Къща за гости Севда — Rezervaciq.com\nБанско, ул. Скопие 18\nКъща за гости Севда се намира на 800 м. по права линия от центъра на Банско. Наблизо са Добринище, Баня, до Банско и Разлог и разбира се Благоевград. Това място отстои на 1.1 км. в права линия от кабинков лифт Банско, а лифт Чалин Валог е разположен на 3.1 км. по въздух. Препоръчваме Ви да намерите време за историко-етнографски комплекс Радонова къща на 620 м., пейнтбол Банско на 720 м. и музей Велянова къща на 750 м. по въздух. Нашите потребители предпочитат изброените близки алтернативи – Хотел Шато Вапцаров - Банско на 150 м., СПА Хотел Планински Романс - Банско на 310 м. и Бизева къща на 340 м. по права линия.\nТова място има 1 звезда. Къща за гости Севда разполага с три различни типа настаняване – двойна стая със спалня или с 2 отделни легла, апартамент с 2 спални и единична стая с баня. Чистотата е оценена от реални клиенти като превъзходна, а комфорта като отличен. Посетителите на обекта са свободни да се възползват от диетично меню - при предварителна заявка и ресторант в обекта. На 680 м. от Къща за гости Севда отстои Механа Мацурев хан - Банско, а на 850 м. в права линия - Нощен клуб Oxygen - Банско. Изключителната релаксация може да бъде подпомогната от налична парна баня в обекта. По време на престоя си гостите с деца ще имат възможността да се възползват от канали за деца на ТВ. Настаняването е възможно след 14:00 часа, а отрегистрирането трябва да е преди 11:00 часа. Туристите ползват бързо/експресно настаняване и напускане и 24 часова рецепция. Къща за гости Севда е сред истински предпочитаните къщи за гости в Банско! Цената на настаняването е оценена като много добра от нощувалите. Обектът предоставя на своите клиенти безжичен интернет навсякъде - безплатен. Горепосочената опция е оценена от пребивавали гости като много добра.\nTV, хладилник в стаята, кабелна телевизия в стаята, апартамент - младоженци, тераса/веранда, хавлиени кърпи в стаята, гардероб за дрехи, сутрешно събуждане по телефон, баня към стаята, WC , безплатни принадлежности в банята, душ в банята, спално бельо/чаршафи, мека мебел, допълнителна WC, вана/душ, достъпност на високи етажи - само по стълби, паркет/дървен под, хавлиени кърпи/спално бельо - заплащане, вип помещение,\nсейф/каса в обекта, трансфер - платен, стаи за непушачи, кът за пушене, обяд в пакет, отопляне, осигурен превоз, други,\nпарна баня, плажни хавлиени кърпи,\nна 0.55 км от 95 лв\nна 1.58 км от 231 лв\nна 1.53 км от 198 лв\nTV, ресторант, парна баня, сейф/каса в обекта, хладилник в стаята, градина/зелена площ, кабелна телевизия в стаята, рецепция-денонощна, багажно помещение, трансфер - платен, апартамент - младоженци, тераса/веранда, стаи за непушачи, кът за пушене, бързо настаняване и напускане, хавлиени кърпи в стаята, гардероб за дрехи, сутрешно събуждане по телефон, баня към стаята, WC , безплатни принадлежности в банята, душ в банята, семейни стаи/помещения, обяд в пакет, отопляне, осигурен превоз, безплатен безжичен интернет навсякъде, спално бельо/чаршафи, домашни любимци - забранени, мека мебел, допълнителна WC, зала с телевизор - обща, ТВ канали за деца, вана/душ, кът за пикник, достъпност на високи етажи - само по стълби, други, заявка на диетична храна, паркет/дървен под, за непушачи, външна/градинска мебел, лично шакфче - рецепция, плажни хавлиени кърпи, камина на открито, хавлиени кърпи/спално бельо - заплащане, вип помещение,


Автор Тема: "пшеницата - маскираният убиец" (Прочетена 22501 пъти)\n« -: 31-10-2013, 22:32:47 »\nПуснаха нова книга , някой ако иска да я прочете и да поразкаже.\n« Отговор #1 -: 20-11-2013, 13:55:45 »\nД-р Мария Генкова-Папазова за „Пшеницата – маскираният убиец” от д-р Уилям Дейвис\n« Отговор #2 -: 20-11-2013, 20:24:38 »\nУникална информация. Същият Ротшилд установява контрол върху фармацефтичната индустрия в началото на миналия век. Коментарът е излишен.\n« Отговор #3 -: 21-11-2013, 10:22:55 »\nВсъщност тази информация не е съвсем нова. Може във въпросната книга да са направени по обстойни\nпроучвания и да се дават доказателства, но много истински природни земеделци(Фукуока, Холцер, Рьоделбергер) пишат по темата.\nВ общи линии това за което говорят е, че новите сортове плодове, зеленчуци и зърнени, както и новите породи животни\nсе селектират(а сега и генно модифицират) с цел по-голямо натрупване на въглехидрати, белтъчини, витамини,\nминерали, млякодобив, месодобив. Всяка една от тези модификации води до дисбаланс. Имунитета на растенията пада,\nпривличат се повече насекоми-"вредители"(от по-сладките плодове например). Такива растения и животни могат да се\nотглиждат само със системното прилагане на препарати за подхранване, защита и лечение.\nВъзниква въпросът - "Как продуктите от такова дисбалансирано растение или животно със слаб имунитет, което\nе неспособно да защити себе си ще се отразят на мен?"\nНяма нужда от отговор, той е ясен!\n« Отговор #4 -: 22-11-2013, 23:16:28 »\nЕто я книгата на английски. Има интересни идеи и става за четене.\n« Отговор #5 -: 23-11-2013, 12:07:38 »\nвъпрос малко офтопик, към тези които като мен не смятат напълно да изключват житните...знаейки че всички вече са на риск генно модифицирани, как се ориентирате вие? аз като взимам зърно от биофермер пак няма гаранция че е ок, а напоследък разбирам че и оризът е подобряван и са плъзнали нови сортове.\nмога да си смилам аз семената или да правя кълнове и само домашно хляб, но с какво?то не остана друго, ако и жито, просо, ръж та и ориза елиминираме, в зимния сезон какво ще остане?\nсамо лимеца, дето се писа че устоява на опитите за генно модифициране?\n« Последна редакция: 23-11-2013, 12:11:43 от ribkata »\n« Отговор #6 -: 31-12-2013, 11:22:14 »\nДо момента не съм толкова убеден във вредността на пшеницата, колкото въпросният лекар обяснява в книгата. Със сигурност пшеничните изделия са една от главните причини за наднорменото тегло, но към тази група спадат захарта, както и всички храни с висок гликемичен индекс.\nПодозирам е истина това, че пшеницата има "наркотичен" ефект, подобно на млякото и млечните продукти, но дори да приемем това за факт, то по никакъв начин не отхвърля хранителните качества на растението.\nД-р Дейвис не отхвърля само храните, съдържащи рафинирано пшенично брашно. Той отхвърля пшеничните кълнове, брашната от пълнозърнеста пшеница, както и всички хранителни продукти, които съдържат дори минимални количества пшеница. Книгата преспокойно може да бъде озаглавена "пшеничен геноцид" и то най-вече на вида Triticum aestivum (обикновената пшеница).\nДопускам, че пшеничните изделия имат негативен ефект върху определена група индивиди, отключвайки автоимунни механизми, подобни на тези при цьолиакията. Приемам, че пшеницата е един от главните фактори за наднорменото тегло (но не заради друго, а поради това, че е главният източник на въглехидрати за съвременния човек), особено при генетично предразположени индивиди. Но не бих бил толкова краен и категоричен като д-р Дейвис, дотолкова, че да издам книга, чрез която публично и безапелационно да отхвърля пшеницата като хранителен източник.\nИ още нещо, с което приключвам коментара - малко се спекулира с терминологичия израз "генно-модифицирани храни/организми". Под ГМО в публичното пространство се разбира промяна в генома чрез използването на биотехнологични методи - "насилствено" отстраняване или прибавяне на гени с цел отстраняването/придобиването на определени качества и белези. Пшеницата не е ГМО в този смисъл на думата. Съвременната пшеница е получена чрез естествено опрашване на различни видове пшеница (род Triticum). В биологията това се нарича рекомбинация.\nНадявам се за в бъдеще честната и безпристрастна наука да ни даде повече информация за това по какъв начин съвременната пшеница въздейства върху човешкия организъм.\n« Отговор #7 -: 31-12-2013, 12:28:09 »\nАлекс, дай първо да прочетем книжката и после да коментираме Знаеш, когато човек се позапознае , най-често му се пренареждат аргументите\nИ за кравето мляко доскоро се считаше , че е здравословно ( или поне - не толкова проблемно..) но вече се установи съвсем друго..\nА с "честната и безпристрастна" наука ще имаме все по-големи проблеми във времената на глобализъм и монополизъм. Честният човек, независимо дали е учен или обикновен "пролетарий" по презумция е беден и няма как сам да си финансира изследванията и затова допира до други..\nНо дори и да има средствата ( като Хари Хокси,който е бил милионер още през 1920 ) ,пак не успява да си извърши изследванията , ако се случи те да застрашат нечий интерес ( в случая - онкоиндустрията)\n« Последна редакция: 31-12-2013, 12:40:54 от бате Бино »\n« Отговор #8 -: 31-12-2013, 12:31:52 »\nБате Бино, коментирам я, защото я прочетох.\n« Отговор #9 -: 31-12-2013, 12:44:45 »\nБраво! Нахвърли накракто ( докато ти е още прясно ) и ако не ти тежи разбира се , основните му доводи на доктора. За всички ще е полезно.\n« Отговор #10 -: 31-12-2013, 12:49:35 »\nВъзможно най-накратко - пшеницата е виновна за повечето от социално значимите заболявания - диабет, наднормено тегло, артрит, сърдечно-съдови заболявания. Причината за това е "ГМО" пшеницата, която са създали преди няколко десетилетия с цел по-голям добив и резистентност срещу болести.\nП.С. Чел съм книгата преди няколко месеца, когато излезе на пазара, така че не знам дали за теб това е "прясно".\n« Отговор #11 -: 31-12-2013, 14:10:00 »\nТоест ти не си съгласен с автора , така ли ? Как мислиш , защо на децата болни от аутизъм като им спрат глутена и има видимо подобрение ?\n« Отговор #12 -: 31-12-2013, 14:28:47 »\nЦитат на: titan в 31-12-2013, 14:10:00\nНе, просто не бих бил толкова краен на негово място. Но това съм аз. Колкото до диетата без глутен и казеин при деца с аутизъм - има доста противоречиви резултати. При някои има драстично подобрение, при други - пълна ремисия, при трети - нулев резултат. Което отново показва, че пшеницата се явява вреден фактор, но при определена група индивиди. Още много изследвания и наблюдения са нужни преди да отхвърлим с лека ръка пшеницата. Поне така мисля аз, не ангажирам никого с мнението си.\n« Отговор #13 -: 31-12-2013, 15:28:32 »\nАз да ти кажа освен негативни резултати от глутена други не съм срещал, посочи ми линкове, където са отразени позитивните резултати , за да ги проверя,че се заинтересовах сериозно, моля!\n« Отговор #14 -: 31-12-2013, 15:40:31 »\nЦитат на: titan в 31-12-2013, 15:28:32\nНе говорим просто за глутена. Говорим за пшеницата като цяло. Явно е, че глутенът, когато е в определени граници или притежава определена структура, не се явява като опасност за организма, както например е при лимеца. Ами пшеничните кълнове или wheat-grass-а? Защо толкова хора, занимаващи се с природна медицина, ги препоръчват?\nПредполагам, че доста хора имат висока поносимост към глутен и за тях консумацията на пшеница не е проблем. Ако не беше така, то нямаше да има здрави хора по земята.\nДържа да отбележа, аз не съм защитник на пшеницата. Не твърдя, че и тя мащабно погледната не е вредна. Но все си мисля, че са нужни още изследвания в тази сфера, за да твърдиш категорично, че никой човек по земята не бива да яде пшеница, ако не иска да се разболее от автоимунна болест, сърдечно-съдова болест, диабет и т.н. Така че, моля, не ме изкарвайте краен. Просто съм възпитан и научен да мисля малко по-критично, в такава среда съм израсъл, което може би ме е ощетило, но това е животът.\n« Отговор #15 -: 25-10-2014, 20:32:16 »\nКнигата я има преведена на български в библиотека "Спиралата".\n« Отговор #16 -: 27-10-2014, 21:20:24 »\nБлагодаря за линка -книгата за мен беше изключително полезна, (макар в нея да има неща, с които не съм съвсем съгласна) и носи ценна информация , която заслужава да бъде прочетена .\n« Отговор #17 -: 27-10-2014, 22:56:52 »\nСподели с какво не си съгласна , Зинаида, не се притеснявай\n« Отговор #18 -: 28-10-2014, 17:31:21 »\nАми съвсем банално е - на места пише, че например трябва да се консумира сирене .... Може би защото аз съм се психясала на тема вредни храни и таквиз наглед дребни неща ми вадят очите\nИначе аз и друг път съм писла , че нямам чак такива мащабни знания, свързани със световната коснпирация (не само срещу здравето ), за да анализирам надълго и нашироко книгата със задълбоченият погед (какъвто имат част от регистрираните във форума ). Моят прочит е като на редови читател , така че моля те Бате Бино (ти знаеш че си ми Гуру в живота ) не ме засрамвай\n« Отговор #19 -: 28-10-2014, 19:30:04 »\nЕе, Зинаида, ти си тоя , който засрамва, с тези комплименти..\nМоята благородна идея беше да мина метър с четенето поне на тази книга, като някой ,който я е чел, да я резюмира накратко\nНо ти напипа изкусно оправдание , с което да се измъкнеш "Редови " читател не чете такива книжки..\n« Последна редакция: 28-10-2014, 19:32:53 от бате Бино »


Социалисти поискаха отваряне на границите за всички украински българи - Национално Движение Русофили\n06.02.2015 at 10:50\nСоциалисти поискаха отваряне на границите за всички украински българи\nБългарите в Украйна са застрашени! В много територии населени с българи, като Нови Троян, Кулевча и Димитровска, хората протестират и не позволяват да се връчват повиквателни, заявявайки , че в никакъв случай няма да пуснат мъжете си да се бият в братоубийствената война, планирана и ръководена от западни русофобски правителства. Никъде по българските медии не се чува нищо за ситуацията на нашия етнос в Украйна. Президентът, правителството и всички партии мълчат и не предприемат никакви мерки, нито пък заемат позиции по един толкова важен и належащ въпрос.\nТова се посочва в декларация на ИБ на РС на БСП – район Искър.\nУкраинските българи не са по-малко българи от нас! Те пазят и носят нашата култура, традиции и език, и вместо Република България, като техен суверен етнически представител, да защитава тях и техните интереси, тя мълчи и ги оставя на произвола на войната и на милостта на съдбата. Русия отвори своите граници за всички руснаци, които искат да се приберат в своята неформална родина и да избягат от налагащия се в Украйна западен варваризъм. Същото направиха Полша и Румъния за техните етноси, живеещи под режима на Петро Порошенко. Единствена България изостави своите деца, нашите братя и сестри, да се лутат безнадеждно и да понасят резултатите от една международна политическа игра.\nНие настояваме парламентарната група на БСП – лява България да внесе решение за отваряне на границите за всички украински българи, които искат да продължат да водят нормален и цивилизован начин на живот. Парламентът трябва да приеме декларация в защита на българите в Украйна, а Министерството на външните работи да отправи нота по този въпрос до украинското правителство, пише още в документа.\nНие предоставяме убежище на хиляди бежанци, много от които могат да бъдат терористи или агенти на Ислямска държава. Храним ги, даваме им домове, подпомагаме ги финансово, само защото Европейският съюз изисква това от нас и политически марионетки като Меглена Кунева и Борисов 2 изпълняват без дори да се замислят за последствията върху обществото ни. Щом за бежанци, които нямат нищо общо с България, има място и средства, значи ще има и за украинските българи, които са наша кръв и плът. По конституция България е длъжна да защитава интересите и да помага на всеки един българин, независимо в коя държава се намира той!\n#бесарабски българи #Социалисти #Украйна


Храни богати на витамин В6 | Gotvach.bg\ngotvach.bg»Статии»Кое за какво е полезно»Храни богати на витамин В6\nТялото ни се нуждае от различни витамини и минерали, за да бъде то в добро здраве. Разнообразното и здравословно хранене може да ни осигури необходимия прием от тях. Витамин B6 е един от най-важните за организма, нужен за правилното поддържане на червените кръвни клетки, метаболизма, нервната система, имунната система, както и за много други биологични процеси в тялото.\nСимптомите от дефицит на Витамин B6 могат да бъдат слаба имунна система, обриви, напукани устни, умора, липса на енергия. Те допълнително могат да причинят раздразнителност и тревожност.\nРедица изследвания показват, че ниското съдържание на Витамин В6 увеличава риска от сърдечен удар, както и води до редица други физически и психически проблеми.\nВитамин B6 трябва да се набавя ежедневно. Дневната му доза трябва да бъде около 2 мг, но, разбира се, това зависи от много фактори като пол, възраст и др. За щастие Витамин B6 се съдържа в редица вкусни храни, които можете да си набавяте лесно и често.\nКонсумирането на различни ядки е един лесен и здравословен вариант, който ще ви осигури този важен витамин. Само в 100 грама шамфъстък се съдържат приблизително около 56% от дневните нужди на Витамин B6. Добавете още към менюто си орехи, кашу, лешници, фъстъци.\nРибата тон е изключително богата на различни витамини и минерали като Витамин B6, магнезий, фосфор и калий. Други видове риби с високо съдържание на Витамин B6 в приготвено състояние са сьомга, риба меч, и херинга.\nПорция със 100 грама пуешко месо осигурява 40% от дневния препоръчителен прием на витамина.\nСлънчогледовите семки ще ви осигурят витамини Е, В1, B6, желязо и B9. Добавяйте ги към салати, основни ястия, смутита или просто ги хапвайте така.\nКонсумацията на нахут може да ви осигури 55% от дневната стойност на Витамин B6. Нахутът е една от най-добрите храни с Витамин B6, а в него допълнително се съдържат още фибри, протеини и въглехидрати.\nБананите са сред най-предпочитаните плодове за хапване. Освен на калий те са богати и на Витамин В6, който помага за превръщането на въглехидратите в гориво - в 100 грама се съдържат около 18% от ежедневните нужди на витамин В6 за организма.\nВижте и всички ползи на комбинацията магнезий и витамин В6. А за да сте сигурни, че нямате никакви липси на хранителни вещества, редовно хапвайте витаминозни салати.


Caught Somewhere in Time: Нарисувай на небето звезди\nСлушай, сега ще ти разкажа за времето, когато нощта стана вечна и всички звезди паднаха в безкрая. Oт тогава за нас няма вече сутрин и ден, а само мрак и тъмнина. Изчезна светлината отведнъж, изсмука я бездната. Сега само понякога въздухът ще заискри от студ, кристален и пронизващ, такъв го знаеш и ти, но онази картина, която бе някога над всички – на небето, оцветено от светлините на залеза и на греещите звезди, само аз я помня. И макар да знам, че никога не ще видя повече в живота си нито синевата на деня, нито топлината му, не спирам да си ги спомням през студените нощи.\nСега, когато светлината я няма, не можеш да повярваш, че някога е имало понятия като утрин и изгряващо слънце. Ти познаваш само воя на самотния вълк, който дебне в тъмнината и това те кара да настръхваш. Някога не ни беше страх от нея, знаехме, че си тръгва с идването на деня. А сега тя е всичко и всяка клонка е наш враг, насочил пръст, с който да прободе, остър и безмилостен, такъв, какъвто никога не е бил. Тежко живеем в прегръдката ѝ, стиснала ни е в ледената си шепа, но оцеляваме въпреки това.\nМного помня и ще ти го разказвам, помни и учи, че ще дойде ден, в който ще започна да забравям. Нали остарявам, бавно, но неизменно.\nТака е при човек, това от мен го знай, ден за всичко има - един за живот, един за смърт. Като думите – една за радост, една за скръб. И като песните – една, когато се родим, и друга, с която да се оплачем.\nНе заспивай, знаеш, че сме на пост. Може глутницата да мине насам. Ето, на, пийни си от чая и се ободри, още доста ще постоим, сам го знаеш.\nНякога имахме такива умения, невиждани умения. Самият аз бях високообразован и много ценен от останалите. Не би ме разбрал, но работех нещо, което днес бих нарекъл – Четец на звезди. Нали съм ти разказвал за тях, за звездите, често ги споменавам. Чувал си ги, знам аз, че си ги чувал, но не си ги виждал никога. Тогава светлинките им си играеха на небето и аз исках да ги достигна, дори да се разхождам между тях.\nИмаше хиляди мечтатели като мен, събраха ни на едно... за късмет навярно. Бях в екипа, който създаде свръхускорителния двигател. Запомни думата! Я опитай да я повториш… добре, запомнил си. Недей да дремеш, нали чу, че глутницата е минала оттук скоро. Заспиш ли, направо за закуска ще станеш на вълците. Пийни си още от чая и слушай нататък.\nНаправихме тази чудесия, която трябваше да даде на хората възможността да полетят смело към звездите и един ден обявихме на света откритието си. Пред човечеството се откриваха безкрайни хоризонти, космосът ставаше достъпен и близък. С този тип двигател можехме да отидем навсякъде и то за съвсем кратко време. Доказали го бяхме теоретично и частично на практика – изпратихме малка машинка до една от последните планети на нашата система. Двигателят я ускори със съвсем малка част от мощността си и тя отиде за време, което беше фантастично бързо. Холографен запис на опита се излъчваше навсякъде по света. Показвахме компютърни симулации на това, което би могъл да постигне двигателят с пълната си мощност.\nЯ кажи как се казваше? Добре, запомнил си правилно, паметта ти е отлична, нищо, че си още дете.\nИ така, показахме на хората с каква бързина вече можем да се движим и всички от нашият екип станахме герои. Какви ли награди не получихме, но друг път ще ти разказвам за това. Беше един безкраен празник, цветове и светлини, усещания, преливащи в пъстра картина. Не можеш да си го представиш, нали не познаваш цветовете, за светлините да не говорим, но за мен си е останал невероятен спомен от тези дни.\nЯ чакай, чуй, това да не са вълците? А, не са ли... Мишки ли са? Тогава няма страшно, те, мишките, не са опасни за нас.\nЕх, вие младите сте станали същински прилепи – имаше някога такива животинки, като малки мишлета, но крилати. И също като теб не виждаха, но слухът им бе уникален. Аз, знаеш, все още с очите се оправям по-добре, слухът ми не е като на вас, новородените, вие сте истински прилепи, само дето още не сте почнали да висите от таваните.\nЯ дай тука чая, ще си сипя малко, че нещо ми пресъхна устата. Охо! - силен съм го направил, както трябва да е. Дълго търсих от тази тревица, как ли ѝ викахме едно време? Забравил съм вече. Не, не е шипка, ти хубаво си я запомнил нея, но не е. Шипката е друга, но не съм я виждал от години, дали е и останала някъде, това не знам. Тя студа от последните времена едва ли го е прекарала.\nСлушай сега, че се отплеснахме. Тази история гледай да запомниш, то шипката я видиш някога, я не видиш. Слушай!\nКогато решихме да изпратим първия екипаж към една от множеството от откритите планети в космоса, за която предполагахме, че е идеална за живот, стана нещо, което никой не бе очаквал. Цялото човечество се вдигна и блокира космодрумите. Всеки искаше да полети към тази планета, нашата беше отдавна пренаселена и изчерпала ресурсите си, вече изтощена издъхваше под тежестта на милиардите. Това безумие стана заради прехваляването на свръхускорителния двигател. Бяхме показали симулация, че той може да използва Земята като космически кораб. Дори обяснихме подробно – съвсем теоретично - как може да се създаде изолиращ външните явления слой, който ще я пази от всичко в космоса и хората да си живеят под него, докато цялата планета се носи в пространството като един вид кораб.\nДали сме ги излъгали питаш? На теория това беше вярно, но го казахме само като уверение за възможностите на двигателя. Един вид реклама, която имахме неразумието да направим популярна. И как след това да убедим хората да се откажат от желанието си да полетят в космоса - звездите мамеха всяко сърце едно време.\nЗвездите... Ти никога не си ги виждал и не знаеш каква е тяхната магия. Далечни, нароени като мечти по нощното небе. Очите се реят сред тях, мислите политат... Не е като мрака, който сега те смазва с празното си съдържание.\nРеши се да се изпълни волята на хората. Превърнахме Земята в огромен космически кораб. Само за пет години изградихме и разположихме гравитационни камери на определените места. Те щяха да образуват пространствено-времеви изолиращ мехур, който да запази гравитацията, въздуха и осигури защита от радиационното лъчение на близките звезди, също и от сблъсъци с космически обекти. Маршрутът бе изчислен и времето за полет би трябвало да е точно една година. Щяхме да се движим с постоянна скорост близка до тази на светлината, като на разни интервали тя щеше да се увеличава до свръхсветлинната и да започне да намаля, като наближим планетата и после със съвсем бавен ход щяхме да се включим в нейната орбита. Така щяхме да имаме две обитаеми планети една до друга. Мехурът трябваше да ни запази от колизиите между пространството и времето. Лично аз имах някои опасения, че те могат да се слеят и да изкривят планетата-кораб в една плоскостна повърхнина, като я превърнат в съвсем малко късче концентрирана материя, но проверките от изчисленията на екипа не го потвърждаваха и отхвърлиха съмненията ми. Все пак май излезе, че съм познал - никой не знае къде сме сега, нито как изглежда света ни отвън.\nСипи ми още. Взех да се уморявам вече, не е като преди. Ти и да заспиш, слухът ти ще е буден и подсъзнанието ти винаги бди. Пето поколение се раждате в тъмнината, мисля си дори, че след още едно-две може и без очи да се появявате; те и без това са толкова ненужни тук, в този свят на тъмнина. Ето, ти си ми казвал, че чувайки шум получаваш и образ в главата си. Само че не такъв, какъвто аз получавам, а някакъв твой си образ-картина. Нали?\nПроменяте се и това е! Може и от тъмнината да е, но може да е и от мястото, в което сме попаднали. Прилепи на ултразвуковия мрак. Кога ли ще увиснете в пещерите с главите надолу.\nКакто и да е. Слушай нататък и помни. Другия път ти ще ми разказваш, пък гледай да си забравил нещо. Слушай сега!\nДойде денят, последния, както се оказа, в който щяхме да полетим. Слънцето за последно огря част от Земята, сега щяхме да го оставим да свети на безполезните за човечеството останали планети, десетки спътници и хиляди астероиди.\nВ определения час първо се включиха гравитационните камери, те създадоха бързоускорени магнитни вълни, запечатвайки всичко под тях, спирайки достъпа на всички космични сили отвън, превръщайки се в пространствено-времеви мехур.\nДа можеше да видиш тази неземна картина, дори и със слуха си да я видиш, пак щеше да останеш запленен от нея. Слънцето стана на пъстри петънца и през филтър от гъста виолетова мъгла, се издигаше до магнитния свод, който се разкъсваше от ярки мълнии, родени от сблъсъка на вълните. Беше нещо невиждано, плашещо със силата си, но и невероятно красиво.\nСтартирахме двигателя със съвсем слаба мощност, с която да се измъкнем от близостта на Луната. Защитното поле трябваше да я отблъсне и тя, лишена от привличането на Земята, трябва да се пръснала на късове астероиди или да е полетяла към някоя съседна планета.\nКой знае какво е станало с Луната, за нея съм ти разкавал преди, нали помниш, онази към която виеха някога вълците. Помниш я, да. И аз я помня, но едва ли има значение сега къде е пропаднала.\nПостепенно ускорявахме, Земята се понесе в космоса и без никакви проблеми изостави орбитата си. Слънцето се отдалечаваше, лъчите му избледняха и изглежда, че всичко вървеше по план и затова няколко часа след старта включихме на пълна мощност двигателите.\nДо този момент нещата се развиваха идеално и бях повярвал в успеха ни. Живота се беше запазил под онази обвивка. Но изведнъж всичко се обърна само за миг.\nЦялото небе, с всички звезди на него, се устреми към нас и се разля наоколо, след което изчезна завинаги. Като фокус – Хоп! – и остана само мрак. Студен и непрогледен. Така стана, така и остана до сега.\nНе знам защо и от какъв вътрешен катаклизъм, но Земята се разтвори и погълна с безкрайната си паст почти всичко. Водата заля останалото, после замръзна. Всичко това се случи за броени секунди. Малко места останаха годни за шепата оцелели като мен. Някои от животните и няколко вида растения също преживяха, бавно приспособявайки се към тъмнината, макар и променени. Ето, вълците сякаш се родиха в този нов свят - по-големи и по-умни от когато и да било под Слънцето. Новите хора и те са променени, също като теб и като твоите родители.\nКакво е станало ли? Кой знае, сине, кой знае...\nНавярно сме се забъркали с нещо, за което дори не е трябвало и да мислим. Трудно е да го обясня, но от дълго време си мисля за една теория. Няма никакво значение, но все пак е отговор на грешката. Чуй я, запомни и нея, може някой ден да послужи някому.\nПри достигането на подсветлинната скорост сме се понесли на повърхността на гравитационните вълни, понеже достигнахме границата на скоростта на светлината. Но така сме навлезли в пространството, в което материята е колабирала и гравитационните вълни са срещнали други вълни – далтонични. Двете полета са се сблъскали и е станало нещо, което е породило изкривяване на състоянието на пространството около света ни и така ни е запратило или някъде незнайно къде във Вселената, към която принадлежим, или ни е затворило в някое чуждо измерение, което може и да е лишено от понятието време. Ето, почти сто години минаха, поне толкова ги измервам по някогашните стандарти, но аз не се чувствам и наполовина от тази възраст. Нито ти знаеш, че си само на десет, а вече си съвсем голям. Никой не умира както някога в разцвета на силите си, хората успяха да родят нови хора. Вълците и те също се превърнаха в неовълци. Страшно ми е само като си помисля къде ли сме попаднали. Уж сме на старата Земя, а виждам, че не е тя. Нищо не разбра, нали? Празни приказки са за теб, но за мен са важни.\nЯ чуй! Това май са вълците, а? Какъв вой! Някога виеха срещу Луната, сега вият срещу мрака. Отминават ни, така ли? Ей, направо виждаш с този твой слух Ще ми се и аз да бях придобил тази способност. Нали ти разказвах за онези летящи мишки – прилепите? На такива сме станали. Това и ни остана - да се ослушваме като прилепи в нощта. Измряха прилепите, но виж, мишките оцеляха, дори и да са променени. Но вие младите, сте същински прилепи – чувайки виждате.\nСънувам често един сън. Станал ми е като навик. Сънувам, че си стоя сам насред този бездънен мрак. Стискам в ръка малка кофичка, в нея плиска сребристосиня боя. В колана съм затъкнал сноп от четки, хубави, с меки и естествени косми. После си взимам една четка и започвам да рисувам звезди. Крачка – звезда. Крачка – звезда. И така обикалям навсякъде. Правя доста дълга разходка, преди да спра да крача. Обръщам се и гледам доволен към звездната пътека. Искрящите им светлинки с хиляди блестят. Слизам под тях и се излягам, ей така, на топлата земя и без да мисля за нищо просто гледам звездното небе.\nЕй, де да имах такава звездна боя!\nХайде ставай, време е да вървим, други ще ни сменят. Виж, с времето никак не сте наясно. Не знаете, че може да го използвате. Но пък май сте си прави – кои сме ние, че да мислим, че имаме сили да караме една такава стихия да се съобразява с нас. Дори сега, тук, където и да сме, това показва само, че то се е смилило и ни е дало възможност да живеем някъде в него. Но за мен е по-успокоително като си мисля, че мога да го разделя между нощите.\nХайде, да вървим, че то моето е вече отминало, дошло е новото, вашето време.\nПубликувано от Г.Ф.Стоилов в 5:23 ч.\nExo 14 март 2011 г., 18:50 ч.\nИскам и аз да си нарисувам пътечка от звезди, но моите ще са влюбено-красиви и ще се разхождам в мечтателните си сънища по нея! :)\nГ.Ф.Стоилов 14 март 2011 г., 20:37 ч.\nИ Ехо ще стигне вървейки така, следвайки звезда след звезда, чак до безкрайността!


K.O.R.A. представят новия си албум „Inception“ в събота « The Other Side\nНачало » Българска сцена » K.O.R.A. представят новия си албум „Inception“ в събота\nK.O.R.A. представят новия си албум „Inception“ в събота\nТри години след излизането на „Out Of The Box“ – дебютния албум на K.O.R.A., настъпи моментът за представянето на нов материал от столичната банда! С 11 нови парчета, албумът „Inception“ е стъпка към по-тежък, бърз и модерен звук и в същото време запазвайки типичното за групата американско-южняшко Groove звучене. Комбинацията от сурови китарни рифове, режещ бас, експлозивни ударни и редуващи се тежки и чисти вокали, ще гарантират перфектното начало на дългата съботна вечер!\nДатата е 11 ноември 2017 г., а мястото – клуб Live & Loud в София. Съпорт ще бъдат талантливите момчета от HECKTIC. На разположение ще бъде както CD с новия албум, така и пресен мърч. Входът е 8 лева, а началото е от 20:00 ч.\nЕтикети: Club Live&Loud, концерт, Hecktic, K.O.R.A.\nBy bitango in Българска сцена, Клубове, Новини, Предстоящи албуми, Предстоящи концерти on ноември 8, 2017 .\n← „Гласовете на рока“ по „БНТ2“ и „BNT World“ на 9 и 10 ноември\t“Chakras” от Oliver Wakeman в „Картини от една изложба“ →


Creed Acqua Originale Asian Green Tea, парфюмна вода унисекс 100 мл. | enzo.bg\n/Марки/Creed/Acqua Originale Asian Green Tea\n1 размер на продукта 191,00 лв.\nВарианти Creed Acqua Originale Asian Green Tea\n167,20 лв. Отстъпка: 23,80 лв.\nИнформация за парфюма Creed Acqua Originale Asian Green Tea\nнероли, мандаринено-портокалов аромат, бергамот, лимон\nхелиотроп, теменуга, касис, зелен чай, роза\nAsian Green Tea е лимонов аромат за жени и мъже от колекцията Acqua Originale на луксозната, династична и частно притежавана марка нишови парфюми Creed. Марката Creed, освен с изключителната традиция, предавана от баща на син още от 1760 г. и с емблематичната история (над 250 години създаване на необикновени аромати за кралското семейство и други взискателни клиенти с изтънчен вкус) се гордее също с използването на древна техника за обработка на скъпоценни материали, избрани за производството на нейните ненадминати парфюми.\nКолекцията Creed Acqua Originale е жив ароматен дневник на Olivier Creed, известен дизайнер на аромати от династията Creed. Той улавя в него своите безбройни пътувания за вдъхновение за топ парфюмерията. Всеки един от парфюмите на тази серия е ода за интензивната зелена красота на природата. При парфюмната вода Asian Green Tea, вдъхновението за Olivier е Малайзия, една от най-любимите му азиатски дестинации.\nCreed Acqua Originale Asian Green Tea блестящо се отваря в главата от акорди на бергамот, мандарина, лимон и нероли. В богатото сърце замирисва хелиотропът, виолетка, зелен чай, роза и черен касис. Базата се състои от нотки на кехлибар, сандалово дърво и мускус. Улавящият и атрактивен тон на чая в сърцето на ароматния състав на парфюма се отнася до традиционната напитка на региона. Оттам идва и името на парфюмната вода - „Азиатски зелен чай”.\nПарфюмната вода Creed Acqua Originale Asian Green Tea се оценява особено от жените и мъжете, които обичат цитрусови аромати с оригинална нотка на чай. Завинаги ще спечели почитателите на уникални природни есенции и разбира се също всеки, който може да оцени качеството и лукса в един наистина безпрецедентен мащаб. Asian Green Tea е подходяща за деня и за вечерта и то през цялата година. Може винаги и веднага да пренесе своя притежател в красивата природа на Малайзия и да направи специален който и да е скучен ден с уникалната атмосфера.\nОсвен със завладяващите аромати, всички парфюми с марка Creed привличат също със своята изключителна и елегантна опаковка, която е модерна адаптация на историческото наследство. Очарователният светъл флакон Asian Green Tea като крила на мигрираща птица, е създаден от ръчно издухано стъкло в сътрудничество с производителя на луксозно стъкло с почти четиристотин годишна традиция (Pochet de Courval). Напълно вдъхновява със своя фин дизайн и златна декорация. Опаковката допълва красивата светла кутийка, отново със златни елементи.\nCreed Acqua Originale Asian Green Tea - миризма на цитруси, цветя и чай, вдъхновена от красивата Малайзия.\nОценка Creed Acqua Originale Asian Green Tea\nКакво е Вашето мнение за продукта Creed Acqua Originale Asian Green Tea?


МиШ- МаШ с МаРиЯ: Септември 2012\nПубликувано от Миш- маш с Мария в четвъртък, септември 27, 2012 Няма коментари:\nИзвестните и много вкусни понички, съпътстващи кафето на повечето американци, се появяват през 1950 г. Днес, след като съществуват повече от половин век, сладкишите имат почитатели в 40 страни на всички континенти. В забързаното ежедневие поничка с димящо кафе в чашка с надпис "Дънкин Донътс" са добра закуска, която пести много от времето. Вкусните донъти с пълнежи от плодов мармалад, крем и шоколад може да си приготвите и в къши с вариации на оригиналната рецепта. Просто се въоръжете с търпение, че са ви нужни поне ден и половина от приготвянето на тестото през запържването до пълнежа и поръската с пудра захар.\n3,5 чаени чаши брашно- възможно е да поеме и малко повече;\n3- 4 супени лъжици разтопено масло;\nРапично олио за запържване,\nПудра захар за овалване на поничките.\nПресейте брашното със солта в дълбок и подходящ съд за месене. Изсипете сухата мая в него и го разбъркайте. Яйцата и захарта разбийте на пяна,добавете прясното мляко и маслото и ванилията.Изсипете сместа към брашното постепенно докато разбърквате с лъжица. Омесете твърдо тесто. Покрийте го с фолио и го приберете в хладилник. Нужно е да престои минимум 5 часа. Моят съвет е да се приготви от вечерта. Сутринта си пригответе хартия за печене и поръсете с брашно. Върху нея разточете кора с дебелина около 2 см. и изрежете кръгчета с чаша или формичка за сладки, с диаметър какъвто прецените. Оставете така поне два часа на топличко, докато поничките втасат или удвоят обема си на височина.\nЗагрейте олиото в дълбок съд, например касерола. Олиото трябва да е достатъчно за да плува поничката в него.\nЗапържете до ръждив загар за по минута- две,на всяка от страните.Готовите понички вадете върху сито, за да се отцежда ненужната мазнина.\nДокато са още топли, обилно ги оваляйте в пудра захар.\nПредставих ви основната рецепта за понички. Следващата стъпка е пълнеж с крем, с шоколад или конфитюр. След като изстинат поничките правите с шило дупчица през която вкарвате пълнежа. Добър апетит !:)\nПубликувано от Миш- маш с Мария в неделя, септември 16, 2012 Няма коментари:\n1/2 чаена чаша пълнозърнесто брашно;\n1/2 чаена чаша фини овесени ядки;\n1/2 чаена чаша смляни орехови ядки;\nСмесете сухите продукти. При непрекъснато разбъркване добавете яйцата, прясното мляко и маслото. Най-накрая поставете нарязаните банани, а по желание и сухи плодове. Печете палачинките на умерено загрят котлон за минутка от всяка страна. Сервирайте със сладко, мед или поръсени с пудра захар.\nПубликувано от Миш- маш с Мария в събота, септември 15, 2012 Няма коментари:\nПица,пица, пица...мини пица ! :) Ще заобичате мини- варианта, убедена съм ! Или поне на 90 %;)\n450 грама бяло пшенично брашно и още малко за доомесване при необходимост;\n200 милилитра марна вода;\nщипка сол, щипка захар;\n6 резенчета прошуто;\n100 грама настърган пармезан;\n1 малка глава лук накълцан на ситно;\n1 круша, обелена, почистена и нарязана на малки кубчета;\nчер пипер и пресен босилек за поръсване;\nЗамесете тестото,като към смесените сухи смеси добавите водата и зехтина. Оставете на топличко да втаса за около 40-50 минути.\nГотовото тесто разделете на шест, до осем топки, в зависимост от броя на гостите или големината на пиците, която желаете да постигнете. Разточете го на питки. Загрейте фурната на 250 градуса. Смесете маслото, накълцания лук и пармезана и поръсете от сместа върху всяка пица.Поръсете с чер пипер и сол.\nЗапечете ги във фурната докато краищата порозовеят. През това време накъсайте по дължина прошутото и моцарелата. Сложете ги върху вече позапечената пица, заедно с крушата и изключете фурната. Извадете след три-четири минути. По желание може да напръскате готовите пици със смес от зехтин и балсамов оцет. Поръсете с прясно накълцан босилек.\nПубликувано от Миш- маш с Мария в вторник, септември 11, 2012 Няма коментари:\nПубликувано от Миш- маш с Мария в неделя, септември 09, 2012 5 коментара:\nПрез лятото сладоледените десерти са истински хит. Само преди век в Северна Италия, в областта Емиля-Романя се ражда вкусното ледено изкушение, наречено семифредо. Някои го сравняват с познатата ни сладоледена торта, други с френското парфе, но семифредото е със специфичен вкус и собствена визия. Основната съставка е крем маскарпоне, приготвен от сирене маскарпоне, яйца, пудра захар, сметана и лимонова кора. Към него е прибавен пандишпан, потопен в ликьор с вкус на кафе, но може натрошени бишкоти Савоярди или парченца козунак Панетоне. Отново пласт крем и за украса – поръсено какао или настъргани шоколадови парченца. Десертът се сипва в специални чаши с капак, които наподобяват кутийки за мини торти. Оставя се във фризера няколко часа и се поднася студен, в комбинация с ароматно италианско кафе.\nВарианта, който ще ви предложа, е обогатен със сини сливи и захарен сироп.Вместо маскарпоне, ще използвам заквасена сметана,а вместо пандишпаново тесто- бисквити амарето.Но повярвайте ми няма да останете разочаровани :) Точно напротив :) Вкусно изкушение в края на лятото.\n450 грама сини сливи;\n1 с.л. ликьор Дисароно Амарето;\n50 грама меки бисквити амарети, едро натрошени.\nСлагаме сливите в тенджерка с 2 с.л. вода и 150 грама от захарта. Оставяме ги да се задушат за 10- ина минутки, докато омекнат. Като поизстинат ги смиламе с блендер и прецеждаме през сито.\nПосле разтваряме останалата захар в 100 мл. вода на тих огън за около 5-10 минути. Дръпваме от котлона и оставяме да се охлади. През това време разбиваме белтъците на пяна, като на струйка към тях добавяме от захарният сироп до получаване на твърда косистенция.\nВ отделна купа разбиваме сметаната, добавяме ликьора, пюрето от сливи, бисквитите и битите белтъци.\nПресипваме в плосък съд и слагаме във фризера докато стегне.\nПоднася се в чашка,точно преди консумация, тъй като рискуваме да се разтопи.\nBuon appetito !:)\nПубликувано от Миш- маш с Мария в събота, септември 08, 2012 Няма коментари:\n125 грама студено масло,нарязано на квадратчета;\nоколо 1 килограм сини сливи;\n1 супена лъжица чиа за поръсване\nОмесете тестото в блендера от посочените продукти до сухи трохи. Извадете и доомесете на ръка до меко тесто. Поставете го в хладилника за около 30 минути. През това време измийте и почистете сливите от костилките. Нарежете ги на две половини, а всяка на четири резенчета. Поръсете със захарта,канелата и семенцата от чиа.\nРазбъркайте и оставете докато омесете тестото. Тестото разточете с два сантиметра в повече от предвиденият съд за печене, за да може и да се разстели и по стените. Надупчете дъното с вилица .\nНаредете отгоре сливите ветрилообразно до изчерпване. Полейте ги обилно със соса,който са отделили.\nЗагрейте фурната на 180 градуса и печете за около 30- 40 минути.\nИзчакайте да изстине добре и чак тогава разрежете . Може да поръсите със пудра захар при поднасяне, и да гарнирате с ванилов сладолед.\nПубликувано от Миш- маш с Мария в петък, септември 07, 2012 1 коментар:\nВ сезона на прасковите: чийзкейк с прасковен топинг\nЗа приготвянето на чийзкейка има много рецепти и теории. Но безспорно е какво прави този десерт перфектен- качественото крем сирене. Предлагам на вашето внимание вариант на рецепта с печене. За пълнежа използвах маскарпоне. Времето за приготвяну е повече от обичайните рецепти без печене, но пък си струва.\nако е необходимо и според вкуса 40 грама пудра захар.\nкората и сока на 1 лимон;\n200 грама пасирани праскови;\n200 грама захар за конфитюр(препоръчвам австрийската АGRANA,която е с пектин )\nБлендирайте бисквитите, разтопете маслото и смесете в купа. Аз използвах сладки бисквити и не съм добавяла захар. Пригответе съда за печене, препоръчително е с отделящ се ринг,увийте го добре и плътно с фолио от външната страна. На дъното му поставете бисквитената смес , разстелете я добре и плътно .\nЗапечете блата за десет минути при 180 градуса. Извадете и оставете да изстине. През това време пригответе пълнежа. Настържете лимоновата кора на ситно,изцедете лимона и добавете яйцата и захарта и разбийте на пяна. По етапно и при непрекъснато бъркане добавете маскарпонето , заквасената сметана и ванилията. Изсипете готовата смес върху бисквитеният блат. Поставете съда за печене в по -голям съд пълен с вода, така, че водата да покрие съда с чийзкейка до половината.\nЗагрейте фурната на 150 градуса и печете на водна баня за 1,30 минути. След изпичане оставете още пет минути кейка на отворена фурна. Целта е да не спадне и хлътне в средата. Извадете и оставете да изстине. Докато се пече той може да подготвите топинга. Смесете пасираните праскови, захарта и водата и заврете сместта на умерена фурна при непрекъснато бъркане, докато започне да остава следа по дъното.\nПолейте чийзкейка с топинга , покрийте с кухненско фолио и оставете в хладилника поне 4-5 часа.\nСлед като е престоял на студено и вече се е стегнал, отделете ринга и сервирайте в подходящ съд. Разрежете и поднесете . Как ви се струва ?:)\nПубликувано от Миш- маш с Мария в неделя, септември 02, 2012 Няма коментари:


Премиера на "Софийски дует" в София - Издателска къща Жанет 45\nСъбития » Премиера на "Софийски дует" в София\nПремиера на "Софийски дует" в София\n(ИК Жанет 45) от Иван Димитров\n20 януари 2016, сряда, 19 ч.\nИз „Софийски дует”\nИскам да се върна в предишния си сън, на морето. Тя да е заспала, аз просто да лежа до нея и да не мога да заспя. Или да заспя. Или тя да се събуди. Да сънувам в съня. Или да засънувам нов сън. Да сънувам морето. Само когато спя до нея ми е абсолютно безразлично кой сънува моя живот. Да изкарам цели месеци на морето в съня си. Да се къпем от сутрин до вечер. Да забравим за дрехите и дребните желания. Да помним само себе си. И с дни да се гледаме.\nИли планина. Покръстваме се в древната религия на Родопите. Намираме македонското в себе си на Пирин. Претърсваме зрънце по зрънце Великата рилска пустиня. Попадаме на малка хижа, обградена от върхове. Езерце пред нея. И защото ще сънувам тази хижа, само ние ще сме там. Няма да има хижар. Няма да има туристи. И досадни минувачи. Ще се проснем пред хижата. Ще се къпем в студеното бистро езеро. Следобедите ще влизам с лодка в него. Ще ловя риби и ще ги пускам на свобода. После пак ще ги ловя и пак ще ги пускам. Тя ще се припича на слънце. Ще си правим разходки. До върха и обратно. До върха и обратно.\nИли село в равнината. Ще обитаваме стара къща. В покрайнините му ще тече река. Ще ходим там всеки следобед. Двама мечтатели, откриващи в целия свят около себе си песента на бялата кукувица. Стъпващи боси по тая тревица, освен която не ни трябва нищо друго. По пътя ще берем млечна царевица и черници. Целите ни ръце, устни и мисли ще са изцапани с черници. Цели вечери ще се мъчим отчаяно да изтъркаме петната от черници от мислите си безуспешно. По пътя ще се разминаваме със стари селяни на колелета. Техните вежди и мигли ще се смеят. Нашите носове и бузи ще им отговарят. На реката ще се къпем. Ще се съблечем сияйно голи и ще цопнем във водата. В началото ще се залъгваме, че сме достатъчно далеч, за да сме сами. После срамежливо ще открием, че група селски деца – момчета и момичета – притаили се зад храстите, ни гледат. Толкова невинно ще ни гледат. Сдържайки дъх, с хихикане. Защо да се срамуваме от тях?\nИли ще сме в град, където всички се познават. Изпъстрен с древни къщи, с паметници. С калдъръмени улици, които ще кръстосваме от вечер до сутрин и в четири следобед. Ще се шляем, ще мяукаме като разгонени котки. Ще се гоним като влюбени кучета. Ще се чифтосваме като гълъби. Аз ще обикалям около нея, изпъчил шия като гълъб, който се преструва на гларус.\nИли трябва да призная, че не мога да заспя.


Най-добри рецепти за гювеч със спанак: със сирене - Кацане и грижи - 2020\nСпанакът е здравословен, диетичен продукт. Следователно той е напълно подходящ за готвене на нискокалорични ястия. Но това е само едната му страна, тъй като върви добре с други продукти, включително както зеленчуци, така и всички видове месо.\nМожете да готвите с него абсолютно всякакви ястия, включително бързи гювечи, обичани от много домакини. Те се получават не само вкусни, но и полезни, тъй като листата от спанак преминават на минимална термична обработка. По-долу ще намерите някои от най-вкусните и интересни рецепти за гювеч.\nСпаначено месо гювеч\n2 с.л. л. крекери за паниране.\nПодгответе продуктите. Изплакнете спанака, обелете лука и чесъна. След това го нарежете всичко.\nСлед като разтопите част от олиото в тиган, запържете лука и чесъна върху него. В самия край добавете спанака, леко запържете, сол и добавете подправка.\nПоставете пържения спанак в тава за печене. След като направите малки трапчинки в него, разбийте яйцата.\nСега подгответе пълнежа. След като разтопите втората половина на маслото, добавете към него брашно, порция мляко и сол. Всичко това трябва да бъде добре разбито. В получената маса не трябва да има бучки. Добавете останалото мляко и разбийте отново сместа. Сега сместа смесете с кайма и настърган кашкавал. След като смесите добре, го изсипете върху яйцата.\nПоръсете с галета, изпратете гювеча във фурната за 30 минути.\nЗеленчукова гювеч със спанак и сирене\nзамразен нарязан спанак - 300 г;\nкартоф - 6 бр .;\nсол и сушен копър на вкус.\nПодготовка по етапи:\nСварете картофите. Изцедете водата и омесете картофите в картофено пюре.\nСварете спанака, той трябва да ври не повече от 3 минути.\nВ този момент смесете всички съставки, освен сиренето. Настържете го, поръсете отгоре на гювеча.\nВреме за готвене при t180 ° C в продължение на 20 минути.\nГотовата касерола може да се сервира със заквасена сметана.\nКасерола със спанак, гъби и сирене\nИзплакнете и нарежете гъбите. На следващо място, трябва да изпарите излишната течност от тях. За целта ги прехвърлете в сух тиган и поставете на огън. Докато се затопли, течността ще се изпари.\nИзплакнете и нарежете спанака.\nСлед като заври течността, добавете малко слънчогледово олио и приготвен спанак към гъбите. Запържете само няколко минути, след което ги прехвърлете в купа.\nНастържете сиренето и започнете да омесвате тестото.\nЗа тестото добавете яйца, кайма, заквасена сметана и малко настърган кашкавал към пържените гъби със спанак. Последното добавено брашно и бакпулвер. Омесете добре полученото тесто. Тя трябва да е гъста и еднородна.\nПокрийте съда за печене с хартия за печене, като покривате не само дъното, но и страните. Сложете тестото в него и поръсете със сирене.\nЯстие се приготвя при температура 180 ° С за 30-35 минути.\nСервирайте гювеча и топла и студена.\n2 с.л. л. грис;\nИзплакнете и оставете да къкри спанака под капака и на слаб огън до омекване.\nНамачкайте мека спанак с вилица.\nСлед това добавете към тях грис, извара и спанак. Сол и сместа се разбърква.\nСлед като излеете тестото във формата, го изпратете във фурната за 25 минути при температура 180 ° C.\nСпанатна диета Касерола\nспанак - 500 г;\nпшенични трици - 2 супени лъжици. л;\nбакпулвер - 1/2 ч.л;\nмляко на прах - 4 супени лъжици. л .;\nизвара - 180 г;\nИзплакнете и сварете спанака. Водата трябва да бъде несолена. След това трябва да го омесите до състояние на пюре.\nВ пюрето добавете останалите съставки, включително сол и любимите си подправки, разбъркайте добре.\nСлед това поставете тестото във формата и сложете във фурната. Ястието ще е готово след 20 минути при печене на 180 ° C.\nПрепоръчително е да извадите ястието след охлаждане.\nМоля, обърнете внимание, че за да получите диетично ястие, изварата и млякото на прах трябва да са с ниско съдържание на мазнини.\nСпанатна риба гювеч\nрибно филе - 800 г;\nспанак - 600 г;\n10% крем - 100 мл;\nчерен пипер, сол и индийско орехче.\nСлед размразяване посолете и посолете филето. Поливате го с три супени лъжици лимонов сок, оставете да се маринова.\nБелен чесън на филийки.\nРазтопете половината масло и запържете чесъна върху него.\nИзплакнете спанака и сложете в тенджера. Налейте там три супени лъжици вода. Намалете огъня до минимум, покрийте тигана с капак.\nСлед като спанакът се размрази и омекне, го смесете и смесете с чесън.\nНастържете сиренето и смесете със заквасена сметана, сметана и яйца.\nНамажете дъното и страните на формата с лъжица олио. След това изложете първия слой гювеч, състоящ се от половин спанак. Следва слой рибено филе, нарязан на парчета, балансът на спанака и отново рибеното филе. Тоест се получават 4 слоя касерол.\nОтгоре ястието се залива с изливане, върху което след това трябва да изложите останалата супена лъжица олио, нарязано на парчета.\nПечете на 200 ° C за 30 минути.\nВарените картофи ще бъдат добро странично ястие за такова ястие.\nБърза спаначена касерола (видео)\nИзползвайте някоя от тези рецепти и си набавете много удоволствие и витамини, защото спанакът е много богат на тях. Освен това купуването му не е проблем по всяко време на годината.\nКакто можете да видите, всички гювечи съгласно горните рецепти се приготвят във фурната и тя трябва да се нагрее предварително. Те обаче могат също така да бъдат изпечени в бавна готварска печка. За това повечето модели имат специален режим "Печене", само ще трябва да изберете времето за готвене.\nГледайте видеоклипа: Богато агнешко варено (Октомври 2020).\nCopyright 2020 \_ Онлайн журнал за растенията \_ Вкусни и здравословни гювечи от спанак


Крум Гергицов за „Звезда без име“ и „Цезар, шута на пиратите“ – Кадър 25\nАлександър Христов 24.10.2019 30.10.2019 Няма коментари за Крум Гергицов за „Звезда без име“ и „Цезар, шута на пиратите“\nЗа първи път на български език двама известни румънски драматурзи –\nМихаил Себастиан и Димитру Раду Попеску\nОгнян Стамболиев проявява влечение и към театъра. Благодарение на това си влечение той е превеждал пиеси на драматурга-класик Йон Лука Караджале, както и на световноизвестните автори с румънски произход Йожен Йонеско и Матей Вишниек. През тази година, съвсем наскоро, излезе най-новият му превод на пиеси от други двама драматурзи – Михаил Себастиан и Думитру Раду Попеску. И тук ще отбележа, че текстовете им са пресътворени на един богат и гъвкав български език и са готови за нашите сцени.\nМихаил Себастиан (евреин от Браила – истинското му име е Йосиф Хехтер) е от авторите в Румъния, чието творчество е особено популярно през 30-те и 40-те години на ХХ век. Тогава той се изявява като литературовед, публицист, драматург, белетрист. Произведенията му се публикуват в много списания, пиесите му имат богат сценичен живот. Роден е през 1907 г., умира твърде нелепо – при автомобилна катастрофа – през май 1945 г. В сборника от творби не са публикувани и трите му най-значими пиеси – „Звезда без име“ (1944), „Игра на ваканция“ (1938) и комедията „Аферата Протар“ (1946), разкриващи в максимална степен атмосферата на неговия поетичен театър.\nБългарският зрител помни един незабравим френски филм – „Звезда без име“, по тази пиеса, с централни изпълнители – големите френски актьори Клод Риш и Марина Влади, филм, който бе много популярен през 60-те години. Бих казал, че в тези пиесите определено витаят чеховски мотиви, настроения, сюжетни структури. Настроения в тях произтичат от обединителната линия на поведението на главните персонажи и в трите пиеси – личността, която страни, изолира съзнателно се от възможността да се включи в общия поток на стандартните закони за битуване в живота. Това и ражда тяхната особена драма, но и тяхната гордо отчуждение. Главните герои са определено романтични натури, които живеят в свой свят и там те са истинските, в него те са проникновените тълкуватели и философи на живота. Именно тази тяхна нагласа ги сродява с Чеховите персонажи-мечтатели. Действието в пиесите на Себастиан, подобно на Чеховите, се развива в затворено пространство, сред особен сюжет, който не търпи линейно развитие. От срещата ни с творбите му остава спомена за сценичния разказ на герои, които търсят звезда на небето, и която биха я нарекли на своята мечта. А тя е красота и доброта в един свят, прекалено прагматичен, прекалено суров и арогантен – свят на маскарада в отношенията, свят на разрушаващите се човешки нравствени ценности. Носители на това начало в „Звезда без име“ са Учителят и Непознатата; в „Игра на ваканция“ са всички персонажи, които се събират в планинска вила, за да поиграят на „връщане в миналото”, когато са били истински като същности, когато са били искрени и безгранично вярващи в илюзии; в „Аферата Протар“ това романтично, непрактично начало се носи от професор Андроник. Именно тази тема в пиесите на Михаил Себастиан, темата на човека-чудак, човека-романтик, на личността, която „страни“ от общия поток на масата със своя неповторима индивидуалност, прави пиесите му днес, толкова години след написването им, много съвременни. Това е обръщането на поглед към личности, които искат да запазят непокътнати в себе си извечни, неопорочени качества и добродетели. Ето защо и най-хубавата пиеса на Михаил Себастиан „Звезда без име“ става и водеща в подборката на Огнян Стамболиев.\nМного актуална, със злободневен привкус, е сатиричната комедия „Аферата Протар“, в която действието се развива в редакцията на един букурещки вестник през 30-те години, а героите са сякаш персонажи от днешния ден – Индустриалец, Министър, Главен редактор на вестник, Професор по история. И тези „силни на деня“ герои се вплитат в конфликт, в който корупцията, алчността, жестокостта, безнравствеността, унижението на достойния човек се развихрят със страшна сила. И тяхна жертва става именно чудакът, странникът професор Андроник, вплетен в стихията на масовата психология за забогатяване, за корупция, за властолюбие, за безнравственост. Оттук произтича и яркото сатирико- публицистично звучене на творбата. В предговора си Огнян Стамболиев припомня не само за прочутия филм „Звезда без име“, но и други известни екранизации , и то пак с участието на големи майстори на киното и театъра: руските актьори Анастасия Вертинская и Михаил Козаков, на сръбската актриса Милена Дравич. Тук ще припомня и за реализацията ѝ като българска опера от големия наш оперен композитор Парашкев Хаджиев в Софийската национална опера, създадена по либрето на О. Стамболиев през 1985 г. От същия автор той преведе наскоро и романите „Жени“ и „Две хиляди години“. Споменавам тези факти, защото те характеризират и духовното родство на самия преводач с драматурга, написал и един аналитичен, проникновен предговор към този добре оформен том на издателството „Гея Либрис” на писателя Емил Кръстев. Срещата с театъра на Михаил Себастиан е среща с безспорно много талантлив, проницателен изследовател и тълкувател на човешката личност, тази, която вечно търси звездата на красотата, добротата и сърдечността. Среща с лириката и поезията, които днес толкова ни липсват.\nДимитру Раду Попеску (1935, дългогодишен председател на Съюза на румънските писатели и приятел на България) е представен в сборника „Цезар, шута на пиратите“ като белетрист и драматург. Именно в тези два профила на литературата той е известен и в родината си. Много от особеностите на днешната румънска литературата носи творчеството на този оригинален автор. Това преди всичко е особената атмосфера, и тук, както в белетристичните му опуси, смес на реалистичното с фантастичното, на сатиричното с гротескното, както пише в предговора си преводачът. Нека да си припомним света на класиците Караджале и Йонеско! В едно изказване този автор казва: „В живота нищо не е в чист вид… В живота има всичко: любов, жестокост, гордост, благородство, подлост, възвишеност, глупост. Тези противоположности се съчетават в един човек, в един образ, в един епизод, в една-единствена сцена. Защото читателят и зрителят знаят, че животът е загадъчен, сложен, непредвидим. Обикновеният реализъм на творбите от миналото вече не може да предизвика интереса, който е будил преди. Времената вече са други…“. В сборника са включени 10 разказа и 6 пиеси. „Вълчицата от шкафа“, „Обесената кукла“, „Годежът“, „Щерка божия“, „Златният ковчег“, „Дивите патици“ представят търсенията му в областта на прозата. Един оригинален синтез между реалното и фантастичното. Шестте пиеси са: „Скръбно Анастасия вървеше“, „Джуджето в градината“, „Като лист от черница“, „От пиле мляко“, „Тези тъжни ангели“, „Цезар, шута на пиратите“. А иначе той е написал повече от 60 пиеси с богата театрална история в Румъния. Част от тях са оставяни с успех и в чужбина. Атмосферата на този театъра е коренно различна от тази на Михаил Себастиан. Някои критици определят пиесите му като откровено „политически“, други като „театър на идеи“, трети – за „митологичен“, четвърти твърдят, че е „бароков“. Театралният и литературен критик Лучиан Райку ги определя като „яростни“ и „необуздани“, а друг известен критик, Йон Негойцеску говори в тях за „склонност към маскарадното“, към „спектакъла – парад на чудатостите и маниите“, към „оригиналните персонажи и патологични феномени“. Само тези определения на критици са достатъчни, за да ни разкрият атмосферата на театъра на Д. Р. Попеску – един театър, който се родее с най-съвременните тенденции в процесите на европейския и световния театър. За разлика от Себастиан, който напомня Чехов, при Д. Р. Попеску има навеи на театъра на Бертолт Брехт, на Антонен Арто, на Алфред Жари, както и на духа на днешните авангардни течения. Театър, който прави безпощадна дисекция на доброто и лошото в днешния свят. И то в твърде ярка, агресивна светлина. В свое изказване драматургът споделя: „Възприемам театъра като храм, като светилище, където хората се откриват или преоткриват, където се пречистват“. Тези му думи силно напомнят за катарзиса на древните гръцки драматурзи, за театъра на Шекспир. Ценното е, че този известен румънски драматург прави своеобразна трансформация на този катарзис. Така Д. Р. Попеску се явява като ярък, проникновен автор, в чиито пиеси винаги отправяме поглед към Небето…!\nСебастиан, Михаил. Звезда без име. Избрани пиеси. Превод: Огнян Стамболиев. София: Изд. „Гея-Либрис“, 2019.\nПопеску, Димитру Раду. Цезар, шута на пиратите. 10 разказа и 6 пиеси. Подбор и превод: Огнян Стамболиев. София: изд. „Гея-Либрис“, 2019.


Ecodenta Expert Black Whitening черна избелваща паста за зъби без флуорид 100 мл Пасти за зъби Цени, оферти и мнения, списък с магазини, евтино Ecodenta Expert Black Whitening черна избелваща паста за зъби без флуорид 100 мл\nТук сте: Начало > Здраве и красота > Паста за зъби > Ecodenta Паста за зъби > Ecodenta Expert Black Whitening черна избелваща паста за зъби без флуорид 100 мл\nОферти за Ecodenta Expert Black Whitening черна избелваща паста за зъби без флуорид 100 мл\nОписание, детайли - Ecodenta Expert Black Whitening черна избелваща паста за зъби без флуорид 100 мл\nEcodenta Expert Black Whitening, 100 мл. , Избелващи пасти унисекс, Пастата за зъби Ecodenta Expert Black Whitening е предназначена за щадящо избелване на зъбите. Ефективно премахва нежеланата пигментация от зъбите и при редовна употреба ще ви възнагради с по-сияеща усмивка. Характеристики:избел а зъбитебори се против зъбен кариес и плакагарантира защита на зъбния емайлревитализира и се грижи за венцитеосвежава дъхаНачин на употреба:Ползвайте най-малко 2 пъти на ден. Почиствайте зъбите...\nEcodenta Expert Black Whitening черна избелваща паста за зъби без флуорид 100 мл пълно описание »\nEcodenta Expert Black Whitening, 100 мл. , Избелващи пасти унисекс, Пастата за зъби Ecodenta Expert Black Whitening е предназначена за щадящо избелване на зъбите. Ефективно премахва нежеланата пигментация от зъбите и при редовна употреба ще ви възнагради с по-сияеща усмивка. Характеристики:избел а зъбитебори се против зъбен кариес и плакагарантира защита на зъбния емайлревитализира и се грижи за венцитеосвежава дъхаНачин на употреба:Ползвайте най-малко 2 пъти на ден. Почиствайте зъбите старателно поне за 2 минути. За окончателно почистване ползвайте конец за зъби или четка за междузъбно пространство.