Валядолид Archives - BET-BG.com\nБарселона – Валядолид 05 Април\nДвубоят Барселона – Валядолид от Ла Лига на Испания ще се проведе на 05 Април (понеделник) от 22:00 часа. Борбата за титлата на Атлетико Мадрид ще бъде поставена на линия още веднъж срещу Севиля в неделя и смятаме, че хората на Диего Симеоне ще напуснат Рамон Санчес Пицжуан поне с точка.\nВалядолид – Реал Мадрид 20 Февруари\nДвубоят Валядолид – Реал Мадрид от Ла Лига на Испания ще се проведе на 20 Февруари (събота) от 22:00 часа. Валядолид не е побеждавал в последните си 6 срещи. Бруно Ганзалес има повече жълти картони (6) от всеки друг играч на Валядолид. Касемиро е с 8 за Реал Мадрид. Реал Мадрид са в победна серия от 3 мача.\nКоефициентът за победа на Валядолид е 7.50. Равенството в мача е оценено с 4.00. Коефициентът за победа на Реал Мадрид е1.50. Вижте нашата пълна футболна ТВ програма.Прочети повече\nВалядолид – Уеска петък 29 Януари\nДвубоят Валядолид – Уеска от Ла Лига на Испания ще се проведе на 29 Януари (петък) от 22:00 часа. Два отбора от долната петорка на Ла Лига се изправят на Estadio José Zorrilla в петък вечерта, където дял от плячката между два добре съчетани отбора изглежда най-вероятният резултат.\nКоефициентът за победа на Валядолид е 2.37. Равенството в мача е оценено с 3.20. Коефициентът за победа на Уеска е3.20. Вижте нашата пълна футболна ТВ програма.Прочети повече\nЛеванте – Валядолид петък 22 Януари\nДвубоят Леванте – Валядолид от Ла Лига на Испания ще се проведе на 22 Януари (петък) от 22:00 часа. Леванте не направи най-доброто начало на сезона, но те се отправят към този сблъсък в отлична форма.След като спечели четири поредни домакински мача.Ще продължи ли фината им форма тук?\nКоефициентът за победа на Леванте е 2.05. Равенството в мача е оценено с 3.10. Коефициентът за победа на Валядолид е4.00. Вижте нашата пълна футболна ТВ програма.Прочети повече\nВалядолид – Барселона 22 Декември\nДвубоят Валядолид – Барселона от Ла Лига на Испания ще се проведе на 22 Декември (вторник) от 23:00 часа. Валядолид загуби само един от последните си шест мача от Ла Лига и може да даде на Барселона много за размисъл в срещата този вторник вечер на Хосе Зорила.\nКоефициентът за победа на Валядолид е 7.00. Равенството в мача е оценено с 5.00. Коефициентът за победа на Барселона е1.40. Вижте нашата пълна футболна ТВ програма.Прочети повече\nГранада – Валядолид неделя 22 Ноември\nДвубоят Гранада – Валядолид от Ла Лига на Испания ще се проведе на 22 Ноември (неделя) от 19:30 часа. Участието в Лига Европа не е дерайлирало Гранада, както мнозина са очаквали, и техният силен старт на сезона трябва да продължи с победа над Реал Валядолид.\nКоефициентът за победа на Гранада е 2.10. Равенството в мача е оценено с 3.20. Коефициентът за победа на Валядолид е3.80. Вижте нашата пълна футболна ТВ програма.Прочети повече\nВиляреал – Валядолид понеделник 02 Ноември\nДвубоят Виляреал – Валядолид от Ла Лига на Испания ще се проведе на 02 Ноември (понеделник) от 22:00 часа. Виляреал постигна две победи от две срещи в Лига Европа в средата на седмицата с драматично късно завръщане в Карабаг и може да продължи своята непобедима поредица, когато в понеделник се изправи срещу Валядолид.\nКоефициентът за победа на Виляреал е 9.50. Равенството в мача е оценено с 5.50. Коефициентът за победа на Валядолид е1.28. Вижте нашата пълна футболна ТВ програма.Прочети повече\nДвубоят Реал Мадрид – Валядолид от Ла Лига на Испания ще се проведе на 30 Септември (сряда) от 22:30 часа. След като започна защитата си за титлата в Ла Лига с последователни гостувания, испанският шампион Реал Мадрид се завръща в столицата за първото си домакинство през новия сезон у дома.\nКоефициентът за победа на Реал Мадрид е 1.22. Равенството в мача е оценено с 6.00. Коефициентът за победа на Валядолид е 11.00. Вижте нашата пълна футболна ТВ програма.


По цял ден дават убийства, грабежи, катастрофи, а забраниха "Ну Пагади", защото вълкът пуши цигара...\nБай Иван отишъл в близкия град за покупки. Отначало той купил едно менгеме, а след това на пазара спазарил една кошница и една патка. Много му харесали две кокошки, но нямало как да ги носи. Предвидливият търговец му рекъл:\nБай Иван направил както му казал търговецът на кокошките и тръгнал към къщи. По пътя настигнал една монахиня, която го попитала знае ли къде живее попът в тяхното село.\n- Отец Онуфрий живее точно до нас. Аз знам една близка пътека и ако тръгнете с мен, ще ви заведа баш до неговата къща.\n- Как да вървя с вас? Аз съм безпомощна жена, как да ви повярвам, че вие възползвайки се от моята слабост, няма да ме заведете в някое пусто място, да ме хванете през кръста, да ми дигнете полата и да ме изнасилите?\n- Дявол да го вземе, сестро! Вижте ме само! В кошницата ми - тежко менгеме, в другата ръка – патка, а под мишниците ми две кокошки! Как да направя всичко това, от което се страхувате?\n- Какво толкова има? Ще сложите патката на земята, ще я покриете с кошницата, а отгоре ще сложите менгемето, да не избяга!\n- Ами кокошките? Какво ще правя с кокошките, а? – отвърнал не на шега сърдитият вече бай Иван.\n- Какво толкова кокошките, та кокошките? Голяма работа! Ми не мога ли да ги държа аз!?\nОвчар учи английски и чете монолога на Хамлет: "Ту би ор нот ту би". Една овца изблеяла: "Бе-е-е-е". Овчарят рекъл: "Ноу бее, бът би-и-и!"\nХвана ме хрема. Носа ми е запушен. И са как да разбера кои са ми чистите чорапи...?!\nИмало едно време един много добър човек. С никого не се карал, на всеки вършил услуги, на мравката път прави дето се вика. Но хората са неблагодарни и бързо забравяли за добрините му... Веднъж той си вървял до реката и какво да види - човек се дави! Бързичко скочил в бурната вода, хванал човека и го извадил, положил го на тревата и го наеБал!!!!!\n- Човече, за това, че спаси живота ми с риск за собствения си ще съм ти вечно благодарен но защо ме наеБа накрая?\nПогледнал го човека със сарказъм и отговорил:\n- За да помниш Майка ти деба , че много забравяте!!!!!\nСеди вещицата и чете рецепта за магия - нокът от еди какво си , клюн от еди какво си, косъм от еди какво си...\nЧела, чела, па отишла и купила кренвирши..\nМъж коси в полето, когато наблизо се приземява летяща чиния. От нея излиза прекрасна жена облечена в сребристи дрехи и започва да установява контакт:\n- У нас компютрите правят всичко вместо човека: готвят, чистят, възпитават децата.....\n- Ебаси, а децата, кво? И тях ли с компютъра ги правите?\n- Да, а при вас не е ли така..?\nБяга мъж по полето, зад него бяга жена от друга планета и крещи:\n- Продай ми компютъра! Продай ми компютъра!\nИмате ли възможност да спестявате пари?


В съвременната астрология съществува един любопитен парадокс - написано е толкова много за звездите, а същевременно се знае много малко за човека, който е спомогнал за формулирането на научните основи на астрологията! Във време, когато често чуваме, че астрологията трябва да бъде пречистена от средн..\nКнигта, която държите ще ви покаже момента на готовност за твоя шанс. Посрещайки новата година, ние си пожелаваме здраве, късмет и просперитет. Но кога ще дойде вашият шанс през годината, можете да откриете с помощта на тази книга...\nАлън Оукън е световно признат майстор астролог и учител на древната мъдрост. Алън притежава дълбоки познания по астрология и езотерика и е посветил живота си на пътя на духовното израстване и изучаване на човешката природа. Точността на интерпретациите и прогнозите му е поразителна и му е спеч..\nВторо издание на хитовия наръчник, в който д-р Светла Балтова споделя ценен опит в изготвянето и разчитането на хороскопи С тази книга стъпка по стъпка ще се научите да разбирате отделните фактори в хороскопа и постепенно да сглобявате от тях цялостната картина н..\nТази книга включва три отделни тома, в които Доналд Йот дава цялостно обяснение на кармичните индикатори в рождената карта, така че да можете да осъзнаете миналите си слабости и да ги превърнете в достойнства. "Ретроградни планети и прераждане" дефинира ретроградния феномен, а след това разглежда ..\nПрофесионалното консултиране е важен и сложен процес, свързан с правилната професионална ориентация на личността и нейната бъдеща кариера. Практиката показва, че ефективната кариера е пряко сързана с избраната професия. Всеки човек трябва да прави това, което може най-добре. В книгата са представени..\nВ това ръководство експертът по астрология Жан Спилър разкрива как практическата астрология може да доведе до реални резултати в сферата на личните взаимоотношения. Излизайки извън широкоизвестните тълкувания на слънчевия знак, авторката се задълбочава в значението и мистериите на вашия личен Севере..\nВ тази книга Жан Спилър разкрива удивителната мощ на Луната да превръща нашите цели в реалност! Тя дава практически инструкции, основани на древни ритуали и философия, както и на личния й астрологичен опит, за формулирането на желания във всяка област - любов, кариера, семейство, здраве и т.н. По вр..\nТази книга запълва празнината в астрологическата литература в качеството си на една от малкото разработки, посветени на семейните модели – психологията на семейната динамика – в наталната астрология. Тя прибавя и съществено ново измерение на психологията на фамилиите и групите. Ерин Съливан обсъжда ..\n"Астрология на съдбата" е книга за астрология и номерология на астролога Ивелина Пенчева. Ако сте взели да четете тази книга, това не се е случило случайно. Просто вие сте почувствали своята нужда да получите знанията, които ще откриете вътре. Ако не може да откриете своята подходяща ..\nТова е ясна наука с точни изчисления за откриване на личностните качества. Ще ви насочи да подобрите общуването с хората и ще засили енергийната ви сила за постигане на успехи в живота. Тя не се свързва с духовно учение или философия, а е призната стара наука за разкриване на житейския път.&nb..\nТази книга е за Всички, които се интересуват от астрология и искат да знаят кои са и защо са тук. Тя е предназначена за желаещите да учат астрология, както и за преподавателите по астрология. За първи път в България в Астрологична школа Жив хороскоп - Варна, вече трета година се провеждат курсов..\nПоказани 73 от 84 | 1806 (151 Страници)


Гей мускули mec pec майната\nУау ловец за оцеляване на легион lvl 19 twink » Handjob »Гей мускули mec pec майната\nмускули pecs майната видео\nMuscle Pecs чукайте видеоклипове и гей порно филми :: PornMD\nКомбинирайте ориентацията. Рекламни реклами от трафик боклуци. Четвърто горещо майната. Етикети: четворка, тройка, кумпиране, твърд шибан, дълбоко чукане, гей шибане, свършване майната, татко, човек, стенещ, прецакан глупав, анален екстаз, безопасен секс. Етикети: латино, мачо, скъсано, чукане, огромен хуй, майната, задник, чукане, анален, смучене, дълбок кръст, възбуден, бяло момче. Stone Henge xxl pec поклонение. Етикети: гей, гей двойка, мастурбация, брюнетка, кавказки, ръчна работа, мускулест.\nФренският директен банкер получава размахания си голям кур от нас, въпреки него. Корейски twinks секс галерия и откача карикатури гей порно Габриел Намазаният мускул за отстраняване на мускули прави поръчките ви за пари. Гей стадо мускул зърното поклонение и майната.\nDevolver, момчета са херцог медър и чад донован в седем смъртни греха гордост. Големият херцог на херцог на културист се прецаква, той е широко достъпен в интернет. Някой знае ли името на момчетата, започващи от или къде мога да намеря този пълен VID? Изглежда безумно горещо. Същото е и за последния клип.\nЕтикети: Gay + мускулна + МЕС + ПЕК + мамка


forum.lex.bg • Виж темата - Как да обжалвам надвишени такси от ЧСИ?\nДата и час: 04 Мар 2021, 08:39 • Часовете са според зоната UTC + 2 часа [ DST ]\nслучаят е следния. От 7 години живея в Чужбина. Сега се върнах и след като си открих банкова сметка, тя бе запорирана от ЧСИ.\nОказва се, че имам неизплатен кредит към Частен кредитор- 230лв за 2010 г?( Всъщност кредита си го изплатих,но съм си виновна, че не си звех документ за това. Сега си плащам наивността)\nМинали са дела и има Изпълнителен листот 2016 год. Без да съм уведомена.\nС лихвите и съдебните разноски сумата става 640лв.\nА ПАРИТЕ,КОИТО ИСКА ОТ МЕН ЧСИ СА 1300лв.\nСтрува ми се, че 660 лв които си начислява ЧСИ са прекалено много.\nА в сметката в ,банката която ми е запорилал ЧСИ имаше 200 лв и сега ми е на МИНУС 1500 ЛВ.\nТова направо е стряскащо.\nМоля за съвет. Какво трябва да направя,за да се намалят таксите на ЧСИ и да ми бъде отблокирана сметката.\nПо-малка сума бих платила. Но 1300 лв са прекалено много.\nRe: Как да обжалвам надвишени такси от ЧСИ?\nот lawchoice » 20 Яну 2021, 21:13\nИмате две възможности!\nПървата възможност е да упълномощите адвокат, който да направи справка по ИД, след което въз основа на действителните обстоятелства, а не по преразказ, да прецени как да процедирате.\nВтората възможност е да разчитате на дистанционен съвет от някой в Интернет. Вярно е, че тази възможност има привидни предимства - получавате съвет почти мигновено, при това безплатно, но реалната му приложимост към вашия казус би била равна с тази на съвет, даден от опулярните навремето телевизионни ясновидци....\nот nikodim77 » 20 Яну 2021, 21:54\nУважаема 131812 ,\nТака като чета, горещо Ви препоръчвам да осъществите консултация с адвокат или др. юрист, вещ в материята. Пишете дати от време-оно (2010-та година), както и 2016 г., така че преди да посещавате ЧСИ и/или да се жалвате относно прекомерността на сумите, които намирате за високи, пак ще повторя – а д в о к а т!!!\nпп. Докато съм пишел горното сте получила много полезна насока от lawchoice


Любен Дилов-син: 45-ият парламент задмина по резил националния отбор по футбол - Tribune.bg\n09 май, 15:35 / Tribune\n„Не съм вярвал, че в България има организация, която да се покрие с по-голям резил от, примерно, националния отбор по футбол, но ето че 45-ият парламент положи изключителни усилия и мисля, че задмина националната ни гарнитура“. Това заяви в „Денят започва с Георги Любенов“ депутатът от парламентарната група на ГЕРБ-СДС Любен Дилов-син.\n„Единствените, които предложиха модел за управление, макар и обречен, бяха ГЕРБ. След това дори не се направи опит да се направи каквото и да е управление. Хората, изпратени там, се провалиха с основната задача“, смята Дилов-син. По думите му всяко едно изказване на политическите противници налива сила на ГЕРБ и това поведение е обречено.\nДилов коментира и скандала с бизнесмена Светослав Илчовски. Според него Комисията по ревизия е помогнала на българите да видят как изглежда политическият елит и как изглежда икономическият елит - не беше добра гледка, допълни Дилов-син.\n„Докато икономиката на България е така поставена, че бизнесът в голяма степен зависи от благоразположението на държавата и държавните поръчки, подобни истории ще има постоянно. Въпросът е как ще се съпротивляваме. Ефективният начин е една работеща прокуратура, един работещ съд, а не точно политически. Политиците имат своето място, но те винаги се изкушават да го обърнат в предизборна бухалка, каквото става и в момента“, каза още депутатът. Според Дилов-син партията на Слави Трифонов е била най-добрият възможен протестен и наказателен вот. И е имала възможност да повтори феномена на НДСВ.\n„Не се случи, защото направиха лоша кампания. Всъщност - никаква кампания. Избраха правилната стратегия да не кажат нищо, за да не сбъркат. Ако бяха на терен, защото ги нямаше на терен, щяха да имат много по-добър резултат“, допълни Дилов-син.\nБиков: Ролята на Трифонов на морален стожер и борец срещу мутрите не е автентичен Дончева: Този парламент трябваше да сложи началото на ликвидирането на ГЕРБ като политическо явлениеМитов за думите на Трифонов: Общи приказки. Какво ще изчегъртва – мостовете, пътищата?Калоян Методиев за Слави Трифонов: Този човек е гост в политиката\nЕтикети Любен Дилов, ГЕРБ, Слави Трифонов, Илчовски


Варианти за ъпгрейд на спирачките - Page 2 - Accord 7ма ген. (2003-2008) - Hondabg.com Форуми\nBy DYNACORD, September 8, 2017 in Accord 7ма ген. (2003-2008)\nДаже е добре да се пробват не 1, а няколко екземпляра. Така е по-вероятно да имаш представителна извадка за способностите на спирачките. Ако пробваш само 1 кола ще имаш мнение само за нея, а то може да е погрешно.\nИ аз имах резерви като взех комбито. Отпред бе с нови дискове и накладки, но отзад бяха поизтънели и на доизживяване. Търкалях ги така 2г. и си имах 1 на ум, но като сложих и отзад нови дискове и накладки е по-добре. Естествено не спира както бих искал когато карам стремглаво, но това е рядкост, а за нормална употреба са си ОК. Примерно не е проблем да изпревариш 3 тира (ускорявайки от тяхната скорост) и да се вклиниш пред тях в колоната (когато твоята скорост е вече двойно по-голяма). Като с всяка кола на която се качваш за сефте, работата на спирачките е едно от първите неща към които се адаптираш и вземаш под внимание, но принципно има по-добре и далеч по-зле спиращи автомобили.\nпри ъпгрейд с апарати от Хонда Пилот - > имайте предвид централният отвор на дисковете , които купувате , както и междуболтовото разстояние , тъй като по OEM Номера в темата има и дискове с 5х120 , а те не са съвместими с главината на Акорд.\nИма възможност дискове от Хюндай Санта Фе да станат (доста по-евтини от тези в темата) , те са на 321мм , 28мм , 69мм централен. Като при тях има разлика във височината от 1,5мм. Тези дни ще пробвам един и ще кажа дали стават. Иначе в БГ много трудно може да се намери диск на 330/28 на 5х114.3.\nНе стават дисковете за Санта Фе , само тези от ОЕМ номера на 5х114.\nЗа предните дискове за мен е ясно. Слагат се 320х32 двубутални от акорд 8 ( определени модели).\nСкачаш адски много в размера и прегряването става доооста по трудно. Сами можете да намерите разликата в размерите на дисковете, накладките и т.н. Проблема с предните спирачки е решен с този ъпдейт ( поне за мен). Който има парички излишни, мисля че може да сложи от сивик type R 9 gen ( Тва дето съска :Д ) Там мисля, че бяха 350х32 4 бутални брембо. Ама цената е сериозна, аз не бих се занимавал. Доколкото съм чул е болт он и там, ама не мога да потвърдя на 100 %. Сега е ред да решим проблема със задните спирачки. Все ми се иска да успея да сложа от 8 ген 305 мм диск отзаде. Има ли някой, който е правил подобен ъпдейт? Нека да сподели. Понеже апарати, дискове, накладки няма да са скъпи от 8 ген. Идеята е да видим, как ще се напасват. Гледам, че колеги са правили в Хамерика някви самостоятелни устройства за супортите за да могат да го направят. Накрая успяват да сложат дискове от RSX 313 мм. Та моля някой по-запознат да помага за задните дискове, защото колегите отвъд океана са доста доволни от тези ъпдейти.\nпреди 40 минути, VTI-S написа:\nВсе ми се иска да успея да сложа от 8 ген 305 мм диск отзаде. Има ли някой, който е правил подобен ъпдейт? Нека да сподели. Понеже апарати, дискове, накладки няма да са скъпи от 8 ген. Идеята е да видим, как ще се напасват. Гледам, че колеги са правили в Хамерика някви самостоятелни устройства за супортите за да могат да го направят. Накрая успяват да сложат дискове от RSX 313 мм. Та моля някой по-запознат да помага за задните дискове, защото колегите отвъд океана са доста доволни от тези ъпдейти.\nТУК има описано как стават и от CRV 3 gen.\nПитането ми е следното ... На моята 2.0 VII дисковете са ми на 280 , и гледам ,че на 2.4 и 2.2 дизела VII са на 300 мм. Поразгледах и ми направи впечатление ,че спирачните апарати на 2.0 би трябвало да събират 300 мм , но накладките са различни на вид ?! Та мога ли да мина на 300 мм диск ... въпреки ,че ще е със старите еднобутални апарати пак ще има лек ефект според мен ..\nВтора ръка апаратите на тея коли вече са без пари - по около 30лв за брой.\nНаправо може да си вземеш за 100лв два апарата от 2.4 с дисковете втора ръка и си свиркай.\nЗначи има разлика в апаратите между 2.0 и 2.4 ?!\nЩом дисковете са различни логиката води и апаратите да са, но не съм 100% сигурен.\nпреди 22 минути, rollin написа:\nСпоред мен разликата е само във съпортите ... За 2.4 и 2.2 мисля ,че са са еднакви,но това е само предположение..\nДа допълня темата, след около година карана с "тъпирски" апарати, мога да кажа че колата спира по съвсем друг начин, да не кажа голяма дума но вече съм по сигурен в спирачките си. Та моя отзив е че си заслужава ъпгрейда.\nА влизат ли стоковите 16-ки с апарати ATR?\nДа, зимните ми са 16-ки и няма ядове\nАз ще слагам от Акура RL 4буталните и като са готови , ще ви споделя разликата. Поздрави


Автор Тема: Волжска България - щит за Европа от татарското нашествие (Прочетена 43972 пъти)\n« Отговор #45 -: Октомври 29, 2009, 19:19:17 »\nОколо средата на VІІІ в. в Средното Поволжие проникват българските племена. Сред тях са известни баранджари, българи, берсула, суаз и други, дошли от районите на североизточното Предкавказие в резултат на арабо-хазарските войни от 732-735 г.\nКъм Х в. идва втора вълна на българско преселение към Средна Волга и в Прикамието от южните степи. През това време нееднократно се е осъществявал приток на урало-прикамско и южноуралско население, в това число угорски племена (маджари). През VІІІ -Х в. в резултат на българските и финоугорските племена се поставя основата на културата на волжките българи. През Х в. в Средна Волга се създава Волжка България.\nВ периода на своето създаване България се намирала в васална зависимост от Хазарския каганат и заемала неголяма територия в района на сливането на Кама с Волга. Още през това време съществували няколко градове - Сувар, Болга, Биляр, Ошел и др. Сувар и Болгар почнали да секат своя монета.\nЕдна от главните опори на държавата бил исляма, официално приет от българите в началото на Х в. Към ХІ в. - нач. на ХІІІ в. Волжка България била в своя разцвет. Територията започнала да се разширява. Археолозите днес отчитат на територията на България повече от 1500 български паметници от предмонголско време.Основа на икономиката на Волжка България било развитото селско стопанство с плугово земеделие и животновъдството.\nнапрясло с рунической надписью Важно значение имало занаятчийството - металургично, ковашко, бижутерийно, строителство, грънчарство, стъклопроизводство, косторезство, кожарско, тъкачество и други. Трети важен отрасъл на българската икономика била търговията.\nРазцветът на българската търговия като цяло била обусловена от разположение то на държавата на най-важният трансконтинентален търговски път - Волго-Балтийския път, а също и високото равнище на развитие на занаятите и селското стопанство.\nПрез 1223-1240 г. България отчаяно се съпротивлявала на монголските орди, стремящи се да завладеят страната. Неравната битка завършила с завладяването на България, разгрома на икономиката, културата, унищожаването на градовете.\nРазорена Волжка България влязла в състава на Златната Орда. Родово Наследство www.bgrod.org\n« Отговор #46 -: Октомври 29, 2009, 19:24:43 »\nПрез 60-те години на VII век кан Котраг - вторият син на кан Кубрат, заедно с част от българите напуска територията на бащината си държава и се заселва в района на Средна Волга. Там той поставя основите на Волжка България със столица Велики Болгар, която за кратко време се превръща в могъща и просперираща държава. Строят се множество градове и крепости. Летописците наричат Волжка България "страна на градовете". Археологическите проучвания показват, че там са съществували около 1600 селища с 38 силно укрепени градове, сред които са Велики Болгар, Биляр, Сувар, Казан и др. Процъфтява традиционното българско земеделие и занаятчийско производство. На българските пазари идват търговци от Хорезм, Иран, Китай, Армения, Грузия, Русия, Византия. Арабският писател Ал Мукадиси описва големи български кервани, които пътуват из цяла Евразия със зърно, кожи, платове, восък, мед, дървесина... Българите на Волга са първият източноевропейски народ, който въвежда в своите земи собствено монетосечене (950). С търговски и военнополитически интереси се обяснява фактът, че през Х век волжките българи се обръщат към Багдад, откъдето приемат исляма за официална държавна религия, като се запазва веротърпимостта. Освен с развито стопанство Волжка България се отличава със стройна държавна уредба, изградена на принципа на свободата и справедливостта, с ниски данъци (по една животинска кожа, делвичка мед или сребърна монета от гражданин годишно) и сьс строг правов ред, което прави силно впечатление на многобройните чужди пътешественици. В държавата на волжките българи не съществува робството. Затова арабските автори говорят с нескрито удивление и подчертан респект за народа на "бурджаните" (българите). Дипломатическият пратеник на багдадския халиф - Ибн Фадлан, посетил Велики Болгар през 922 г., описва високия морал и строгата правораздавателна система, съществуващи в държавата.\n"Името "българин" означава "мъдър, знаещ човек", отбелязва арабският пътешественик Абу Хамид ал Алдалуси (Абу Абдаллах ал Гарнати), посетил на два пъти Велики Болгар, в 1135-1136 и в 1150г.\nПрославяна и възпявана е красотата на българката. Насири Хусрау в един стих казва: "О, Боже благий. Ти не трябваше да сътвориш в такова съвършенство устните и зъбите на тия чаровни българки, които са блестящи като луната". Друг персийски поет, Адалолод-дин Мохаммад Балхи от XII в., пък възкликва: "На оня свят, в рая, красотата на жените надминава дори красотата на българката."\nАрабските пътешественици са респектирани от военната мощ на Волжка България. "Царството на бурджаните е голямо и просторно. Те са огромен, могъщ и войнствен народ, който воюва с византийците, славяните, хазарите и тюрките"- отбелязва Ал-Масуди в своята книга "Вести за времената" (Х век). Благодарение на силната си и боеспособна армия през 1223 г. волжките българи застават на пътя на татаро-монголите и временно спират устрема им към Европа. Според арабския автор Ибн ал Хасир (XIII век) в битка край Жигулевските възвишения българският кан Челебир нанася съкрушително поражение на смятаната за непобедима татаро-монголска армия. Пленените 4 хиляди войници не са продадени в робство, каквато е традиционната практика по онова време, а са разменени с Чингиз хан срещу 4 хиляди овни. В народната памет това събитие остава под името "Овчата битка". По този повод известният историк и археолог от Казан проф. А. Халиков пише: "Съпротивата на България, продължила до 1278 г., е първопричината Русия и руските земи да не бъдат включени в състава на Златната орда. В това отношение може да се каже, че Волжка България е спасила древна Русия от унищожение."\nПриносът на нашите волжки предци в политическата, икономическата и културната история на Русия е многостранен. От руски летописи е известно, че съществуват тесни търговски връзки между волжките българи и русите, чийто израз е сключеният през 1006 г. търговски договор между двете държави. Българите изнасят големи количества зърнени храни и неведнъж спасяват своите съседи от глад. През 1229 г. княз Юрий получава като дар от владетеля на Волжка България 30 кораба пшеница за изхранването на гладуващия си народ. И до днес в Русия е популярно наименованието на средноазиатското просо - Болгарское пшено, както и особеният сорт пшеница - Болгарка. Тези имена са свързани с влиянието на волжките зърнопроизводители и износители. На руските пазари изключително търсени са кожите от белка, златка и невестулка, внасяни от български търговци. По археологически път е установено, че чрез български занаятчии от Поволжието сред русите прониква грънчарското колело. Има сведения, че волжки българи работят в Русия като майстори-зидари. Българи строят християнските храмове в Суздалския край. Строителният стил на московския Кремъл наподобява архитектурата от последната столица на Волжка България - гр. Казан.\nСъществуват свидетелства за родството между волжките българи и русите. Княгиня Олга, съпруга на княз Игор и майка на известния Светослав Киевски, е от български произход. В "Тверската летопис" е отбелязано, че жената на княз Андрей Боголюбски също е българка. Според проф. А. Халиков, в резултат на войните с татарските нашественици, множество българи се преселват на територията на Русия, давайки началото на известни в историята фамилии. Сред тях Халиков посочва Годунови, чийто най-изявен представител е руският цар Борис Годунов; Корсакови, от които произхожда известният композитор Римски-Корсаков; Рахманинови, дали на света друг прочут композитор - Сергей Рахманинов; Бухарини, Гогол, Суворови, Тургеневи, Кутузови, Чаадаеви, Горчакови, Жданови, Тухачевски, Хрушчови, Елчин-Елцини и много други.\nСериозен принос в развитието на руската народност и нейното цивилизационно идентифициране има и Дунавска България. Официално Русия приема християнството през 988 г. Покръстването на русите е подготвено от стотиците български книжовници и мисионери, пръснали се из Русия от Мурманск на Северния ледовит океан до устието на Днепър на Черно море. Така християнството и българо-славянската култура проникват сред славяни и неславяни в необятните територии между Москва и Владивосток, между Арктика и Китай.\nПриносът на Дунавските българи не свършва дотук. Благодарение на българския духовник Киприан, избран за митрополит на цяла Русия, през XIII век руската църква постига своето единство, а Киприан е канонизиран за светец. Българин е и литовският митрополит от XV в. Григорий Цамблак, ученик на последния български патриарх Евтимий. На българите русите дължат и писаните си правни паметници - според руския изследовател М. Тихомиров "Руската правда" е заимствана от българския "Закон за съдене на людете".\nИ след завладяването на Дунавска България от османците през XIV век, българо-руските контакти се запазват. Странстващи монаси носят книжнина в българските църкви и манастири и подпомагат да не угасне пламъчето на християнското слово. Израз на подкрепата на руския народ за българската освободителна кауза е Руско-турската война от 1877-1878 г., върнала на Дунавските българи свободата и държавната независимост. Българските опълченци, участващи в тази война, се сражават под известното Самарско знаме - извезано и осветено в гр. Самара, където все още живеят духът и традициите на волжките им събратя.\nСлед завладяването на Волжка България от татаро-монголите през XIII век, освен в Русия, известна част от населението й се преселва в Дунавска България, друга се насочва към Скандинавия и към Маджарското кралство, трета е избита. Български етнически масив остава в териториите на старите си местоживелища - част от днешните казанци, чуваши и марийци исторически и духовно са потомци на някогашните волжки българи.\nПрез 1552 г. град Казан, последната столица на Волжка България, е превзет от русите. По този повод владетелят им Иван Грозни се титулува "цар на руси и българи".\nПрез XVI, XVII и дори през XVIII век Волжка България все още присъства на географските карти. Този факт показва, че макар и политически покорена, тази българска държава продължава да живее като слава и авторитет, независимо от бурите на времето и предизвикателствата на историята. Днес ние търсим с нея общия си корен. Волжка България остава духовен и цивилизационен фундамент в традициите на PAX BULGARICA.\nГеорги Владимиров, магистър по културология\nВОЛЖКО-КАМСКА БЪЛГАРИЯ през 20-те години на XIII век, благодарение на мощните си фортификационни съоръжения и умела военна стратегия, възпира настъплението на татаро-монголите към Централна Европа. В битката при Жигулевските възвишения през 1221 г. българите на кан Челебир нанасят съкрушителен удар на 30-хилядна татаро-монголска армия. Така Волжка България става първата европейска държава, нанесла поражение на новите нашественици в зенита на тяхното могъщество по пътя им към Европа.\nДоц. д-р Динко Динков, Университет за национално и световно стопанство, София\nВРЕМЕИЗМЕРВАНЕТО ВЪВ ВОЛЖКА БЪЛГАРИЯ\nПървата държава на европейския Североизток е Волжка България. Между VIII и XIV век тя е политическа, икономическа, военна и културна доминанта в граничната зона между Азия и Европа. Това е страната, в която през ХIII в. се разбиват първите вълни на монголското нашествие срещу Европа. Нейната културна характеристика е отчетливо древноиндоиранска, а не тюркска или друга. И едно от най-силните доказателства за това е календарната система, която ползват българите и на Волга.\nЗаедно с проникването на исляма сред българите се разпространява и мюсюлманският лунен календар  лунна хиджра. Той е атрибутит на новата религия. Ще отбележим, че това времеизмерване, което е основано на движението на луната и почти не се практикува в стопанския живот на българите, чиято основа е земеделието с устойчив природо-слънчев цикъл. Лунният календар служи за определяне на мюсюлманските религиозни празници, в официални документи, за канцеларски нужди и при монетосеченето.\nПо материали на проф. Селешников\n« Последна редакция: Август 08, 2018, 22:06:44 от Hatshepsut »\n« Отговор #47 -: Ноември 06, 2011, 19:56:38 »\nИсторикът Георги Владимиров: Българският компонент е онзи, който създава държавността в Дунавска и във Волжка България\n06 ноември 2011 | 16:24 | Агенция "Фокус'\nИсторикът Георги Владимиров в интервю за Агенция „Фокус”. Георги Владимиров беше отличен от Съюза на учените с грамота за високи научни постижения и за научно-приложен принос за монографията „Другата България на Волга: изгубената цивилизация” и за съвместното изследване с доц. Пламен Павлов - „Златната орда и българите”.\nФокус: Г-н Владимиров, с какви чувства приемате наградата на Съюза на учените?\nГеорги Владимиров: Приемам наградата като едно достойно признание от страна на българската научна общност за усилията на нас, младите изследователи, че вървим в някаква правилна посока и българските учени оценяват това. Разчитам на факта, че работя по тази тема немалко години. Това не е първата награда, която получавам от Съюза на учените. Преди две години получих награда също за високи научни постижения за други мои монографии. Най-важното във всичко е, че темата за Волжска България и волжските българи започва да намира своето адекватно място в академичните среди. И в крайна сметка тя няма да остане само и единствено в сферата на това, което аз наричам алтернативна историография или тази историография, която се прави от неспециалисти в България. В този смисъл изпитвам удовлетворение от получената награда. Става дума за грамота за научно-приложен принос, защото моите две изследвания са ориентирани главно към широката читателска аудитория и целят формирането на критерии за истинност по една проблематика, която е изключително любопитна за хората и същевременно твърде малко се знае за нея. Това често се използва и по темата пишат хора-непрофесионалисти. Те пишат неща, които са достойни за холивудски сценарий, но са далеч от критериите за стойностно научно дирене.\nФокус: Каква е връзката на Волжка България с Дунавска България в средновековието и днес? Какви са паралелите?\nГеорги Владимиров: В средновековието за съжаление нямаме доказателства, че двете държави са контактували помежду си, те са само в сферата на научните интуиции. Двете държави се формират обаче от разпадането на Старата Велика България на владетеля кан Кубрат. След неговата смърт, както знаем от източниците, единият му син – Аспарух – тръгва към долни Дунав. Една група българи остават в старите си местоживелища и в по-късен етап проникват на север към земите на средна Волга, където в края на IX, началото на X век формират една могъща държава, наречена Волжска България. Горе-долу по същото време държавата приема исляма и се утвърждава като една от водещите държави в средновековния мюсюлмански изток – с много силна търговия и армия. Това е държавата, която спира нашествието на монголите в началото на XIII век и която до голяма степен спомага за това монголската инвазия към Европа да бъде притъпена и ограничена. Иначе може би днес Европа щеше да бъде едно монголско владение.\nВръзката между двете държави е общият корен. И едната, и другата държава тръгват от Старата Велика България. И в двете държави българският компонент е онзи, който създава държавността и е държавно дворният компонент. По силата на историческите обстоятелства обаче двете държави се разделят. Едната поема по пътя на християнството, другата по пътя на исляма. Едната държава се слива със славяните и обединява заварените етноси на Балканите. В Средна Волга волжските българи заварват финогорски остатъци от народност. Дунавска България има щастието да бъде близо до такава голяма държава като Византия, благодарение на която, ние имаме сведения за Дунавска България. Докато Волжска България за дълъг период от време остава извън полезрението на изворите и едва по-късно от арабски и персийски пътешественици научаваме нейната съдба. Волжските българи за съжаление не са оставили след себе си свое литературно наследство. Имали са такова, но то не е достигнало до нас и голяма част от детайлите за тяхната история, остават в сферата на хипотезите. Днес земите на Волжска България всъщност попадат в териториите на съвременен Татарстан и на Република Чувашия. Колегите от тамошните институции проявяват особен интерес към възможностите за сътрудничество с техните дунавски колеги в сферата на археологията и историята за обмен на специалисти, студенти и литература. Това е една перспективна ниша, която тепърва следва да се обмисли и разработва.\nФокус: Вашата книга се казва „Другата България на Волга – изгубената цивилизация”. Каква е тази изгубена цивилизация и защо, според вас, в България не се знае толкова много за Волжка България?\nГеорги Владимиров: Можем да подразделим причините на обективни и субективни. Обективните причини, поради които не се знае толкова много, е липсата на достатъчно литература, която да присъства в нашите библиотеки по въпроси, свързани с Волжска България. Изследванията на колегите от Татарстан и Чувашия за дълъг период от време не са пристигали у нас, няма ги в библиотеките и не разполагаме с достатъчно литература. Субективните причини са свързани с поместването на България в социалистическия блок. Като че ли за дълъг период от време нашата наука е делегирала изследването на Волжска България повече на съветската наука и не се е интересувала толкова от възможните контакти и взаимодействия в тази насока.\nФокус: Защо България на Волга е изгубена цивилизация?\nГеорги Владимиров: Защото всъщност културният модел, който волжските българи създават, далеч надхвърля реалното политическо съществуване на държавата им. Волжка България пада под ударите на монголите в началото на XIII век. В нейните земи се създава държавата Златната орда, като част от градовете на Волжска България запазват един полуавтономен статут. Впоследствие в тези земи се създава Казанското ханство, което се смята за културен и икономически приемник на традициите на волжските българи. То е унищожено през 1552 година от воините на русите начело с Иван Грозни. Практически тогава културният модел в региона е променен, той става религиозно различен - онази цивилизация, създадена от волжските българи, която е просъществувала с видоизменения чак до епохата на Казанското ханство, е унищожена. Голяма част от културните паметници погиват в пожарищата при превземането на Казан и на Казанското ханство. По тази причина днес главно на базата на археология ние възстановяваме бита, порядките и голяма част от историческите събития и обстоятелства от онази епоха.\nФокус: Кои са най-интересните характеристики на волжските българи и на техния бит, които личат от археологическите свидетелства? Интересни ли са те от изследователска гледна точка?\nГеорги Владимиров: Безспорно. Онова, което би ни заинтересовало, е този особен толерантен модел, който те са изградили, въпреки че са мюсюлмани в една епоха като средновековието, когато ислямът все пак е една, да кажем, войнстваща религия, особено в късното средновековие с появата на Османската империя. Волжските българи утвърждават един толерантен тип ислям, който допуска различието и другостта. Тоест в рамките на техните градове спокойно и свободно са живеели както християни, така и мюсюлмани. Освен това, тяхната цивилизация, според някои косвени данни, е дала на тогавашния средновековен свят бележити лечители, фармаколози, учени в различни аспекти на тогавашната средновековна наука – хора, които без съмнение са влияели върху мисловните нагласи на средновековния изток. Не случайно Волжка България се смята за северната Мека по израза на някои учени, най-северната крепост на мюсюлманската цивилизация.\nФокус: Докъде се е разпростирало влиянието на Волжка България в средновековието и защо се търсят следи от нея чак в Молдова?\nГеорги Владимиров: Според мен, е силно казано да се търсят следи в Молдова. Ако такива следи се търсят или се откриват в Молдова, това вероятно е от една по-късна епоха, когато Молдова попада в рамките на Златната орда. Тоест регионът попада в духовната орбита на Златната орда, като вече татарската култура, която през този период доминира от Молдова чак до Средното Поволжие. Тази култура принципно е по-различна от онази, която волжските българи оставят.\nРазбира се, материални следи от Волжка България могат да бъдат открити в различни точки на Европа по простата причина, че Волжска България е държавата на търговията. Занаятчийските продукти, които те създават с големите кервани, за които персийски и арабски пътешественици говорят, се изнасят в различни точки на Евразия и днес биха могли да бъдат открити там. Това не означава обаче, че някакво политическо или друг тип влияние би могло да бъде търсено. Духовното влияние на Волжка България е главно в сферата на мюсюлманския изток, макар че имаме свидетелства, че волжските българи във взаимодействията им с русите са предложили на русите приемането на мюсюлманската религия, но русите отказват, тъй като не са харесали някои от каноните на исляма и през 988 година се покръстват, както е известно.\nФокус: Какви предизвикателства има в изследването на волжските българи?\nГеорги Владимиров: Предизвикателствата са от една страна археологически, тоест разкриването в пълна степен на бита, порядките и ежедневието на тези българи. Две глави в моята книга са посветени точно на този тип антропологична история бита, порядките, ежедневието, празниците и делниците на тези хора дотолкова, доколкото източниците ни позволяват да реконструираме достоверно тези детайли в историята им. Ние много дълго време писахме историята в порядъка на политическата история, но твърде малко е известно за ежедневието на обикновения човек. Това е една модерна европейска тенденция – да се прави история на ежедневния живот, тъй че археологията тепърва би могла да ни помогне в тази насока. Що се отнася до писмените извори, аз съм оптимист, че в източните библиотеки все още вероятно биха могли да бъдат открити някои от ръкописите на книжовното наследство на волжските българи. Такъв беше открит през 90-те години в библиотеката на сената на Република Иран. Това е един трактат от XIII век, посветен на волжско-българската фармакология, който бе приет в столицата на Република Татарстан - Казан с огромен интерес и еуфория, че все пак частици от разпръснатото, доскоро смятано за напълно изгубено, наследство на волжските българи, би могло да бъде открито, преведено и показано на обществеността и съответно учените да се произнесат върху неговата автентичност. Смятам, че това е поредната перспективна насока и пред европейската и в частност пред българската наука.\nФокус: Над какво работите в момента?\nГеорги Владимиров: В момента очаквам да бъде публикувана следващата ми книга, която е посветена на фолклорното богатство на волжските българи – това са легенди, митове, предания, които са съхранили частици от народната памет и историческото наследство на волжксите българи. Надявам се българският читател да открие в тях много от отговорите, които го вълнуват, тъй като темата е любопитна и предизвикателна. Ще продължа да работя, за да може темата за Волжка България не просто да бъде академично говорена и утвърдена, но по някакъв начин тя да влезе и в академичните аудитории и да започне да се преподава на българските студенти. Както изучаваме история на Византия, историята на балканските народи, история на Русия, които са утвърдени дисциплини в нашите академични курсове, защо да не се изучава дисциплината - история на другите българи, за да видим как са действали наши сънародници, поставени в други земи и в други исторически обстоятелства.\n« Отговор #48 -: Януари 29, 2016, 16:17:53 »\nОвчата битка през 1223 - или как българите побеждават монголската империя\n« Отговор #49 -: Януари 30, 2016, 10:59:07 »\nПравители Волжской Болгарии:\nГабдулла Джилки, син на Урус-Айдар /865 - 882/ Бат-Угор Мумин, син на Джилки /882 - 895/ Алмъш Джафар, син на Джилки /895 - 925/ Хасан Газан Мумин, син на Алмъш /925- 930/ Микаил Ялкау Балтавар, син на Алмъш /930 - 943/ Мохаммед, син на Ялкау /943 - 976/ Талиб Мумин, син на Хасан /976 - 981/ Тимар Мумин Баджанак, син на Мохаммед /981 -1004/ Масгут, син на Мохаммед /1004 -1006/ Ибрахим, син на Мохаммед /1006 - 1025/ Азгар, син на Масгут /1025 - 1028, 1061/ Ашраф - кан Балук, син на Тимар /1025,1028 - 1061/ Ахад Мосха, син на Азгар /1061 - 1076/ Адам, син на Балук /1076 - 1118/ Шамгун Шам-Саин, син на Адам /1118- 1135/ Хисам Анбал, внук на Ахад, син на Колън /1135 - 1164/ Улуг-Мохаммед Отяк Джанги, син на Шамгун /1164 - 1178/ Габдулла Челбир, син на Отяк /1178 - 1225/ Мир-Гази, син на Отяк /1225 - 1229/ Джелал-ед-Дин Алтьнбек Алан, син на Отяк /1229,1230 - 1236/ Гази-Барадж Бурундай, правнук на Шамгун, внук на Арбат, син на Азан /1229 -1230, 1236 - 1242/ Хисам, син на Гази-Барадж /1242 - 1262/ Тухчи-Исмаил, внук на Челбир, син на Иляс Ялдау /1262 - 1267/ Галимбек, син на Гази-Барадж /1267 - 1293/ Мохаммед-Алам, син на Тухчи-Исмаил /1293 - 1307/ Касим Булак, син на Галимбек /1307 - 1323/ Булуюм-Орду Мугаллим, внук на Мохаммед-Алам, син на Исмаил-Галим /1323-1340/ Мир-Махмуд, син на Булак /1340 - 1359/ Азан Хасан, син на Мир-Махмуд /1359 - 1380/ Бий-Омар, син на Азан Хасан /1380 - 1422/ Галибей, син на Бий-Омар /1422 - 1437/ Ябък-Мохаммед, правнук на Булгом-Орду, внук на Чаллъ-Мохаммед, син на Хусаин Ашраф /1437 - 1469/ Габдел-Мумин, син на Ябък-Мохаммед /1469 - 1480/ Бураш-Барадж, син на Габдел-Мумин /1480 - 1502/ Ал-Мохаммед Саин-Юсуф Балин-хужа, син на Габдел-Мумин /1502 -1521/ Мансур, син на Бураш-Барадж /1521 - 1524/ Ядкар Артан Кул-Ашраф, син на Ал-Мохаммед /1524- 1531, 1535 - 1546, 1546 - 1551, 1551 - 1552/ Мамед, син на Мансур /1531 - 1535, 1546,1551/ Хусаин Байрам Гази, син на Кул-Ашраф /1552 - 1569/ Шейх-Гали Каргалъ, син на Хусаин /1569 - 1584/ Как видно 922 год это официальное принятие ислама , но 800 -860 год уже в Волжской Болгарии существовал ислам .\nБолгарский государственный историко-архитектурный музей-заповедник. Вид сверху\nТелефон: (84347) 3-03-32, 3-01-32, 3-94-14\nАдрес: 422840, Республика Татарстан, г. Болгар, ул. Назаровых, 67 (скрыть карту)\n« Последна редакция: Март 18, 2017, 09:09:05 от Hatshepsut »\n« Отговор #50 -: Март 18, 2017, 09:08:24 »\nЗнаме на Волжка България\nБългария на река Волга е основана през 660 г. от кан Котраг, син на кан Кубрат. Преди заселването на котраговите българи по средното течение на река Волга, реката се е наричата Идел (Етел, Ител), а в по-стари времена – Ра. Името на реката се променило на Болга (Волга) по името на българите, които се заселили там в средата на VІІ век. Волжка България заемала територия от р. Енисей до р. Дон и до трийсетте години на ХIII век била най-могъщата и богата държава в региона.\nБългарите построили около 250 града, по-известни от които са Булгар, Биляр, Сувар, Ошел, Жукотин, Челмат, Сабакула, Тухчин, Арнаг, Исбол, Казан, Колън, Чебоксар, Алабуга, Яр-Чамъ, Уфа, Саръчен, Самар, Хазар. Археологическите проучвания показват голямо сходство между тези градове и градовете в Дунавска България, което се дължи на строителната традиция на българите и най-вече на типичния за тях квадров строеж – подреждане с точно определено застъпване на масивни дялани каменни блокове (квадри) с вдълбани различни символи, руни и знаци на Тангра. Характерна особеност при строителството българските градове още от онова време е изграждането на водопровод, канализация и обществени бани.\nПодобно е и строителството на гр. Биляр, което започнало през 922 г., след приемането на исляма. Постепенно Биляр се превърнал в най-големия град в държавата. Вътрешният град заедно с центъра е заемал площ от 20 кв.км. Освен с крепостна стена, той бил укрепен и с троен земен вал. Укрепителните валове били високи до 4 м и широки до 10 м. Открити са останки от над три хиляди къщи, голяма част от които са с общи отоплителни канали. В града е имало дворец, държавни сгради и обществени бани с подово отопление.\nБлагосъстоянието на държавата се дължало на изгодното географско положение – Волжка България се намирала на кръстопътя на водни и сухоземни търговски пътища. Благодарение на плодородните черноземни почви държавата станала център на производство и износ на пшеница, кожи, риба, мед, орехи, сол и занаятчийски изделия.\nЗаселвайки равнините край реките Волга и Кама, българите донесли със себе си непознати за региона земеделски сечива. Масово било въведено орното земеделие, отглеждали ябълки, грозде, сливи, сеели пшеница, ръж, ечемик, просо, сорго и др. Отглежданите сортове били селекционирани от векове и давали високи добиви. Районът предоставял отлични възможности и за развитие на животновъдството. Българите отглеждали големи стада от овце, коне и говеда, като продължили традицията на подвижното животновъдство. С отглеждането на стадата се занимавала специална прослойка от обществото. Животновъдите често се преселвали в рамките на държавата, за да осигурят нови пасища за животните. Към Х век в пределите на Волжка България живеели няколко етноса – българи, есегели, берсили, сабири и някои угро-фински племена.\nВъв Волжка България били добре развити занаятите. Масово се отливали съдове и изделия от чугун, което било рядко явление за Европа по това време. В страната се изработвали златарски изделия, наречени “муза-и-булгар” (български филигран), произвеждало се рибно лепило, сол и восък. В занаятчийските работилници изработвали мечове, ризници, стрели, метални и стъклени украшения за конска сбруя, фино обработени кожи, шапки, ботуши, музикални инструменти и медникарски изделия.\nПреди да приемат исляма, българите си служели с т. нар. руническо писмо, а хронистът Ибн ан-Надим подчертава, че познавали и „писмеността на Мани”, тоест азбуката на народите, живеещи в Уйгурския каганат в Централна Азия.\nКарта от 13 век\nБлагодарение на изключително благоприятното географско положение волжките българи водели оживена и доходна търговия върху огромна територия. Търгували с Византия, Арабския халифат, Китай, със славянските племена, достигали дори до Скандинавския полуостров. Имали няколко постоянни пазарища, най-голямото от които, с ширина 2 километра, било разположено край Велики Булгар. Държавата вземала 10% вносно мито.\nПървоначално Волжка България нямала собствени монети. Разплащанията ставали или в ценни кожи (хермелин, самур), или се ползвали монети от други страни, но в началото на Х век започнали да секат свои монети, наричани „дирхем”.\nИсторията на Волжка България се дели на три периода – Великобългарски (IХ – ХIII в.), Златноордински (ХIII – ХV в.) и Казански (ХV – ХVI в.).\nПрез първите два века от основаването си Волжка България трябвало непрекъснато да отблъсква войските на Хазарския хаганат, затова в началото на Х в. българският кан Алмас (Алмуш) се обърнал за помощ към Арабския халифат. Арабският халиф поставил условие волжките българи да приемат исляма като държавна религия. През 922 г. в България пристигнали посланици от Багдад и започнали преговори, в резултат на които българите приели исляма. Приемането на новата вяра приобщило България към културата на мюсюлманския свят. Българското руническо писмо било заменено с арабско, открити били първите начални училища и медресета. Грамотността широко се разпространила сред населението. Започнал разцвет на литературата. Били създадени поемата “Сказание за Юсуф” от Кул-Гали, “История на България” от Якуб ибн-Ногман, книги по риторика и фармация от Бурхан ибн-Булгари и др.\nБогатствата на Волжка България и стремежът да контролира търговията с Изтока довели до постоянни войни със съседните народи. Това наложило строеж на крепости, укрепления, отбранителни ровове и валове. Особено опасни за целостта на държавата били нападенията на руските княжества откъм северозапад. Постоянната военна заплаха принудила българите през ХII в. да преместят столицата във вътрешността на страната в град Биляр. Не били малко и тези, които се преселили при сънародниците си в Дунавска България.\nВоини от Волжка България и от Дунавска България\nПрез ХIII в. на територията на Европейския континент нахлули монголите, предвождани от Чингис хан. Те станали сериозна заплаха за всички държави в Европа, защото били многобройни, с бърза конница и добри бойни умения. Армията на Чингис хан изглеждала непобедима. През 1223 г. българският владетел Габдула Челбир победил монголите, предвождани от пълководците Субатий и Джебе, в битка край днешното село Самарска Лука. По време на битката бил пленен Уран (синът на Субатий). Субатий предложил мир на българския владетел, който приел и поискал за всеки пленник по един овен, а за Уран десет овена (по този повод битката била наречена “Овнешка”). Въпреки тази победа, монголите продължили нападенията си начело със сина на Чингис хан – Джучи, а после и с внука му Батий (Бату). През 1240 г. монголите завладели Волжка България. Малко след това – през 1243 година, хан Батий (1243 –1255) основал в границите на Монголската империя своя държава, която се наричала Златната орда (Алтън Урза). В състава на Златната орда влизали териториите на запад до долното течение на река Дунав и Финския залив, на изток до басейна на река Иртиш и долното течение на река Об, на юг до Черно, Каспийско и Аралско море и езерото Балхаш, на север до Новгородските земи. Територията на Златната орда била разделена на улуси (области). България станала една от нейните провинции. Столица на Златната орда бил град Сарай Бату (близо до днешния Астрахан), а през първата половина на ХIV в. столицата била преместена в Сарай Берке (близо до дн. Волгоград). Властта на хана била неограничена. Обкръжението му се състояло от членовете на семейството (синове, братя и племенници) и от представителите на аристокрацията – бегове. Държавните дела се водели от бекляре-бек (княз над князете), а отделните отрасли – от везири. В градовете и областите били изпращани даруги, чиято главна задача била да събират данъци. Наред с даругите се назначавали и военачалници – баскаки. Държавното устройство имало полувоенен характер. Най-важните длъжности били заемани от членове на управляващата династия и престолонаследниците (оглани), които владеели областите в Златната орда и стоели начело на войската. Измежду беговете и тарханите се излъчвали основните командири на войската – офицери и бакаули (чиновници, които разпределят продоволствието и плячката). Монголите не представлявали мнозинство в Златната орда. Въпреки че загубили своята самостоятелност, българите се ползвали от известна автономия.\nСлед завладяването на Волжка България от монголите, много български родове започнали да се изселват в Русия. Новгородският княз Александър Ярославич (по-късно канонизиран като светец с името Александър Невски) приел в своите земи някои от знатните български родове. По-известни от тях са Гавриил Ратша – родоначалник на Пушкини и Гланда Камбъла – родоначалник на Романови и Шереметеви. Потомци на волжки българи са Суворов, Кутузов, Гогол, Булгаков, Глинка, Римски-Корсаков, Рахманинов. Чрез заселването на български семейства и родове в Русия в руския език проникват множество български названия на животни, птици, етноними, военна терминология и др.\nПрез ХIV в. започнало разпадането на Златната орда, в резултат на което се образували няколко нови държави. България се откъснала от Златната орда, но се разделила на две ханства – Българско с център град Казан и Жукотинско с център град Жукотин. Продължител на религиозните, културните и търговско-икономическите традиции на Волжка България било Казанското ханство. Двете държави непрекъснато воювали с Русия. След серия от войни през 1552 г. руският цар Иван Грозни превзел гр. Казан, а след три години и Астрахан. Така Волжка България била окончателно завоювана.\nПо време на своето съществуване Волжка България ограничавала разширяването на Русия на изток и била буферна зона между Европа и Азия. След завладяването на Волжка България пред Русия се открила възможност за разширяване към Сибир и Централна Азия.\nДнес Волжка България съществува под името Татарстан, като автономна република в руската федерация. Все повече хора в днешен Татарстан се самоопределят като българи. Според резултатите от преброяването през 1897 г. българите на руска земя са 1,3 млн. души, а през 1926 г. - 1,5 млн. души. През 2002 г. правото да се наричат българи са придобили 701 души.\n« Последна редакция: Август 08, 2018, 22:08:32 от Hatshepsut »\n« Отговор #51 -: Март 18, 2017, 20:44:37 »\n"Великая Волжская Булгария была не просто развитым, она была могучим государством и, порой, даже опасным соседом Киевской Руси. Площадь одного из крупнейших городов Волжской Булгарии – Биляра, была больше средневековых Киева, Владимира и даже Парижа... "\n« Отговор #52 -: Март 18, 2018, 14:53:51 »\nСлед разпада на Стара Велика България на Кубрат, неговият втори син Котраг поема на север начело на прабългарското племе котраги. Установява се по поречието на Средна Волга и към 660 г. основава Волжка България. Следи от нейната история днес грижливо се пазят и изучават в Българския историко-архитектурен музей-резерват в Татарстан.\nСмята се, че Котраг (или Кодраг) е легендарна фигура. За него се споменава косвено във византийските хроники, но засега достоверни писмени източници за съществуването му не са открити, разказва заместник-директорът по науката на музея Андрей Фасхутдинов. Мястото, което избират българите, е много комуникативно, благодарение на големите реки и търговските пътища, преминаващи оттук. Появяват се големи икономически, културни и политически центрове и се формира своеобразна врата между Изтока и Запада. За разлика от Дунавска България, която през 864 г. приема християнството, във Волжка България през 922 г. при хан Алмуш за официална религия е обявен ислямът.\nГлавната джамия, ХІІІ в\nЧаст от населението обаче продължава да изповядва древните езически религии, а има и християни. За приемането на исляма голяма роля изиграват активните икономически и културни връзки с вече мюсюлманизираната Средна Азия. Предполага се, че първите българи, приели исляма, са търговци и пътешественици.\nМалкото минаре и Черната палата\nПосле постепенно ислямът се разпространява сред различните племена. Това оказва влияние и върху писмеността, използвана от волжките българи, разказва Андрей Фасхутдинов:\nПреди приемането на исляма те използвали руническа писменост. В музея ни се пазят предмети с руни, най-често отделни знаци. Докъм XII-XIII в. те са използвани като знаци на занаятчийските гилдии, например на грънчарите (поставяни на дъното на керамичните съдове) или като родови знаци. След приемането на исляма се разпространява писменост на базата на арабската азбука, която се ползва тук до 20-те години на ХХ век, т.е. до идването на власт на болшевиките.\nВолжките българи са единственият народ, дал решителен отпор на монголците при прочутата „овнешка битка“ през 1223 г., обяснява Фасхутдинов:\n„Волжките българи излизат на Волга” – художник Ю.Б. Висогорски\nТази битка между българите и монголската армия се развива в района на Самарска Лука по течението на Волга. Научавайки за планираното нападение на монголците, при идването им българите имитират отстъпление, като вкарват врага в предварително подготвен капан. Чрез тази военна хитрост българите нанасят съкрушителен удар на монголците, които се спасяват с бягство. Но мнозина от тях попадат в плен. След края на битката българите разменят пленените монголци за овни, което за монголската армия е огромен позор. Това сражение остава в историята като „овнешка битка“.\nБойна брадва и върхове на стрели, ХІІІ-ХІV в.\nНай-голям разцвет Волжка България бележи през XII в. и първата третина на XIII в. до 1236 г., когато е покорена от монголската армия:\nВолжките българи били изкусни търговци. Те търгували с много страни, стигайки до Китай. Развивали дейност в целия Сибир, откъдето носели ценни кожи, добивали вкаменели кости и бивни на мамути, а после ги продавали по пазарите на Болгар, в Европа и Азия. Стигали и до Бяло море на Северния ледовит океан, откъдето докарвали кожи и бивни на моржове. Развивали и високотехнологично занаятчийско производство за вътрешна консумация и износ. През XIV в. тук се развивало производството на чугун, докато в Източна Европа такова се разпространява едва през XVI в. Археолозите са открили чугунолеярни работилници с пещи за топене, развивали температури 1000 и повече градуса.\nБългарите правели изящни ювелирни изделия. Техните древни технологии и днес се ползват от татарите. Било е развито стъкларството. И, разбира се, българите били славни воини. Имали мощна армия, в основата на която била конницата, а тежковъоръжената пехота играела спомагателна роля.\nВолжките българи достигат и до високо ниво на духовна култура, наука и образование, посочва Андрей Фасхутдинов:\nВъв Волжка България писмеността е била много широко разпространена, за което е способствала системата на обучение. И момчетата, и момичетата от малки се учели да четат и пишат в училища към джамиите. Значителен процент от населението било грамотно. Ислямът задължавал да се изучава арабски език. Но хората с по-високо образование учели и други източни езици. Смятало се, че образованият човек в Болгар трябвало да знае няколко езика.\n« Отговор #53 -: Юли 13, 2018, 22:42:44 »\nВолжка България и съдбоносното решение за приемането на исляма\nрез Средновековието религиозната принадлежност на дадена страна и нейният народ има изключително важно значение. Споделената религия означава приобщаване към определена цивилизация, представлява самия етикет цивилизация, улеснява търговията, играе ролята на важна предпоставка за уважаването и спазването на международните договори, изразява светогледа и принципите на една значителна маса от хора.\nТова е времето на засилване на монотеистичните религии и в различни точки на Стария свят започва борба за тяхното налагане над традиционните езически вярвания, а наред с това се забелязва и борба между самите религии. В смятаната за прародина на арабите Йемен византийският император Юстиниан I подтиква владетеля на Аксум (държава, съществувала на територията на днешна Етиопия) да нахлуе и наложи православието за сметка на съществуващия юдеизъм. В Кавказието и Централна Азия хазарите също опитват да разпространят юдеизма наравно с политическата си власт.\nРим и Константинопол ще започнат да разпространяват своите разбирания за християнство и самите те ще влезнат в битка за приобщаването на различни народи, христоматиен пример за което са славянските племена в периода VII-IX век. Възникването на исляма, третата голяма монотеистична религия, ще изпрати арабо-мюсюлманите из различни краища на Стария свят в разпространението на новата вяра и политическо влияние. Една от държавите, която ще приеме тази религия е Волжка България\nПреди да разгледаме причините, поради които Волжка България избира исляма, е необходимо да проследим начина на неговото утвърждаване. Изследователите посочват, че това става при владетеля Алмуш, син на Шилки (единственият познат владетел на Волжка България от епохата, докато за името на Алмуш съществуват догадки и различни версии). Непосредствено след приемането на исляма към столицата Болгар заминава пратеничество на абасидския халиф Джаафар Ал Муктадир по молба на българския владетел.\nАлмуш се нуждае от високопоставен абасидски представител, който да му разясни въпросите на ислямската вяра и правна система. Пратеничеството има и чисто прагматична цели. Историците сочат, че волжкият владетел търси средства за построяването на крепост, която да възпира хазарите и за строежа на голяма джамия в столицата.\nНачело на арабската мисия е дипломатът и пътешественик Ахмад ибн Фадлан, на когото дължим най-пълните сведения за Волжка България, намиращи се в неговия труд „Рисала“ („Записки“ или „Трактат“). Пратеничеството заминава от Багдад на 21 юни 921 година и пристига в Булгар през май 922 година.\nСлед пристигането на ибн Фадлан е свикан Народен събор (по подобие на съборите в Дунавска България), на който присъства владетелското семейство и висшата аристокрация. Това събитие бележи официалното утвърждаване на ислямската религия във Волжка България, а нейният владетел Алмуш приема името Джаафар ибн Абдулла, в чест на своя покровител абасидския халиф. Волжкият владетел приема и титлата „емир“, като така в съответствие с ислямската традиция признава духовното върховенство на халифа.\nКакви са причините, продиктували приемането на исляма от страна на Волжка България? Безспорно водещо значение има необходимостта от противопоставяне на хазарската заплаха. През този период започва и същинският досег с руските държавни формирования, което ще редува периоди на сътрудничество и съперничество. От друга страна Абасидският халифат не разполага с необходимите ресурси, за да представлява последваща заплаха за независимостта на Болгар.\nДруги причини са цивилизационни и регионални. Волжка България e силно повлияна от процесите в Средна Азия, където въздействието на исляма вече е проникнало и където културните и стопански центрове са тясно свързани с тази религия. Също така е известно, че синът на Алмуш извършва поклонение до Мека. Приобщаването на Волжка България към исляма събужда интереса на арабския свят към тази държава и именно на този интерес дължим част от изворите за нейната история. Столицата постепренно се превръща в културно и научно средище, познато сред арабите като „Бурджан“.\nДори от този кратък текст може да откроим съществените различия между Дунавска България и Волжка България. Сред тях важно място заема географското положение. Аспаруховата държава се установява в близост до сърцето на православния свят Константинопол и приемането на християнството от разстоянието на времето изглежда като логична последица.\nОбратно, Волжка България се намира в геополитическа зона, в която ислямът започва да играе все по-съществена роля. Това е изключително динамичен регион, с постоянни движения на различни групи и с възникване на множество конфликти, в който държавите и държавоподобните образования могат да оцелеят само чрез съчетаването на силна политическа власт и по-широка културна и религиозна принадлежност с основните играчи в региона. Този политически прагматизъм се забелязва и в съдбоносното решение на волжкобългарските държавници.