм на кадета и то бе причина за хладния прием на Голиат.\nДори Оливър, който отскоро бе в базата, усети, че командирът е по-сдържан от обичайното.\nЕстеството на работа тук смекчаваше твърдите военни порядки и отношенията бяха полуцивилни, с онази колегиална фамилиарност, която неминуемо възниква между хората в малки затворени общности. Особено когато са обединени в стремежа си към постигане на общи цели. В подобни условия сдържаността на един командир е необходима и естествена. Тя означава безпристрастност.\nТочно тази безпристрастност внезапно бе изчезнала от поведението на капитан МакЧжоу. С какво ли новопристигналият стажант го беше провокирал? Програмистът се зарече да държи под око младия си приятел.\n— Оливър! Най-после! Така се радвам да те видя!\n— Здравей, хлапе! — той с мъка удържа младежа, който, развълнуван, се готвеше да му се нахвърли и добави с усмивка:\n— Смяташ ли, че е зряло да се разцелуваме насред базата като стари гаджета?\n— Хич и не ми пука! — махна с ръка Тери, а тонът му потвърждаваше, че наистина мисли така.\nОливър се разсмя:\n— Е, на мен ми пука. Казвай, какво те води насам?\nПрихвана леко кадета под лакътя и, без да бърза, го поведе към работното си място. Току-що се бяха върнали от изпитания навън. Останалите от екипа се бяха отправили към помещенията за почивка.\n— Тук можем да поговорим на спокойствие — каза Оли, след като се настаниха в походните столове, а любезният асистент се дотъркаля безшумно с две чаши топла напитка.\n— Мисля, че имам решение за средата — започна нетърпеливо Тери.\n— Средата, която изгражда тунела ли?\n— Средата, в която ще се движи тунелната капсула.\nОливър предпазливо отпи от чашата.\n— Средата на тунела не е ли именно тази, в която ще се движи и капсулата?\n— Не точно — отвърна кадетът. — Идеята ми хрумна докато изчислявах аерошоковите куршуми. Чувал си за тях, нали?\nСъбеседникът му направи неопределена гримаса.\n— Няма значение — не се притесни от незнанието Тери. — Предполагам, че когато си учил на Земята, си посещавал ледниците. Помниш ли онази игра, в която пускат да се пързаля един полиран камък, с предварително зададен начален импулс? Двама играчи вървят и излъскват пистата пред него. Целта е да намалят триенето и той да се придвижи възможно най-бързо към мишената в края на трасето. — Оливър кимна. — Е, принципът на действие при аерошоковите куршуми е подобен, само че при тях с помощта на центробежните сили се създава нещо като въртящ се въздушен напръстник. Изчислява се така, че във вътрешността му се образува вакуум. В получения вакуум се пускат капките, които оформят шоковата сачма. Тя е същинската част на куршума и поразява целта.\n— Искаш да ми кажеш, че тези… капки се движат насочено само благодарение на факта, че са във вакуум? Без гравитационни сили, без допълнителни импулси? — макар да се забавляваше с бързоречието на младежа, програмистът се намръщи скептично.\n— Неее! Опитвах се да ти представя съвсем накратко принципа на действие, за да ти обясня за средата: тази, в която се придвижва куршумът като цяло, е въздух, но самата сачма се движи във вакуум, който е създаден от същия този въздух.\n— Среда, която създава друга среда? — Оливър се замисли.\n— Може и така да се каже — кимна кадетът с готовност. — Идеята е средата на придвижване на тунелната капсула да бъде нещо като този напръстник. Или поне пръстен.\nМъжът срещу него се отпусна в стола с усмивка и заключи ръце зад тила си:\n— Кажи ми, че не възнамеряваш да въртиш черна дупка, за да промушиш капсулата през пръстена, който би образувала тя.\n— Не, разбира се — успокои го Тери и също се усмихна. — Но признавам, че обмислях и такъв вариант.\n— Аз също — отвърна програмистът. — Беше един от първите ми модели.\nМладежът кимна с разбиране:\n— Истината е, че отдавна използваме гравитационните сили, но все още не сме ги овладели напълно. Не говоря за гравибалансиращите обувки, без които космическите ни авантюри, та дори и Разселването, биха били немислими. Не говоря за наземния транспорт, нито за гравиталните уловители, които спасяват и улесняват живота ни. Но в гравитацията е скрита мощ, която — независимо дали си го признаваме или не — продължава да ни плаши. За нас тя си остава недоразгадана стихия — какъвто е бил огънят за праисторическите хора. Или термоядрените реакции в предкосмическата епоха.\nОливър слушаше мълчаливо. Все повече се убеждаваше, че изборът му при онази среща на Земята е бил правилен. Това момче не беше просто интелигентно и любознателно. То беше изключително. Притежаваше рядка дори за учените от Да Винчи аналитичност. И, обратно на техните навици, беше последователен в преследване на целта.\nЗамисли се, че глупавият инцидент с Луис може би бе отнел на хората велик изобретател. Но, от друга страна, бе дал смисъл и насока на вечната младежка съпротива срещу статуквото.\n— Ако съм схванал думите ти правилно, — върна се към разговора Терв, — ти говориш за някаква обвивка. Щит, който гарантира сигурността на капсулата при преминаването й през тунела.\n— Да, за съжаление стабилността на времепространствените тунели е много… нестабилен въпрос.\nОливър весело се засмя. Едва ли можеше да се подберат по-точни думи. Самият той се беше измъчил в опити да моделира тунел с гарантирана стабилност — не само физическа, но и пространствена.\nСякаш прочел мислите му, Тери добави:\n— Питах се дали изобщо сме в състояние да поддържаме постоянен тунел за цялото трасе. Дали няма да е достатъчно, ако обвивката, както я нарече, създава временен тунел с дължина, съответстваща на капсулата и така да осигурява придвижването от началната до крайната точка. Ще е необходима много по-малка енергия.\n— Да, но тогава остава въпросът кой и как ще насочва твоя „напръстник“ към крайната точка. Може ли да се осигури постоянна траектория?\n— Въпросът ти ме връща към играта, за която говорех — кърлинга. Двамата играчи, които насочват камъка, са тези, които определят траекторията. Те могат не само да излъскат пистата отпред, но и да настържат малко лед, който ще коригира посоката на движение.\n— Искаш да кажеш, че обвивката ще се самокоригира? — Съмнението в гласа на Оливър издаваше по-скоро мнение, отколкото въпрос.\nТери се поколеба преди да отговори:\n— Не съм сигурен. Засега съм се съсредоточил върху процеса на създаване на обвивката. И материята, от която да бъде изградена. Ето, разгледай ги.\nПри последните думи той бръкна в костюма си и извади отвътре миниекипер. Оливър го пое и го свърза към работния си плот.\n— Нещо против пълна колокация?\n— Не — поклати глава кадетът. — Нямам тайни от теб.\nБегълците пресичаха вече трета зала — почти тичешком, тласкани от страха, че ще бъдат настигнати и заловени. Факлата бе изгоряла, а Пако дори не се опитваше повече да сканира страниците на безкрайната каменна книга.\nНе бяха намерили по-подходящо название за строените в редици каменни плочи с издълбани в тях йероглифоподобни знаци. Опитаха се да ги разчетат с транслингватора, който по чудо не бяха изгубили с гравиплана. Машината не можа да определи вида и езика на надписите, но бе категорична: те нямаха нищо общо нито с коптския, нито с древноегипетската писменост.\n— Това заключение можех да си го направя и сам — ядно отбеляза Паскал преди да я изключи. Надяваше се да има повече успех с кристалните плочки, които бяха намерили в нишите на втората зала. Бяха правоъгълни, с дебелина между един и два сантиметра, гладки като стъкло от външната страна, но с видими фини линии на кристална мрежа във вътрешността. Пако не си представяше за какво друго биха могли да служат освен за съхранение на информация.\nЦялото подземие, в което бяха попаднали, приличаше на огромен, забравен архив. Освен кристалите, на по-високите редове забелязаха свитъци — някои сравнително бели, други с мръсножълтеникав цвят. Папируси? Пергамент? Кожи? Но не трябваше ли органичната материя, от която бяха създадени, отдавна да се е превърнала в прах? Много от нишите наистина бяха празни или със следи от разпаднали се „експонати“. Защо времето бе пощадило само част от тях?\nОтговорът се оказа прост. Мика свали няколко свитъка, като ги придвижваше внимателно в пространството без да ги докосва. Спътниците й побързаха да ги уловят, без да помислят, че допирът на ръцете може да ги разруши. Започнаха да ги разгръщат и скоро учудването им надделя над останалите чувства. Странните писания бяха изработени от… изкуствена материя!\n— Тези знаци са различни от другите върху каменните страници — отбеляза Мика.\n— Спиралите по колоните също са различни — подхвърли Дюк.\nЗагадките се трупаха, а те не бяха специалисти нито в мъртвите езици, нито в археологията, нито в биологията.\n— Не знам за вас, но според мен няма цивилизация, която да използва толкова различни материали за… съхраняване на информацията — обади се Пако. — Как мислите, възможно ли е това място да се е ползвало от различни цивилизации? И всяка от тях да е оставяла… архивите си тук?\n— Звучи идиотски — намръщи се Дюк. — По-скоро бих заложил на една цивилизация, която с течение на времето е променяла технологията на запис. Започнали са с готови материали от природата. Постепенно овладявали различни техники на обработка, усъвършенствали ги, а развитието водело до откриване на нови материали, включително и такива, които не съществуват в природата.\n— Говориш за собствената ни цивилизация. Не отричам, че нашите носители на информация доста са се променили от времето на първите издълбани чертички.\n— Тогава защо да изключваме възможността, друг разум да се е развивал по сходен начин?\n— Какъв разум? Извънземен ли? Не ми казвай, че си от онези откачалки, които твърдят, че Земята някога била населена от различни свръхраси. Същите уж построили огромни градове под повърхността. Били като богове, но радиоактивността от Слънцето започнала да им влияе и ги озлобявала. Затова един прекрасен ден напуснали Земята, като оставили само онези, които вече били повлияни. Човешката раса произлязла именно от изоставените.\n— Интересна история — подсвирна Мика. — И, между другото, напълно задоволително обяснение за произхода ни.\nПако се упрекна, че не е достатъчно подготвен за изненадите на подобно пътешествие. И внезапно, като опровержение на самообвинението, в паметта му изплува предсказание от предкосмическата епоха, което неотдавна беше прочел:\n„Тайните ще се разкрият, когато се открие Залата на записите. Тя ще бъде малък гроб или пирамида, която се намира между дясната лапа на Сфинкса и река Нил […]. Това ще стане когато се открие храмът на Илтар в Юкатан и когато завърши още един земен цикъл […]“.\nАми да, те се бяха спуснали през кратера откъм дясната лапа на сфинкса, а той помнеше от картите в Града на миналото, че някога, около 2000 години след раждането на християнския пророк, на мястото, където се взриви транспортерът, съществувало гробище. Затова тогавашните археолози не бяха открили подземието — почитта към мъртвите пречела на разкопките. Вероятно и храмът на Илтар вече е открит…\n— Някой знае ли къде се е намирал Юкатан?\nВъпросът бе толкова странен, че Каси залитна от изненада и почти връхлетя върху заковалата се на място Мика.\nХамелеонът загрижен се извърна към Пако:\n— Напълно. Мисля, че сме открили Залата на записите.\nЗабеляза, че и тримата го гледаха със съчувствие. Опита се да обясни:\n— Мястото, където е скрита информацията за началото на човешката история, а може би и на самия човек. Никой не знае със сигурност кой ги е оставил. Твърди се, че когато атлантите дошли в Египет след катастрофата със собствения им остров, те донесли със себе си много знания и информация. Част от тях предали на избрани посветени, а останалото скрили в изградени от тях зали. Повечето скривалища са отдавна намерени. Помните ли виртуалната ни разходка? Те бяха включени в маршрута. Но тайната на Началото не е била открита. Досега.\nИзслушаха го търпеливо. Неверието все така се четеше по лицата им.\n— Каквото и да сме открили тук — заключи миролюбиво Дюк, — ще предадем на хора, които могат да го разберат.\nСъгласиха се, че най-доброто, което могат да направят, е да останат живи, за да предадат находките.\nВ края на първата зала Каси бе открила каменна врата, маскирана като част от помещението. Успяха да я преминат благодарение уменията на крехката амазонка, но изходът от следващото помещение се оказа не толкова комфортен.\nБяха подминали с безразличие дълбоката квадратна ниша от лявата им страна. Приличаше на вграден комин с липсваща стена. В края на залата не намериха друга врата — нито скрита, нито видима. След кратко лутане разбраха, че ако искат да продължат, трябва да преминат през „комина“.\n— Да се метна доброволно в тази дупка? — потресен надникна в бездната Пако. — Изключено!\n— Тогава изчакай патрула и се предай — сряза го Мика.\n— Ти не разбираш! Според древна легенда на Земята винаги е съществувала подземна раса. Змиеподобни. Казват, че притежавали много развити технологии. Може би затова, макар и разумни, презирали хората. Отвличали ги, измъчвали ги и ги ядели. Имало кладенец, през който да се стигне до градовете им. Ами ако тази дупка е кладенецът от легендата? Целият землестъргач, всички тези писания и музейни сбирки…\n— Не мога да повярвам, че те слушам, вместо да запратя надолу философстващата ти уста! — думите бяха казани с раздразнение, примесено с презрение.\nДюк се опита да успокои духовете:\n— Не се карайте. Губим време. Пако, — обърна се към упорития аполониец. — Ти самият преди малко твърдеше, че подземните галерии тук са свързани с миналото на човечеството.\n— Да, защото Луис Варан е убеден, че оттук ще научим тайната на Тунелите.\n— Чудесно. Тогава откъде изведнъж ти хрумнаха небивалиците за змиите?\n— От Луис Варан.\nМакар да запазваше мълчание, цялото същество на Мика показваше, че търпението й се е изчерпало. Без да дочака края на обясненията, тя се спусна в шахтата. Бодрият й глас ги окуражи да я последват.\n— Луис Варан наистина вярва в теорията за кухото ядро — опита да се защити за последно Паскал, след което неохотно скочи в тъмнината.\nУсети, че някой го издърпва точно когато бе затворил примирено очи. С уменията си войнствената брюнетка за пореден път избавяше групата от затруднения.\nКогато всички слязоха, Каси потвърди, че шахтата продължава надолу — просто Мика беше успяла да ги отклони в подходящия момент.\n— А теб самата кой те издърпа? — запита подозрителният Паскал.\n— Не беше необходимо някой да ми помага. Видях етажа и отскочих — обясни тя. Бяха си разпределили наличните лещи за нощно виждане. Двете най-добри бяха запазени за гарда на групата.\nСлед безрезултатна обиколка на поредната зала четиримата се скупчиха край „комина“ без особено желание.\n— Ще се наложи отново да скачаме — предупреди ги Мика, която вървеше най-отпред.\n— Не можем да продължаваме така — заяви Дюк. — Ще останем без сили преди да сме стигнали до края на това… нещо.\n— Казах ви, че не искам да излизам от другия край на Земята — възропта отново Пако. Мисълта да повтори скок в нищото не му се нравеше.\nБеше си спомнил не само теориите за кухото ядро, но и библиотечните ограничения на Луис Варан, свързани с тях. Кой би си направил труда да ограничи достъпа до приказни небивалици?\nПодземната многоетажна сграда, в която бяха попаднали, несъмнено съдържаше изключителна информация. По структура и замисъл напомняше на сградите-кошери, строени в зората на мегаполисите от предкосмическата епоха — Пако очакваше всеки момент през шахтата да премине кабинка, която да спре и да ги откара на желаната височина. Кристалните плочки също говореха за технологично развита цивилизация. Но каменното изпълнение на залите и колоните, знаците и свитъците отпращаха мисълта му далеч по-назад в човешката история — към нулевите цивилизации.\nКои бяха строителите на подземната мегаструктура? Човекоядци от вътрешността на земята? Или майсторите, изградили пирамидите? Или изчезнали култури, които се кланяли на слънце и звезди?\nАко в момента прекосяваха Залата на записите, значи останалата част от предсказанието на предкосмичния гадател също беше вярна. Загадъчните правсезнайковци са съществували. И са извършили всички онези неща, които им се приписваха. Или поне част от тях.\nПако беше сигурен в едно: човеци или не, строителите на землестъргача бяга същите, от които беше запленен акад Варан.\n— Остават още девет или десет етажа — уточняваше в същото време Каси. Стоеше почти на ръба на шахтата и сякаш се вслушваше в гласа на тъмнината.\n— Хиляди троянци! — възкликна аполониецът. — Нали не смятате да прелетим цялото разстояние наведнъж?\nТя вече знаеше, че ако искат да се измъкнат, трябва да стигнат дъното на подземната сграда. Но интуицията й нашепваше за още една възможност.\n— Два етажа по-надолу има… място, през което можем да излезем — успокои интуитата другарите си. Не искаше да им признае за странната раздвоеност, която съпътстваше усещането й за този изход.\nНяколко минути по-късно и два етажа по-дълбоко под земята групата прекосяваше поредната зала с каменни книги. Тук нямаше ниши по стените, нито знаци по колоните. Стените бяха изпъстрени с пищни рисунки. Сцени с непознати герои и обичаи, летящи животни и машини, великани и джуджета, огромни пенести вълни, върху които се носеха елегантни мъже и жени, непознати планини с позлатени върхове…\nВсички бяха толкова очаровани от картините, че се наложи няколко пъти Мика да избълва огън с ръцете си, за да освети по-добре невероятните стенописи.\n— Това са приказки — каза запленена Каси. — Гледала съм 2D версии на подобни истории. Били са много популярни преди Разселването. Хората винаги са мечтаели да срещнат други раси, по-различни от тях.\n— Хората не понасят по-различните — възрази Дюк. — И няма по-добро доказателство от нашия остров. Забрави ли защо си изпратена там, Кая? Защото си различна.\nПаскал го изгледа с любопитство. В гласа на хамелеона се прокрадваше горчивината на познанието. Самият Амол от малък бе установил истината, че общността отхвърля различните. Така беше при хората, така беше и при животните. Ако не си като другите — стой далеч от тях. Трябваше му време, за да разбере, че различността е сила, която плаши.\n— Мда… Различните са като уравнения с много неизвестни — каза той на глас.\nПогледите, които му отправиха островитяните, му напомниха, че в малката им авантюристична общност различният беше той…\n— Стига сте се превземали! — поклати глава Пако, без да се обижда. — Всички изучават математика в училище. Даже в последния клас!\n— Прав си! — засмя се Дюк. — Нашата реакция е само още едно потвърждение на тезата ми.\n— Слушай, нали си художник? — ненадейно се обърна Мика към представителя на Да Винчи.\nИ понеже той недоумяваше, тя обясни:\n— Интересува ме как се е получило размазването в този край на картината. Ето тук, виждаш ли? — посочи с ръка към част от една рисунка.\nНа фона на перфектно запазените контури и бои се беше образувало нещо като петно, където цветове и форми се бяха смесили в бледа сиво-зеленикава мъгла, която сякаш трептеше. Петното започваше от пода, продължаваше на височина около три метра и се разстилаше на ширина, достатъчна да побере двама дебелаци.\nПако се вгледа в размазаните контури, като примигваше начесто, за да се освободи от илюзията за трептене. Нямаше никаква логика стенописите в цялото помещение да бъдат идеално запазени и само тук да са се размили, все едно някой е обливал мястото с мощна струя вода.\n— Това е изходът — долетя зад гърба му гласът на Каси.\n— Шегуваш се! — Мика подсвирна и доближи глава до петното. За миг носът й докосна трептящата повърхност. Петното се изду, обгърна я като в балон и… тя изчезна.\nВсичко стана толкова бързо и неочаквано, че не успяха даже да извикат. Пако стисна очи и отново ги отвори. Не беше халюцинация — Мика беше изчезнала в петното.\nДюк захлупи лицето си с длани. Бавно ги изтегли към слепоочията, задържайки ги там в леки успокоителни движения. Беше виждал достатъчно чудеса в живота си, но случилото се го извади от равновесие за няколко секунди.\n— Дано не правим грешка — въздъхна накрая той.\nКаси се приближи към петното, изпълнена със съмнения. Беше сигурна, че пред нея е изходът. Но дали рискът си заслужаваше? Може би трябваше да продължат към дъното на подземието.\nЗа съжаление вече бе късно. Можеха само да последват Мика.\nИнтуитата отправи извинителен поглед към мъжете и прекрачи в петното.\nПреди да я последва, Пако подаде ръка на Дюк:\n— Беше ми приятно да поскитаме заедно. Искам да го знаеш. Вярвам на малката, но… за всеки случай. Ако нещо се обърка.\nДюк се усмихна и го потупа по рамото:\n— Ще се видим след малко.\n Правилен двадесетостен, състоящ се от 20 равностранни триъгълника. — Б.а. ↑\n Алюзия за руския учен Гончаров — един от авторите на теорията за икосиедро-додекаедричния модел на Земята. — Б.а. ↑\n Тук героинята смесва две западноафрикански племена: догони, известни с уникалната си космогония и астрономически познания и туареги, чиито жени носят споменатите украшения. Днес двете народности са част от етническия състав на Република Мали. — Б.а. ↑\n Кромлех (от бретонски crom — кръг и lech — камък): кромлехът е мегалитно съоръжение с култово предназначение. Изградено е от големи каменни блокове, наредени в кръг или в няколко концентрични кръга, които могат да достигнат до 100 метра в диаметър. — Б.а. ↑\n Визира се т.нар. „Мистерия на Шейвър“ от 1943 г. за свръхрасата на титаните. — Б.а. ↑\n Цитирано е едно от предсказанията на американския ясновидец и паралечител Едгар Кейси (1877–1945) от периода 1932–1934 г. — Б.а. ↑\n Зала на записите или Зала на знанията — съществуването й не е еднозначно възприето, макар да се идентифицира с т.нар. Зала на свидетелствата, намираща се под сфинкса. В нея археологът Захи Хавас години наред работи „при закрити врати“. Твърди се, че дори е намерил жезъла на енергията на Тот Атланта. От друга страна, в един от филмите на БиБиСи се твърди, че през годините на студената война КГБ открили в района на Гиза гробница на извънземно, която изследвали и голяма сферична камера на определена дълбочина под гробницата. Камерата така и не била отворена, защото част от учените се страхували, че може да бъде Троянски кон, оставен от „боговете“. Гробницата била затрупана отново. — Б.а. ↑\n Героят визира индийска легенда за подземните градове Патала и Богавати и за подземна раса, обявила война на Агарта. — Б.а. ↑\n Според легендата това е Кладенецът на Шешна в Бенарес, Индия. — Б.а. ↑\n Арменският езотерик Георгий Гурджиев (1866–1949) също твърди в своите „Приказки на Велзевул“, че Египет първоначално е бил населен с оцелели от Атлантида, унищожена от два катаклизма, а също и че сфинксът и пирамидите в Гиза са построени от атлантите. — Б.а. ↑


Мултипозиционен бойлер Ariston VELIS EVO WiFi 100 EU V/H\nБойлери с малък обем\nWiFi управление -7 %\nВертикален монтаж: ВиК/ел. изводи отдолу\nХоризонтален монтаж: ВиК/ел. изводи отляво\nНоминален обем: 80 литра\nНоминална мощност: 1500W\nРазмери (В/Ш/Д): 1251/506/270 мм\nНай-тънкият бойлер на пазара\nБлагодарение на дебелината си- само 27см, бойлерите от серия Velis Evo са най-тънките на пазара. Могат да бъдат монтирани във всяка ниша и шкаф.\nВече може да управлявате своя бойлер навсякъде и по всяко време с приложението Ariston Net за Android и iOS. Бойлер Velis Evo WiFi може да бъде включен от разстояние и да се насладите на горещ душ при подходяща температура веднага след като се приберете. Приложението позволява да контролирате консумацията на енергия спестявайки енергия и пари.\nИталианските дизайнери на Ariston са проектирали серия Velis Evo с красиви, изчистени линии и правоъгълна форма, правейки го подходящ за всяка баня, без значение от нейните размери. Моделът е иноксов и отразява най-съвременните модни течения в областта на промишления дизайн и технология за производство на битова топла вода.\nКонструкцията на Velis допринася за постигането на максимален комфорт. Благодарение на по-доброто смесване на топла със студена вода, се постига оптимален ефект във възможно най-малко пространство. Уникалните два термично независими един от друг резервоара, позволяват да бъдат управлявани по отделно с мощност от 1.5kW. Имате горещ душ след само 50 минути.\n*Отнася се за 48л топла вода с температура 40°C, при температура на входящата вода 15°C.\nSmart Touch screen дисплей\nУмният Touch screen дисплей на Velis Evo с технология Blue Tech показва:\nБроят на къпанията с наличната топла вода.\nКолко време остава до следващия душ: таймер с оставащото време е наличен на дисплея.\nЛесно и бързо се задават режимите благодарение на touch screen управлението.\nМожете да задавате ежедневни програми, с които си гарантирате винаги топла вода точно в момента, в който е небходима. Така Вие управлявате Вашата топла вода, а не тя Вас.\nБлагодарение на ECO функцията разработена от CoreTECH, новият бойлер Velis Evo знае кога и как използвате топла вода всеки ден и седмица. След като разучи по кое време от деня имате нужда от топла вода, той ви я осигурява точно тогава. По този начин се спестяват 14% от разходите за електричество. На годишна база това са около 259kW/h. Така имате топла вода, точно когато се нуждаете от нея.\nVelis успешно се справя с предизвикателството да отговори на всички нужди и желания на клиентите. Уновативният уред може да се монтира вертикално и хоризонтално, в зависимост от свободното място в банята. При хоризонтален монтаж изводите за ВиК и електричество са от ляво.\nДвата водосъдържателя на бойлера са с титаниево емайлирано покритие. Изключителна технология на изпълнение: достигане на 850°C за производството на титаниев емайл. Нагревателният елемент се самопочиства, предотвратявайки натрупването на варовик и удължава живота на уреда.\nФилтър по обем от 51 до 80 л.\nНоминален обем (л.) 80\nНоминална входяща мощност (W) 1500\nВреме за загряване Δt= 45K (15°C-60°C) 2h 50min\nМагнезиев аноден протектор Да\nМаксимална работна температура (°C) 80\nСтепен на защита IP IPX4\nТегло (кг.) 32.2\nРазмери [В/Ш/Д] (mm) 1251/506/270\nВертикален бойлер Ariston SHP ECO EVO 50 V 1.8K EU\nЕнергиен клас B Благодарение на енергоспестяващите функции и технологии, заложени при създаването му, бойлерът е енергиен клас B, който е най-високи..\n355,00 лв. 379,00 лв.\nВертикален бойлер Ariston SHP ECO EVO 80 V 1.8K EU\n359,00 лв. 389,00 лв.\nВертикален бойлер Ariston SHP ECO EVO 100 V 1.8K EU\nМултипозиционен бойлер Ariston VELIS EVO 50 EU V/H RU\nНай-тънкият бойлер на пазара Благодарение на дебелината си- само 27см, бойлерите от серия Velis Evo са най-тънките на пазара. Могат да бъдат монтира..\n509,00 лв. 589,00 лв.\nНай-купуван -23 %\n479,00 лв. 619,00 лв.


„Просто... багри” – изложба от 50 живописни платна представя Иванка Дерекьовска в КДК\nВторник, 13 Февруари 2018 06:14\nКлубът на дейците на културата открива първата самостоятелна изложба живопис „Просто... багри” на Иванка Дерекьовска на 15 февруари от 18 часа в зала „Петър Стайков”. Колекцията съдържа 50 творби – пейзажи от Ропката, Родопите и морето.\nДерекьовска е родена в Асеновград. Завършила е Полувисш институ за детски учители, а след това „Детска педагогика” в Пловдивския университет „Паисий Хилендарски”. От дълги години живее и работи в Смолян. В момента е старши преподавател в Детска градина „Буратино”.\nОсвен като възпитател на най-малките смолянчани, тя е и художник. Учител-творец. Неини платна са собственост на редица наши и чужди колекционери. Иванка е участвала е в няколко общи изложби. Настоящата „Просто...багри”, е първата й самчостоятелна.\nИв. Дерекьовска споделя, че е започнала да рисува отдавна. В началото като възможност за релакс, но много скоро осъзнава, че изобразяването не е просто развлечение, а начин да изрази себе си. Да разкрие и сподели вътрешните си чувства и настроение, но не чрез думи, а чрез въздействието на багрите.\nПоследно променена в Вторник, 13 Февруари 2018 06:14\nОще в тази категория: « Община Смолян стартира инициатива с мото „Да покажем красотите на община Смолян в календар“ 15 хиляди лева са необходими за покрива на семейство Илчеви в Райково, разкрита е дарителска сметка »


19.04.2019 • от Цвета Младенова\nТова сочи независимо изследване на неправителствената организация „Еър бг.“ Тя разполага с повече от 900 измервателни станции, които са поставени по фасади на сгради, прозорците и терасите на хората. На базата на тези тревожни данни доброволците, които стоят зад проекта, призоваха институциите за спешни мерки за овладяване на опасността от мръсния въздух, която разболява ежедневно и отнема човешки животи.\nПловдив Русе Видин\nЗа времето на тази пресконференция поне един човек ще е загинал от мръсен въздух. С това изречение, което хваща за гърлото, започва годишният отчет на Air bg за замърсяването на въздуха.\n„Градовете-герои“ в кавички за нас - това са Пловдив, Русе и Видин. Пловдив и миналата година беше с отчайващи данни, тази година данните ни от Русе и от Видин особено показват в десетки пъти над допустимите норми замърсяване."\nПо данни на Световната здравна организация 15 000 българи годишно загиват от болести, пряко свързани с мръсен въздух.\nД-р Александър Симидчиев: Замърсяването прониква и по-дълбоко в нашият организъм и уврежда и сърдечно съдовата система - около една четвърт от смъртните случаи от инфаркт и една четвърт от инсулт се дължат на въздушното замърсяване.\nAir bg ще бъдат във Viber със стикери, които са дишащи стикери и чат, който ще бъде свързан към тяхната платформа. Ние ще използваме тези инструменти с целта хората да разбират повече за качеството на въздуха около тях.\nВъв всеки един момент, където и да се намират, потребителите ще могат да получат информация за нивото на фини прахови частици. Така от организацията се надяват да се постигне обществен натиск над институциите, за да се вземат мерки.


От 8.1 към 10 за устройства х2х - Страница 7 - Windows Phone Форум\nРегистриран: 10 май 2017, 22:30\nМнениеот Marcus Robin » 12 май 2017, 15:31\nХора, инсталирах Уин10 на моята Лумиа 535 и стана пълна катастрофа... Това, че един куп полезни неща не работят ще го преглътна, НО нищо ново не може да се инсталира. Нищо! Дава някакво PEGI 3. Каквото и да искам да инсталирам от стора, нищо не става. Моля за помощ.\nА, и два три пъти при прекъсване на обаждане почва да мита като дискотека с разни снимки и клавиатури...\nРегистриран: 04 авг 2014, 15:56\nМоят WP е: БеличъкL920\nМнениеот kefche2003 » 01 авг 2017, 14:05\nНещо линковете ми отказват с This link was generated for another IP address. Try previous step again.\nEdit: NVM успях да вляза с FB. Ето алтернативни линкове за хората с подобен проблем: SBL3 , HEX Loader\nN5230 > L920 > K6 Note\nМнениеот lukoil » 18 ное 2017, 12:48\nАз имам Lumia 530 дали може и моя да се ъпдейтне до Windows 10? имате ли идея?\nМнениеот andro9060777 » 23 дек 2017, 12:58\nС инструмента otcupdaterzip.exe, който го има някъде тук из темите, или го сваляте от MS, току що сложих 10-ка на старата лумиа 925. Без пипане на регистрите! Ако някой още има мерак, и пази този хубав по моите виждания телефон, може да пробва. Компилацията е 10586, но още не съм пробвал инсайдера. Начинът е доста по-лесен от онова с интърнала, лилавото\nМнениеот mmmladenov » 23 дек 2017, 16:30\nМоля те, опиши как става!\nМнениеот andro9060777 » 23 дек 2017, 16:49\nСваляте инструмента (това е ехе файл) на компютъра, правите папка някъде на десктопа, в която като стартирате ехе-то, програмката ще си изтегли файловете. Включвате с усб кабел телефона към компа. Телефона трябва да е в самолетен режим , после старт на ехе-то. Излиза dos прозорец, в който в проценти се дава колко е изтеглено. Това е около 10 минути. Не се пипа нищо. Накрая като направи цялото сваляне излиза надпис за дисконект на тела от усб-то. Толкова с компютъра. После ъпдейт на телефона. Дълго е! Накрая имате билда 10586 или нещо такова. А, и инсайдера не дава шанс за нагоре, но все пак е десятка. С нея 925 върви малко по-мудно, но става. Аз не го ползвам, но начинът ме зарадва, защото регистрите са си за 925 и доколкото огледах, всичко работи. Успех! Ако нещо неясно има - питайте.\nМнениеот andro9060777 » 23 дек 2017, 16:57\nМай не споменах, че в папката която направихме, и в която е изтеглен набора от файлове, преди да се разкачи телефона се стартира единствения файл апликация. Тогава се нашива от компа на телефона, чак после е разкачването...\nМнениеот mmmladenov » 23 дек 2017, 17:18\nПървата част е ясна, но това второто, кога се прави? Докато седи надписа в досовския прозорец за дисконект ли?\nМнениеот andro9060777 » 23 дек 2017, 17:32\nСори, че не обясних добре, но правя нещо друго и бързам. Телефонът е включен през време на изтеглянето на файловете от сървъра на МС, за да се разпознае за какъв модел се тегли, и после като се стартира апликацията за инстал върху телефона. Това условно са две части от процеса, но си е едно цяло, през време на което тела е включен. И тела да е в самолетен режим, има и ридми файлче в изтегленото от МС и може да се прочете за доизясняване...\nМнениеот mmmladenov » 23 дек 2017, 18:29\nЗа съжаление, при мен не става! Грешката, която ми дава е : There are multiple root elements. Line 2, position 2\nПрочетх набързо по форумите, няма решение. Сигурен ли си, че става дума за 925?


Био прах за миялна машина\nЕко конценрат, доста икономичен.\n1,250 кг картонена кутия – 50 измивания\n3 кг картонена кутия – 120 измивания\nПодходящ за всички миялни машини. Поставете съответното количество в отделението за препарат на уреда. Използвайте “Прах за миялна машина” на АлмаВин заедно с “Препарат за изплакване за миялни машини” на АВ и “Сол за миялна машина” на АВ, за да получите оптимален резултат. Настройте вашата миялна машина спрямо твърдостта на водата във Вашия район, както изисква производителят на миялни машини. При сребърни прибори биха могли да се появят кафяви петна. Винаги отделяйте сребърните от другите метални прибори. Обърнете внимание на правилното функциониране на топлообменника в миялната машина. При неправилно функциониране може да се напласти варовик. За особено упорити варовикови петна , капнете няколко капки от “Препарата за изплакване за миялни машини” на АВ.


[.21504] стероиди хапчета за продажба в Шумен България\nВъзможно ли е все още в търсене на информация относно стероиди, както и Стероиди Хапчета за продажба в Шумен България ? Защо трябва да се все още в недоумение? Това не е нещо трудно средства вече да търсят някаква информация, сега; ние имаме идеи как можете да откриете най-добрите Стероиди Хапчета за продажба в Шумен България инфо приключи с информацията. Така че, къде е? Къде можете да ги намеря?\nМного хора в здраве и фитнес, както и бодибилдинг програма би трябвало да се очаква да има подходяща и здравословна и балансирана тяло. Въпреки това, те трябва наистина да се чувстват стресирани, ако без да има резултат. Това е причината; можете да завършите културизма усилия, като стероиди. Този продукт е наистина сигурен културизма продукт със здравословни и балансирани материали. Тя не разчитаме на здравословна и балансирана компанията. Това е най-добрата добавка в Шумен България, които можете да вземете често. Изработени от здрави и балансирани, както и сигурни продукти, той завършва като най-добрата препоръка да бъде вашата добавка.\nАко сте объркани за това как и къде да получат тази културизъм добавка, можете да се свържете с нашия уеб сайт по-долу. Ние ви обезопасена правилните, а също и оригинални стероиди. Никога не се притеснявайте да ни продукт! Ние само доставката на произхода един, 100% първоначална. Можете да се запознаят с произхода върху опаковката. Нашият сайт също се позовава на уеб сайт, който ще ви накара да се отправят към основния уебсайт стероиди. Разбира се, той ще ви гарантира, за да получите продукта и да получи още по-завършен информация. А също и точно тук, можете да се консултирате по същия начин интереса си, както и използването на вашия културизъм.\nСега, ние ви благодарим, виждайки нашия сайт. Вие сте в идеална сайта, за да разберете подходяща добавка за изграждане на тялото си. Това стероиди е най-добрият вариант, както и нашия уебсайт се най-добър сайт, за да получите най-стероиди. Сега, просто кликнете върху уеб връзка, която предоставят право да получите първоначалните стероиди. Рано като кликнете върху линка по интернет, по-бързо можете да получите елемента стероиди, по-рано вие със сигурност ще получите най-добрия резултат на вашите усилия за бодибилдинг. Наскоро, а също и по-долу!\nСтероидите са се възползвали от за лечение на избор на проблеми, когато защитната система на организма аварии, както и създава клетки щети. Стероидите се използват като основна терапия за някои възпалителни проблеми, като например системен васкулит (възпаление на кръвоносните съдове), както и миозит (възпаление на мускулна маса). Те могат също така да се използва точно за лечение на възпалителни проблеми като ревматоиден ставно възпаление, лупус, синдром на Sjgren на, или подагра болка.\nИнжектиране на стероиди право в няколко места на възпаление позволява медицински специалисти да се осигурят големи дози от лекарството директно до местоположението на проблема. Когато лекарите предлагат стероиди през устата или IV, те не биха могли да се направят някои обилно количество ще в един момент стигна до местоположението на проблема. На всичко отгоре, опасността от нежелани ефекти е много по-голяма с устни или IV стероиди. Стероиди Хапчета за продажба в Шумен България\nИма много видове стероиди, по-действителност, има много варианти се срещат в природата, но очевидно, за нашите цели ние сме просто се интересуват от анаболни андрогенни стероиди. В рамките на този отбор, отново имаме много видове стероиди, множество видове, варианти и продукти, както и те са толкова много, че понякога може да се появи малко разочароващо.\nИма анаболни стероиди, които са строго използвали за целите на ефективността, които са се възползвали от основно в лечебен чувство, и разбира се, тези, които кросоувър в двете полета, последният представлява по-голямата част. След това можем да съборят видове стероиди за конкретната категория хормон или може би си форма (и) на управление, както можете да видите, това би могло да създаде изобилие от възможности за избор, за да изберете от.\nРазбира се, има конкретни видове стероиди практически никой със сигурност никога няма да използват, те са всъщност отдавна са извършени на пазара, всички пазари, или те са просто толкова рядко те могат да бъдат разположени само в много определени места по целия свят. С всичко това се има предвид, ние възнамеряваме да се провери вида на стероиди може би в действителност употреба, тези, които са всъщност една възможност за по-голямата част.\nПо този начин, ние сме всъщност разбита многобройните форми на няколко класификации, ние ще започнем с всички реални възможности, а от там ще ги отделят от обичайните функции за ползване, както и много допълнителна информация, ококорвам по пътя. Без съмнение, това ще ви даде умна идея за това колко различни анаболни андрогенни стероиди ние абсолютно разполагаме\nТърсена за методи за повишаване на скоростта, а също и най-високо качество на телесна сила, а също и задачи действително се наблюдава тенденция в продължение на векове. Тези начини включват приемат лекарства. Допингът в спортни дейности, се нарича умишлени или неумишлени употреба на наркотици, които погрешно повишаване на силата, както и издръжливост на competitioners и се смята за една забранена, а също и неморално деяние.\nАнаболни стероиди са били действително използвани от професионални спортисти, както и не са спортисти за последните четири години. В спортни дейности и също така изграждане на тялото, тя е използвала, за да се подобри издръжливостта или орган. Нагласата за използване на анаболни стероиди е наблюдавано при различни възрастови групи от тийнейджъри до възрастните.\nРазлични изследвания сочат, че възстановителни дози анаболни стероиди не оказват влияние върху мускулната издръжливост, както и състоянието на спортисти, но тялото строители използват 10 до 50 пъти на лечебни дози. Стероиди Хапчета за продажба в Шумен България\nАнаболни стероиди могат да създадат сериозни странични ефекти. Някои от тези въздействия могат да бъдат постоянни.\nПри мъжете, анаболни стероиди може да: намаляване на броя на сперматозоидите. Свиване на тестисите. Причина да не бъде в състояние да татко деца. Увеличаване на бюста.\nВ дами, анаболни стероиди може да: Увеличете окосмяване по тялото. Направете кожата сурова. Намаляване на бюста измерение. Увеличаване на клитора. Порасна гласът.\nПри мъже и жени, анаболни стероиди могат да предизвикат: високо кръвно налягане, инфаркт или инсулт. Високи нива на отрицателен холестерол (LDL) и намалени нива на отлична холестерол (HDL). състояние на черния дроб и потенциално рак на черния дроб клетки. Възможността на тези проблеми е по-голяма, когато стероиди са взети като таблетка. Мазна кожа, акне, както и на мъжки тип загуба на коса. Кожни инфекции, които могат да станат сериозни, ако лекарството се оскверни от бактерии. Раздразнение, гняв, агресия, физическо насилие, нерегистриран с висока мощност (мания), заблуди (измами) и зависимост.\nТийнейджъри, които вземат незаконни анаболни стероиди ходят на опасност за точно същите проблеми като възрастни, които ги използват. По същия начин, растежа на костите в тийнейджърите може да се откажат, преди да го завърши. Наградата не може да достигне до неговата / нейната пълна възрастен кота.\nХората, които използват анаболни стероиди на рутинна основа може да има отнемане признаци и симптоми, когато те престанат да ги приемате. Симптомите включват като клинична депресия, е невероятно уморена, както и без да има нужда да се яде.\nИма много сайтове в мрежата, които предлагат на пазара стероиди, позволи му се изправят it-- стероиди е организация, много като всеки друг. Има добри фирми, а също така има и лоши фирми, които предоставят на ААС. Факт е постоянно някъде между, по-специално когато става въпрос за получаване на нещо онлайн. Ако внесено закупуване на стероиди от надежден дистрибутор, вие ще получите фантастични резултати и съществен съдбоносно ефекти.\nНяколко неща, които трябва да се търси, когато си купите стероиди: Да се провери, ако продавачът има blog-- все пак какво реномиран интернет сайт не би да имате блог сайт? Проверете дали продавачът има стероиди форум, трябва да бъде в състояние да видите блог постове. Проверете дали доставчикът на стероиди може да одобри банкова карта, това е най-удобният вид селище. Проверете дали дистрибуторът има действително добри оценки, предоставени на техния уеб сайт (статия признания). Уверете се, че дистрибуторът има SSL сертификат (HTTPS защита). На последно място, винаги искайте на собствения си колко сте намерили този стероид доставчика, взехте посочен от надежден боди билдинг сайт или интернет търсачка, или това е някаква електронна поща спам? Бъдете умни, ако ви подготви за Купата стероиди он-лайн в Шумен България поема върховете над сериозно. Стероиди Хапчета за продажба в Шумен България\nNajboljši Injiciranje Steroidov V Gornji Grad Sloveniji\tPíldoras De Esteroides En Venta En Villamontes Bolivia


Прости декорации за Хелоуин, които можете да направите сами - Изделия - 2021\nИзработката на декорации за Хелоуин е чудесна идея за цялото семейство да участва в създаването на перфектната обстановка и атмосфера за най-страшната нощ в годината. Той също така представлява възможност за стимулиране на развитието на уменията и творчеството на детето, като се впуска в създаването на най-простата, но и ефективна декорация за дома.\nКоронита за вратата\nНаправете добре планиран план и посочете всички декорации, които искате да направите за Хелоуин тази година, но и основните места, където ще ги поставите или окачите. Започнете с вратата на къщата, която не може да остане необезпокоявана от толкова голяма почивка. Създайте венец или от изсушени листа и разклонени от дървото, или от платно или черен филц (за да създадете по-тъмен и загадъчен ефект). Изрежете буквите на прихващането "BOO" от цветен или обикновен картон и ги окачете на короната, след което го окачете над визьора.\nАко останете у дома и имате градина с храсти или малки фенери, превърнете ги в най-плашещите призраци на Хелоуин. Използвайте чаршафи или парчета бяла сода, за да ги "обличате" и нарисувайте с очите си маркер и уста.\nПризраци от барабани\nПразната кутия с вода или мляко може да се превърне в най-хубавата украса за Хелоуин за дома. Той представлява декорация за творението, за която няма да са необходими повече от няколко минути на разположение и черен маркер. Колкото повече консерви имате, толкова повече можете да създадете много сладки призрачни лица, които подреждате от своя страна до стена и да ги запалите с малко фенерче вътре.\nАко вече сте издълбали тикви за Хелоуин и сте ги поставили на стратегически места в къщата, но има няколко остатъци, можете да опитате да ги превърнете в елегантни и елегантни декорации за къщата, обличайки ги в дантела. Това е най-простият и гениален начин да украсите тикви за нощта на Хелоуин!\nПризраци на прозореца\nОсвен това помага на прозорците да "проникнат" в духа на Хелоуин, украсявайки ги с направени призраци, залепени директно към прозореца. Уверете се, че начинът, по който ги залепите към прозореца, винаги изпраща съобщение: изглежда, че аз моля за помощ и вие се молите да ги оставите вътре, че са ви хванали прозореца или че имат окото. Мога да създам тези „впечатления“ както от начина, по който оформяте лицето им, така и от позициите, в които „монтирате“ ръцете и главата им.\n"Яка" за столове\nНезависимо от това колко гирлянди, призраци или тикви украсявате къщата, винаги има място за повече декорации. Този път задните столове в къщата заслужават да бъдат „облечени“ в дрехите на този празник. Поставете им обикновена яка, изработена от бял, дантелен текстил, два черни лъка и окачете върху белия материал играчка паяк от колекцията на играчките на вашето дете.\nАко тази година искате да се откажете от венеца, окачен на входната врата, предлагаме още едно предложение да го украсите, много по-просто и по-бързо. Превърнете вратата в приятелски Франкенщайн, който ще накара яростта сред децата. Изрежете всички елементи от характера на картонената хартия, след това ги поставете в правилния ред и ги залепете върху входната врата. Уверете се, че всички елементи са достатъчно големи, така че героят да се откроява и лицето му почти изцяло покрива повърхността на вратата.\nКой казва, че богато украсеното дърво е специфично само за Коледа? Превърнете храст от двора или листно цвете от цялата къща в Хелоуин. Направете с детето си различни малки картонени декорации или различни текстилни материали - паяци, прилепи, мини-фантоми, мини-тикви и др. - и ги обесете в съответното растение, като по този начин създадете собствена "ела" за Хелоуин.\nНасърчавайте детето си да прави всякакви рисунки с характерни за Хелоуин символи или символи - скелети, вещици, черни котки, прилепи, паяци, тикви и др. Съберете ги и ги нарежете заедно, след което ги окачете на черно въже, което окачете на една от стените на къщата.\n„Жертвайте“ кухненски буркан с капак, за да го превърнете в терариум за Хелоуин. Подгответе основата на терариума от камъни и изсушени листа или растения, произволно поставени в буркана, след това стратегически поставете от място на място, паяци или прилепи за играчки. Терариумът обикновено е направен от живи екзотични насекоми и животни, но ако имате малки деца наоколо, е по-безопасно да създадете изкуствен.\nМумии в буркани\nАко призраците са били поставени в стратегически стаи на къщата и тиквите бързо са намерили своето място в декора на къщата, време е да преминете към правенето на хубави мумии с вашето дете. Извадете няколко буркана (по-големи и с по-широк врат) от стаята, облечете ги в превръзката или превръзката, залепете две очи и поставете вътре свещ или фенер, за да подчертаете сладките лица на мумиите.\nСладките са закуски, които не липсват от нито една къща за Хелоуин. Откажете се от кошницата с бонбони, от която сервирате колядки в най-страшната нощ в годината. Подредете бонбоните, бонбоните и венците стратегически в приятен бонбонен бар, импровизиран от няколко буркана или шоколадови бонбони, превърнат във Франкенщайн, призраци или тикви, като използвате маркера или парченцата хартия. След това поканете децата да използват „плашещите“ контейнери със сладкиши.\nНаправете с детето си няколко палки, изработени от черна картонена хартия, с различни размери, хванете на фойерверка парче по-дълга подагра (прозрачна), след което ги закачете с полилеи или цветни клонки в саксиите, за да създадете впечатление за летене през къща.\nКакви други прости, бързи и без много материални декорации за Хелоуин сте правили някога с децата си? Дайте ни вашите предложения и ни кажете любимите си в секцията за коментари по-долу!\nТагове Хелоуин декорации Хелоуин декорации деца Хелоуин деца\nВлиянието на сезона на раждането на детето върху здравето му\nКонсумация на вода по време на бременност\nЧетки медитации - изложба на японска калиграфия\nЧревни проблеми при деца. Какво трябва да знаете\nCopyright 2021 \_ Деца и бебета, бременност \_ Прости декорации за Хелоуин, които можете да направите сами


Властите в България повишиха нивото на сигурност след атентатите в Брюксел | Общество | Новини от България и Света | OFFNews.bg\nВ София ще се проведе мащабно антитерористично учение\nЮлиан Христов Последна промяна на 22 март 2016 в 13:56 3115 7\nСлед първите минути на атентата у нас са активирани мерки от националния антитерористичен план.\nТова заяви на извънреден брифинг днес вътрешният министър Румяна Бъчварова и каза, че няма пряка заплаха за България от терористичен акт.\nЗатегнати са и мерките за сигурност по границите. Бъчварова е свикала и заседание на националния щаб по сигурността, на който ще присъства и премиерът Бойко Борисов.\nВ София ще бъде проведено и антитерористично учение, което било планирано преди 2 месеца, но съвпада с атаките в Брюксел от днес.\nСлужбите ни са в постоянен контакт с европейските партньорски служби. "Такива терористични атаки наблюдаваме в последните дни и това, за съжаление, е една поредица, която ни кара да се чувстваме изключително обезпокоени", каза Бъчварова.\nТя съобщи, че от първите минути след получаването на информацията за взривовете в Брюксел са активирани мерките, заложени в националния план за противодействие на тероризма. Повишено е нивото на сигурност по всички национални транспортни обекти - летища, жп-гари, пристанища. Повишено е нивото на сигурност и по метростанциите в София. Столична община съдейства на СДВР за проверка на "възлови обекти" в столицата.\nРазпоредени са мерки за засилен граничен контрол, където, по думите на Бъчварова, ще се извършва "100-процентова проверка". В момента се провежда и специализирана полицейска операция, в хода на която е повишено полицейското присъствие и са засилени мерките за сигурност.\n"Информацията, с която разполагаме към момента, показва, че става въпрос за изключително сериозна заплаха за европейската сигурност, за изключителна дързост на терористичен акт, който е извършен там, където мерките за сигурност и нивото на антитерористична готовност са най-високи в цяла Европа", каза вътрешният министър. Според Бъчварова ситуацията е "силно тревожна", а опасността е висока за всички европейски държави. "Политическият знак е категоричен. Поразени са цели в непосредствена близост до европейските институции, което приемаме като ясна провокация към европейската сигурност. За това се чувстваме солидарни и отговорни да предприемем мерки за гарантиране на общата европейска сигурност, не само за националната. Искам да уверя всички български граждани, че към момента няма информация за пряка заплаха за страната ни. Въпреки това сме задействали необходимите превантивни мерки и очакваме те да бъдат утвърдени или допълнени на предстоящото след два часа заседание на Националния оперативен щаб по сигурността, което свиках и на което участие ще вземе министър-председателят", каза още Бъчварова.\nТя каза, че в късните часове на деня ще се проведе мащабно антитерористично учение на територията на столицата. То е планирано преди два месеца, но е чисто съвпадение, че е трябвало да се проведе днес. "Това съвпадение ни показва, че сме взели правилното решение и надявам се да увери всички граждани, че ние наистина поддържаме своята готовност. В хода на учението ще тренираме реакция на различни държавни структури, координацията между тях и обмена на информация именно в извънредни ситуации, включително и за евентуална терористична заплаха. Във връзка с планираните тренировъчни действия на отделни места в столицата ще има засилено полицейско присъствие, а във връзка със сигурността на гражданите ще бъдат отцепвани районите, където се реализират учебните действия. Ще бъдат предприети всички необходими мерки за опазване на реда и нормалното функциониране на инфраструктурата на територията на столицата", каза Бъчварова и заяви, че МВР очаква разбиране за причинените неудобства.\nатаки Брюксел България Бъчварова МВР нападение\n22.03 2016 в 14:41\nМерки за сигурност, а? Че то в Брюксел от няколко месеца е военно положение и пак ги удариха, та наште тюфлеци дето едвам си местят шкембетата ли ще ги спрат... МУАХАХАХАХАХАХАХАХАХАХАХАХАХАХАХАХА\n22.03 2016 в 14:40\n22.03 2016 в 14:23\nДа не би изведнъж да се е оказало, че има пряка заплаха? Що сменихте заглавието? Къде изчезна лидокаина с няма пряка заплаха? Де го скрихте:\n" Бъчварова: Няма пряка заплаха за терористични нападения у нас\nВ София ще се проведе мащабно антитерористично учение"\nКо стаа ве? Да влизаме ли сега у метрото ли да тичаме по велоалеите с високо вдигната ръка, все едно сме линейки на повикване?\n22.03 2016 в 14:21\nСоциоложката се чуди какво да направи и накрая и се обадиха да и кажат\n22.03 2016 в 14:16\nДнес е световния ден на водата. Над 2млрд от човечеството няма достъп до прясна питейна вода.\nДруги едни около милиард и малко отгоре пускат 3лт прясна вода с едно натискане на копчето след като са се изпикали и около 6-8лт вода след като са се изкендзали...\nПуснете вода и тая да оттича в канала!\nтая уфсъ очаква да й се обадят по телефона и да и кажат къде и кога ли?\n22.03 2016 в 14:07\n"След първите минути на атентата у нас са активирани мерки от националния антитерористичен план."\nВече съм спокоен! Но не заради супер мерките а защото не вярвам някой на "умряло куче нож да вади"!