"Последната година" - фентъзи роман - Page 3\n"Последната година" - фентъзи роман\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Нед 09 Юни 2013, 19:06\nТо аз винаги мога да си намеря нещо повече да искам, но се радвам, че ти харесва\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Нед 09 Юни 2013, 19:21\nважното е да остане и удоволствието от цялата работа, а не само самокритиката в крайна сметка, за да не е досада за писателя\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Нед 09 Юни 2013, 21:45\nИмаш право, все пак ако за писателя стане досадно, читателя няма как да не го усети\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Нед 09 Юни 2013, 22:31\nА, не че читателят ще усети, просто писането в крайна сметка е за удоволствие ^^\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Пон 10 Юни 2013, 08:50\nО, при мен ще се усети :Д\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Сря 19 Юни 2013, 00:12\nРедемер (redeemer) - спасител, избавител\nИмението на ангелите беше също толкова голямо, колкото и това на демоните, но приликите между двете места свършваха тук. Сградата, в която аз живеех те караше да трепериш и да изброяваш имена на хорър филми в главата си, а тази бе по-скоро като Белия дом. Но това се очакваше, все пак обитателите й не бяха пияници и убийци, а изтънчени ангели, или поне това мислеха всички. Тези аристократи съвсем не бяха безобидни, охраната тук беше много повече от тази вкъщи, може би защото цивилните ангели, не можеха да се защитават сами за разлика от демоните, които въпреки, че не са били обучени пак знаят някой номерца.\nНа всеки вход имаше по двама страшнички охранители, през които можех да мина, без проблемно. Вероятно бих могла да се справя и с един двама вътре, но само ако успея да скрия това което съм, а именно в момента демон. Нямах време да се успокоявам и да викам добрата си страна, затова реших просто да замъгля излъчването си за малко. Да направя произхода си неразбираем за останалите и докато те се чудят какво съм да науча каквото ми трябва и да се истрия паметта им. Да, сега като се замислих за това, май няма да е толкова просто, но нямам друг избор, времето ми изтича. До полунощ не остава много време, казах си аз настръхвайки. Излязох от прикритието си – мършав храст, и се насочих към двете момчета, които си бях набелязала. Бяха по-отделеченни от останалите, а и бяха доста разсеяни, така че се насочих към тях с палава походка. Много жени войни, не признаваха подобни съблазнителни тактики, но за мен нямаше правила. Важното бе работата да се свърши и начина по който и двамата изпъчиха гърди ми подсказа, че тактиката ми действа\n- Здравейте момчета – казах аз слагайки ръка на белия мраморен парапет, извивайки колкото мога повече таза си встрани.\n- Здравей, красавице - каза единия облизвайки устни – да не си се загубила ?\n- Не, мисля, че точно това е мястото, което търся...\n- Анем ли си ? - попита другия, тъкмо усетил странната ми аура.\n- Не – отговори ми този, който бе се хванал на въдицата, очевидно не обезпокоен от въпроса на партньора си и тъкмо тръгна към мен, когато г-н подозрителен го хвана за ръката и прошепна нещо в ухото му.\nЕ, явно няма да стане по лесния начин. Използвайки малкото предимство което ми беше останало хванах ръката на пазача, който тъкмо вече явно не ме харесваше толкова много и го издърпах към мен, измъквайки го от хватката на другия. Преди да успее да се съпротиви, забих главата му в парапета, при което тялото му веднага се отпусна. Не беше мъртъв, но поне вече не ми пречеше за разлика от приятеля си, който насочи юмрука си към мен, не успях да го избегна, но поне не беше толкова силен колкото очаквах. Успях да се съвзема точно когато мъжът замахна с ножа си към мен. Отдръпнах се встрани, а ножа му се заби в стената, на същото място на което преди малко беше главата ми. Не исках да му давам втори опит, затова възможно най-бързо извадих своя от обувката си и заех отбранителна позиция, когато той отново се впусна към мен единственото, което трябваше да направя бе да се отдръпна встрани, да избия ножа му и да го ударя с дръжката на моя. На теория толкова лесно, а на практика съвсем различно, особено когато противника ти е три пъти колкото теб, но все пак възможно. Пред мен имаше два ангела в безсъзнание, които разбира се аз трябваше да преместя. След като ги прибрах в един килер вътре и се убедих, че няма да се събудят скоро, се чувствах като прегазена от камион. Явно това има в предвид Джинджър, когато ми казва, че имам нужда от практика.\nПотърквайки леко окото си, което бе леко отекло, тръгнах към трапезарията, за щастие тук нямаше охранители, но пък нямаше и никакви ангели. Вероятно всички се приготвяха за вечеря. При демоните не организираха подобни неща, но тук всичко стоеше по различен начин. Качих се тихо и бързо до втория етаж, където се намираха и стаите на повечето обитатели. Оставих мислите им да нахлуят в главата ми и започнах да ги разпределям. Ангелите и демоните много не се различаваха по мислене от хората и затова тук имаше такива, които бяха в такт с всяка новост, странност или необичайност. Клюкарите на чиито врати почуках, приеха молбата ми да ме държат в течение, с нещата които се случват, доста ентусиазирано. Разбира се те не можеха да ми кажат нещо свързано с това, което интересуваше Хорър, а именно коя е избраницата. Но поне можеха да ми кажат ако подозират някой или ако някой подозира мен. А и след няколко часа трябваше да се срещна с Хор и имах чувството, че няма да мога да му кажа, че съм изпълнила това което ми е казал, без да разбере, че лъжа. Затова, когато приключих и се насочих към изхода усещах, че печеля двойно. Поне докато равния тон на мъж не накара да спра на половината път надолу по стълбите.\n- Госпожице, бихте ли ме последвали?\n- Мога ли да откажа? - попитах аз, все още обърната, пресмятайки шансовете си.\n- Не. – „Хванаха ме” помислих си аз потегляйки обратно нагоре. Мъжът след който вървях беше амен, но беше доста силен за такъв. Вероятно беше чистокръвен, а това означаваше, че важната клечка в имението ме е усетила. Кралят на демоните бе Хорър, но Ангелите също имаха крал, който аз доколкото си спомням се казваше Егзар, благородния оръженосец. Оу, да определено ме бяха хванали. Явно не бях успяла да объркам него. Теорията ми се потвърди, когато влязох в огромен кабинет, в който имаше огромно бюро зад което имаше огромен въртящ се стол, на който седеше огромен мъж, който бе обърнат към прозореца и наблюдаваше залеза. Точно като по филмите. Когато амена излезе и затвори вратата с трясък, ангела завъртя стола си и ме изгледа изпитателно, чудех се дали го бяха тренирали. Егзар стана и се доближи до мен изглеждайки заплашително, показването на слабост в този момент би бил пагубно. Ако не се чувствах изтощена може би щях да успея да го зашеметя докато се измъкна и тъкмо бях започнала да разсъждавам дали да избягам през прозореца или през вратата, той ми се усмихна. Светлината от свещите, които пламнаха в стаята осветиха лицето му и вече не изглеждаше толкова страховито. Беше ангел, но това съвсем не беше от значение, след като бях нахлула в дома му, въпреки че беше благородник. Според останалите от расата чистокръвните бяха запазили традициите и истинската цел на съществуването си, но зад маската на този чистокръвен, виждах змия.\n- Ани, защо не седнеш? – ето змия, така де тонът който използваше беше дружелюбен и никой не би се усъмнил в изражението му, но въпреки това аз сякаш дочувах продължението на изречението му в главата си, а то гласеше „ И да не станеш никога повече”. – Мога да ти казвам Ани, нали?\n- Да, Егзар. – казах аз очаквайки изненада, която не последва, а да сега играех с професионалисти. Новият ми приятел, отново се настани в стола си, а аз последвах примера му потъвайки в меко канапе.\n- Какво те води насам, демоне? Да не би да ми носиш съобщение от господаря си? – каза краля на ангелите с надменен тон, явно приятелството ни свършваше до тук, колко жалко.\n- Всъщност да, Хо...господаря иска да ви предупреди да бъдете по-внимателни тези дни. Въпреки, че сме във вйна, той не би искал никой невинен да пострада.\n- Разбирам, може да предадеш на Хорър, че оценявам... загрижеността му, но искам да знам каква е причината за това засилено ниво на предпазливост и защо праща някой толкова специален като теб да тършува из имението ми.\n- Не мога да споделя подробности, съжалявам...Какво имате предвид под специална?\n- Новородена, която може да прикрива аурата си, това си е специално, скъпа. Да знаеш че бих искал да се възползвам от услугите ти, въпреки че си демон. – това, което каза Егзар ми прозвуча меко казано двусмислено. Това отклонение от темата ме накара да го огледам по-добре. Косата му бе почти бяла, но не защото беше стар. Очите му бяха сиви, почти бели и празни. Ако от него не се излъчваше тази злост, би бил привлекателен. При тази мисъл бузите ми се изчервиха точно като винаги когато мислех за някой мъж. Тази безумна моя черта ме накара да се изправя и да тръсна глава, надявайки се, че косата ми ще успее да скрие червенината.\n- Това беше всичко което исках да ви кажа, сега ако позволите ще си вървя – заявих аз с глас малко по тих отколкото бе нужно.\n- Разбира се, но преди това... Ани, ако още един път ти или някой друг от дупката ви посмее да пресече прага ми ще бъде унищожен.\n- Не се тревожете, като казах вече свърших това което ми бе наредено. – казвайки това погледнах ангела право в очите. Когато погледите ни се срещнаха се случи нещо странно. Чувствах се сякаш не мога да помръдна, трябваше да докажа нещо. Той не можеше да ме командва и силата, която се четеше в очите ми трябваше да му го покаже. Когато той сякаш осъзнал това, погледна встрани, вече изненадан. Използвах момента, за да изчезна. В коридора нямаше никого и вече не ми се налагаше да се измъквам затова поех право към най-близкия изход. Ходейки се замислих за случилото се преди малко и за това, че след определено време отново ще трябва да се изправя пред този мъж, както и пред много други и ще трябва да ги убедя да ми се подчинят, ако ли не да посрещнат гибелта си. Звучеше ми толкова абсурдно, защо да се прекланят пред мен защо изобщо да ме следват, след като аз съм просто една хлапачка, объркана и тъкмо навлязла в този свят, аз не бях предводител. Това, че бях хибрид и наследница на създателката им не означаваше, че ствам за нещо. Но предполагам вече бе твърде късно, може би най-добре ще е ако загина в битката. Така щях да разочаровам Джинджър, но поне нямаше да подведа цялата раса. Паниката бавно започна да ме обгръща за това забързах малко повече към вратата пред мен. Изхвърчах навън, вдишвайки дълбоко и опитвайки се да се успокоя, без да забележа петимата ангели, които се бяха облегнали на стената.\nКогато се изправих те тръгнаха към мен. В ръката на всеки имаше алуминиева бухалка. Имах време да избягам, но това тук беше лично. Ниtо един от ангелите не защитаваше ума си все още и знаех кой и с каква цел ги е изпратил. Явно на краля устното предупреждение му се струваше не достaтъчно. Заех отбранителна позиция, въпреки че бяха твърде много можех да убия поне двама преди да ме притиснат. Ножовете се озоваха в ръцете ми като по магия. Те ме нападнаха, а кръвта започна да се лее. Успявах да нанасям удари на противниците си, но бухалките им също вършеха работа. Блокирайки удара на единия от тях с ръката си, се чу изпукване. Ножа падна от ръката ми, а болката се разнесе от тялото ми давайки им предимство. Продължих да се боря още малко, но разбрах, че беше безсмислено, нямаше да ме убият, но трябваше да ме разкрасят така, че собствената ми майка да не ме познае. Строполих се на земята изтощена, колкото по-бързо свършеха с мен толкова повече време щях да имам, за да заздравявам. Странното в побоя бе това, че цялото ти тяло може да бъде потрошено, може да изпитваш неописуема болка, но сякаш това не стига всеки път когато някой забие крака си в теб болката се увеличава, а ти тъкмо си си мислел, че няма на къде по-зле. Свита на кълбо на земята, подгизвайки в собствената си кръв, едва дочух някакъв глас. След малко ритниците спряха, гласът все още се чуваше, но смисълът на изреченията ми се губеше. Но това не беше от значение, самият звук ме успокояваше, разбира се не тялото ми, но поне умът ми беше спрял да крещи. Усещах женско присъствие и любопитството бе единственото, което ме накара да се опитам да чуя по-добре. След малко с изненада установих, че съм запушила ушите си с ръце, е това обяснява всичко. За жалост тъкмо когато отстраних проблема гласът замлъкна. Но присъствието все още беше тук, това ме накара да се обърна по гръб. Жестока грешка, стонът който излезе от гърдите ми бе нищо в сравнение с това което изпитвах. Как ще отида на срещата с Хорър в това състояние? беше последната мисъл, която премина през главата ми преди да изгубя съзнание.\nОтворих очи не осъзнавайки къде се намирам. Тялото ми беше изтъкано от болка, спомените които нахлуха в съзнанието ми не бяха по-приятни. Бях пребита, но бях почти сигурна, че това се бе случило навън, зад домът на ангелите, а не в стаята ми. Това със сигурност бе моя таван, но не смеех да се изправя и да огледам наоколо. Вместо това заопипвах с ръце, върху гърдите, дясната ми ръка и върху главата ми имаше превръзки. Бях гола в леглото си и трябваше да си обясня някак това. Тъкмо мислех да направя опит да задвижа и останалите части на тялото си, когато леглото леко се наклони. Жената, която бях усетила по-рано и сега приседна до мен. Когато се надвеси над мен, изражението ме не се промени. Но само защото, знаех, че ако изразя изненадата си болката отново ще заеме главната роля на сцената. А тя в момента бе изпълнявана от Бела.\n- Ани, как си? – попита тя, загрижено. Веждите и бяха дълбоко свъсени, а тревогата и бе твърде силна. Опитах се да отговоря, но гърлото ми бе пресъхнало. Тя веднага разбра това и долепи чаша вода до устните ми. Изглежда знаеше какво да прави твърде добре. – Добре ли си, боли ли те ?\n- Дефинирай „боли” – казах аз и направих опит за усмивка\n- Ще ти дам още болкоуспокояващи. – заяви ангела, давайки ми още една чаша вода, в която преди това бе разтворила нещо, което след около половин час сякаш помогна.\nКогато се почувствах способна да говоря попитах какво се бе случило след като припаднах, а тя решително и без заобиколки ми обясни.\nКогато видяла какво става излязла и наредила на биячите да спрат, те разбира се след няколко заплахи я послушали. Момичето на края на леглото ми била дъщерята на Егзар, а аз дори не подозирах. Без значение, тя искала да ме вкара в къщата и да се погрижи за мен, но аз съм била възразила, явно дори и в безсъзнание имам претенции. Тогава Бела решила да ме заведе в имението на демоните. Докарала ме до тук с кола, а на входа я срещнал Темптинг – когато започна да разказва за тази част, ангела започва да се запъва търсейки подходящите думи за да опише ситуацията, което по принцип би ми харесало, но точно сега имах друг по-важен въпрос, а именно дали Хорър знае за това.Чувствайки се по-добре извиках Темпт, който през цялото време стоеше до вратата. Той влезе игнорирайки бела, която се оттегли в банята сякаш за да ни даде пространство. Блонди седна до мен, тъжен и разтревожен и това странно как ме накара да се чувствам по-добре.\n- Да не ревнеш сега, Блонди? – казах аз разведрявайки положението\n- Как така си способна да пускаш глупавите си шеги след като си в подобно състояние? – каза той смеейки се, леглото се разтресе от тежестта му и акцентира върху болката, но не позволих това да проличи.\n- Знаеш ме каква съм – отговорих аз слагайки край на смешното поне за момент – Къде е Хорър?\n- Спокойно, навън е и още не е минало полунощ. Срещата ви е след час и половина, но когато се върне няма как да скрием от него състоянието ти.\n- Ще се оправя до тогава.\n- Ани, не се обиждай знам , че си силна но дори и на чистокръвен демон му трябва повече време.\n- Аз ще се оправя, не питай как моля те.\n- Довери ми се нали сме приятели. – казах аз хващайки ръката му. Утехата която ми предлагаше беше толкова важна за мен, исках и той да получава същото от някого. От някой, който в момента се намираше в банята.\n- Темптинг, говори с нея.\n- Не мисли за това.\n- Това е единственият ти шанс, възползвай се.\n- Не се обиждай, но не ти влиза в работата\n- Не ми противоречи, това че съм на легло, не означава, че не мога да ти сритам задника. – Темпт отново се засмя, но този път болката не беше толкова голяма. За момент усетих някаква надежда, че наистина ще успея да се оправя, поне дотолкова, че да мога да вървя.\n- Трябва ли да изведа Бела, за да си вършиш магията с лекуването?\n- Да, ти също трябва да изчезнеш. Нека никой да не влиза в стаята ми.\n- Разбрано.- каза Блонди и стана от леглото пускайки ръката ми. Отиде до банята и почука тихо на вратата със сведена глава. Когато Бела отвори той тихо й каза нещо, без да я поглежда в очите. Тя бързо взе чантата си и след като дойде до мен и ми каза да се пазя, напусна стаята. Темпт я последва, но на вратата се спря и ме погледна.\n- Кълна се в честта си, че действията на тези копелета няма да останат безнаказани. – каза Темптинг със силен глас. Клетвата му ме изпълни с признателност и уважение.\n- Ти си достоен мъж, Темптинг... моля те не си мисли, че не я заслужаваш.\n- Не се тревожи, Редемер* - обръщението, което приятеля ми използва, по принцип би ме разтревожило. Така наричаха хибридите и това означаваше, че той знае или предполага каква съм. Може би просто изразяваше уважение, но за мен нямаше значение. Дори ако Темпт разбере за мен, нямаше да каже на никого, дори на брат си. Той наистина бе достоен мъж и затова след като напусна стаята не се разтревожих дали прикритието ми бе провалено. Вярвах му и това ми даде още повече сили, когато започнах възстановяването. Изправих се до седнало положение, позволявайки на снежнобелите ми крила да се появят на гърба ми . С огромни усилия се свих на кълбо, а след това се покрих с криле. Те сияеха, а болката бавно отминаваше. Нямаше да изчезне напълно, но на мен и това ми стигаше. Половин час по-късно станах от леглото, облякох се опитвайки се да не гледам още насиненото си тяло и се запътих към вратата. Имах нужда от него, имах нужда да го видя, да чуя гласа му и да усетя аромата му. Имах нужда от утеха и това бе проява на слабост, но след като тялото ти бива заключено в капана на болката, а мозъкът ти не престава да върти един и същ образ на демон, с поглед толкова студен за останалите, но толкова топъл за теб, разбираш че точно този човек има значение. Точно този човек е спасението ти и не можеш, просто не можеш да го оставиш. Никога.\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Съб 22 Юни 2013, 22:41\nох така ме вдъхнови да пиша сега <3\nбтв, все едно чета книга от книжарницата\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Нед 23 Юни 2013, 11:22\nУоу, сериозно? :Д Страшно се радвам\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Чет 04 Юли 2013, 17:20\nТака, в тази глава има една важна според мен сцена. А именно първият, в който Хорър и Анна правят секс, а аз си нямам и на престава как се е получила. Не знам дали не е ами, твърде... порнографска или нещо от сорта :Д Така че да, ще е хубаво да кажете какво мислите, защото обмислям дали да не я пренапиша ?!\nБях застанала неподвижно пред кабинета на Хорър и не смеех да натисна дръжката на вратата. Усещах присъствието на Темпт и Сажир и те бяха разтревожени. Но Хор беше раздразнен и точно това ме претесняваше. Блонди бе говорил с него и му бе обяснил сутацията, разбира се смекчавайки последствията от заповедта, която бе издал. Но въпреки малкото, което Темптинг бе споделил той се бе притеснил, а в момента направо откачаше. Затова си поех дълбоко дъх и влязох в кабинета му. Още при първата ми крачка, температурата се понижи. Въздухът в стаята като че ли бе създаден от гняв и болка. Емоциите на краля бяха силни и ме караха да се задушавам. Сажир тъкмо мислеше да се намеси, но изръмжаването което последва от страна на Хорър накара него и всички останали, които го бяха чули да замръзнат. Аз от друга страна дръзнах да изправя глава и да го погледна право в очите, които бяха по-тъмни отвсякога. Тъкмо когато мислех, че не съм виждала такава болка, едно огледало на стената привлече вниманието ми. Това което виждах в него ме накара да потръпна. Наистина изглеждах ужасно, нищо чудно, че бе реагирал така. Трябваше да изчакам повече мислех си аз оглеждайки разцепената си горна устна и поддутините по лицето си, които бяха в най-различни отенъци.\n- Вън! – прогърмя гласа на Хор и ме накара да отклоня поглед. Заповедта му не се отнасяше за мен затова сведох поглед, докато другите двама демони се изнизваха толкова бързо сякаш в стаята е на път да избухне бомба. И това си беше донякъде така.\nКогато вратата се затвори Хорър остана да седи в стола си за малко, но после се изправи. Колебливо се доближи до мен. Погледът му не се отделяше от пода. Желанието му да убие тези, които ме бяха подредили така бе силно, но точно в момента вината побеждаваше.\n- Съжалявам. – каза той опитвайки се да сдържи сълзите, които напираха в очите му. Честно не го разбирах напълно, не знаех дали е разстроен, защото държи на мен или защото бяха посегнали на един от войниците му.\nРеших, че няма значение. Аз го обичах и не исках да го виждам така. Насилих се да се усмихна игнорирайки болката в устната. Вдигнах ръката си и я сложих на рамото му игнорирайки синините, които виждах по нея. Но реакция от негова страна не последва\n- Хорър... – промълвих тихо аз надявайки се да привлека вниманието му, но отново без успех. Той бе напълно вцепенен, неочаквано за мен мислената му бариера падна и всичките му мисли зазвучаха в ушите ми като ужасяваща симфония. Не можех да го гледам така, силният мъж който познавах сякаш се бе пречупил и това не ми харесваше. Отчаяно исках да го утеша, да го накарам да спре да се обвинява, но колкото и да му говорех той сякаш не ме чуваше. Не ми даваше да видя лицето му, а и аз нямах сили да го накарам да го направи, затова сторих единственото за което се сетих. Обвих ръце около него и положих глава на гърдите му. Неочаквано той също ме прегърна.Тежеста в гърдите ми изчезна, болката също, спокойствието дойде мигновенно карайки ръцете ми да се вкопчат в ризата му като към спасително въже.\n- Обичам те... – помислих си аз, когато той го изрече. Наистина ли го бе казал? Отдръпнах се рязко, за да мога да погледна в очите му. Това се оказа лоша идея. Главата ми се завъртя, а коленете ми се подкосиха. Силните му ръце ме хванаха преди да успея да се строполя на земята. След малко световъртежа изчезна, а аз се озовах на дивана.\n- Как си? – попита с глас пропит от загриженост, беше толкова по-различен от обикновенно. Не отговорих, все още свиквайки с тази му страна. – Анна, добре ли си?\n- Да, само малко замаяна. – отговорих най-накрая аз и погледнах към него. Беше подвил кичур от красивата си коса зад ухото си и лицето му по принцип по-скрито сега се виждаше ясно. Чудех се дали, ако не бях седнала щях да припадна отново поради гледката.\n- Не изглеждаш добре.\n- Оу, благодаря.\n- Не това имам предвид, ти винаги изглеждаш добре... всмисъл, трябва да си починеш... – боже той заекваше, бялата му кожа бе леко зачервена. Засмях се, прекъсвайки бръщолевенето му.\n- Какво? -попита той с лека усмивка\n- Нищо, просто не съм те виждала такъв.\n- Ако искаш пак мога да стана онзи кучи син – краля.\n- Не така е добре, хубаво е човек да се отпуска от време на време – укоражих го аз, надявайки се да не сложи отново онази преграда, която не ни позволява да проведем нормален разговор. Уви, когато се омълча знаех, че празните приказки са свършили.\n- Егзар ти причини това, нали?\n- Да, по-скоро маймуните му, но да.\n- Няма да оставя нещата така. –обеща той, а в очите му загоря упостошителен огън\n- Знаеш, че и сама мога да се справя ?\n- Знам, но искам да ме оставиш да отмъстя за теб.\n- Защо? - зададох най-накрая въпроса си аз. Защо? Нима не бе това, което ме човъркаше още от първия момент в който се срещнахме\n- Как така защо?\n- Защото съм твой войник или защото ме обичаш? – подсказах му аз, надявайки се това което мисля, че чух по-рано да не бе пречинено от лекарствата\n- Чула си значи? – затаих дъх, наистина го бе казал, не ми се бе причуло. Исках да се хвърля на врата му, но се спрях. Обича те и какво? Съскаше страховит глас в главата ми. Нищо не се бе променило, той все още беше крал, аз все още бях негов враг. Любовта му можеше да изчезне докато кажа „ Аз съм наследницата”. Станах с намерението да сложа край на илюзията, неговата и моята, но отново твърде бързо. Строполих се на дивана, стенейки. Е, това „лекуване” от моя страна съвсем не бе толкова ефикасно, колкото си мислех.\n- Анна, какво правиш по дяволите, стой мирна!\n- Спокойно, просто станах твърде рязко!\n- Защо изобщо ставаш, сигорно имаш състресение. Трябва да те прегледа лекар.\n- До утре нищо няма да ми има и няма да ходя на лекар – е и ако това не бе нормалното състояние и на двама ни.\n- Добре тогава, поне ми пий от кръвта ми – при думите му се извъртях към него с ококорени очи.\n- Моля?! – поптах с писклив глас\n- Кръвта ми има лечебни свойства, ще ти помогне.\n- Да бе, не съм някакъв шибан кръвопиец, Хорър.\n- А, аз не съм майка ти или пий или отиди на лекар. Няма да те оставя да плашиш хората, разхождайки се наоколо изглеждайки така.\n- Казваш, че не си ми майка, но се държиш точно като такава.\n- Хубаво, кое избираш?\nНацупих се, обмисляйки възможностите си. След малко се обърнах към него вътрешно привлечена от това, което ми предлагаше. В миналото кралят е давал от кръвтта си на всички в клана, за да ги държи силни. Вече очевидно това не се практикуваше, но интимността в този ритуал, която бе описана в книгите на Джинджър беше меко казано искушаваща. Хорър предусетил решението ми се бе излегнал на дивана краката му бяха леко разкрачени, а ръкава му беше подвит. В едната си ръка държеше нож, който насочи към китката си.\n- Не. – казах аз нахално, вземайки ножа от ръката му. Използвах временната му изненадна, за да се настаня в скута му. Очаквах света да се завърти, но това не последва. Явно адреналинът във вените ми ме държеше нащрек.\nНаправих лек разрез на врата му, преди да успее да възрази. Вече се бе предложил и бе твърде късно. Долепих устни до раната и засмуках. Първата глътка не ми хареса, течността беше гъста и сякаш залепваше по гърлото ми. Мислех да се отдръпна, но тогава усетих ръцете му, които здраво стискаха хълбоците ми. Преглътнах още веднъж и отворих очи зашеметена. Господи, какво беше това. Изстенах и се притиснах още по-близо. Можех да почуствам енергията на кръвтта му да преминава през мен. Във всяка вена, във всеки орган, във всяка клетка в тялото ми сякаш изригна бомба от удоволствие. Живота се завръщаше, а с него и усещанията ми. Това превърна лекуването в нещо много по-сексуално. Усещах ръцете му, меката му коса в ръцете ми, тежките му гърди и огромната му ерекция, която се притискаше в мен. Желанието ми за кръвта му отиде на заден план, а устните ми се отлепиха от врата му търсейки нещо друго, в което да се вкопчат. Насочих се към устните му, той изглежда нямаше да възрази, твърде въвлечен в любовната ни игра. Целувах го, дълго, настоятелно преди той да ме обърне по гръб. Ризата му за моменти се превърна в парчета плат. Той също не пощади моята. Започна да целува вратът ми, докато огромните му длани се плъзгаха по тялото ми като копринена дреха раздвижена от вятъра. Все още се изненадвах, от допира му, толкова нежен в сравнение с вида му.\n- Хорър... – изстенах аз, исвивайки гърба си в дъга. Сутиена ми също отиде.\n- Направи го пак! – заповяда той с дрезгав глас, а аз замълчах, дразнейки го\n- Добре тогава. – почти усещах усмивката му, когато тялото му започна да се отделя от моето. Хванах се за врата му и го придърпах обратно, победена.\n- Хорър... – казах аз, докато той продължаваше да целува тялото ми, слизайки все по-надолу\nЕкстаза, който изпитвах бе неописуем. Когато устните ни отново се намериха не сдържах това, което се въртеше в главата ми.\n- Обичам те – казах аз с пресипнал глас. Когато ме чу, Хорър погледна в очите ми. Усмивката, която грейна на лицето му бе като награда, подарък, дар. Изпълваше ме с щастие, което никога нямаше да забравя.\n- Надявам се не само, защото съм страшно добър любовник. – каза той заравяйки лицето си в косите ми.\n- Съвсем не.- казах аз усмихвайки се.\nХорър тихо се засмя, но въпреки това имах чуството, че звукът бе изпълнил цялата стая. Когато най-твърдата част от тялото му потъна в мен се почуствах по жива отвсякога. Ние бяхме създадени един за друг, принадлежахме си и дори и да поискаше да ме убие, когато истианта излезе наяве, това нямаше да се промени. Аз бях негова, той бе мой, а светът можеше да отиде по дяволите. Достигайки кулминацията и двамата не успяхме да сдържим победоносния си вик. Останахме на дивана, който щеше да скърца до остатъка на дните си.\n- Обичам те. – каза Хор, полагайки глава на гърдите ми. Черната му коса изглеждаше синя на лунната светлина, която се процеждаше през прозореца. Огромното му тяло едва се събираше на дивана, но въпреки изглежда бе в пълен покой, затворил очи вдишвайки съвсем леко.\n- Какво? – попита с дрезгавия си глас\n- Зяпаш ме.\n- Много си красив, Хорър. – казах аз изчервявайки се като ученичка.\n- Аз съм войн, войните не са красиви.\n- Ти си. – изненадващо краля се изправи на лактите си и се надвеси над мен\n- Анна, можеш ли да забравиш всичко, което съм ти казвал за нас до сега.\n- Вече е твърде късно, не мога да те пусна да си отидеш. Каквито и пречки да има между нас ще трябва да се справям с тях, защото се уморих да се боря с това което изпитвам към теб, разбираш ли ? Ще бъде по-лесно, ако просто забравиш всичките простотии които съм ти дрънкал за това, че нямаме бъдеще и за шибаните ми, ъ извинявай не исках... та забрави за задълженията ми като крал.\n- Искаш да кажеш, че искаш да останем заедно.\n- Мамка му. – казах аз, засмивайки се\n- Това означава ли, че ще бъда кралица? – негов ред бе да се замее\n- Да... впрочем много си вулгарна за такава\n- Не е нужно, харесва ми и аз не съм от най-възпитаните.\n- Наистина?! Не съм забелязала.\nВ отговор той захапа ухото ми. Ахнах от изненада, но бързо се съвзех. За секунди се озова под мен, а черните му очи ме гледаха предизвикателно.\n- Готов ли сте за втори рунд, ваше височество?\n- Готов е второто ми име.\n- Ще видим това. – заключих аз, целувайки го.\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Чет 04 Юли 2013, 21:54\nще я прочета, ама като се върна от село, заминавам за два дни утре :Д\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Чет 04 Юли 2013, 22:17\nДобре, ще чакам\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Сря 10 Юли 2013, 12:48\nдобре ти е е получило, само ще ти кажа едно: не се притеснявай да се отпуснеш и да изпаднеш в повече подробности! и аз трябваше да го преодолея, но ми се наложи да пиша по темата няколко пъти и постепенно се отпуснах. И така също е хубаво, само че нали знаеш хората мнооооооооого обичат да четат такива... романтични неща. И не биха отказали някой друг детайл в повече.\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Сря 10 Юли 2013, 13:02\nХахах, ясно. Следващия път ще се впусна в повече подробности, с тия двамата няма как иначе Малко се помъчих докато я напиша тая глава, но вече вероятно ще ми е по-лесно...\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Сря 10 Юли 2013, 13:04\nпф, питаш ли ме мен кво ми беше като нямах избор в ролевата игра освен да пиша директно всичко... трябваше от раз с подробности :Д\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Сря 10 Юли 2013, 13:14\nХахахха, горката Интересна ролева игра е била...\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Пет 02 Авг 2013, 17:39\nАли (Ally) - Помощник\nВървейки по коридора към стаята си, се чудех дали енергията, която ме изгаряше отвътре бе заради кръвта на Хорър или заради умопомрачителния секс, който бяхме правили. Вероятно беше и от двете, не че имаше голямо значение. Важното бе, че се чувcтвах така сякаш мога да разбия стена и вероятно бях способна да го направя. Всичките ми сетива работеха повече от добре и бяха наточени за битка. Исках да съм навън и да правя това, в което най ме бива, но ми бе забранено. Преди да си тръгна Хор ми бе забранил всякакви битки още 24 часа. Лесно можех да пренебрегна заповедта му като мой любовник, защото дори като такъв той не ме притежаваше и това му беше ясно, но той ми заповяда като крал, а и без това трябваше да се срещна с Джинджър. Затова склоних да си почина един ден, но не бездействието ми ме притесняваше, а изражението, с което Хорър напусна офиса си. На лицето му се четеше закана и желание за отмъщение и аз знаех идеално към кого бяха насочени. Егзар – краля на ангелите в този район, щеше да си има проблеми. Не се съмнявах в Хор и силата му, но този човек бе опасен. Той не зачиташе спортментството при битка и ако се стигнеше до там мъжът, който обичах можеше да пострада. Тази мисъл бе странна и неочаквано болезнена, особено когато се сещах, че всичко това е заради мен. Когато отворих вратата на стаята си странна светлина се разля в коридора. Влязох в стаята затварайки я бързо, надявайки се никой да не бе видял сиянието, което идваше от стаята ми.\nДжинджър беше седнала на леглото ми в обичайните си дрехи. Тялото й, което леко прозираше под робата сияеше, също като очите й, по-светли отвсякога. Тя озаряваше стаята като малко слънце, а аз я гледах с присвити очи, изненадана от появата й тук.\n-\tАнна, ще ме поздравиш ли или ще продължиш да стоиш до вратата ? – попита тя с глас по-различен от обикновенно.\n-\tЪъ, не, в смисъл да... здравей! – казах аз объркано\n-\tЗдравей! - каза тя като потупа мястото до нея – Ела, седни.\n-\tЗащо си дошла тук, мислех че аз трябва да дойда при теб...да не се е случило нещо?! – попитах аз разтревожено, сещайки се за Хорър\n-\tНе, просто реших да сменим малко обстановката.\n-\tОу, ясно – отдъхнах си аз и седнах до нея. – Джени, защо по дяволите светиш така, очите ме заболяха. – красивият й смях отекна в стаята и той също бе различен\n-\tВ момента сме в света на хората и тук всичко е по-тъмно. Аз съм си все същата просто тук изпъквам повече от обикновенно.\n-\tЯсно – казах аз отклонявайки поглед – Знаеш какво стана – казах аз по-скоро като заключение отколкото като въпрос.\n-\tДа, съжалявам скъпа – каза тя както винаги загрижено\n-\tНяма нищо – отсякох аз, гледайки да не се замислям за побоя.- Мисля, че Темптинг знае за мен, но за момента изглежда няма да каже на никой.\n-\tНяма значение, тази вечер се връщаш при мен.\n-\tКакво? – попитах аз изненадано, неспособна да скрия разочарованието си.\n-\tПуснах те да дойдеш тук за малко, защото такава бе съдбата ти и защото ти трябваше време, за да се озъзнаеш. Сега трябва да се върнеш, убедих повечето крале и чистокръвни демони и ангели да се срещем. Преди да зопочнем битка, трябва да говорим с тях. Да видим, кой е на наша страна и кой не. Трябва да им покажеш силата си и след това да унищожиш тези, които не ти се подчинят. – Джинджър продължаваше да обяснява, какво щеше да се случи на тази среща и какво се очаква от мен, но аз не можех съвсем да се съсредоточа. Значи това бе краят на мен и Хорър. Прекарахме една нощ заедно, а сега той щеше да научи коя съм и ще трябва да се подчини на силата ми или да бъде унищожен.\n-\tКога ще бъде срещата? – попитах аз примирила се със съдбата, която Джени ми бе отредила.\n-\tЩе мога ли да поговоря с Хор преди това? – попитах аз като малко дете разделящо се с любимата си играчка.\n-\tБоя се че не, дете – отговори Джени съчуствено\n-\tНо ще присъства на срещата, нали? – продължих аз с въпросите, а тя сведе глава с въздишка, която показваше, че нещо не е наред\n-\tНе, няма да е там.\n-\tЗащо, отказал ли ти е?\n-\tЗащо тогава? – попитах аз отново докато тревогата ми нарастваше – Защо, Джинджър?\n-\tСъжалявам, Анна. – каза тя тихо. Защо съжаляваше, какво се бе случило?\n-\tДжинджър, къде е Хор, добре ли е? – попитах аз с истеричен глас – Кажи ми какво ще стане, бъдещето ли си видяла, къде е Хорър?! – Продължавах аз да задавам въпросите си на които тя не отговаряше. Разтресох я, надявайки се че ако ми каже мястото и времето, можех да направя нещо.\n-\tТвърде късно е. – каза тя най-накрая, карайки ме да замръзна на мястото си.\n-\tНе. – прошепнах аз изтрелвайки се към вратата. Не можеше да е късно, той бе отишъл към Езгар едва преди час, не можеше да е късно. Тичах към входната врата с всички сили, а главата ми сякаш щеше да експлодира. Не чувствах сърцето си. То сякаш бе притаило дъх, очаквайки присъдата си.\nТъкмо стигнах стълбите, когато входната врата се отвори. Мирисът бе слаб, но аз знаех че това е кръв. Кръв, която аз никога не бих го объркала. Не и след като част от нея се намираше и в мен, не и след като устните ми още бяха зачервени от тази сладка кръв. Неговата кръв, която в момента изтичаше. Вратата се отвори напълно, а на прага й стояха Темптинг и Сажир. В ръцете им имаше тяло. Тяло, което аз никога не бих объркала. Не и след като го прититежвах. Най-накрая сърцето ми си отдъхна, получило своята присъда, която беше смърт. Мислех да го последвам и щях да го направя ако измъчен вик не ме бе спрял.\n-\tАнна! – викаше през сълзи Темпт, вкопчил ръце в брат си. – Редемер, моля те... моля те... - заекваше той впил очите си в мен. Дори без сърце, аз не бях способна да пренебрегна най-добрия си приятел. Слязох бързо долу, решена да го утеша. Но той ме спря.\n-\tПомогни му, ти можеш! – каза Темпт напълно убеден в силите ми.\n-\tТемпт, никой не може да помогне... – каза Сажир, който бе станал почти толкова блед, колкото и краля.\n-\tНе, ти можеш, моля те... спаси брат ми. – продължаваше той непоколебим\n-\tТемптинг, той... сърцето му се е предало, в името на създателката, остави го да почива в мир. - Погледнах към Саж, който въпреки тъгата беше успял да съхрани съзнанието си чисто и слава богу иначе никога не бих се съвзела.\n-\tКачетe го в стаята ми. – Казах аз овладяно, а Темпт замлъка и веднага започна да изпълнява заповедта, която му бе дадена. За разклика от него Сажир не помръдваше.\n-\tСаж, да го качим горе, хайде – каза Темпт, защото очевидно бе неспособен да носи тялото на краля сам самичък, но братовчед му все още не помръдваше мислейки, че сме изгубили ума си.\n-\tСажир, в името на създателката... Джинджър, моля те... – казах аз поглеждайки го. Той бе объркан и изненадан, но въпреки това тръгна – Това е богохулство –изрече той сякаш на себе си.\nИзпреварих ги с подновена надежда, луда необоснована надежда, но все пак надежда. Втурнах се в стаята си, надявайки се Джени още да беше тук, но нея я нямаше, беше ме изоставила. Главата ми се завъртя и аз стиснах очи, за да се съсредоточа. Джинджър не искаше да ми помогне, но аз щях да се справя. Отворих очи и в същи момент Темптинг и Сажир внесоха Хорър в стаята.\n-\tНа леглото. – наредих, неразбирайки откъде бликаше всичката тази решителност. Затворих и заключих вратата след тях и се доближих до леглото. За първи път наистина погледнах Хорър и едва сдържах вика си. Ризата му бе пропита с кръвта му, очите му бяха затворени, а устните му бяха избледнели, точно като цялото му тяло. Вдишах бавно, след което се доближих до него. Сажир и Темпт се отдръпнаха, а аз свалих ризата му. Беше прострелян, не че от всичката тази кръв се виждаше къде, но бе фатално. Сложих главата му в скута си с треперещи ръце. Вдишах отново, опитвайки се да събера мислите си. Щях, да се опитам да го излекувам, точно така. Трябваше, трябваше... мамка му. Не можех да се съсредоточа, имаше толкова много кръв навсякъде. Опитах се да избърша челото си и то също стана в кръв, която започна да се стича надолу. Стичаше се по бузите ми и караше клепачите ми да залепват, а от ръцете ми не излизаше никаква светлина. Отчаянието ми, накара сълзите ми да закапят, опитах се да ги спра и да се стегна, обаче не можах. Усещах как минават точно от там откъдето се бе стичала и кръвта му. Влизаха в устата ми, солени и смесени с нея. Стиснах отново очи, не можех да издържам на гледката и точно когато мислех да взема ножа от ботуша си и да сложа край на всичко, в стаята стана по-светло. Отворих очи изненадана, но ръцете ми все още не сияеха. Не, светлината не идваше от мен,а от Джинджър и от малкото синьо птиче в ръцете й. Тя се доближи до мен и протегна ръце. Млакото веднага литна от нея и кацна на рамото ми.\n- Джени, какво да правя?! – казах аз паникьосано, когато тя се обърна.\n- Не питай мен, а нея. – каза тя изтощено, а след това се доближи до Сажир, който бе коленичил на земята със сведена глава. Хвана кичур от красивата му коса между елегантните си пръсти, усмихна се тъжно, след което изчезна. В стаята стана значетелно по-тъмно и аз сведох глава уплашена дали и птичето не бе изчезнало с нея, но не то беше там. Гледаше ме точно като преди, в очакване. Чудех се дали ако се усмихна, ще запее. Радваше се, че ме вижда и аз се радвах също. Осъзнала какво ми бе казала Джени му дадох това, което искаше. Моментално прекрасната мелодия се разнесе из стаята и из тялото ми. Малкото птиче счупи оковите на сърцето ми и ми позволи да обичам. Светлината се завърна, а с нея и силата ми. Усетих как крилата ми се появиха, усетих как цялото ми тяло засия. Птичето също усети и запя по-силно, потърка главичката си в шията ми, сякаш ме подканваше да се присъединя. Бързо ме убеди и аз запях. В началото гласовете ни се разминаваха, но след малко сякаш станаха едно. Песента ни се лееше, а Хорър се съживаваше в ръцете ми. Бузите ми поруменяха, устните му се разтвориха, кръвта спря, а аз не можех да сваля усмивката от лицето си. Загубих представа за времето и се потопих в момента. След не знам колко време замлъкнах, уморена. Но помощника ми продължи. Замислих се за това как ще го нарека. Сега бе мое, трябваше да си има име. А и на него това би му харесало. Сетих се, че имената на мъжете в стаята подхождаха на същността им. Зачовърках в главата си, за нещо подобно и за него. Изреждах и изреждах, когато птичето изведнъж спря песента си и зачурулика радостно. В главата ми още отекваше последното име, за което се бях сетила. Дали ми четеше мислите и това му бе харесало.\n- Али? – попитах аз въпросително, изследвайки теорията си. Силните чуруликания от негова страна ме убедиха, че му харесва.\nЗасмях се на себе си, не само че имах птиче, но то можеше и да чете мислите ми. Колко удобно казах си аз и отново се замях. Погледах към Хорър, за да направя този миг перфектен и с изненада установих, че той ме гледа. Очите му бяха отворени! Беше буден и плачеше от щастие. Не успях да му кажа нищо, сякаш си бях глътнала езика. Отклоних за малко поглед, за да извикам Темпт, който така се бе притеснил, но установих, че крилата ми ни бяха покрили и скрили от погледа на двата демона. Погледнах отново любовта на живота ми, която отново дишаше и не успях да сдържа сълзите си, когато той ми се усмихна. Това е рая, помислих си аз преди да припадна.\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Пон 16 Сеп 2013, 03:28\nО, боже, тази глава беше много напрегната. Буквално щях да припадна от притеснение за Хор. Много добра идея малко да вкараш близо-до-смъртта тип ситуация. Наистина четох с удоволствие да видя какво ще се случи. И се радвам, че се спаси. Ох. <3\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Съб 12 Окт 2013, 23:51\nОтдавна не бях писала по тази история, честно нещо не ми е толкова интересна, колкото в началото... но все пак не мога да я оставя. Харесвам си героите, така че ще се постарая да пиша по-често.\nОтворих очи. Миризмата на кръв нахлу в ноздрите ми и ме накара да настръхна. Тъкмо мислех да се изправя и да намеря ножа си, чиято липса усещах, но силна мъжка ръка ме притисна надолу. Напълно инстинктивно, посегнах да ухапя притежателя й, който се засмя. Спрях се и започнах да мигам, насилвайки мозъка си да работи. Всичко ми беше като в мъгла, но след малко ума ми се проясни донякъде и тялото ми като че ли бе ударено от мълния. Завъртях глава и успях да си отдъхна. Хорър лежеше на леглото ми, а гърдите му се движеха равномерно нагоре надолу.\n- Можеш да си махнеш ръката от челото ми, блонди!\n- Не и ако пак се опиташ да ме ухапеш!\n- Не съм те хапала. – измрънках, изправяйки се до седнало положение, при което стаята се превърна във виенско колело на ужасите.\n- Давай го по-полека! - изкомандва Темптинг, опитвайки се да звучи авторитетно.\n- Добре съм, какво стана?\n- Ами ти излекува Хорър и после припадна\n- След това умник, как е той? – попитах аз доближавайки се до леглото.\n- Създателката каза, че се нуждае от почивка, също както и ти.\n- Джинджър е идвала пак?\n- Да, обясни ни всичко... Анна, искам да знаеш, че сме на твоя страна. – Спрях се и сърцето ми започна да бие лудо. Какво трябваше да направя? Да благодаря или да се извиня, че ги бях лъгала? Нима беше достатъчно? Погледнах към Темпт, който като че ли прочел мислите ми махна с ръка. Дружелюбната му усмивка не се бе променила. В очите му се четеше същата непоклатима вяра в мен. Извърнах поглед, неспособна да я приема.\n- Никога не бих ви предала – заключих аз, оставяйки извиненията за по-късно.\n- Знам, не се тревожи... сега имам по-голям проблем.\n- Какво си направил? – седнах отново до него, гледайки виновното му изражение. Беше точно като на малко дете счупило вазата на майка си.\n- Отвлякох дъщерята на краля на ангелите.\n- Бела?! – попитах аз невярващо\n- Да, след като те донесе тук, аз имах чувството, че няма да и се размине безнаказано. Отидох да я видя, предполагах, че само са я наказали...Копелето я беше ударило Анна... Исках да счупя всяка кост в тялото му, но тя ме спря. Не можех да я оставя там, казах й да дойде тук, но тя започна да се инати!\n- И затова я отвлече?!\n- Ами, да! Метнах я през рамо и я докарах тук. Сега ми е ядосана и не иска да излезе от стаята си.\n- Нищо чудно! Блонди, не можеш да се отнасяш така с нея. Можеше да я откараш в някой хотел.\n- Но тогава, нямаше да съм сигурен, че е в безопасност.\n- А тук е в голяма безопасност. Един ангел в къща на демони.\n- Никой няма да я нарани, докато е с мен – отдъхнах си, поне бе сериозен.\n- В коя стая е? Мога поне да поговоря с нея.\n- В моята. – отговори Блонди очевидно не осъзнаващ проблема. Ударих го през врата и го помъкнах към вратата.\n- Отивай да и намериш стая, нека бъде близо до моята, идиот!\n- Какво направих сега?! - попита той раздразнено\n- Отвлече момиче, след това я затвори в стаята си, опита ли се да я целунеш?\n- Ъмм, да, но какво общо има?\n- Знаеш ли по-глупав си отколкото си мислиш. Сигурна е изплашена до смърт.\n- От мен?!\n- Да, от теб! Развратник такъв, сигурно те мисли за изнасилвач... Отивай да й намериш стая, аз идвам след малко.\n- Добре... не съм изнасилвач. – отвърна той цупейки устни.\n- Знам, просто си влюбен... Къде е Сажир?\n- А, щях да забравя. Създателката каза, че не може да отмени срещата и да отидеш при нея, когато се съвземеш. Саж е с нея.\n- Оу, добре тогава. – казах аз тихо, осъзнавайки, че може би за последен път говоря с Блонди. Ами Хорър? Ако нещо се объркаше на тази среща , нямаше да го видя повече.\nПреди Темпт да бе избягал, обвих ръце около врата му. Надявах се да не разбере, какво представляваше прегръдката ми, но досетлив както винаги, той също ме прегърна силно. Тихото „Сбогом” , което изшептя в ухото ми, ме накара да го пусна и да приема съдбата си. Без да знам каква е тя.\nСлед като той тръгна, аз се върнах в стаята, миришеща на кръв. Не бяха местили Хор, затова той още лежеше върху подгизналите в тъмно червена течност чершави. Отне ми доста време докато ги измъкна от под тежкото му тяло, ако бях по-силна щях да го изместя. Но сега бях изтощена, така че го оставих така. Върху тук-там белия дюшек. Някой бе измил кръвта от лицето и тялото му. Изглеждаше здрав и това бе единственото, което ме радваше в момента. Спеше и изглеждаше толкова спокоен. Сънуваше нещо, очите му се мърдаха под клепачите, а тъмните му вежди се повдигаха на моменти. Чудех се дали сънуваше мен? Някъде, на някоя поляна под лъчите на слънцето или на леглото му под тези на свещите. Нямаше значение, просто се надявах да е щастлив. Да ме запомни така и да не тъжи, когато си отида. Надявах се да не изпита болката, която изпитвах аз, затова когато се наведох и долепих напуканите си устни до челото му, вдъхвайки прекрасния му аромат, се надявах да не се събуди, а да продължи да сънува. Да сънува мен в онзи щастлив свят, който си е избрал, докато аз отивах към вратата на килера. Навлизайки в истинския свят, който щеше да ме погълне. Но хубавото бе, че дори осъзнавайки, че бе възможно да загина, не бях загубила надеждата си. Имаше светлина, малка но я имаше. Шептеше, че ще го видя отново. Всъщност бе повече от шептене, колкото повече мислех за това, толкова по-ясен ставаше гласът, толкова по-ярка ставаше надеждата. Лека усмивка пробяга по устните ми. Осъзнах, че двете ми страни не ме разкъсваха. Всяка си говореше нейното, но аз имах ясна цел и ги изолирах. Моментът настъпи. Щях да се възкача на трона, помитайки враговете си, а след това щях да се върна при любимия си.\nПоследната промяна е направена от bella_3p на Пон 14 Окт 2013, 19:11; мнението е било променяно общо 1 път\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Нед 13 Окт 2013, 23:04\nПробвай да махнеш автоматичното табулиране.\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Пон 14 Окт 2013, 00:26\nС удоволствие бих го направила, обаче ако знаех какво представлява lol, im dump...\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Пон 14 Окт 2013, 18:08\nТам, където имаш пряка реч, тирето остава най-отпред, но после имаш една табулация празно място. Малко дразни, като се гледа.\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Пон 14 Окт 2013, 19:12\nОууу, ясно! Готово.\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман Пон 14 Окт 2013, 22:16\nНе е лоша главата, ама нищо не се случва. Да видим нататък.\nЗаглавие: Re: "Последната година" - фентъзи роман


Хороскоп за 18.12.2010 - Lamqta.com - Lamqta.com\nХороскоп за 18.12.2010\nЕжедневен хороскоп за 18.12.2010\nТрябва малко да поизмените своите привички или поне да покажете, че сте готови да направите това. Гъвкавостта става задължително условие за успех, особено ако става дума за отношения с обкръжаващите - без значение професионални или лични. Не мислете, че правейки отстъпки, показвате слабост, а и настойчивостта, граничеща с упорство, съвсем не може да се каже , че е синоним на сила. Може да планирате срещи с хора, на които искате да направите добро впечатление. Вашето обаяние никого няма да остави равнодушен през този ден.\nНачалото на деня няма да Ви хареса: то е свързано с проява за несправедливост и усещане, че не Ви дооценяват, а Вашите заслуги не забелязват. Затова за първата половина на деня не е желателно да планирате важни срещи, както и разговори с ръководителите си. По-късно ще разберете, че срещу Вас се е опълчил съвсем не целия свят, а само някои представители, и то не най-важните. Може да се занимавате с домашна работа, да помагате на близките си и да правите услуги на приятели, но за това не очаквайте благодарнисти.\nПредстои Ви един много успешен ден, в който ще проявявате решителност, ще се показвате в най-добра светлина, ще завоювате симпатии и ще се възползвате от благоприятни възможности. Не може и да се каже, че небето над главата Ви е съвсем безоблачно – всичко може да се развали от малки пропуски, досадни грешки и недоразумения. В личните отношения е необходима пълна яснота Именно Вие трябва да направите първата крачка и да разкажете за онова, което Ви тревожи. И още един важен момент - отнасяйте се спокойно към критиката.\nМного напрегната и неспокойна ще бъде първата половина на деня. Заобикалящите Ви хора сякаш ща изпитват Вашето търпение: бъдете готови за куп провокации, съблазни, призиви. По-късно през деня може да се отпуснете и спокойно да помислите за ставащото. Вероятни са неочаквани, но в същото време много верни изводи. Настроението Ви ще бъде променливо и ако през първата половина на деня ще се стараете да се сдържате, през втората ще дадете воля на емоциите си.\nПритежавате всички качества, които са Ви необходими за успех и затова денят Ви ще бъде благоприятен. Особено полезно ще се окаже умението да правите добро впечатление на хората, които виждате за пръв път. Възможни са успешни делови преговори, както и вълнуваща романтична среща. По начало привличате вниманието на обкръжаващите и лесно завоювате симпатии. Това изглежда ( а и е) много приятно, но здравата дразни Вашата „половинка”. Постарайте се да покажете, че за подозрения и ревност място, а и основания, няма.\nНеприятен казус може да помрачи настроението Ви тази сутрин. Преодоляването на страха че ще претърпите фиаско, много помага в работата. Не е изключено вечерта да бъдете обхванати от творчески пориви - следвайте ги и няма да съжалявате. Скучен ден, макар че само по себе си отсъствието на новини е добра новина. През първата половина на деня не е желателно да планирате каквито и да било финансови работи. Ако това е неизбежно, постарайте се да бъдете максимално концентрирани и внимателни, и предвидете всички последствия от взимане на такова решение. Може да имате неприятности и от мигрената.\nДенят не е лош, но и не може да бъде наречен особено перспективен. Може да се открият интересни възможности, но за да се възползвате от тях, ще се наложи да се откажете от своите планове, да пожертвате своето спокойствие , а също и да се обвържете със сериозни задължения. Ако все-пак решите да рискувате, бъдете готови, че няма да има лек успех. Личните отношения стават по-хладни и в тях ще се появи отчужденост, която може да предизвика безпокойство. Място за безпокойство няма, а и влиянието на неблагоприятните тенденции няма да е дълготрайно.\nВ този благоприятен за Вас ден, съвсем не си мислете, че всяка победа ще бъде спечелена без труд. Трябва внимателно планиране и избягване на спонтанните постъпки, особено когато става дума за съвместни проекти. Не е желателно да се сключват сделки и да се обсъжда преминаване на друга работа, както и коментиране на други въпроси, свързани с кариерата. В семейството атмосферата е благоприятна и Вие се чувствате комфортно. Сериозни разногласия няма да възникнат. Средата на деня ще Ви накара , ако сте влюбени, да се развълнувате, но всичко ще приключи благоплучно.\nЗа Вас това е много хубав ден. Като всички представители на този знак, Вие сте енергични, целеустремени и готови да рискувате, ако това е необходимо. Демонстрирайки личните си качества, днес имате всички шансове да получите предложение за преминаване на друга позиция, или повишение в службата. Може и да получите възможност да оглавите някаква организация. С разходите бъдете внимателни, защото сте склонни да надвишавате своите възможности. Не злоупотребявайте със склонността на своите близки да Ви подкрепят във всичко.\nНалага се да се помирите с това, че не всички Ваши действия получават висока оценка. Освен това деловите партньори могат да поставят под съмнение Вашите достижения, както и да се усъмнят, дали наистина може да Ви се има доверие. Това е много дразнещо, но не трябва да давате воля на негативните си емоции: днес трябва да станете за останалите пример за достойно поведение. Личните отношения може да бъдат много напрегнати още от сутринта, но след това у тях ще се възцари хармония. Не карайте близките си бързо да взимат решения, а им дайте време за размишления. В противен случай това може да предизвика кавги.\nВероятна е появата на скрита изневяра и заблуди в любовта. Днес имате шансове за изгодни контракти в търговията на дребно. Финансовите ресурси не са безгранични, и затова много внимателно се разпореждайте с тях. Денят съвсем няма да е лош за активните жени. Утрото ще бъде такова, каквото го искате, а и поне до обяд ще контролирате ситуацията. Имайте предвид, че днес може да не разберете вярно своя хороскоп. Възможни са положителни промени в съдбата Ви.\nДенят ще изисква от Вас постъпки, които не бихте искали да извършите. Може да отлагате нещата и да печелите време, но не мислете, че всички облаци над главата Ви ще се разсеят от самосебе си. Възможни са спорове с близките. Старайте се да не давате воля на своите емоции, а водете разговорите в конструктивен план. Ако това не стане лично и не обменяте упреци, ще успеете да намерите общ език и да постигнете ако не пълна хармония, поне стабилност в отношенията.\nХороскоп за 18.12.2010 - 1.0 out of 5 based on 1 vote


Монтаж на имобилайзер;GPS проследяване и наблюдение цена 7.00 лева, мениджмънтът цена 7.00, леваGPS цена 7 лева,Защита на автомобили,Имобилайзер Асет,Имобилайзер ОЗК, Имобилайзер Бул Инс I Trade Service,Защита на застраховани автомобили; Монтаж на имобилайзер; монтаж на gps; защита против кражба I Trade Service,и трейд сервиз,\nОценяване на риск, ефективност и рентабилност при използването на защитни системи против кражба. Своевременни консултации на нашите партньори, за възникнали нови технически възможности за кражби на превозни средства и вече неефективни защитни системи.\nМонтаж на безконтактни имобилайзери от последно поколение, във всички марки и модели превозни средства. Висококачествен професионален и незабележим монтаж. Електронни системи от водещи световни производители. Специален режим на работа със застрахователни компании. Монтирането на защитни системи от нашата компания, не влияе на гаранционното обслужване на новите автомобили! Защитни устройства одобрени от всички застрахователни компании. Провеждане на консултации за най-удачна защита на автомобили.\nНие защитихме автомобилите на БулИнс, ОЗК и много други корпоративни и частни клиенти. Монтажни центрове и сервизно покритие в 30 града в страната. Огромен професионален опит и над 10 000 защитени превозни средства за последните две години.\nСтатистика за рисково шофиране и агресивно поведение на пътя /RAG/ включващо: превишаване на ограничена скорост и продължителност на събитието, брой бързо ускорение и екстремно спиране, брой повторения на екстремни действия, време за придвижване от точка "А" до точка "Б" ) и др. Тракери с вграден сензор за ускорение и удар, автоматично подаване на местоположение, сигнал за ПТП и позвъняване на телефон (112) в реално време. Паник-бутон с автоматично набиране на телефон (112) или предварително зададени телефонни номера с възможност за разговор.\nЛокализиране на откраднат автомобил. Монтиране на тракери в непостоянен режим на работа, излъчващи данни за местоположението на автомобила през зададен интервал от време, през останалото време устройството се изключва и е невъзможно да бъде засечено със сканираща техника. Батериите на устройството осигуряват автономна работа до 36 месеца при излъчване веднъж на 24 часа. При излъчване на по-чести интервали, живота на батериите се съкращава. Възможно е изпращане на команда към тракера за преминаване в непрекъснат режим на работа. В едно превозно средство могат да бъдат монтирани неограничен брой тракери.


Future Was Perfect | Бинар\nПрогресив метълът има много фенове в България.\nТова не са само ентусиазирани младежи с фланелка на любимата група и неподатливи към ерозията на доверието към нея, но и „прог-сноби“ – хора с костюми и сериозни професии, за които не подозираме, че вкъщи надуват яко Ръш, Фейтс Уорнинг или оригиналния Куийнсрайк. Убеден съм, че у нас има хиляди „почитатели под прикритие“, които търсят в предпочитаната от тях мелодика полет на фантазията, оценяват неограниченото експериментиране, липса на граници и забранени изразни средства… Защото, както е известно, прогресив метълът е стил, който се влияе от всички течения в – класика, рок, джаз, поп, етно, електроника… Именно за ценителите на по-сложното музициране е предназначен едноименният дебютен албум на родната формация Фючър Уъс Пърфект (Future Was Perfect).\nАко няма нови елементи, понятието „прогресив“ се обезсмисля. Дори – или въпреки, много добрите мелодии, които влизат в главата и после трудно излизат. Хубавото е, че триото представя своя прогресив инструментален прог и пост-рок и като идейност, и с висок професионализъм. Качествен български продукт, който заобикаля социално незрелия слушател. Има и друго.\nВъпреки претенциите си да бъде прогресивен, прогресив метълът (както всеки друг стил) е пълен с купища не особено оригинални групи. Фючър Уъс Пърфект е българска банда, която звучи повече от грамотно в традициите на наистина модерния прог метъл, а нейният първи албум е професионално пипнат и издържан в каноните на жанра с богати клавири, чупки в ритъма, студена атмосфера и особена сантименталност.\nТритото звучи убедително дори в моментите, когато втвърдява саунда, и които са една от ахилесовите пети за мнозина в това направление. Вероятно защото музикантите са избрали гласа на инструментите, пред вокал, стоящ несигурен във високите регистри.\nПетте пиеси в записа са поели най-ценното от добре известната родна формация Пантоммайд, но от 2 хиляди и някоя успешно ги проeктират върху картата на стила десетина години по-късно. А вероятно и нашите – Ювиги, но не – те стоят на същата сцена, но от съседния край.\nДруг голям плюс на Фючър Уъс Пърфект: при прослушването на предългите опуси човек e принуден да разчита по-скоро на интуицията си, отколкото на слуховия апарат. Добрите идеи, интересните композиционни решения и стремежът към разнообразие са явни.\nСаундът на Фючър Уъс Пърфект се родее с този на представители от съвременната сцена като американците Корпора (Corpora), Remnants Of Humanity, Tom McCrea, ирландците Аркейд Месая или пък Morrum – едноличен проект на българина Симеон Захариев. Е, тримата вероятно тепърва ще намерят собствения си още по-ярък облик, отправени в ретро фантастиката с прожекторите на тежки китари, джаз елементи, фолклорни влияния, че и реге пулсации… Но в случая не говоря за поредния досаден прогресив състав, а за качествен дебют на подчертaно одарена група. Акцентите в диска: Traces Unknown, The Month Of January, Parallax и Shadow Dance.\nТук е моментът да отдам комплименти поименно на тримата, които, пердашейки така убедително и категорично, вероято са със сериозен чисто меломански и професионален актив. И те наистина са. За тях стрелата на времето върви напред от няколко други формации, които вградиха немалко в родната рок и метъл сцена. Ядрото на Фючър Уъс Пърфект е Христо Пенев - китара и клавишни, известен от Balkhara, която банда избуя заедно със Саундпрофит и Сентър, повлияна от хеви и дуум рока на 80-те години, и която се разписа с интригуващия дебют „Crest“. Самите музиканти стилово се нарекоха vintage dark rock формация – смес от хеви/алтърнатив рок с меланхолично усещане и джазови и ориенталски влияния. Гледах съвместния им концерт с Барбароунс в Studio Sounds Like… през 2012-та или 2013-та година и останах с много добри впечатления.\nЗа бандата Lidum Merrko мога да говоря много, но е по-добре тя да се чуе. Защото как точно описваш пънк-метъл шизофрения с ясен печат „Балкани“ на челото? Ако не си ги слушал, ясно е, че си пропуснал, но за насока, представи си как метъли с гребени свирят в 7/8 ритъм и те подканят към хоро… ъ-ъ-ъ, в погото с весели приятелски ритници.\nОт компанията на Ице Мерко във Фючър Уъс Пърфект идва басистът Калоян Михалев. От редиците на InsArtTure и отново Balkhara е привлечен третият – китаристът Росен Захариев, да не се бърка с тромпетиста Росен Захариев – Роко. Като специален гост славно се подвизава мултиинструменталистът и вокалист от Белгия Deha, който тук се вихри с барабанните палки. Феновете на екстремния саунд го свързват с проектите Клаудс (Clouds), Maladie, Deos, Уи Ол Дай Лафинг и Auto Destruction Needed, със спийдкор тресни, дроун и ембиънт експерименти, модърн, блек и грайндкор инвенции. Той е забъркан и със софийската дуум/дет метъл банда Bleak Revelation и дебютния й албум „Afflictive Seclusion“ (2015).\nНай-доброто, според мен, е, че тримата българи и белгиецът не са взели в своя нов съвместен път багажа от старите си групи, освен като опит, де. А той хич не е маловажен за сериозната посока, в която са поели, и в която – убеден съм, ще поведат немалко от немногото останали мислещи и правилно чувстващи тази музика слушатели. Засега само у нас, но имам куража да вярвам, че със следващия си албум и по света. Че бъдещето за триото наистина ще бъде перфектно.\nНашите момчета го заслужават, с този техен потенциал.\nСлушайте групата в понеделник вечер – на 6 февруари от 21:30 ч. – на съседния канал (програма „Христо Ботев“). Музикантите ще гостуват в предаването „Аларма“, където ще прозвучи и целият им албум.\nВ Огледалната година на Боб "Слава тебе!" Марли


Безплатен семинар по йога премина с голям интерес - Здраве да е!\nНачало/Новини/Безплатен семинар по йога премина с голям интерес\nБезплатен семинар по йога премина с голям интерес\nАдриана Йорданова 26/05/2014\nБезплатен семинар по йога.\nЙогата учи на дисциплина и овладяване на тялото и дишането\nБезплатен семинар по йога се проведе в Русе.\nТази събота и неделя в Русе се проведе безплатен семинар по йога. В събитието, което беше със свободен вход, се включиха както хора с предишен опит, така и такива, които за първи път се сблъскват с йога. Семинарът беше част от едно 10- дневно събитие и от Третия национален йога фестивал, който се провежда под мотото „Мир и любов – необходимостта на настоящето и културата на бъдещето“.\nОсновната идея на йогата се намира в поетапното осъществяване на съзнателен контрол върху грубите и фини аспекти на човешкото същество. Действа добре върху здравето на човека. ВМST или „Движение за хармонично развитие на човека” провежда общо 4 фестивала, по един през всеки сезон и съобразени със слънцестоенето.\nКакво представлява йогата? Тя е практическа наука, която дисциплинира тялото, ума, интелекта, емоциите и волята. Пътят на йога може да бъде разгледан като последователност от осем етапа. Винаги се тръгва от истинските морални принципи, минава се през дисциплината, овладява се физическото тяло и дишането. Хората, практикуващи йога имат възможността да обърнат сетивата си навътре, концентрацията става по-силна и по-лесно се медитира. Човек започва да вижда света около него по- разбираемо и неограничено, осъзнава собствения си неограничен потенциал и придобива ново качество на живот, лишено от ограничените модели на поведение и от страданието.\nДвижението организира йога в училища и детски градини. Заниманията включват физически и дихателни техники, както и практики за концентрация и релаксация. Много от имената на упражненията са взаимствани от животинския свят, което приковава вниманието на децата и буди интереса им. Така малчуганите се учат, докато се забавляват.\nДвижението организира йога в училища и детски градини.\nДруги интересни занимания са изработването на фигури и декорации като квилинг и оригами. След като децата изработят своите произведения от хартия с помощта на преподавателя, могат да си играят с тях.\nКогато обучението е съсредоточено върху по-големи деца, се набляга на придобиване на техника при изработването на сложни фигури, както и на експериментиране с различни творчески подходи. Периодично се организират и изложби с най-успешните творби.\nBMST също разработва и предлага програми за тиймбилдинг. Всяка една от тях се конфигурира според индивидуалните желания на клиента, като може да включва един определен или повече от следните методи: Йога, Ци Гун, Бойни изкуства, Изкуства, Лечебни методи, Логически игри, Екстремни спортове, Спортове, Работа със словото.\nТези програми се разделят на леки (вътрешни) и приключенски (на открито). Първите обикновено биват провеждани в зала и при тях тренировките са насочени най-вече към мисълта и логиката. По време на заниманията се прави оценка на представянето със задълбочени поведенчески анализи. Включват се и ролеви игри на закрито. При тях участниците са поставени или в несвойствени за тях роли или в обичайната им роля, в зависимост от това дали целта е усъвършенстване на уменията им или опознаване проблематиката на другата страна.\nВторият вид програми са свързани със значително по-голяма физическа активност и силни преживявания сред природата. Участниците се поставят в най-различни ситуации, в които те са взаимно зависими и трябва да разчитат един на друг. Именно така те изграждат отношения на доверие и работата им става по-ползотворна.\nBMST провеждат занимания по Интегрална Йога в Русе и София като са създадени профилирани групи за възрастни, деца, бременни и родители с деца. Също така се правят редовни семинари и лагери с учители от страната и чужбина с цел задълбочаване и по-бърз напредък.\nОсновната идея на йогата се намира в поетапното осъществяване на съзнателен контрол върху грубите и фини аспекти на човешкото същество.\nBMST Русе детски градини интерес йога семинар сетива училища фестивал


Силистра Архиви - Stanciya.com\nФирми с лекотоварен превоз с падащ борд Силистра\nТърсите лекотоварен превоз с падащ борд Силистра? Фирми с лекотоварен превоз с падащ борд Силистра и региона обслужват евтино! След упорит труд, като се грижите за двор, дома или апартамента, със сигурност трябва да се отървете от излишния боклук. Ние сме насреща, за да ви сътрудничим.\nRead More By admin февруари 13, 2020 stanciya.com, СилистраКамион с борд Силистра, Лекотоварен превоз Силистра, Фирми с превоз Силистра\nБригадирите изхвърлят холна гарнитура Силистра\nБригадир изхвърлят холна гарнитура Силистра. Фирмата има над 10 години опит и изхвърлят стара холна гарнитура Силистра. Предлагаме най-ниските цени на пазара.\nRead More By admin февруари 12, 2020 stanciya.com, СилистраБригадирите Силистра, Извозване от Силистра, Изнася Силистренско\nБригадата изхвърля мебели от апартамент Силистра\nНие сме бригада и изхвърля мебели от апартамент Силистра. Екипът ни товари изхвърля мебели от апартамент Силистра и околните села. Бурканите, кутии изхвърлени на неправилното място с остатъците от лак, боя и други опасни неща, ще струват на нарушителя глоба. Не затрупвайте дома с излишни неща. Ако боята съдържа синтетични компоненти, които замърсяват околната среда […]\nRead More By admin януари 6, 2020 stanciya.com, СилистраИзвозва Силистра, Изнася Силистра, Изхвърля Силистра\nУслуги изнасяне и изхвърляне на багаж Силистра\nФирмата ни е по изнасяне и изхвърляне на багаж Силистра. Изгодно, бързо и лесно изнасяне и изхвърляне на багаж Силистра. Работи и в цялата страна. Ниски цени, изгодни сделки!\nRead More By admin януари 5, 2020 stanciya.com, СилистраИзвозва Силистра, Изнасяне Силистра, Товарен камион Силистра\nИзвозваме строителни отпадъци Силистра\nНие сме бригада и извозва строителни отпадъци Силистра. Бързо и лесно товарим всичко и извозва строителни отпадъци Силистра. Обадете се, за да ви кажем повече за предлаганите услуги и да дадем крайна цена.\nRead More By admin януари 3, 2020 stanciya.com, СилистраИзвозва Силистра, Извозваме Силистра, Изнасяме Силистра\nХамали за почистване на апартамент Силистра\nОфис с хамали за почистване на апартамент Силистра. Поръчайте сега и на изгодна цена Хамали за почистване на апартамент Силистра и околността. Гарантираме прецизно свършена работа. Ники цени на услугите!\nRead More By admin декември 17, 2019 stanciya.com, СилистраИзвозване Силистра, Изнасят от Силистра, Хамали Силистра\nТоварни работи изпразване на жилище с боклук Силистра\nТоварене и изпразване на жилище с боклук Силистра. Бързо и лесно изпълнение, изпразване на жилище с боклук Силистра. Колко хора трябва да плащат за събирането на боклука директно зависи от това как местните власти решават този въпрос. На места, независимо от разстоянието, цените варират многократно. Потърсете СТАНЦИЯ – 0888 67 07 33, Stanciya.com.\nRead More By admin декември 16, 2019 stanciya.com, СилистраИзпразване от Силистра, Камион Силистра, Товарни работи Силистра\nУслуги изнася стар диван в Силистра\nФирма по изнася стар диван в Силистра Услугите с хамал, който изнася стар диван в Силистра вижте онлайн. Поръчки може да направите от тук 0888 67 07 33.\nRead More By admin декември 9, 2019 stanciya.com, СилистраИзнася стар диван в Силистра, Услуги Силистра, Фирма с Хамали Силистра\nУслуги събиране на стари вещи Силистра\nФирма предлага услуги събиране на стари вещи Силистра. При нас ще откриете качествено изпълнение по събиране на стари вещи Силистра. Не се ограничавайте във възможностите, избирайки премахването на стари мебели от апартамент или офис. Разработили сме тарифни пакети, които отчитат различните нужди на нашите клиенти. Компанията винаги е готова да помогне, не е необходимо да […]\nRead More By admin ноември 26, 2019 stanciya.com, СилистраСъбиране на вещи Силистра, Товарене Силистра, Услуги Силистра


Bio Due Di Moro - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nВиж всички 104 места за настаняване в Гардоне Ривиера.\nVia Ceriolo 25 Gardone Riviera, Гардоне Ривиера, Гардоне Ривиера, Италия, 25083 - Отлично местоположение - вижте на картата\nПовече за Bio Due Di Moro\nРазположен на централно място в Gardone Riviera, Bio Due Di Moro е идеално начало за Вашaта екскурзия из Гардоне Ривиера. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nBio Due Di Moro прави всичко възможно гостите да се почувстват удобно. Затова хотелът предоставя най-добрите услуги и удобства. Хотелът е оборудван със съоръжения като безплатен WiFi достъп във всички стаи, съоръжения за инвалиди, експресно настаняване/напускане, паркинг, семейна стая.\nДизайнът на хотела е съобразен с най-високите изисквания за удобство и комфорт, осигурявани от съоръжения достъпни в някои стаи като отопление, бюро, балкон/тераса, големи легла с дължина над 2 метра, вентилатор. Хотелските съоръжения като голф игрище (в радиус от 3 км), открит басейн, градина са идеално място за почивка след тежък и уморителен ден. С перфектното си местоположение и несравними удобства, Bio Due Di Moro е един чудесен избор в много отношения.\nОтстъпка нa Bio Due Di Moro


Шофьорски курс - инж.Пламен Нешев\nФирма Шофьорски курс - инж.Пламен Нешев\nПодробно описание . 31 учебни часа по 45 минути 2. Изготвяне и подаване на документи за изпит пред ДАИ\t1. Теоретично обучение в оборудван и лицензиран от ДАИ кабинет по безопасност на движението2. Курсът е съобразен с индивидуалните желания на обучавания и свободното му време3. възможност за разсрочено плащане4. Намаления за ученици и студенти\t5. Цена 500 лв\tКурсовете за водач на МПС категории C, D, D+E са на цена по договаряне с клиентаЗа контакт тел.088 7292717


транс мазнини | новини кюстендил\nТранс мазнините са конфигурация на ненаситени мазнини, в които въглеводородни остатъци са на противоположни страни на двойна ковалентна връзка. Количествено, съставът на молекулата не се променя по време на прехода.\nЛоши мазнини = транс мазнини. Най-лошият вид мазнини са т.нар. транс мазнини. Това е страничен продукт на процеса, наречен хидрогениране, който се използва при производството на хидрогенирани мазнини от полезни за.\nПреждевременно стареене – кои храни го провокират Тялото обикновено има стареене като процес на адаптация през целия живот, така че да може да се адаптира към промените и да предотврати появата на болести Въпреки.\nБалансираната диета и пониженият прием на наситени и транс-мазнини намалява риска от сърдечно-съдови заболявания\nОстатъчни транс-мазнини (<1%) са резултат и от всички процеси, при които растителната мазнина се загрява до 200 градуса – пържене, печене. Много производители на хранителни продукти в Европа.\nНай-полезни са ненаситените мазнини, а най-вредни – транс-мазнините. здраве.bg Ако разбираме различията между различните видове мазнини в храните, това ще ни помогне да направим по-здравословен избор в ежедневната си.\nИма и още по-трагични случаи, в които маргарина, който е основно изграден от транс мазнини, се рекламира като здравословна храна обогатена с витамини.\nАко е така, това означава, че е втвърдена чрез химическа реакция с участието на водород и че съдържа транс мазнини (или транс изомери на мастните киселини), което е вредно.\nХраните, богати на трансмазнини, са висококалорични и са сериозна заплаха за здравето. Трансмазнините запушват артериите повече от наситените мазнини в животинските храни, а пазарът е препълнен с трансмазнини.\nТранс-мазнините (срещани още като (частично) хидрогенирани, хидрогенизирани, хидрирани или понякога втвърдени) са ненаситени мазнини, чиято структура е умишлено изменена.̞Те са резултат от процеса хидрогениране, при.


ЕС е готов за третата фаза на санкции срещу Русия – 30 ДУМИ\nЕС е готов за третата фаза на санкции срещу Русия\n20.05.2014 by Редактор-3\tin ЕС, СВЯТ\t· 0 Comment\nФренският външен министър Лоран Фабиюс заяви, че ЕС ще премине към третия етап на санкции срещу Русия , ако изборите в Украйна състоят при намесата на външни сили и при опити да бъдат възпрепятствани.\n„Ние многократно сме заявявали, че при опити за външно противодействие, насочено към проваляне на украинските избори, крадено от 30думи можем да преминем към третата фаза на санкции“ – каза той.\nСпоред него събитията в Украйна и около него показват, че ситуацията започва да се стабилизира, а страната се движи в правилната посока. Въпреки това, ръководителят на френското министерство на външните работи подчерта важността на провеждането на избори в Украйна крадено от 30думи в максимално спокойна обстановка.\n„Трудно е да се допусне и осъзнае възможността за противодействие на гласуването, като се има предвид всеобщото признаване на факта, че в Украйна е създаден политически вакуум“ – заяви министърът .\nПреди това Лоран Фабиюс заяви, че по-нататъшните санкции срещу Москва ще зависят от изборите в крадено от 30думи Украйна.\n„Ако се предприемат действия, за да ги осуетят или делегитимират, ние трябва да засилим санкциите“ – каза той, като подчерта, че в противен случай не вижда смисъл в това.\nХелмут Шмит обвини ЕС в мания за величие\nФантастичните скокове на крокодили (видео)


Човек отишъл при любовницата си. Като си тръгвал, тя го -\nЧовек отишъл при любовницата си. Като си тръгвал, тя го напръскала с нейния парфюм “Нина Ричи”, за да си спомня за нея. Мъжът се притеснил да не го усети жена му. Мислил, мислил и накрая купил едно шише мастика от магазина, и се полял. Прибрал се доволен вкъщи.\nЖена му го подушила, направила отвратена физиономия и казала: – Кво си мислиш бе, кретен. Ако ще цело шише “Нина Ричи”, да си излееш на главата, пак ще те усетя, че си пил.


COVID-19: 1123 са новозаразените с COVID-19 у нас, 60 души са починали /следете тук всичко по темата/\nСъбота, 06 Март 2021, 06:54\n18| 4652 |23.11.2020 НОВИНИ\nЗа последното денонощие новозаразените с COVID-19 са 1123 души. Те са на базата на направени 2787 теста. Процентът на положителните проби остава висок - 40,29%.\nИзлекуваните са 772-ма души, в интензивно отделение са 408, показват последните публикувани данни на Единния информационен портал.\nОгнище на COVID-19 в дома за стари хора в село Болярско\nВ огнище на COVID-19 се превърна дом за стари хора в село Болярско, община Тунджа. Повече от половината от обитателите са се заразили с коронавирус, съобщи кмета на общината, цитиран от БТА.\nПрез последното денонощие там е починала 86-годишна жена с множество придружаващи заболявания. Тествани са били всички домуващи.\nЗаразените с коронавирус са изолирани от останалите. Преустановена е работата на кухнята в дома.\nБизнесменът Ветко Арабаджиев е в болница с Covid-19\nБизнесменът Ветко Арабаджиев е в болница с Covid-19. От известно време той се е лекувал извън болницата на затвора, съобщи БНР.\nМъж скочи от прозореца на Ковид-отделението в Бургас и почина\n75-годишен мъж е починал, след като скочил от прозорец на COVID-отделение, намиращо се на осмия етаж в УМБАЛ-Бургас. Инцидентът е станал около 7.00 часа тази сутрин. Това съобщиха от Областната дирекция на МВР в града.\n97 от настанените там 117 души с психически отклонения са дали положителна проба.\nС коронавирусната инфекция са заразени и 10 души от персонала.\nПациентите с отрицателен резултат са настанени в отделна сграда, съобщи директорът на РЗИ Добрич д-р Светла Ангелова, предаде Нова телевизия. Днес специалисти от инспекцията ще извършат проверка на място.\nБизнесменът Ветко Арабаджиев е с коронавирус.\nТой е бил приет по спешност в Covid отделение и е реанимиран, вследствие на висока температура и засегнати бели дробове. Бизнесменът лежи в болница, след като последните седмици е с критично завишени стойности на туморни маркери. Поради наличието му на многото съпътстващи заболявания и рисковата група на възрастта 60+, защитата му многократно е пледирала за условия на самоизолация, поради големия риск от заразяване с Covid-19. Преди седмица, Арабаджиев вдига температура и след изследванията, лекуващите лекари установяват завишени стойности на туморните маркери и настъпила инфекция. Лекарите тестват пациента за Корона вирус и наличието му се потвърждава. След преглед със скенер, белите дробове се оказват сериозно покосени от вируса и хотелиерът е със затруднено дишане и опасност за живота.\nБившият треньор на "Черно море" Никола Спасов почина от COVID-19\nТрагедия разтърси българския футболен свят. Треньорът на Монтана Никола Спасов загуби битката с COVID-19. Бившият наставник на Черно море е починал рано тази сутрин на 61-годишна възраст.\nАдмирала, както ще бъде запомнен от привържениците на "моряците", е починал в болницата, където се е лекувал, пише moreto.net. Спасов бе диагностициран с COVID-19 и бе хоспитализиран, но въпреки усилията на лекарите е загубил битката с коронавируса.\nНай-големите успехи в треньорската си кариера Адмирала постигна в Черно море. През 2015 година той спечели Купата на България с "моряците" след победа с 2:1 след продължения над "Левски" във финала.\nКато футболист има 163 мача и 59 гола в А група (53 мача с "Локомотив", 98 мача с 50 гола за Черно море и 12 мача с 9 гола за Спартак). С отбора на "Локомотив" е шампион на България през 1978 и бронзов медалист през 1979. За "Локомотив" има 5 мача в евротурнирите (1 за КЕШ и 4 за купата на УЕФА).\nКоронавирусът е изключително благодатна тема за партийна употреба. Това коментира пред БНР социологът Първан Симеонов.\nПо думите му половината от хората възприемат случващото се с коронакризата с тревога без паника, повече от 20% възприемат случващото се в двете крайности.\n"Умеренотревожната реакция е положителна и адекватна", коментира той.\nСимеонов отбеляза и създалото се усещане за хаотичност, за невъзможност за разчитане на здравната система и за излишна паника.\n„Обществото вижда реални проблеми и в същото време продължава да реагира трезво на случващото се... Във времената на социалните мрежи няма как нещата да изглеждат като хаос. Винаги всеки е имал мнение, сега тези мнения са видими. Каквото и да направи всяка власт по света, ще среща поредица от критики", каза той.\n4| 3923 |22.11.2020 Лекар от Разлог загуби битката с COVID-19 7| 3594 |22.11.2020 Млад мъж с Covid-19 почина след разкарване по болниците в Бургас 8| 3689 |22.11.2020 СЗО прогнозира трета вълна от Covid-19 в началото на 2021 г. 3| 3544 |22.11.2020 Всичко за COVID-19! 2 279 са положителните тестове от направени 5 729\n79| 8895 |05.03.2021 Защо най-ревностните поддръжници на Ф-16 са вън от листите на ГЕРБ? И още опасни въпроси\n32| 8154 |05.03.2021 Иван Бакалов: Алоооо, за кого говорят американците? Гешев и Борисов ще се ослушат ли?\n27| 5449 |05.03.2021 Проф. Иван Илчев повтори: Да, нищожества стоят начело на България\n44| 4909 |05.03.2021 Елена Поптодорова пред Фрог: Разочаровахме всичките си съюзници. Може да има резолюция и от ЕП


Доброволно сътрудничество :: Делото на любов към ближния - Приятелски кръг Бруно Грьонинг\nПриятелски кръг › Мероприятия\nДелото на любов към ближния\nЗа Бруно Грьонинг бе важно да води хората към хармония. Той винаги напомняше за християнската повеля за обич към ближния. "Вие трябва да знаете, че принадлежите един на друг. Трябва да обичате ближния си като самите себе си. Моето желание, моята воля е това да стане, хората да се сближат отново, така всички ще имат възможност да получат помощ."\nПовечето хора, търсещи помощ, идват в общностите на Бруно Грьонинг, водени от желанието си да оздравеят. Но с Heilstrom идва не само здравето, а и едно ново усещане за живота. Сърцето се отваря, сигурността, мирът и щастието изпълват човек и душата му изпитва неподозирана обич към живота. От това усещане при много изцелени хора възниква желанието да предадат новополученото щастие и на други. Те искат да помагат в делото на Бруно Грьонинг, за да могат и други хора да получат възможност за изцеление и вътрешна промяна.\nДелото на Бруно Грьонинг е дело на обич към ближния. Точно както той никога не вземаше пари за изцеленията, и днес никой не взема и стотинка за своята помощ. Всяка дейност в Приятелския кръг е доброволна. Възстановяват се само възникващите от това разходи.\nБруно Грьонинг постоянно подчертаваше, че Бог е любов и иска да действа чрез хората. Истинската обич не може да бъде платена, нито пък иска да бъде платена, тя е подарък от небето. Когато тя стане определяща за отношенията между хората, на земята ще настъпи мир.\nКонференции по целия свят\nКъпейки се в Heilstrom


Чудо на медицината: Ирена Узунова излезе от кома, жизнена, шегува се - Haskovo.NET\n13:14, 09 яну 2014 г.\nДепутатът от ГЕРБ и бивш областен управител на Хасково Ирена Узунова, която след инсулта беше изпаднала в тежка кома, ще живее, съобщи "24 часа". 47-годишната Узунова получи инсулт в дома си на 7 декември. Състоянието й беше критично, а след отваряне на черепа лекарите не бяха оптимисти.\n"Случаят с Узунова е чудо на медицината", възкликва националният консултант по спешна помощ доц. Милан Миланов, цитиран от Блиц. "Освен, че се е възстановила, тя е в прекрасна форма, даже се шегува", казва и зам. шефът на депутатите от ГЕРБ Красимир Велчев.\nКато истинско чудо определят състоянието й след тежкия инсулт и хасковските лекари, които направиха първите стъпки към овладяване на ситуацията. Ирена Узунова бе настанена първоначално в ОАИЛ на хасковската болница, после преместена в Правителствена в София. Оттам пък бе прехвърлена в „Пирогов“ за спешна операция. След това бе в продължителна изкуствено поддържана кома. Излязла е от нея преди няколко дни и вече е в добра форма. Предстоят й обаче много процедури по раздвижване на крайниците, засегнати от инсулта.\nВ МБАЛ Хасково спасяват при инсулт с инжекция до 3-ия час 21.11.2017


Възрастна жена пострада при внезапно спиране на автобус във Варна\nНачало > Възрастна жена пострада при внезапно спиране на автобус във Варна\n13:08, 27 окт 15 / Крими 25 158 Шрифт:\n73-годишна варненка е пострадала при рязко спиране на автобус, съобщиха от пресцентъра на полицията. Инцидентът е станал в понеделник 26 октомври, около 10:00 часа на ул. "Мир", след подлеза на бул. "В. Левски".\n51-годишният шофьор на автобус от масовия градски транспорт рязко набил спирачките, при което правостоящата пенсионерка се сгромолясала на пода. При удара пътничката получава фрактура на лявата раменна кост. Пострадалата е прегледана в болнично заведение и е освободена за домашно лечение.


They shall not grow old на Питър Джаксън - фаворит за BAFTA\nThey shall not grow old е моят фаворит за БАФТА за документалистика\nФилмът, за който предстои да прочетете, има голям шанс да получи БАФТА за документалистика тази година. Днес излязоха номинациите и от беглия ми допир с някои от лентите, стискам палци и на краката They shall not grow old да е големият победител. Тук може да видите кои му правят компания в категорията. И понеже е сезонът на филмовите награди смятам да направя кратки ревюта на вече изгледаните неща- документални, пълнометражни, късометражни, анимационни. Нещо като поредица. Пък се надявам и да е интересно!\nСтиховете, с които започвам, макар и погрешно цитирани при озаглавяването на документалния филм на Питър Джаксън, са го “вдъхновили” за разказването на тази отнемаща дъха история на безименния войник. Много надуто звучи и съвсем не в мой стил, но как беше, “не можеш да се кодошиш с филми, които харесваш”. Мога, ама с тоя не ща, заради тематиката… А тя е за Първата световна война.\nБез повече лирически отклонения - Питър Джаксън и екипа му “оправят” за They shall not grow old буквално 100 часа филмови записи и 600 часа аудио, за да направят това епохално преклонение. “Оправят” - оцветяват и добавят фреймове (едно време са снимали между 10 и 18 фрейма за секунда и затова сега, като се гледат архивни кадри, все едно насичат и скачат на екрана). Отделно са наели хора, които да четат по устните, за да разберат какво си казват войниците. Защо това е важно за повествованието ли? Защото в самия филм участват стотици безимени “актьори”, локациите са безименни, битките - също. Самият Джаксън твърди, че това е търсен ефект, защото не искал филм по сценарий, ако е имало надписи кой и къде е, трябвало нон-стоп да пише нещо на екрана…\nИзпратени на смърт, тези момчета изпитват всички нюанси на битието и това личи не само по действията им. Но и по погледите, усмивките, бръчките. Безценно е да се наблюдава. Архивни кадри от Първата световна война са рядкост - бисер е това, какъв ти бисер, диамант!\nНяма как да ви спойлна финала - историята няма как да се пренапише, но вероятно мога да ви повредя преживяването. СПОЙЛЕРИ НАПРЕД!\nThey shall not grow old e документален филм за Първата Световна Война. Повествованието обхваща целият период от 4 години (знаете ли, че заради някой фаталист примирието влиза в сила на 11.11.1918г. в 11 часа, като е постигнато много по-рано и ако не е е било толкова важно да се спази датата и часа, са щели да бъдат спасени много човешки животи?) Във въпросния конфликт се включват повечето Велики сили и Империи, обединени в две противостоящи коалиции – Антантата (Франция, Руска империя, Великобритания, Сърбия и много други държави) и Централните сили (Германия, Австро-Унгария, Османска империя и България). Над 70 милиона войници, от които 60 милиона европейци, са мобилизирани, а повече от 15 милиона души от тях загиват. В общи линии това прави Първата световна война една от най-унищожителните. Историята проследява съдбата на британски военнослужещи… Ей така, спонтанно появили се в някакви записи.\nВиждаш как една малка кутийка на човешкото съзнание и знание за онези времена се разраства и добива плътта на буквално деца, изпратени за “чужда вяра курбан да стават” в една безсмислена война, “която ще свърши, още утре ще свърши, дори няма да стигнем до фронта”. Виждаш смехотворните и наивистични (все пак това е първата война с ширупотреба на технически “чудеса”) възприятия на съвременниците на конфликта. Виждаш как хора стават свине на фронта, но не и в духовно отношение (там порастват, въпреки подвеждащото заглавие). Виждаш колко е важна малката “джвъчка” за голямата машина във всяко едно отношение. Виждаш, да, буквално! Казаното от архивните записи на оцелели войници е онагледено от архивните кадри. Да, споменаването на архиви многократно е нарочно. Евала на монтажистите, на режисьора, шапки доземи!\nИма моменти, които те задавят от плач… И далеч не е само финалната битка, когато чакат в окопите, за да станат пушечно месо. Много са критикувани руснаците заради действията си към собствените си войници край Сталинград. Ами не са само те. Ревах като магаре когато момчетата умираха в лепкавата кал при невоенни действия, затънали като в метафора на действителността. С тази разлика, че метафорите са реални всъщност… Драх се когато немският войник отпи вода, поднесена му от неговия убиец и с предсмъртен дъх каза “Това беше великолепно. Благодаря Ви, сър!”. Хълцах, когато младежите се прибраха осакатени ментално и физически и бяха приети като отломки. Цивилизация.\nНе знам какво повече да ви кажа, за да ви убедя да го гледате. И без това стана нечетимо дълго, не ли?\nП.П: Това лято ходих в Ипър - градче точно на фронтовата линия, на пътя на окопите (когато гледате, ще ви се изясни за окопите). Разрушено напълно по време на Първата световна война и в последствие реставрирано. Не очаквах нищо конкретно. Разквичах се глас още на експозицията “Life in the trenches”. После когато дойдоха газовите атаки и “спешната” помощ бях вече в истерия и крещях на някакво идиотско белгийче да мълчи и да покаже уважение. На финала, когато разказваха с артефакти за гробовете и пренасянето на костите, вече хълцах безутешно. Едва стигнах до гарата, а трябваше да бързаме.\nП.П2: Снимка на корицата е личен архив, няма общо с филма.


Черни връзки и приспивни песни | КНИГИ И МУЗИКА\nЗдравейте, и добре дошли обратно! Най-накрая имаме малко зимно време тук. По-добре късно, отколкото никога, предполагам. В момента се надяваме, че ледът в прогнозата за тази вечер всъщност не пристига тук. И докато се надяваме, машината за хляб пече вкусен миришещ хляб и свеж пай се охлажда на плота. Вечерята трябва да е страхотна. Днес дори имах малко време за четене и смятам, че ще имам повече утре, което е добре, защото на ъгъла на бюрото ми за този месец има няколко интересни изглеждащи книги.\nТози път навън имам Черните вратовръзки и приспивни песни на Джейн Грейвс (Grand Central, получени от издател), като Бернадет Хоган напусна работата си като бодигард на Джеръми Бриджис след една дива нощ с\nпричудлив, богат ерген. Джеръми би искал Берни да се върне на работа, но тя отказва. Тогава тя открива, че е бременна и единственото, което иска от Джеръми, е постоянното му излизане от живота й и живота на скоро раждащото й се бебе. Само Джеръми отказва да отиде тихо. Или изобщо. Неговото собствено възпитание остави много да се желае и той реши, че всяко негово дете ще познае баща си, ще го има в живота си. И колкото повече време прекарва да се занимава с подробности с Бърни, толкова повече иска да участва и в живота й. Не бях голям фен на предишната работа на г-жа Грейвс, така че когато тази кацна на бюрото ми, не бях особено развълнувана. Честно казано, въобще не възнамерявах да го прочета. Но аз го започнах и макар да не казвам, че го харесвам, със сигурност ми хареса много по-добре от предишните книги на този автор. Не съм особено влюбена в Бърни, въпреки че майка й беше забавна. Много ми хареса Джеръми, тъй като той имаше доста проблеми, които трябваше да преодолее в живота си, а успехът му в настоящето е напълно заслужен. Наистина се вкорених за него, за да има своя щастлив край. Не бих казал, че намерих този вратар, но няма да прехвърля автоматично бъдещи книги от този автор в стека без рецензия с надеждата да намеря друг герой като Джеръми. Заемам три от петте стрели на Купидон за тази.\nКравата Лола - Детски Песни | HeyKids (Януари 2021)\nТагове Статия: Черни вратовръзки и приспивни песни, романтични романи, романтични романи, романтични книги, рецензии на романски романи, рецензии на романтични книги, съвременни романси, Джейн Грейвс, Черни вратовръзки и приспивни песни


САЩ нанасят дипломатически удар, Русия ще отвърне - Свят | Vesti.bg\n29 декември 2016, 21:34\nГ оворителят на руското външно министерство Мария Захарова заяви, че Русия ще отговори на всички „враждебни стъпки”, които САЩ решат да предприемат.\n„Необходимо е хората в Белия дом ясно да разберат, че ако Вашингтон се ангажира с нови враждебни стъпки, то ще получи отговор. Това се отнася до всички действия срещу руските дипломатически мисии в САЩ, които веднага ще рикошират върху американските дипломати в Русия”, категорична е Захарова.\nДнес американските власти обявиха за персона нон грата 35 руски дипломати, които работят във Вашингтон и Сан Франциско. Те ще трябва да напуснат САЩ до 72 часа. Президентът Барак Обама заплаши, че това е едва началото на санкциите срещу Русия.\n„Разбира се, че ще има ответни мерки. Ще бъде разчистено и посолството на САЩ в Москва, а най-вероятно и консулствата“, заяви в отговор първият заместник-председател на комисията по международните работи на Съвета на Руската федерация Владимир Джабаров.\nОще в сряда администрацията на Обама обяви, че подготвя ответни действия срещу Москва заради умишлената ѝ намеса в президентските избори. Наказателните мерки ще обхващат налагането на икономически санкции и промени в дипломатическите мисии.\nОсвен това ще бъдат затворени два руски обекта в Ню Йорк и Мериленд, които са използвани с цел събиране на разузнавателна информация.\nВъвеждат се санкции срещу девет юридически и физически лица, включително две руски разузнавателни агенции и три компании, които са предоставили материална подкрепа за хакерски атаки на американска територия.\nОчаква се да бъдат предприети и други ограничения, включително в областта на цифровото пространство. Част от мерките няма да бъдат огласявани публично.\n„Може би администрацията на Обама не се интересува от това, което ще се случи с двустранните отношения, но историята няма да му прости поведение от типа „след нас и потоп”, подчерта Захарова.\nПо нейните думи САЩ се опитват да сплашат Русия със слухове за разширяване на санкции, дипломатически мерки и саботаж срещу руски компютърни системи, като отмъщение за предполагаемата руска намеса в президентските избори през ноември.\n„Честно казано, ние сме уморени от лъжите около руските хакери”, посочи Захарова.\n„Преди шест месеца администрацията на Обама извади тази дезинформация, за да подкрепи необходимия кандидат по време на президентските избори през ноември. След като не успя да постигне целта си, той се опитва да се оправдае личния провал с отмъщение в руско-американските отношения”, смята говорителят на руското външно министерство.


Хуберт Хуркач донесе историческа първа титла за Полша от турнирите "Мастърс" - Спорт - Дневник\n09:04, 05 апр 21 /\nХуберт Хуркач е изненадващият шампион от турнира от сериите "Мастърс" в Маями. Полякът донесе първата титла за родината си от това ниво в мъжкия тенис.\nВъв финала Хуркач победи със 7:6 (4), 6:4 италианеца Яник Синер. Той се възползва отлично от отсъствието на водещите тенисисти, но освен това постигна и серия успехи срещу Стефанос Циципас, Андрей Рубльов, Денис Шаповалов и Милош Раонич.\nСпечелването на отличието изпрати поляка за пръв в топ 20 - той скочи с 21 места и вече е 16-и, като измести българина Григор Димитров.\nРейтинг: 834 11:17, 05 апр 21 Неутрално\nБраво на момчетата! Било е ден на Хуркач, ликуй Унгария.\nРейтинг: 3730 12:16, 05 апр 21 Неутрално\nИ аз го мислех за унгарец, ама той бил поляк.\nРейтинг: 1847 13:47, 05 апр 21 Неутрално\nИ аз ги бъркам, понеже унгареца е Фуркач, но браво на поляка, чудесна победа. Това си е ценно и е добре да ни напомни за победите на нашия човек - вижда се че за страни без традиции в този спорт, до такива победи се стига трудно и рядко, при това няма показател по който да се сравняваме с Полша - население, икономика или стандарт.\nРейтинг: 4444 14:05, 05 апр 21 Неутрално\nЦялото им семейство е спортно. Майка му, Зофия Малишевска, е бивша юношеска шампион-тенис, сестра му, сега на 14 години, също иска да стане професионална тенисистка. Самият Хуберт (той е от Вроцлав) е на 24 години, и има данните да остане в групата на 20-те най-добри - работи упорито, ръст 1.95м, слуша треньора си от 2019 насам Крейг Бойнтън.\nРейтинг: 5554 14:13, 05 апр 21 Неутрално\n"...той скочи с 21 места и вече е 16-и, като измести българина Григор Димитров."\nКак ще изпреварва точно наш Гришо\n21:23, 08 май 21 / Спорт 8\n20:58, 08 май 21 / Свят 19