Когато телевизията започна да се излъчва по радиото… - „Либерален преглед“\nКогато телевизията започна да се излъчва по радиото…\nАвтор(и): Александър Лазаров\nСъздадена на 16 Декември 2019\nСтатията е инспирирана от 60-тата годишнина\nот първото телевизионно излъчване в България\nОбзорът и анализът в този текст почиват изцяло върху лични преки наблюдения от българския ефир и родното аудио-визуално производство. Заключенията също касаят перспективите преди всичко на местна почва. Статията не претендира за изчерпателност. Нейният смисъл е, с оглед на преживяното, да направим колкото е възможно по-точна прогноза за съвременното развитие и перспективите пред телевизията, към която питая известно пристрастие. Според моята логика, ако не се промени драстично, бъдещето на тази медия сред многообразието на медийния пазар не се откроява като оптимистично. И ако статията породи дискусия, то нека я търсим в посока на това заключение, вместо да спорим колко точно съм пресъздал картината от недалечното минало, или нейната хронология.\nПреди около 60 г. на небосклона изгря Българската телевизия като ново средство за масова комуникация, замислено и използвано от властта за разпръскване сред обществото на добре проверена и още по-добре редактирана информация, пропаганда и култура. Културата няма да коментирам, за да бъде анализът по-фокусиран върху новините и актуалните предавания.\nТелевизията пое мисията, отначало да допълни, а по-късно – да измести кино-прегледите и да „погълне“ в програмата си документалния филм, който от своя страна така и не успя да завземе трайна позиция на големия екран. По подобие на радиото, новата технология бе много по-бърза и ефективна спрямо киното. Тя нямаше ограничителната рамка от само десетина минути преди „Главния филм“ и скъси максимално времето между реалното събитие и аудио-визуалния репортаж от него. Сравнително скоро след старта си, тя вече боравеше и с директни предавания на картина и звук от манифестации, конгреси, мачове и други важни събития. Дори първите издания на „Телевизионния театър“ се играеха и предаваха на живо от малко студио в старата предавателна кула на столичното „Дървенишко шосе“. Поради липсата на възможност за видео-запис, през първите си години телевизията носеше белега на нещо живо и истинско, дори с цената на дребни гафове (защо не – и благодарение на тях), а усещането за неподправеност и автентичност на показваното и коментира към него внушаваше голямо доверие към отправяните послания. В този период програмата бе само броени часове на ден, а за да я гледат, хората се събираха у съседи и приятели, защото не всеки дом разполагаше с „малък екран“.\nОще в зародиша си, телевизията експонира ново действащо лице – телевизионният говорител. В съзнанието на публиката това ново присъствие беше далеч по-впечатляващо от гласа на радио-аналога си, може би защото пред зрителите стоеше образът на жив човек с цялостно присъствие и, ако щете – обаяние, който за разлика от радио-четеца, освен с текст и интонация, боравеше и с мимика, по-рядко – с жест, имаше подбран костюм и прическа. Разбира се, че по това време изборът на лицата, които да кореспондират с обществото по антенен път бе много внимателен и провеждан добре, но според мен, индивидуалният талант и всеотдайността на изпълнителите на тази роля и умелата им режисура далеч не изчерпват причините „Чичко“ Филипов, Ани Цонева, Георги Ламбрев и Мария Тролева (за по-младите – това са първите водещи на тв новинарските емисии в България) да се превърнат в авторитети и винаги добре дошли гости за множество българи. Основното бе, че телевизията направи възможно не само да чуваш, но и да виждаш този, който те информира или ти преразказва неща, които в повечето случаи бяха илюстрирани и с репортажна картина. Без съмнение, с това телевизията превъзхождаше радиото. Тя не случайно носи името теле-визия, и за мен, лишена именно от визуалната си компонента по каквито и да е съображения, дори в нейното име не остава много – оттук и спорната ѝ същност в осакатения откъм образ аудио-вариант.\nПрез седемдесетте и осемдесетте години на миналия век телевизията постепенно постави превес на пропагандата над информацията и културата. Програмата обхвана цялата седмица и набъбна като излъчвани часове. По отношение на новините и публицистиката редакторите взеха изцяло властта над режисурата, поставяйки под пълен целенасочен контрол какво се казва и показва, за да не се хвърли никакво съмнение, че върху светлия комунистически идеал може да възникне и най-малко сенчесто петънце. Трябва да се признае, че ако днес, все още далеч непренебрежима част от обществото ни продължава да витае мисловно сред комунистическата утопия, независимо от ред други причини, на преден план изплува успехът на телевизионния пропаганден инструментариум през въпросните две-три десетилетия. Тогава протекоха няколко паралелни процеса:\n· Появи се видео-записът като техническо средство, позволяващо по-прецизна цензура, която на местна почва постепенно прерасна в нещо по-злокобно – в авто-цензура. Отговорността се разми между мисленето на авторите, вижданията на редактора на предаването, мнението на ред-колегията, псевдо-естетическите претенции и словоблудството на Художествения съвет, „думата“ на Главния редактор и др. Любопитно беше поведението на Програмния директор на БНТ и неговите т. нар. „програмни наблюдатели“. Последните имаха „благородната“ цел да се грижат за идейния и художествен облик на цялостната програма, за да не би отделните редакции, увлечени в своите ресори, да изпуснат онова „Голямото“ и „Главното“ (все с главно „Г“) предначертано от конгресите на БКП. Те гледаха всичко преди да отиде в бокса за излъчване и подписваха документа, наречен паспорт на сътворения продукт. Разполагаха с две опции: „пускам“ към ефир, или „пускам със забележка“. Естествено, във втория вариант, описваха забележките си. Ако тази документация се пази, вероятно би могла да послужи за научни изследвания, какво провокираше забележка в онази епоха. Интересното, обаче, бе в това, че графа „не пускам“ не съществуваше. Когато програмният наблюдател не одобряваше дадено предаване или филм за излъчване, той просто не подписваше бланката и я отнасяше на програмния директор. В повечето подобни случаи, ако в екипа създал творбата няма някой изтъкнат другар, който би могъл да възроптае, или чрез здрави семейни и други връзки да породи нежелан „шум в системата“, програмният директор изобщо не си правеше труд да гледа проблемното произведение. Той просто пъхаше документа в чекмедже, а лентите, въплътили нелицеприятни идеи или оценки, заедно със значителен финансов ресурс за изработката им, оставаха на рафта без да видят бял свят, докато някое наводнение в мазетата-складове не ги изпрати окончателно в историята. Така, през лабиринта на море от „съображения“ минаваха предимно идейни клишета, които едновременно налагаха догми чрез непрекъснато повтаряне на едно и също, но и в известна степен дадоха началото на явлението да отблъснеш интелигентния сегмент от публиката си (визирам едновременно образовани и природно-интелигентни зрители), чиито очи и уши обръгнаха и хванаха „мазоли“ към празните от съдържание еднообразни приказки. И все пак, най-вече поради липсата на алтернатива като идеи, мисленето на хората биваше системно поразявано. Този префинен механизъм за елиминиране на мнения, различни от официалните „партийно-издържани“ позиции в голяма степен остава непроменен и днес, но за това ще стане дума по-нататък в статията.\n· Паралелно, някъде в средата на 1970-те дойде и синхронната репортажна камера, която бе едновременно безшумна (за да не се впише брумът на мотора ѝ паразитно в звукозаписа) и лека (малогабаритна), за да може операторите да я ползват в много широк периметър от снимачни площадки. В този период се работеше на филмова лента, обратима или негатив-позитив, в зависимост от това, с какво темпо се очаква да бъде обработена и цели ли се трайно запазване на копия в перспектива. Така, на екрана се роди още едно ново действащо лице – интервюираната говореща глава, на която е дадена възможност да отговаря на зададени въпроси. Отклони ли се „разпитваният“ от тях, вземе ли да каже какво наистина мисли, или дори ако е само по-пространен от отредената му роля, веднага заиграваше ножицата в монтажа. Така, отделната заснета личност или група от хора губеше част от идентичността си, за да се превърне в „тухличка“ за изграждане на желаните екранни „взети от живота“ герои и послания. В този дух, разликата между публицистичното нестудийно предаване и документалния филм взе да се размива. В публицистиката питащите журналисти присъстваха с микрофони в кадър, докато обичайно, във филмите гласът на задаващия въпроси режисьор или редактор отсъстваха. При все това, на лице беше един общ принцип: ще говорите само каквото ви питам и аз, т.е., авторският екип, включващ всички изброени по-горе цензуриращи фактори, ще използваме думите ви, манипулирани по наше усмотрение. Изключително рядко заснетите хора бяха канени да видят създаденото преди окончателното завършване на произведението, за да споделят впечатление и оценка, доколко онова от екрана кореспондира с оригиналната им мисъл и житейската правда. Предаванията и филмите станаха протяжни говорилни. Късите формати почти изчезнаха, а разказът само с картина на музикален фон станаха изключителна рядкост. И този подход се запазва до днес, при все че кино-лентата бе заменена първо с аналогово, а после и с дигитално видео.\n· В същия период започнаха да идват и „гости“ в студиото за участие в предавания, излъчвани на живо. По правило, водещият на подобна програма бе неизменно много доверен човек за властта, проверен за (не)благонадеждност от ДС и с чин в някой от отделите на тази служба. Разкритията след края на комунистическата епоха сочат, че тази практика не познава изключение нито в БНТ, нито в БНР. С други думи, рискът в реално време в ефир да се каже нещо против тоталитарната власт или Вожда ни бе сведен до минимум чрез достъп до тази възможност само на хора, от които не се очаква да го сторят. А ако все пак се изпуснат в нещо – ефектът бе двоен. Хем БКП се изфуква, колко демократично е настроена, хем тия които са „сгафили“ ще бъдат отстранени, или още по-добре – ще си направят ефирно „харакири“ като обяснят на публиката, че не са имали предвид точно това, което са казали.\nДве десетилетия телевизионният ефир се проектираше успешно в тази рамка, като обемът на изразяваното критичното мислене под формата на недомлъвки или многопластови метафорични двусмислици растеше с наближаването на ноември 1989 г. Ако трябва да се влезе в детайлите на подобен обзор, вероятно ще е необходимо многотомно издание с много съавтори, което едва ли е нужно някому днес. Според мен, за съвремието ни важното изречение от опита през този период би звучало приблизително така: отминалата ера „въоръжи“ журналистиката с перфектен инструментариум за налагане на тези сред обществото, стига да е налице монопол върху медийната активност, така че алтернативните възгледи да нямат трибуна. Само че това не можеше да продължава вечно.\n„Да, ама не!“\nТази мисъл на покойния Петко Бочаров, долетяла от „Канал 1“ на БНТ освидетелства началото на плуралистичния период на българските телевизии, съпътстващ демократичното развитие на страната. След 1990 г. плурализмът постепенно възникна в българския ефир, отначало – чрез промени в БНТ (спомнете си ерата на директните предавания от Кръглата маса, на неограничените във времето „Панорама“ и „Всяка неделя“, на конкурентните новинарски екипи на двата канала и др.). Настъпи и известно разчупване на коментираната по-горе рамка на цензурата. Подчертавам „известно“, защото системата на цензурата не бе изцяло разградена и понастоящем в немалка степен с нея си служи всеки, който има властта да назначава и уволнява ръководните кадри на националната и на частните телевизии. Не след дълго възникнаха частни локални тв мрежи, предаващи чужди сателитни програми. По-късно се родиха и частните телевизионни оператори с национален обхват. Всичко това се случи в условията на духовното освобождаване на българина, съчетано с икономически недоимък, инфлация, достигаща на моменти хипер стойности и социално-политическо лъкатушене с ориентация, ту на Запад, ту на Изток.\nРодната публика се докосна до много нови за нея неща. По различните канали взе да тече информация, предложена в различни дискурси. Появи се репортажът на живо от различни точки на света (преди всичко чрез CNN, която в един период се предаваше и като цялостна програма с превод на български в ефир), дойде западното „шоу“ в цялото му многообразие и най-вече MTv с ярките си клипове. За първи път видяхме специализирани филмови и спортни канали, разцъфтяха и чисто порнографски денонощни програми.\nСтана ясно, че ако има политическо състезание между двама, не само във вицовете, но и от малкия екран може да се твърди, че крайният резултат първи и втори означава, че „нашият“ е втори, а другият – предпоследен. Това най-ярко се виждаше по протяжните следизборни прес-конференции. Отначало, зрителите, научени от отминалата епоха да търсят информация за истината някъде в подтекста между редовете и помнещи уроците по литература с акцент „Мислете какво е искал да каже авторът“, бързо се ориентираха за разликата между фактите и тяхната интерпретация. Това, обаче не трая дълго, защото стратезите на пропагандата в новите условия реагираха едва ли не мигновено, насаждайки съмнението към всеки публикуван факт. Как се случи това? Тук водеща роля имаше пресата. Хората все още си купуваха вестници, а последните почти веднага смениха стила си. Само за около две-три години от помпозността и литературният език на комунистическата преса не остана почти нищо. Появиха се гръмки и брутални заглавия, директно наплевателство, груб тон и близък до хулиганския речник. В публикациите масирано навлезе жаргона и лошото възпитание. Статии, под примерен надслов „Влак прегази коза“, или „Машинист пика край Вакарел“ успяваха да фокусират много повече внимание от вътрешно и външно-политически акценти, които слагаха сериозни отпечатъци върху развитието на обществото. Протече процес изцяло в духа на анализа на Бодрияр („Симулакрум и симулация“ – 1981), т.е., най-кратко казано, медиите започнаха да създават образа на реалност, която е доста различна от действителността, а в някои моменти напълно се разминава с нея. Така, на местна почва се родиха фалшивите новини. По мое мнение, водещ в това отношение бе вестник „24 часа“, който в един момент се радваше на голяма популярност, проектирана в страхотни за българските стандарти тиражи, но читателите знаеха и се смееха, че на неговите страници всичко е валидно само 24 часа. Как: днес излиза от печат статия, представяща голям скандал, а утре се оказва, че това е така, ама… не точно така. Нещо е било изкривено, преувеличено, освен описаното има и спестено по темата и т.н. Пак „Да, ама не…“, само че в различен контекст. В подобен дискурс, но по-умерено се понесоха и телевизиите. Важното е, че всичко това не бе плод на някакъв хаос, а целенасочена политика да се влияе на публиката така, че тя да загуби доверието си в медиите. Защо: за да се предпазят бивши и настоящи заинтересовани кръгове, в случай че някой журналист представи действителни факти от някоя минала или актуална мащабна „далавера“, то реципиентът на неговата публикация едва ли не автоматично да реагира с нещо от рода: „Може да е така, а може и да не е.“\nТрябва да се признае, че тази политика успя в голяма степен. Публиката, привлечена от директността на изказа, някак поспря да търси истината между редовете и с типичния за „Бай Ганьо“ скептицизъм и „практичност“ в пазарните условия, за по-малко от пет години силно се видоизмени. По-късно тази тенденция се задълбочи, особено сред младите, пострадали от паралелната разруха, протекла в областта на българското образование. Дозата на влаганата критична мисъл при възприятието и оценката на видяното и чутото намаля значително и бе заменена или с гневно партийно пристрастие и неуважение към инакомислещия, или с асоциалните безразличие, безхаберие, отчаяние и т.н. В същото време, в публицистиката си телевизията неумолимо прилагаше инструментариума, описан като „Прозорецът на Овертон“ (https://www.mackinac.org/bio.aspx? ID=12), т.е., стъпките, по които следва да се премине, за да може дадено общество или поне значителни сегменти от него да приемат за възможни и необходими промени, които в първия момент им изглеждат напълно неприемливи и недопустими. Моделът на Овертон е описан подробно и именуван като „Прозорец на възможностите“ в издание на Mackinac Center for Public Policy години след смъртта му – през 2017.\nФакт е, че в този период България имаше нужда от радикални мерки, за да преодолее икономическия си фалит след края на Студената война (да си припомним Мораториума върху изплащането на външния ни дълг, обявен от министър-председателя Андрей Луканов през 1990 г.). Трябваше да извървим прехода от държавно-партиен монопол към демократична политическа система и пазарна икономика. Факт е също, че историята на цивилизацията ни не предлагаше никакъв минал опит, как да стане това. Също така, факт е, обаче, че по метода на Овертон и чрез други подобни медийни инструменти за въздействие над обществото, телевизиите прокараха приложението и на твърде спорни (от днешна гледна точка) идеи като например, мултикултурното съжителство във варианта предложен от Чарлс Тейлър („Мултикултурализъм – 1999). В този процес, професионалните социални „инфлуенсъри“ изиграха своята роля и носят своите заслуги, но и отговорности.\nПрез същата „петилетка“ от старта на българския преход, считам, че следва поне да се маркира началото на докосването на българската публика до рекламата – онази, истинската реклама, която има за цел да те накара да купиш, т.е., да направиш омразното нещо да харчиш парите си, и накрая да си доволен. Това бе явление твърде различно, примерно от рекламата на картофобелачка, произведена от „Бакелиткооп“ през 1970-те, просто защото този уред, хем го имаше на малкия екран, хем го нямаше в магазина. По подобие на културата, ще изключа и рекламата от анализа си, най-вече защото не съм експерт в тази област. Ще споделя само, че „рекламно-неопетнената“ и ненапатила се до този момент душа на българина лесно и доста наивно се поддаваше на внушения като този процес даде силен отпечатък и в политически план. Иначе казано, политическата откровена реклама „дообогати“ арсенала на телевизионната пропагандна мисия. Клипът „Последен валс“ според мен е достоен да влезе в учебници за инспириране на стотици хиляди, жадуващи за промяна и справедливост. Отделен въпрос е дали създателите на този клип са искали справедливост, или нещо различно от нея.\nДруг съществен аспект от новата палитра на телевизиите през същия период бе дискусията. Срещата на противоположни, понякога полярно разделени мнения в рамките на едно предаване бе нещо напълно непознато за българския зрител, свикнал в миналото, че гостите в студиото, ако ще и на два-три гласа, по правило пеят в хор. За съжаление, обаче, в много от случаите, и тогава, та и до днес, дискусията като такава се предлагаше в твърде опорочен вид. Какво имам предвид? По принцип, в демократични условия плурализмът предполага срещата на различни гледни точки да води до взаимно изслушване, стремеж към вникване в аргументите на опонента, тяхното осмисляне и евентуално – всеки да моделира своя възглед по начин, щото спорът да роди нещо истинско и работещо. Иначе казано, намиране на компромисен изход от проблема, който да даде превес на общото в двете позиции. Ако това се окаже невъзможно, или поне на първо време изглежда така, цивилизованата дискусия предполага влизане и излизане от нея, запазвайки отделните противоположни възгледи, успоредно с толерантност и разбиране към виждането на опонента. Последното, обаче, на българска почва като че ли почти никога не се случи и вместо спорът да ражда истината, приехме за нормално той да ражда скандали. Примери за разправии със срамни мащаби, състояли се на телевизионен терен, колкото искаш. Дори в просъница, всеки случаен зрител може да изброи най-малко пет, какво да кажем за професионалистите. Според мен, по-лошо е друго. От началото на промените та до днес, в общия случай дискусията се преобрази в ниско-качествено надприказване. Участниците в нея се прекъсват един друг, не се изслушват, въобразяват си че като повишават тон агресивно стават по-убедителни. Освен своята гледна точка не признават нищо друго. В резултат, опонентът придобива образ на враг и това е крайно смущаваща тенденция. През всичките вече 30 години на демократично развитие на страната ни, пример за подобно екранно присъствие дават политиците, а журналистите просто им подражават. Първият подобен отвратителен предизборен диспут бе между кандидат-президентите д-р Желю Желев (СДС) и Велко Вълканов (БКП-антифашисти) през януари 1992 г. Тогава Вълканов не позволи на д-р Желев да развие почти нито една своя мисъл, прекъсвайки го брутално, а от своя страна, д-р Желев, явно неподготвен за тази форма на „диалог“ не се справи със ситуацията, но това не му попречи да спечели изборите.\nВ парламента БСП непрекъснато поддържа този тон в лицето на най-малко по две устати активистки. Без да съм изчерпателен, в различните парламентарни мандати това бяха Нора Ананиева и Клара Маринова (депутат, бивш тв журналист), Емилия Масларова и Петя Шопова, и все така до днешните „остриета“ Корнелия Нинова и Мая Манолова. Това са все хора, които считат политическия живот като форма на война, пледират, че защитават жертви сред обществото, вероятно мобилизират гласоподаватели от типа „червена бабичка“, но при все че пропагандират социално равенство, самите те благоденстват сред парламентарни и други привилегии. Разбира се, опозицията от „сини реститутки“ не им оставаше длъжна в нито един момент – и в нейните редове се намираха достатъчно агресивни борци за демокрация. Не цитирам имена, защото повечето „актьори“ в тази роля вече не са между живите. Така се зароди една креслива хулиганска „приказвалня“, която посредством малкия екран попадна във всеки дом, за да поднесе зрелище на обикновените зяпачи, огън и жупел на партийно-пристрастната публика. Върхът на това пошло поведение се породи в наши дни в лицето на поредица от откровено хулиганските изяви в реалността и в тв програмите на представители на партия „Атака“, воглаве с лидера им Волен Сидеров.\nИстинско щастие е, че докато наблюдаваха всичко това, българите масово цъкаха с език, на думи отстояваха позициите на своите предпочитани политици, оплюваха „другите“ словом, но всичко това общо взето не прерасна в улични или по-големи сблъсъци, дори в много напрегнати моменти, каквито бяха протестите срещу правителствата на Жан Виденов и Пламен Орешарски.\nИстинско нещастие, обаче, е фактът, че години наред, по много канали наблюдаваме тв водещи, които канят гости в студиата си, задават им въпроси, но ги лишават от възможността да отговорят на питанията като постоянно ги прекъсват. Според мен, това освен че граничи с липса на елементарно възпитание, обезсмисля разговора. Понякога е видно, че причината е журналистическа глупост, професионална немощ, известен нарцисизъм, основан на доминацията – това е моето студио, моето предаване, „Тук се слуша моята дума, аз съм…“.А какво всъщност „съм“? Друг път личи лошо прикрит журналистически слугинаж, т.е., стремеж за прокарване и налагане на конкретна гледна точка, угодна било на управленци, било на опозиция, било на конкретни икономически интереси. Само че който е подценил българина, в конкретния случай – българската публика, считайки я за стадо овце, което може лесно да излъже или манипулира, никога не е успявал, или дори да е въвел някого в заблуда, това е бивало за кратко. Вероятно тази игра щеше да продължава още много години, но …\nРодиха се Интернет, а малко по-късно и Социалните мрежи\nЗа няколко години дигиталните технологии преживяха бурен прогрес. Ниските цени на китайското производство направиха възможно в относително кратък срок компютрите да влязат почти във всеки дом и да отворят прозорец към нови хоризонти. От абстрактно понятие, глобализацията се превърна в реалност. Както Зигмунт Бауман („Глобализацията“ – 1999) най-точно обобщи – настъпи пространствено-времева компресия. Новини и коментари започнаха да се пренасят на хиляди километри за по-малко от секунда. Същото взе да се случва и с превода на финанси по земното кълбо. В трудовете си Бауман коментираше, че в глобалното село свободното движение на идеи и капитали не може да бъде пренесено по отношение на преместването от място на място и на големи групи от хора със същото бързо темпо. За съжаление той почина и не можа да стане свидетел на голямата бежанска и псевдо-бежанска вълна към разградената от хуманни подбуди Европа. Какъв ли би бил анализът му на всичко това?\nОсвен с глобалност в комуникациите и изключителна бързина, Интернет се отличаваше с още един ключов фактор – интерактивността. От самото начало неговите ползватели можеха да взимат отношение към видяното и прочетеното, и разполагаха с възможността на мига да изразяват рационално аргументирани становища или емоционално подбудени мнения. За съжаление, и до днес преобладава второто. Под публикациите се появи опцията „коментирай“ и тя изведнъж отне привилегията на журналисти и други професионалисти да бъдат единствените, които могат да правят това в публичното пространство. Едновременно се появиха уеб-страници на субекти от икономическо и политическо естество и сайтове за „чатове“, където „хейтърите“ се оказаха по-гласовити от трезво-мислещите хора с добри намерения. Не за първи път в човешката история разрушителните нагласи се оказаха по-силни от градивните. В този период, като цяло, агресията доминираше като печелившо поведение в страната. В приватизацията по-наглият и нахален, неподбиращ средствата в морален контекст натрупа повече от кроткия, образован и добре възпитан човек. Рекетът стана ежедневие и плавно се преименува в застрахователно дело. Мутрите безмилостно обладаха всички сфери на живота, откъдето можеше да се „изстиска“ някакъв келепир. В края на 1996 г. хиперинфлацията допълнително преразпредели националното богатство в посока на шепата знаещи какво правят и какво ще стане утре, за сметка на множеството относително бедни, неориентирани и нереактивни люде. Изобщо, агресията стана модел за успешно поведение и както правилно иронизира незнаен автор, публикувал в мрежата: „Всеки млад зажадува за коричка хляб, намазана с чер хайвер, златен ланец БМВ и блондинка …“\nНито една телевизия не отдели време за задълбочен целенасочен анализ на всичко това, при все че на екрана често гастролираха политолози, социолози, психолози, антрополози (даже социални такива) и др. Някои предавания симулираха (а и понастоящем симулират) интерактивност чрез „отворена“ телефонна линия, където в оперативен порядък някой филтрира, чий глас и в каква рамка да прозвучи в ефир. Разбира се, симулацията по никакъв начин не можеше да се конкурира със свободата на Интернет и логично, бавно и последователно телевизията започна да губи позиции преди всичко – сред сегментите на по-младата публика, която много по-лесно възприемаше и ползваше потенциала на дигиталните технологии, в много по-голяма степен си служеше с наложилия се сред компютрите английски език, отколкото по-възрастните.\nВ тези условия телевизията избра поведение да се налага, и то агресивно – стратегия, която според мен е погрешна и самоубийствена. Каква е технологията на налагането? Първо, чрез „безкрайното“ удължаване на говорилнята. От десетина минути, новинарските емисии достигнаха близо час. Смени се едновременно и формата и форматът им. Всяко събитие, което според редакторите е значимо, започна да се представя приблизително по следния начин:\n· Говорителите четат (произволен пример): „Преди по-малко от час, на столичен булевард стана пожар в стара къща. Има силно пострадал с опасност за живота. Там е нашия репортер (примерно) Гошо. Гошо, към тебе…“\n· Гошо стои в близък план на задимен фон. Практически, освен него нищо не се вижда. Той докладва: „Да, наистина, преди по-малко от час, на столичния булевард се запали къщата на дядо еди-кой си. Пожарникари го изнесоха силно обгазен и сега лекарите се борят за живота му. Вероятно пожарът е лумнал от печката, с която дядото се е топлил, но причините ще се изяснят, когато станат готови експертизите. Колеги…“\n· От студиото продължават: „Показахме ви на живо кадри от пожара, възникнал преди час на столичен булевард, където има силно пострадал“…\nЕто, по този начин – чрез трикратни повторения в рамките на една емисия, и къде, къде по-многократни в рамките на деня, телевизията реши, че може да доминира над технологично-обременената да закъснява преса, (за щастие) доста по-пестеливото откъм слово радио и Интернета. В добавка, преди или след новините бяха позиционирани и коментарни предавания, в които всевъзможните „пожари“ продължаваха да бъдат раздухвани и раздувани с часове.\nСамо че в същото време, ползващите Интернет като източник на информация отдавна бяха прочели сюжета в два реда, илюстриран с някоя наистина информативна снимка, и докато отказалата се от картината телевизия продължава да „дудне“, те вече виртуално се отзоваваха в някоя друга по-интересна за тях точка в глобалния свят.\nТака, постепенно обществото ни започна да се разделя на хора, гледащи и негледащи телевизия, и първата група взе да се превръща в малцинство. Важно е да уточня, че в групата на негледащите, освен категорично отказалите се от нея и заложили изцяло на Интернет, влизат и тези, които включват телевизора и той им бърбори от ъгъла на стаята, докато те вършат друго и често дори не са в помещението, където медията се изявява.\nНе разполагам с точни данни за това, понастоящем, колко от младите семейства си купуват телевизор, или се задоволяват с лаптоп. Ако има такава статистика, сигурно би била показателна. А тази тенденция претърпя задълбочаване с появата на таблетите, смартфоните и много по-бързия Интернет. Родиха се и социалните мрежи с особения си „чар“ да превръщат интерактивността във виртуалния компютърен свят в спонтанно и неформално организирана активност в реалността. Отделните групи по интереси и броят на последователите на дадено виждане или процес стана безусловен критерий за ефективно влияние върху публиката, едновременно с това и доста коректен показател за нейните настроения и реакции към отделни събития и политики. Днес стигнахме до там, че президенти и други лидери изпращат повече на брой, по-ясни, значими и недвусмислени послания през Twitter и Facebook, отколкото в протоколните си изяви, предавани по телевизиите.\nКак реагираха на това последните на родна земя? Разбира се, те разработиха собствени сайтове, през които човек би могъл да гледа фрагменти или цялата им програма. Зрителят придоби правото с „клик“ на мишката или с пръстче на тъч-скрийна да прескача, каквото не го интересува, дори да участва и в анкети по отделни проблеми. В същото време, за разлика от други уеб-адреси, той отново е поставен в позиция да споделя виждания в много по-ограничен периметър, спрямо социалните мрежи. Отделно, администраторите на телевизионните сайтове имат ангажимента в оперативен порядък да „почистват“ нелицеприятното от политическа или икономическа гледна точка за собственици, имидж-мейкъри, мениджъри или обикновени директори – нещо, което във Facebook и Twitter не се случва, стига да не иде реч за тероризъм или много фалшиви новини.\nВ епохата, когато световните медии ангажираха и Изкуствен интелект, за да може т.нар. „робоновини“ да се произвеждат и разпространяват ултра-бързо, белязани с лаконичност и изчерпателност (за съжаление – за сега неемоционални и обективистични), нашите телевизии продължиха с желанието да налагат тезите си на обществото на всяка цена и за целта, много канали започнаха да се предават и на радио честоти, естествено, лишавайки се от картина. Ролята на последната пък бе тотално занемарена. Декори почти няма. Костюмите са еднотипни. „Псевдо-динамиката“ на изображението се изразява в това, че говорещият репортер, или синоптичката в студиото, правят две-три крачки вместо да стоят на едно място. Репортажът престана да има дори илюстративен характер. Главното остава, какво се казва и колко пъти се повтаря, за да се втълпи на публиката. Така, кога съзнателно, кога чисто папагалски, продължават да се насаждат спорни възгледи. Ето значим пример от последния месец. След местните избори, загубилата кметската надпревара в София Мая Манолова, поиска касирането им по съдебен ред – възможност, предоставена ѝ от Закона. Тя даде прес-конференция и много телевизии в един глас съобщиха (цитирам по памет приблизително следното): „Днес Мая Манолова внесе в Съда 14 тома доказателства за опорочаването на изборния процес…“ Далеч съм от мисълта, че всички телевизии, които информираха публиката по този начин имаха жаждата и хъса да представят този факт така, както го стори Антон Хикимян по bTV, но така или иначе го направиха в същия контекст. В демократичната държава, обаче, „деликатният“ детайл в случая касае принципа, че дали един документ е доказателство за нещо или не, решава Съдът. В този дух, безпристрастното съобщение следваше безалтернативно да звучи: „Мая Манолова внесе в Съда 14 тома документи, които според нея доказват опорочаването на изборния процес…“\nВ конкретния случай и други подобни, силата на четвъртата (медийна) власт се опита да вземе от функциите на третата – (съдебната), колкото и да са чувствителни медиите към намеси на другите власти в нейната работа. А в случая, на зрителя се насаждаше мнението, че изборите са били нечестни, преди по темата да се е изказал компетентният Съд. Този пример е показателен още, как понастоящем телевизията продължава да си въобразява, че може да налага мнения. Според мен, това е истинска заблуда у телевизионните журналисти и ръководителите им, или ако в подобна мисия все пак успяват, това вече касае само малка част от възрастни безкритично приемащи авторитета им зрители.\nИзобщо, споделям мнението, че в общ план, „когато телевизията започна или по-точно – допусна да се излъчва по радиото“, тя пристъпи към един самоубийствен акт. Пък аз съм пристрастен към нея и ми се иска тя да не скочи в пропастта!\nЕдин вариант за изход от създалата се ситуация?\nЩе дам пример за последователност. Казах, че като спориш с някой опонент, не е лошо да го изслушваш – може пък и той да каже нещо умно. Има един световен теоретик и практик в областта на политиката, когото бяхме длъжни да изучаваме. Текстът ми недвусмислено сочи, че по принцип, не съм съгласен с него, но репликата, че за да направиш две крачки напред е нужна една назад има логика и би могла да се приложи към конкретния анализ:\n· Първото, което според мен трябва да направи телевизията е един обратен завой към поднасяне на богата, професионално заснета картина, която да изобилства и да преобладава над изричаното в ефир. Това коства немалко пари и ако бюджетите не достигат, заслужава си да се редуцират значително обемът на производството и излъчването в името на тази цел. Вярно е, че днес всеки снима повсеместно със смартфони, таблети или дигитални фото-апарати, но както в много други области в Интернет, разликата между аматьорската и професионалната реализация и ефектът от постигнатото чрез тях не търпят съревнование – професионалистът превъзхожда любителите значително.\n· Паралелно, трябва рязко да се ограничи „говорилнята“ от всякакво естество: новини, сутрешни блокове, коментарни студия, ако щете – реалити формати, и всякакви такива. Обратното, т.е., днешната програмна практика води право към един единствен резултат, обобщен от народната мъдрост с думите: „Като пееш, Пенке ле, кой ли ми те слуша…“ Не търсете аргументи против това мое становище – просто си спомнете какво се случи с комунистическата пропаганда в периода 1985-1990.\n· Там, където ще остане дискусията (а аз никак не казвам, че тя трябва да изчезне), следва да се наложи уважителния тон и поведение на взаимното толерантно изслушване, независимо колко противоположни са позициите и колко високопоставени са гостите в студиото. Това следва да е законово регламентирано и наказателната процедура за неспазването на това условие трябва да е много ясна и лесно приложима. Съответни права и отговорности трябва да се вменят на водещите. Те следва да разполагат с конкретен механизъм за отстраняване на недисциплинираните, още на мига – в ефир. И обратно – укоримото поведение на водещия също следва да бъде коригирано на мига, примерно, с негова подмяна от резервен такъв, пак на момента в ефир. Оценката на ситуацията и пристъпването към действия в реално време трябва да върши арбитър, натоварен от ръководството на всеки канал и добре известен на обществото. Този арбитър следва да си служи с методите на системата „VAR“ (Video Assistant Referee) във футбола, т.е., самият той да може веднага да прекъсне дискусията, да повтори проблемния фрагмент, публиката също да види повторението, и тогава да се вземе решението за „цвета на картона“ на футболен език, т.е., предупреждение, или изгонване на някое от действащите лица.\n· Последно, но не по важност, телевизията следва да промени мрачно-некрологичния си оттенък. Навсякъде стават убийства, катастрофи и лекарски грешки. Не казвам да ги премълчаваме, а само да не ги извеждаме на преден план. За целта, може би е добре да се въведе норма на журналистическо поведение, според която криминалните новини да се отделят от централните в отделна рубрика и час. Примерно, защо не – преди криминалния филм, да видим и чуем автентичното зло преди художествената му трактовка. Така, информацията за сблъсъка между безразсъден моторист и комбайн без светлини на мокра и некачествена пътна настилка няма да изпреварва и затъмнява съобщенията за вътрешно или външно политическите акценти от деня. Опитът от (най-малко) последното десетилетие показва, че когато криминалните новини доминират над останалите, това с нищо не намалява престъпността, не води до по-добро поведение на пътя и драмите на пострадалите семейства с нищо не помагат за развитието на обществото.\nСчитам, че без приложението на горните стъпки, свързани със сериозна хирургия в обема и качеството на предаванията, както и с още някои действия, препоръчани от полемиката, провокирана от тези няколко страници, полетът от високо към пропастта на нищото ще спре да изглежда неизбежен. Ще е нужно обаче значително преобразяване на програмите. Иначе, колкото и да ни е тъжно на пристрастните към малкия екран, зрителят просто ще заключи: „Game Over“ и ще се ориентира към друга, нов тип виртуална игра.


Андреа и Фики със „Секс за ден“ + текст и MP3 с онлайн видео и снимки\nАндреа и Фики със „Секс за ден“ + текст и MP3\nСлушай АНДРЕА FEAT. ФИКИ – СЕКС ЗА ДЕН онлайн\nЛинк в YouTube: https://www.youtube.com/watch?v=GAzcRxdMW4s\nСвали MP3 безплатно: http://www31.zippyshare.com/v/6HWsOE8A/file.html\nФолкпевицата Андреа и плеймейтката Николета Лозанова ще вихрят силикони в най-новата песен на блондинката „Секс за ден“. В парчето участва и Фики, който се превърна в поредната „златна кокошка“ на „Пайнер“.\nАндреа и Николета явно ще се завърнат към времето, когато не се притесняваха да демонстрират пищни форми както в официални, така и в домашни видеоклипчета. И двете вече загатнаха със снимки, че клипът към парчето ще е доста горещ.\n„Много се радвам, че с Фики успяхме да сътворим за вас песента „Секс за ден“. Много се радвам, че именно с Николета успяхме да заснемем едни от най-скандалните ни кадри досега.\nНямам търпение да споделя с вас най-новия си проект“, подгря своите почитатели Андреа, пише dnes.bg.\nТекст на „Секс за ден“ –\nТвоя бях, сън не спях и дори преболях,\nза нищо, че ме нямаш.\nПред жени за веднъж,\nти се прави на мъж – а мен ме нараняваш.\nСекс за ден, с това ли сменяш мен?\nПростих ти – чули?\nНо в сърцето си – тайно желая ти.\nДа спиш с всяка дето си поискаш,\nда ти бъде хубаво с тях.\nУдоволствие ти да изпитваш,\nно любов никога.\nВеднъж не ме попита как се чувствам,\nсилно свикнала съм с това.\nВ леглото все жени да имаш,\nно любов никога!\nДобре го знaеш в кръвта ти съм,\nведнъж бях с тебе и пак ще съм!\nЩе ти писне помни, с различни да си,\nще искаш да обичаш.\nНо за теб хората ще говорят,\nедна до него не остава.\nИ щом се сетиш, че жива съм.\nНе се обаждай, щастлива съм.\nВикай ми, кълни, чупи, мрази!\nВърни ми – давай!\nHа думи мразиш ме, но пак обичаш ме!\nВеднъж бях с тебе и пак ще съм,\nне се обаждай – щастлива съм!\nЧастично по инфо на BLife\nПубликувано в Андреа музика Николета Николета Лозанова поп-фолк Фики на 14 май 2015 г.


Тема: Секс за първи път\n02-04-2011, 14:39 #1\nПърво искам да се извиня, ако има такава тема.\nЗдравейте, на 13 съм .. момиче и искам да правя секс за първи път с гаджето си. Въпросът е, че не знам каква поза ще е най-удобна за двамата, къде да го направим, колко време ни трябва, какъв презерватив да използваме и т.н... Моля, някой запознат по въпроса да ми помогне. Има и още няколко неизяснени неща:\n1. Не ми идва Незнам дали това е проблем и мога ли да го правя, след като не ми идва ...\n2.След като приключим, има ли някакъв период .. да кажем няколко часа през които да не правя секс [-o< [-o<\nЯсно ми е, че преди акта трябва да си взема обилен душ, и добре да се измия, но по другите въпроси съм малко неинформирана.. Знам, че съм малко малка за това, но мои приятелки са го правили и ми казаха че е страхотно..\nВсичко е по-лесно, когато се настроиш за него, приятел !\n02-04-2011, 14:47 #2\nА ти какво ? Искаш да го правиш само,защото приятелките ти са го направили ? А ти да не останеш по-назад ли ? Пфф..Каквото и да кажа,ти си си го наумила - така,че...\nАко приятелят ти е опитен - той ще знае какво да прави..Презервативи има всякакви по аптеките..\nИ преди да си попитала - възможно е да има някаква болка,но няма да е болка за умиране..Възможно е пък въобще да не те боли,същата работа е и с кръвта..\n02-04-2011, 14:50 #3\nда започна от последното-ВСИЧКО ДРУГО Е СТРАХОТНО„НО НЕ И ПЪРВИЯ ПЪТ ! Та за презервативи аз използвам Спортекс,но съм чувала,че и Дюрекс са хубави.Няма нужда да спазваш някакъв някаква норма колко време да не правиш секс след това,защото няма никакво значение.Позата ... ми при първия път те съветвам да бъдеш отдолу,защото не се усеща чак такава болка,но това е въпрос на нагласа.По другите ти въпроси изчакай още отговори понеже не съм толкова запозната по въпроса с "цикъла".Не ми се е налагало да започвам полов живот на 13 и още да не ми е идвало.Това показва,че не си достатъчно развита и че не си готова за това,но все пак ти си решаваш,просто изказвам мнение\n02-04-2011, 14:51 #4\n100 % ебавка.\n02-04-2011, 15:29 #5\nSmilezZz, изобщо не ми е за тфа да не остана по-назад.. Просто съм ги питала. Това не значи, че ще хукна да се фукам, че съм правила секс. Това, че съм на 13 не е толкова важно. Това си е мое решение, исках съвети, не критики. Приятелят ми е на 16 и мисля, че е достатъчно опитен.. Просто ме е срам да питам него ...\n02-04-2011, 15:32 #6\nПървоначално написано от ThisIsMe\nКакъв ти е проблема, кое според теб е ебавка ??\n02-04-2011, 15:37 #7\nПървоначално написано от smile98\nЩом те е срам да го попиташ , за какъв секс става дума ?! Ти НЕ си готова още ! Съветвам те да не го правиш за сега .\n02-04-2011, 15:39 #8\nЗдравей. Казваш, че си на 13 и още нямаш цикъл. Това според мен значи, че организмът ти не е готов за секс. Не си съзряла още.\nПървият път няма да ти донесе удоволствие, не мисли, че ще изпиташ оргазъм. Опитайте в мисионерската, би трябвало да му е по- лесно да проникне.\nЗа презервативите- зависи от пенисът му. Иначе има много варианти - Durex, Sportex, Sure..\nИ не, няма период след секса, в който да не трябва да го правиш отново.\nНо все пак, според мен не си готова за секс. Полово несъзряла си.\n02-04-2011, 15:40 #9\nIn Lady Gaga's Starstruck 8-)\nОх и до утре да и четете морал тя си е навила на пръстенцето ,че иска секс и това е .Ще боли,ще е ужасно по-скоро отколкото прекрасно и пълно с рози като по филмите .А ти обичаш ли си гаджето,защото си на 13-рядко е някой да обича истински на толкова .Все едно-направи сефтето ,въпреки че ти дори нямаш цикъл.Цици имаш ли?Да има какво да мачка,сеш' се .Ще кърви известно време,но ще търпиш като ти се ч*ка\nИма само едно мнение-МОЕТО\n02-04-2011, 15:41 #10\nПървоначално написано от krissy7\nТова си е моя работа, ама все пак мерси .. Не схвашам за к'фо се спичате толкова ?\n02-04-2011, 15:45 #11\nБАхта в калеша.Ми върви са чукай както искаш.Кво ли ша са занимаваме с теб.Само по после не ми пълни форума с въпроси от типа "Толкова ме еба че замириса на пържоли.Може ли да съм забременяла?".Айде и със здраве!\n02-04-2011, 15:45 #12\nНе ние сме спекнати, мило момиче. Спекнатата ще си ти, когато след седмица видим твоя тема "Бременна ли съм?" .. Повечето хора тук са на достатъчно години за да знаят за себе си какво правят и да не се спичат, но деца /съжалявам, че така го казвам, но си все още дете/ на твоята възраст, не са особено на ясно какво правят.\n02-04-2011, 15:46 #13\nПървоначално написано от britzy\n02-04-2011, 15:47 #14\nМи като си е твоя работа , що пускаш теми да те питам аз ? А ?! Не се опитвам да ти казвам кво да правиш , за тва написах СЪВЕТВАМ ТЕ ! И толкова ли ти беше трудно да използваш ши*ания GOOGLE ?! Цикъла ти не е дошъл , за секс ше ми говориш . И аз го направих на 13 ама поне имах някви знания в тиквата ! Утре ше ми пуснеш тема ' духах му и ми се изпразни в ши*аната уста , бременна ли съм ?! '\n02-04-2011, 15:50 #15\nМа дойде от ония, дет мясат на аборигени, кат извади половин метър пишка, та да ти я забучи отзаде ша видиш ти едни презарвативи, един секс.Само тва ша та оправи, помни ми думата\n02-04-2011, 15:51 #16\nВсички сте прави ама с тия километричните цитати-плс\n02-04-2011, 15:54 #17\nЩе си затворя очите и ще приема ,че темата е ебавка.В противен случай ще станеш обект на нападки и ще чуеш истина,която никак няма да ти хареса.Предпочитам да замълча.Просто нямам думи.\n02-04-2011, 16:07 #18\nНе съм първата, която ще го прави на 13, не съм и последната. Исках съвети за по-горе описаните неща. Не ви исках "Съветите" кога да го правя. Знам на колко години съм, знам и какво е секс. Спрете да ме критикувате и обиждате!! Изобщо не знаете нищо за мен, нито за живота ми, че да ми казвате че съм малка. За цици си имам, колкото една 13-годишна .. А въпроса за пъпките... първо виж моя снимка тогава пиши такива простотии\n02-04-2011, 16:15 #19\nНямам желание да знам нищо за тебе , вЕрвай ми.Казах ти , вземи прочети малко ! И честно казано съмнява ме , че знаеш какво е секс ! Защото секса не е просто удоволствие , това е отговорност ! Ама кво съм тръгнала и аз да ти се обеснявам , ходи се е*и .\n02-04-2011, 16:19 #20\nЗа да правиш секс трябва да има любов-но на 13-пха,моля ти се\n02-04-2011, 17:47 #21\nПриятелят й е на 16 обаче е опитен.... доообре.\n02-04-2011, 18:20 #22\nмдам...сигурно вече и СПИН има\nИстината за теб:\nТи си поредната необразована кифла тука,дето щом си има гадже,мисли че знае всичко.Щото всичките ти дружки са се чукали,непременно и ти трябва да го направиш.И не ми казвай,че щом не те познавам,не мога да кажа ква си.Еми тъпа си ,да.По-тъпа няма на къде.От това ,което си писала прецених ,че си супер зле.Още цикъл няма,тръгнала да мисли за секс.Тва си е повече от шокиращо.Само като чета как разсъждаваш и ми призлява.\nЗаблудено,заблудено ми детенце,прави каквото си знаеш!\nСамо после недей да пускаш безброй теми и да драматизираш как ''опитният'' ти приятел те е зарязал,понеже му се е доебало нещо друго.\n''Кой каквото си надроби,това ще сърба'\nЩе си сърбаш и ти попарата след време,ама ще е късно и ще те боли,защото вече ще си се опарила.\nИ Моля те,ако видиш,че твоите мили дружки са решили да се хвърлят от някой мост,хвърли се и ти!\nНали затова сте приятелки.\n02-04-2011, 18:30 #23\nзащо не изчакаш малко .. това не е шега работа , това че приятелките ти са го правили не означава , че трябва и ти . Да всеки човек е индивидуален и сам решава кога иска да прави секс ! Моят съвет е да изчакате още малко с приятеля ти защото първия ти път трябва да е специален и да има любов . Но ако решиш да го направиш си купете durex и му кажи да бъде много внимателен защото първия път не е особено приятен ....\nI think i lowe you baby\n- I think i love you too !\n02-04-2011, 18:38 #24\nПървоначално написано от lavicaa\n+1 Браво,много точно казано!\nМила ми усмивчице, ти си още дете.Повярвай ми ще съжеляваш за това!Не се връзвай на твоите приятелки.Не винаги те са прави.Аз ако съм слушала моите приятелки,когато съм била на твоите години,сега да съм на 17 с бройка 100+,да пия под някой мост и т.н.\nЩом задаваш толкова много въпроси,значи си несигурна в себе си,щом си несигурна,по-добре си учи уроците,вместо да мислиш за такива неща!Казвам ти го съвсем приятелски!\n02-04-2011, 19:14 #25\nНедей бе миличка!Недей бърза!\nЗащо си се впуснала в такива крайности?\nИма време,не бързай!\nУчи си,живей си,изчакай да ти дойде,порасни и се запознай постепенно с нещата,които трябва да знаеш.Никак не е препоръчително да започваш полов живот,преди да е дошла менструация.Още организмът ти не се е развил ,че да ти дойде,та каму ли да започваш да правиш секс.\nИмай си приятели,имай си и гадже,но не стигайте до секс!\nЦелувайте се ,натиксайте се ,но не правете секс!Едно,че ще те вземе за лесно достъпна и ще остане с лоши впечатления за теб(колкото и да не ти се вярва) ,друго ,че още си малка според мен за тази стъпка и след време може и да му омръзнеш.Тогава няма ли да ти е тежко??\nЩе остави рана в теб до живот.Мислиш си,че си достатъчно запозната,но вярвай ми,не си!\nИ ако все пак категорично си решила да спите(което за мен е огромна грешка),най-малкото вземи се образовай както наистина трябва.\nПрочети важните теми.\nШеф на Дортмунд: Не сме никаква конкуренция на Байерн Още Спорт


Най-добрите книги, които прочетох досега през 2017г. ||\nНе знам дали е само при мен, но половината от тази година си отлетя много бързо от тези преди нея, но поне като се обърна назад, мога да видя колко неща са се случили. Дойде и за малка класация на книгите, които съм прочела досега през 2017г. и кои са ми харесали най- много. Постът е свързан с Top Ten Tuesday - повече информация ТУК.\n1. Четирите цвята на магията - В. Е. Шуаб.\nМоже би съм една от малкото, която никак не харесва Лондон и всичко свързано с него и държавата, на която е столица, но дайте ми още да чета за този сътворен свят и ще го направя без проблеми! Желанието ми да прочета книгата дойде от любимата ми блогърка - Cait, толкова много говори за авторката и за книгите ѝ, че нямаше как да не пожелая да видя за какво става въпрос.\n"Четирите цвята на магията" е една от най-прекрасните книги, които някога съм чела!!! Сега искам всички възможни книги на В.Е. Шуаб. Стилът, по който пише, света, героите всички са на едно страхотно високо ниво, което ми направи много добро впечатление. Не исках книгата да свършва. За първи път момичето спасява момчето и съм много доволна от това. Злодеите пък бяха също толкова невероятно добре изградени като всичко останало. Със сигурност заеха почетно място в моята класация за любими злодеи!\nДруга книга, която изключително много ми хареса. Имаше доста положителни неща като това, че нямаше значение пола на човека, а неговите умения, така че жена да оглавява гвардията беше напълно нормално. А самата държава Иксия, в която се развива историята е на принципа на военната диктатура и е разделена на области, всяка с различни цветове на униформата и управлявана от различен ръководител. Главната героиня - Йелена е акробат и е пратена в затвора за убийството на сина на ръководителя на нейната област. Тя трябва да избере дали да умре или да стане следващия дегустатор на Командира.\nСтилът на писане на Мария В. Шнайдер е лек и приятен за четене, а странизите минават толкова бързо. Хареса ми, че любовната връзка, която се получи беше оставена на заден план, не се фокусира върху нея, както в много други книги. Идеята е оригинална и развита доста добре. С нетърпение чакам да прочета следващата книга в поредицата.\n3. Прелестен Хаос; Прелестно изкупление.\nЗа цялата поредица имам ревю, където можете да прочетете цялостното ми мнение. Но сега накратко: Историята се разказва от гледната точка на момче - Итън, който е страхотен. Храната, която се приготвя в цялата поредица е уникална, а приключението е вълнуващо и различно всеки път.\n4. Похитителят на мълнии - Рик Риърдън.\nМного се чудих дали да си взема тази книга, защото исках много да я прочета, но нещо все ме спираше. Радвам се, че си я поръчах и я прочетох в най-натоварената седмица от семестъра ми, но си заслужаваше. Обичам как Рик Риърдън може да те накара да си любопитен за различните митологии и да ти привлече вниманието независимо на колко си години. Пърси е уникален герой, който по някакъв начин ми се видя много естествен в начина, по който вършеше нещата и говореше.\n5. Чукът на Тор - Рик Риърдън.\nКакто повечето, които ме следят знаят, че съм огромна фенка на Маги. А в тази книга авторът напълно ме отвя с новият герой, който добави към историята. Напоследък много започнах да наблюдавам какви са героите в дадените книги, има ли разнообразие от тях чрез цвета на кожата, сексуална насоченост и т.н. Смятам, че към момента тези неща са доста важни, а много автори, които са популярни не го правят.\n6. Великият лов - Робърт Джордан.\nЗапочнах "Колелото на времето" тази година и неочаквано доста ми хареса. Робърт Джордан е изградил един доста сложен и голям на обем свят, а героите, които поддържа са не малко и са различни един от друг. Харесва ми как всичко се развива последователно и действието въпреки големината на книгите не върви никак мудно. Избрах втората книга от поредицата, тъй като първата беше въвеждаща и не я четох толкова гладко, колкото тази. Тук имаше повече обрати и приключения. Всеки, който нарича себе си фен на фентъзито трябва да я прочете.\n7. Кралицата на Тиърлинг - Ерика Йохансен.\nКакто споделих в ревюто ми - дайте ми повече политическа драма в книгите, защото в момента и това много ме привлича. Като втори плюс се развива в бъдещето, а третият е силната главна героиня, която има голямо развитие от началото до края на първата книга. Много ми се иска издателството да издаде и втората книга скоро, за да не се налага да я взимам на английски език.\n8. За да си спомня - Лара Ейвъри.\nИзбягвам да чета такива книги, защото понякога са доста драматични и ми е трудно да чета, но тази се оказа съвсем обратното. Написана е под формата на дневник, така че е съвсем лесно да преживеем всичко с главната героиня, която е смела, силна и не се спира пред нищо за мечтите си, а това в такива истории е много важно. Дава пример какъв трябва да е един човек винаги и във всичко.\n9. Стоманеното сърце - Брандън Сандерсън.\nПървата ми "среща" с автора и мога да кажа, че мина сравнително много по-добре от очакваното. Не знам защо, но очаквах да не е толкова забързано действието, по-скоро да е малко по-бавно. Хареса ми, че стана точно обратното, а за обратът, който се случи хич не бях готова и се почувствах предадена наравно с героите. Със сигурност ще довърша поредицата, защото ми е интересно как ще се развият нещата нататък, а пък и все пак проследяваме нещата от мъжка гледна точка, а това не се случва често или поне при мен.\nАко се чудите с коя поредица на Сандерсън да започнете бих ви я препоръчала тази, защото е сравнително лека, бързо действие и много екшън, а главният герой прави чудесни метафори.\n10. Ще ти дам слънцето - Джанди Нелсън.\nНе съм от най-големите фенове на този жанр и избягвам тинейджърските драми, но нещо ме привлече към тази. Може би възможността да я прочета първа, тъй като беше чисто нова за библиотеката си оказа влияние върху мен, а пък и резюмето е доста интригуващо. Не съжалявам, че ѝ дадох шанс, защото авторката по много интересен начин е представила историята. А читателят доста лесно се поставя на мястото на героите и има толкова много изкуство в нея. Ще е чудесно четиво през летния сезон!\nкои са книгите, които сте прочели досега през 2017г. и са ви направили най-голямо впечатление?\nТова беше от мен! Нови постове ще има на есен, а до тогава не спирайте да четете и да се забавлявате. Направете нещо неочаквано за вас през този сезон, излезте от черупката си, защото времето тече - направете го за себе си! Благодаря ви, че следите и четете блога ми!\nЖелая ви да имате най-хубавото лято досега! :)\nКая Димитрова June 27, 2017 at 11:35 PM\nНямаш си и на идея колко се зарадвах, че си харесала "Хрониките на чародейците" - това е една от първите тийн фентъзи поредици, които прочетох (бях на около 13) и тотално се влюбих в нея! Сега отивам да прочета и по-подробно мнението ти за нея. <3 Много ми се иска да прочета "Кралицата на Тиърлинг", въпреки противоречивите мнения, които съм чувала, но ме притеснява, че издателството се е отказало от нея, а не ми е от най-приятните преживявания да чета на английски :д\nYulia K. June 30, 2017 at 4:54 AM\nЗа "Хрониките на чародейците" не очаквах да ми хареса толкова, а сега се превърна в част от любимите мо поредици. Итън е невероятен! :д Колкото до "Кралицата на Тиърлинг" - дай шанс, а на английски не е толкова трудно. Понякога в началото на мен ми е докато навляза в историята, но трябва да имаш търпение :)


ЕП следи с голямо внимание изборите в страните от Източното партньорство | Вестник "ДУМА"\n14 Юни 2021понеделник11:06 ч.\n2012-а е важна година за страните от Източното партньорство - парламентарни избори се проведоха в Армения, Беларус, Грузия, а в Украйна предстоят в неделя.\nЕвропейският парламент следи с голямо внимание подготовката и провеждането на изборите, защото те дават в най-чист вид представа какво е равнището на демокрацията в една страна, има ли развитие, доколко европейският ангажимент спомага за установяването на високи стандарти.\nАрмения пое ангажимент да проведе най-честните и свободни избори досега и можем да кажем, че независимо от проблемите, това се случи. Основната управляваща партия на президента Серж Саргсиян спечели изборите, но опозицията проведе активна кампания и след края на изборния ден нямаше сериозни основания да оспори изборните резултати. Има редица препоръки, които трябва да бъдат изпълнени, за да се гарантира, че постигнатото тази година ще бъде доразвито за президентските избори догодина. За да илюстрирам желанието на Армения да покаже лице, различно от масовите протести, завършили с десетки убити през 2008 г., ще посоча като пример факта, че председателят на парламента напусна поста си половин година преди изборите, в момента, в който беше избран за председател на предизборния щаб на управляващата партия. Сравнението с българския случай, в който министърът на вътрешните работи остана докрай на поста си, е много красноречиво и показва колко назад е България и колко срамно е отношението на ГЕРБ към демокрацията и изборния процес.\nПрез изминалата парламентарна сесия Европейският парламент се произнесе с резолюции по изборите в Беларус и Грузия.\nЗа Беларус е трудно да се добави нещо ново, от 1995 г. насам страната не е провела избори, които международните наблюдатели да могат да окачествят като свободни и честни. Наистина е удивително как една европейска страна може да остане замразена във времето, в условията на един динамичен и взаимосвързан свят. Опозицията за пореден път не получи шанс да участва равнопоставено в кампанията, продължи преследването на опозиционни лидери, като някои от тях са все още в затвора. Избирателната система допълнително доведе до това, че нито един представител на опозицията не беше избран в парламента - една напълно неприемлива ситуация, каквато вече рядко може да се види където и да е по света. Европейският съюз следва политиката на "критично ангажиране", подкрепя според възможностите си развитието на гражданското общество и опозицията, без да затваря вратата към сътрудничество и с официалните власти. Европейският парламент, в отговор на негативната оценка на международните наблюдатели, потвърди решението си да не поддържа официални контакти с новоизбрания парламент на Беларус. Това означава, че Беларус няма да може да заеме своето място и в Парламентарната асамблея Евронест.\nБезспорно голямата изненада дойде от Грузия, където управляващата партия на президента Саакашвили неочаквано загуби изборите и за пръв път в историята на страната властта беше сменена по демократичен път. Може да звучи парадоксално, но именно мирното предаване на властта доказа успеха на Саакашвили в утвърждаването на демократичните принципи в страната. Новият премиер Иванишвили - бизнесмен с огромно за мащабите на Грузия богатство - потвърди европейската ориентация на страната и създаде кабинет, в който ключовите постове заеха хора с ясна политическа и професионална биография.\nСега е важно да се гарантира, че Грузия ще продължи работата си по сближаването с Европейския съюз, за успешни преговори по споразумението за асоцииране. Заедно с това очакваме новата власт да направи повече в подкрепа на бедните слоеве от населението, за укрепване на трудовите права, за коригиране на недъзите и социалните неравенства, които остави досегашната ултралиберална икономическа политика.\nТрябва също така да бъдат отразени бързо препоръките на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа по отношение на изборния процес, да бъдат коригирани всички недостатъци на законодателството, така че президентските избори догодина да затвърдят положителните тенденции. Защото макар предизборната кампания да имаше "щастлив край", не бива да забравяме тревожните сигнали, които идваха по време на предизборната кампания. Смятам, че до пълното опорочаване на изборите крачката беше много малка и съм убеден, че силното присъствие на Европейския съюз оказа сдържащо въздействие.\nВ неделя предстоят парламентарни избори в Украйна - най-голямата страна от Източното партньорство. Целият процес беше поставен под съмнение още от самото начало заради факта, че лидерът на най-голямата опозиционна партия и бивш премиер Юлия Тимошенко беше осъдена и вкарана в затвора по дело, което остави много въпросителни. Немалко са и сигналите за нарушения в предизборната кампания, които обаче до момента не са в мащаб, който да повлияе пряко на резултатите. Можем само да изразим надежда, че Украйна няма да се върне назад, че изборите ще преминат без сериозни нарушения и че резултатите ще позволят на Европейския съюз да даде зелена светлина на вече договореното Споразумение за асоцииране, част от което е и създаването на задълбочена и всеобхватна зона за свободна търговия.\nИзборите в Украйна са от важно значение за България, като се има предвид голямото българско малцинство в страната. Неслучайно много български представители се включиха в наблюдателските мисии на Европейския парламент, Съвета на Европа, НАТО, различни неправителствени организации. Сред кандидатите има и българи и да се надяваме, че в следващия парламент ще се чува и техният глас.


Търсене в беседите за 'Живост'\nНамерени 37 резултати от 36 текста в 8 категории:\nНамерени са 2 резултата от 2 беседи с точна фраза : 'Живост'.\n2. С человечески езици, СБ , РБ , София, 1.9.1935г.,\nЧесто българите си служат с фигури в речта, за по-голяма живост, за по-голяма изразителност.\nЧесто българите си служат с фигури в речта, за по-голяма живост, за по-голяма изразителност. Казват за никого: „Бяга като куршум, или като светкавица". Как е възможно човек да бяга като куршум, или като светкавица? „Пълзи като охлюв". Възможно ли е човек да пълзи като охлюв? „Яйце да хвърлиш, няма къде да падне".


Зеленчуците в Европа най-евтини от петилетка — Agrozona.bg\nЗеленчуците в Европа най-евтини от петилетка\nЮлиана Стоичкова ПУБЛИКУВАНО НА 04.11.2019 15:40\nЦените на доматите на едро в ЕС през октомври са с 20% под средната цена за последните пет години. Те са на равнища от 0,76 евро/кг, като Холандия и Испания имат най-ниските цени от 0,65-0,75 евро за килограм, сочи анализ на Центъра за икономически изследвания в селското стопанство (САРА). Причина е голямото предлагане в резултат на благоприятния, топъл сезон, което допринесе за добра реколта.\nЗа разлика от зимата и пролетта на годината, които се отличаваха с добри цени на зеленчуците в Европа, от летните месеци цените тръгнаха надолу и това се усети най-силно с началото на есента. Месец октомври се отличава с по-ниски цени и тенденцията на сезонното увеличение ще се усети по-ясно към средата на ноември, прогнозират от САРА.\nПри пиперите цените през октомври също са понижени допълнително в ЕС и от 0,90 евро за килограм в основните производителки – Испания, Холандия, спаднаха до 0,85 евро/кг. цените на едро на пипера в Турция, която е основен вносител на чушки в България остават по-ниски от нивата през септември – 0,30 долара за кило, докато през август тяхната стойност бе 0,25 долара за килограм.\nЦените на едро при краставиците през октомври продължават също да падат. На холандския пазар краставиците се търгуват на едро до 0,45 евро за килограм, а в Испания – 0,60 евро/кг. В Турция краставиците се продават на евро за 0,28 долара за кило, сочи още анализът на САРА.\n44 души се натровиха със спанак в Истанбул


В интервю за Българската национална телевизия за предаването „Денят започва с Георги Любенов” управителят на БНБ г-н Димитър Радев коментира предстоящата оценка на качеството на активите и стрес тестовете на банките в България, които ще бъдат извършени от Европейската централна банка (EЦБ) със съдействието на Българската народна банка с оглед процеса по присъединяване към валутния механизъм ERM II и към банковия съюз чрез близко сътрудничество с ЕЦБ. Управителят на БНБ също отговори на въпроси, свързани с развитието на банковото кредитиране, консолидацията в сектора, лихвите, икономическия растеж, инвестициите и спестяванията.\nВ началото на следващата година ще бъде направена задълбочена оценка на банките у нас. Банковият сектор е в подобряваща се кондиция през последните три години, 2018 г. не прави изключение, заяви управителят на БНБ. Ролята на Централната банка е да се придържа стриктно към мандата, както е определен в закона. Подобряваме надзорните и другите си функции, подчерта Радев.\nДействията във връзка с присъединяването към ERM II и банковия съюз са част от стратегическия процес за присъединяване на страната към еврозоната. Това, което правим в момента, съгласувано с нашите партньори, включително ЕЦБ, осигурява гладко протичане на процеса. Конкретно за БНБ предстои промяна в организацията на дейност по две основни теми – банков надзор и дейността по преструктуриране на банки. Ще има увеличаване на функциите на ЕЦБ, в рамките на близкото сътрудничество между ЕЦБ и БНБ, което няма да се различава от организацията на тези дейности в еврозоната.\nПо отношение на паричния режим няма да има основания за прекомерна инфлация. Това не означава, че цените ще останат неизменни, доколкото се намираме в процес на реална конвергенция, което означава доближаване до средните равнища в Европа, както на доходите, така и на цените, счита Димитър Радев.\nИма точен график с хоризонт от една година, в рамките на която ще има яснота кога и как ще се присъединим към банковия съюз и как ще се осъществи едновременният акт по присъединяване на нашата валута към валутния механизъм. ЕЦБ вече обяви, че ще има публично обявяване на резултатите от проверката в банковата ни система през месец юли 2019 г.\nУправителят на БНБ подчерта, че т.нар. задълбочена оценка, която се състои от два основни елемента – оценката за качеството на активите на банките и стрес тестове на база резултатите от нея, е стандартна процедура преди влизане в банковия съюз. Целта на стрес тестовете е да се оцени ефектът върху банките при евентуално влошаване на икономическата ситуация – да покажат доколко са устойчиви те при евентуално неблагоприятно икономическо развитие. Това упражнение ще се осъществи в началото на следващата година и ще се ръководи от ЕЦБ, но с активното участие на БНБ. Банките ни се подготвят добре за това, което предстои, категоричен е Димитър Радев. Оценката ще бъде на база на резултатите за 2018 г. Радев разясни, че в края на всяка задълбочена оценка има препоръки, какъв ще бъде видът им и техният обхват, ще зависи от резултатите.\nУправителят на БНБ коментира и процесите на консолидация в банковия сектор. Става дума за естествен процес, който не трябва да буди притеснение, коментира управителят на БНБ. БНБ подкрепя процеса на пазарна консолидация. Това е също процес с глобални и регионални измерения. Очаква се постепенно да възникнат няколко големи европейски банки, които ще бъдат съпоставими като размер с големите американски банки и с тези в Азия, каза Димитър Радев. По-малките национални банки няма да изчезнат. Техният брой ще се оптимизира, но те ще запазят място на пазара и в бъдеще. Консолидацията е процес, който се налага от пазара и от изискванията банките да бъдат по-ефективни.\nДимитър Радев потвърди, че предстои нов цикъл на нарастване на лихвите. Това вече наблюдавахме в САЩ. Очаква се подобно развитие да започне в Европа през втората половина на следващата година. Това, което централните банки правят, е процесът да бъде плавен.\nКонкретно в България разполагаме с инструментариум, който да прилагаме при такова развитие. „Следващата година активираме т.нар. антицикличен капиталов буфер, освен законодателните промени, които са в ход”, поясни управителят на БНБ. По-високите лихви обаче ще се отразят добре на онези, които имат спестявания в банките, защото ще им носят по-висок доход.\nПо думите на Димитър Радев се забелязват ясни знаци за забавяне на икономическия растеж в световен план. Това е свързано както с нормална цикличност на икономиката, така и с фактори, които правят оценките още по-сложни. Такива фактори са например проблемите в световната търговия, търговските отношения САЩ-Китай, Брекзит, фискалните проблеми на Италия, ситуацията във Франция, напрежението между Русия и Украйна.\nСпоред управителя на БНБ е рано да говорим за нова финансова криза. Забавянето на икономическия растеж показва, че ще навлезем в един икономически цикъл на не толкова добри икономически времена в сравнение с последните години. Трудно е да се предвиди колко време ще продължи и какъв ще е размерът на забавения растеж, но БНБ предприема необходимите мерки, за да се ограничат негативните последствия. „Нашата работа е да подготвим банковия сектор за тези не толкова добри времена, затова говорим и за кредитен риск и за това какво ще стане при увеличаване на лихвите”, обобщи Димитър Радев.\nУправителят на БНБ коментира и инвестициите в страната. Тази тема има две измерения – обемът на инвестициите и тяхното качество. Факт е, че обемът на инвестициите и на глобално ниво, и в България, намалява. Сравнено с глобалното намаления на нетните инвестиции обаче, в България няма някакво драматично намаление. Качеството на инвестициите са подобрява. Все повече инвестициите се насочват в сектори, които дават все по-голяма добавена стойност.\nЦялото интервю може да видите на: https://bnt1.bnt.bg/bg/a/upravitelyat-na-bnb-za-sstoyanieto-na-bankoviya-sektor.


Кокосови палачинки - България Днес\nРазбийте яйцата в голяма купа. Добавете двата вида мляко и разбъркайте. Добавете двата вида брашно на порции, като след всяка разбърквате, за да не се образуват бучки. Добавете сол и бакпулвер, както и агаве сироп за подслаждане по ваш вкус. Сместа трябва да е гладка и леко течна. Разтопете малка бучица масло в плосък тиган и сипете от сместа така, че да покрие дъното. Изпържете тънки, френски палачинки, като ги обръщате. Нагънете по няколко палачинки в чиния. Върху тях разпръснете малини, къпини и нарязани ягоди. Поръсете с малко пудра захар и супена лъжица мед.


Републиканци спряха заседанията на Конгреса за определяне на новия президент - News.bg\nЗаседанието на двете камари Конгреса на САЩ за одобряване на резултатите от президентските избори беше спряно поради възражения на републиканците, предаде ТАСС.\n@DLoesch arguing with the Trump GOP she incited for years all for her mad king Trump. Hands are dirty and too little too late#MAGAIsCancelled #GOPSeditiousTraitors #GOPBetrayedAmerica #TrumpCrimeFamily https://t.co/gSFU1RaYuL\n— losthitchhiker (@losthitchhiker) January 6, 2021\n"Някои смятат, че като вицепрезидент трябва едностранно да приемам или отхвърлям електорални гласове. Други смятат, че електоралните гласове никога не трябва да бъдат оспорвани на съвместното заседание на двете камари на Конгреса. След внимателно проучване на нашата Конституция, нашите закони и нашата история, вярвам, че нито една от тези гледни точки не е вярна ", се казва в писмото на Пенс, разпространено от Белия дом, което той изпрати до американските конгресмени преди съвместното заседание.\n"Реших, че моята клетва като вицепрезидент да спазвам и защитавам Конституцията не ми позволява едностранно да определям кои електорални гласове трябва да се броят и кои не", добави Пенс.\nНа същото обърна внимание по-рано сенаторът републиканец Мит Ромни, стар критик на Тръмп.\nТе са стигнали до сблъсъци с полицията и са успели да пробият редица защити около сградата, но органите на реда са ги спрели.\n“This is what you’ve gotten, guys,” Senator @MittRomney, (R) yelled as the mayhem unfolded in the Senate chamber, apparently addressing his colleagues who were leading the charge to press Mr. Trump’s false claims of a stolen election.https://t.co/tSldz50Cls\n— Calum Macdonald (@CalumAM) January 6, 2021\nПо последни данни, демонстранти все пак са успели да проникнат в сградата.\nна 06.01.2021 в 22:06:20 #4\nТази държава по-добре да я затрият от картата...Сее само зло ,а живеят едни от най-големите примати и тъпи хора на планетата...\nна 06.01.2021 в 22:05:24 #3\nuser avatar 89977 www123 на 06.01.2021 в 21:49:34 #1 Аз казах на 6 ти януари ще е весело във Вашингтон ДС! Започва се .. ! —- Гафчо какво по-точно се започва ако не е тайна ? Никой не може да отмени изборните резултати. Би трябвало да си наясно с това.\nна 06.01.2021 в 21:55:36 #2\nНаправо да преизберат Тръмп няма смисъл от задълбочаване на кризата с не легитимния Джон Байдън\nна 06.01.2021 в 21:49:34 #1\nАз казах на 6 ти януари ще е весело във Вашингтон ДС! Започва се .. !\nНачало / По света / Републиканци спряха заседанията на Конгреса за определяне на новия президент


Преглед на хибридните матраци за туфи и игли - Safe-Sleep.eu\nСпящи, които тежат под 230 килограма, особено тези, които спят на тяхна страна\nТези, които търсят матрак с отлична опора на ръба и лекота на движение\nТопли траверси, които искат хибриден матрак, който спи хладно\nТраверсите с тегло над 230 килограма може да намерят този матрак за твърде мек\nПартньори, които са изключително чувствителни към движение през цялата нощ, може да искат матрак с по-малко прехвърляне на движение\nТези, които търсят стабилно облекчаване на налягането, може да се нуждаят от матрак с по-голяма контурност и отзивчивост\n$ 995 – $ 1845\nАко търсите хибриден матрак, хибридът Tuft & Needle вероятно ще провери всичките ви кутии. Основана през 2014 г., Tuft & Needle е един от най-известните търговци на легло в кутия. Заедно с Hybrid, компанията произвежда и два други модела матраци: Tuft & Needle Original Mattress и Tuft & Needle Mint Mattress. Оригиналният матрак е универсален и бюджетен матрак с пълна пяна, докато матракът от мента е по-дебел и по-охлаждащ модел пяна.\nХибридът Tuft & Needle съчетава качествата на изцяло пяна и конструкция с пружинни намотки в един матрак, който все още се побира в кутия. С подредено ядро за поддръжка на бобина и система за комфорт, съставена както от адаптивна пяна, така и от микронамотки, този матрак постига баланс между еластичен отскок и отзивчиво контуриране с оценка 5 по скалата за твърдост 1-10.\nЩе разделим ключовите елементи на този матрак, включително конструкция, производителност, ценообразуване и други, за да можете да определите дали това е правилният модел за вас.\nРазбивка на хибриден матрак за туфи и игли\nТова е 12-инчов хибриден матрак със среден рейтинг на твърдост 5 по 10-степенната скала на твърдост. Tuft & Needle Hybrid е конструиран с комфортен слой от три части. Горният слой на системата за комфорт е пенопласт, съдържащ патентована адаптивна пяна на Tuft & Needle, както и графит и инфузия на охлаждащ гел, като и двете помагат да отведете топлината от спящия. След това идва слой от микронамотки и след това слой от преходен пенопласт. Комбинацията от слоеве пяна и намотки осигурява мекия контурен комфорт на изцяло дунапренен матрак с подобрения въздушен поток от спирални пружини.\nПод комфортния слой е разположена опорната сърцевина, състояща се от джобови намотки, изработени от закалена стомана. Поддържащата сърцевина стабилизира повърхността за спане, като предотвратява прекаляването на траверса в матрака. Намотките предлагат еластична опора – траверсите могат да забележат мек отскок – като същевременно осигуряват трайност.\nTuft & Needle Hybrid се предлага и с подсилено, меко плетено покритие, направено от смес от микро полиамид и полиестер. Капакът не е бил предназначен за сваляне. Здравата му конструкция обаче е издръжлива и капакът може да бъде почистван на място, ако е необходимо.\nТози матрак има и няколко допълнителни добавки, които могат да бъдат включени в покупката ви при покупка от уебсайта Tuft & Needle. Това включва регулируема рамка на леглото на Tuft & Needle, която ви позволява да променяте позицията си на сън чрез дистанционно управление. Клиентите могат също да изберат да добавят протектор за матрак Tuft & Needle. Това сменяемо покритие за матраци, което се пере в машината, съдържа водоустойчив защитен филм, който е създаден да имитира мекото усещане на матраците на компанията.\nХибридният матрак Tuft Needle е изграден от редуващи се слоеве пяна и намотки. Неговата система за комфорт се състои от горен слой пенопласт, слой от микронамотки, последван от слой от преходна пяна, докато опорната сърцевина се състои от джобови намотки.\nПенопласт (адаптивна пяна, вливаща се в графит и гел)\nКогато сравняваме този матрак с други хибридни модели, цената на Tuft & Needle Hybrid е малко над средната. Въпреки че цената не винаги отговаря перфектно на качеството, Tuft & Needle Hybrid представлява добра стойност за ценовата точка.\nTuft & Needle Hybrid се предлага във всички стандартни размери от близнаци до калифорнийски крал. Компанията предлага и чести промоции, които ще помогнат на клиентите да спестят от цената на матрака и аксесоарите.\nБлизнак 39 “х 75” 12″ 72 lbs. $ 995\nTwin XL 39 “х 80” 12″ 77 lbs. 1095 долара\nПълна 54 “x 75” 12″ 94 lbs. 1395 долара\nКралица 60 “x 80” 12″ 112 lbs. 1595 долара\nКрал 76 “x 80” 12″ 139 lbs. 1845 долара\nКалифорнийски крал 72 “x 84” 12″ 139 lbs. 1845 долара\nTuft & Needle Hybrid предлага умерено ниво на изолация на движението. Хибридните матраци обикновено са конструирани с опорно ядро на основата на спирала и комфортна система, базирана на пяна или латекс. Това позволява на траверсите да се възползват от предимствата на всеки материал, като същевременно минимизират недостатъците.\nПоради еластичния отскок, който е характерен за опорните ядра на основата на намотки, хибридните матраци са склонни да имат по-високи нива на пренос на движение, отколкото техните изцяло пяна. В резултат на това е по-лесно да усетите, когато някой друг се движи върху матрака.\nПодобно на много хибридни матраци, Tuft & Needle Hybrid получава среден резултат за изолиране на движението. Това означава, че траверсите ще изпитат малко количество движение. Много спящи ще открият, че това им върши работа, но двойките, които са изключително чувствителни към движение през нощта, могат да бъдат по-щастливи с изцяло дунапренен матрак.\nХибридът Tuft & Needle получава средна оценка за намаляване на налягането. Отслабването на налягането се отнася до способността на матрака да се съобразява и прегръща извивките на тялото ви. Това помага за облекчаване на болката, която може да възникне, когато се окаже прекалено голям натиск върху определени зони като ханша и раменете, особено когато спите на твърда повърхност.\nКомфортната система на хибрида Tuft & Needle комбинира слой от микронамотки, вмъкнати между два слоя отзивчива пяна. Слоевете пяна – особено горният слой на патентованата адаптивна пяна на Tuft & Needle – осигуряват контуриране, което облекчава умерено налягане и предлага комфорт за широк спектър от предпочитания за сън.\nТемпературата на спящия може да бъде повлияна от няколко фактора, включително температурата в спалнята, дрехите и броя на използваните чаршафи или одеяла. Видът на матрака обаче също може да окаже влияние. Някои материали за матраци оказват влияние върху контрола на температурата, като поглъщат и задържат топлината на тялото на спящия или възпиращия въздушен поток.\nПоради тези причини матраците с пълна пяна обикновено спят по-горещо, докато хибридните матраци обикновено са по-добри за ефективен контрол на температурата през цялата нощ.\nХибридът Tuft & Needle не прави изключение, тъй като спи сравнително хладно. Няколко дизайнерски характеристики насърчават отличния контрол на температурата на хибрида Tuft & Needle. Най-горният слой пяна в системата за комфорт се влива с охлаждащ гел и разсейващ топлината графит. Навитите пружинни слоеве в системата за комфорт и опората също така насърчават въздушния поток.\nХибридът Tuft & Needle съдържа подсилени пружини, които осигуряват отлична опора на ръба. Това означава, че ще се чувствате подкрепени, когато седите на ръба на леглото, както и да ставате от леглото. Освен това, подсилените ръбове на матрака гарантират, че повърхността на съня ви няма да увисне по краищата, намалявайки трайността и използваемата повърхност на матрака с течение на времето.\nХибридният матрак Tuft & Needle предлага отлична лекота на движение и резултати над средното в тази категория в сравнение с повечето хибридни матраци.\nКомфортната система на този матрак съдържа слой микронамотки, вмъкнати между два слоя пяна. Неговата опорна сърцевина е изградена от джобни намотки. Намотките придават на хибрида Tuft & Needle голяма устойчивост, което се превръща в лек скачане. Това позволява по-голяма лекота на движение. Траверсите, които имат намалена подвижност, ще имат по-лесно време да се движат и да стават от този матрак.\nПовечето хора правят повече от това да спят на матраците си. Що се отнася до секса, това е отличен вариант. С комбинация от отскок и отзивчивост, матракът Tuft & Needle Hybrid е с над средното ниво в тази категория.\nМатраците с висока устойчивост са в състояние бързо да възвърнат първоначалната си форма, след като теглото бъде премахнато. На практика това се превръща в подскачащо усещане. Матраците, които са по-леки, обикновено са по-добри за секс, тъй като позволяват по-голяма лекота на движение. За разлика от това, по-меките, силно контурирани матраци могат да намалят движението.\nСъс системата за комфорт, съдържаща слой от микронамотки в допълнение към поддържащо ядро, базирано на намотки, Tuft & Needle Hybrid има малко по-голяма устойчивост от стандартния хибрид. Добавете отлична опора за ръба и този матрак печели високата си оценка за сексуална активност.\nНовите продукти понякога могат да отделят химически миризми, след като бъдат извадени от опаковката. В случай на матраци, производственият процес понякога произвежда летливи органични съединения (ЛОС). Въпреки че тези съединения обикновено не се считат за вредни, те могат да доведат до неприятна миризма. Матраците, които са запечатани и компресирани за по-лесно транспортиране, са по-склонни да задържат тези съединения. Когато матракът е отпечатан и е позволено да се декомпресира, той може да изхвърли газове на ЛОС.\nХибридът Tuft & Needle е тестван и сертифициран от CertiPUR-US и GREENGUARD. Това означава, че матракът отговаря на определени стандарти за химически емисии. При ниски емисии на ЛОС, хибридът Tuft & Needle е малко вероятно да претърпи значителни газове в сравнение с други хибридни матраци.\nУникалният състав на комфортния слой на хибрида Tuft & Needle прави този матрак подходящ за спане встрани. Най-горният слой адаптивна пяна на неговата система за комфорт осигурява умерено облекчаване на натиска, докато прегръща бедрата и раменете, ключови точки на натиск за странични траверси.\nХибридът Tuft & Needle съдържа също слой микронамотки, вмъкнати между горния и преходния слой пяна в своята система за комфорт. Като цяло тази система за комфорт осигурява мека, но еластична повърхност за сън, която поддържа бедрата и раменете на спящия и ги предпазва от потъване твърде дълбоко в повърхността на матрака.\nВ резултат на това този матрак е оценен като среден по скалата на твърдост и осигурява отличен комфорт за странични траверси, които тежат под 230 паунда.\nЗадните траверси обикновено оказват по-голям натиск върху лумбалната област на гърба. За да омекотяват и поддържат долната част на гърба и средата, траверсите предпочитат да предпочитат средно до средно твърди матраци. Ако матракът е твърде твърд, той няма да има амортизация и може да създаде болезнени точки на натиск в лумбалната област. Но ако матракът е твърде мек, той ще позволи на средната част на спящия да потъне в повърхността на съня, предотвратявайки правилното подравняване на гръбначния стълб.\nСъс среден рейтинг на твърдост, хибридът Tuft & Needle е идеален за траверси, които тежат под 230 паунда и се радват на матрак в по-мекия край на нормалния си комфорт. Въпреки това, задните траверси над 230 паунда обикновено изискват по-твърда повърхност за сън, за да се постигне баланс между опора и контуриране и може да не предпочитат усещането за хибрида Tuft & Needle.\nПодобно на задните траверси, спящите на стомаха също изискват баланс между опората и контурите. Прекалено мекият матрак ще позволи на средната част на спящия да потъне твърде дълбоко, изтласквайки тялото във форма U, особено ако използват възглавница под главата и врата си. Поради тази причина спящите в стомаха предпочитат малко по-твърди матраци, които могат да поддържат средните им секции, като същевременно осигуряват умерено ниво на омекотяване за общи точки на натиск като раменете.\nХибридът Tuft & Needle е на по-мекия край на това, което обикновено предпочитат повечето спящи в стомаха. Въпреки това, комбинацията от матрак от навити и комфортни слоеве от пяна осигурява достатъчно подкрепа и отзивчивост, така че траверсите под 230 паунда ще намерят този матрак доста удобен, особено ако предпочитат по-меко усещане. От друга страна, стомашните траверси над 230 килограма вероятно ще се нуждаят от матрак, който осигурява повече подкрепа.\nНагради за хибриден матрак Tuft & Needle\nНай-добрият хибриден матрак\nХибридният матрак Tuft & Needle се продава чрез уебсайта Tuft & Needle, магазините Tuft & Needle за тухли и хоросан и търговските партньори Crate & Barrel, Lowe’s и Unruh.\nTuft & Needle предлага доставка до всички 50 щата. Компанията не предлага международна доставка, но избрани продукти Tuft & Needle се предлагат в Канада чрез Amazon.ca.\nTuft & Needle предоставя безплатна наземна доставка до съседните американски доставки до Аляска и Хавай срещу допълнително заплащане. Доставка на същия ден се предлага и в избрани градове за $ 50.\nКомпанията използва FedEx Ground за безплатната си услуга за доставка. Доставката обикновено отнема между три и седем работни дни с доставка от понеделник до петък. Всички артикули се изпращат отделно. Имейлите за проследяване на FedEx Ground се изпращат при изпращане на всеки артикул, който клиентите могат да използват, за да проследят очакваната дата на доставка.\nВсички матраци са компресирани, вакуумно затворени и опаковани в кутия, която може да бъде изпратена директно до прага ви. Клиентите обаче са отговорни за разопаковането и настройката на матрака си.\nДоставката на White Glove се предлага в 48 съседни държави за 150 $. Тази услуга може да бъде избрана на страницата за плащане, под „доставка“. Таксата не се възстановява. Услугата включва доставка и настройка, както и премахване на опаковката и вашия стар матрак и пружина.\nTuft & Needle предлага пробен период от 100 нощувки без задължителен период на пробив. Ако не сте напълно доволни от покупката си по някаква причина през първите 100 нощувки, можете да я върнете за пълно възстановяване.\nTuft & Needle ще покрие таксите за изпращане и връщане. Върнатите матраци обикновено се даряват за благотворителност.\nАко се намирате в Аляска или Хавай, Tuft & Needle няма да възстанови таксите за доставка, платени за първоначалната доставка. Освен това компанията не може да се справи с международната логистика на корабоплаването. Вашият матрак трябва да е в Съединените щати, ако искате да се възползвате от 100-нощната пробна политика на Tuft & Needle за сън.\nМатраците Tuft & Needle се предлагат с 10-годишна ограничена гаранция. Гаранцията покрива дефекти в материала или производството, включително видими провисвания или вдлъбнатини, по-големи от три четвърти от инча върху повърхността на матрака, цепене или напукване в пяната и дефекти в ципа на капака или шевовете.\nПрез първите 10 години от датата на покупката, Tuft & Needle ще поправи или замени вашия матрак, ако се намирате в САЩ.


Биоземеделие, био продукти, био храни, екология, здраве » Орехови листа и зелени орехчета за здраве\nFiled Under: Здраве, Растения и билки on February 12, 2013\nЦъфти през май, още преди да са се разбили листата. Пресните листа се събират през юни, зелените орехчета в средата на юни, докато още лесно могат да се пробождат, зелените орехови черупки – малко преди узряването. преди да покафенеят, а узрелите плодове – през септември.\nЧаят от орехови листа е добро средство при смущения в храносмилането, т. е. запек, безапетитие и за пречистване на кръвта. Той се прилага с успех и при захарна болест, както и против жълтеница.\nОтварата от орехови листа като прибавка към банята е много полезна, както при всякакви скрофулни и рахитични заболявания, наяждане на костта и злокачествени новообразувания в костта, така и при гноящи нокти на ръцете и краката. При млечни струпеи, келява глава и краста промивайте засегнатите места с отвара от зелени орехови листа – успехът ще настъпи скоро!\nМиения, респ. бани с тази добавка помагат при акне, гнойни обриви, потящи се крака и бяло течение. Срещу възпаление на слизестата ципа на устата, заболявания на венците, гърлото и ларинкса се правят промивки. Силна отвара от орехови листа, прибавена към водата за баня, лекува подутини от измръзване. Тя може да се използува и при силен косопад, като кожата на главата се масажира усърдно с нея. Тази отвара е чудесно средство и срещу появилите се отново напоследък въшки по главата. Пресните листа прогонват други нежелани насекоми.\nОт набраните преди Еньовден, т. е. около средата на юни, зелени орехчета (трябва да могат лесно да се пробождат) се приготвя чудесна орехова есенция, която прочиства стомаха, черния дроб и кръвта и отстранява стомашна слабост и гниене на червата. Тя е отлично средство и против гъста кръв.\nЗапарка за чай: Една препълнена чаена лъжичка с нарязани на ситно орехови листа\nсе попарва с 1/4 литър току-що завряла вода и се оставя малко да покисне.\nПрибавка за бани и промивки: За баня на цялото тяло се взимат 100 г листа, а за\nедна препълнена чаена лъжичка нарязани на дребно\nпромивки: листа на 1/4 литър вода. За силна отвара се взима двойно повече.\nОрехова есенция: Около 20 зелени орехчета се нарязват на четвъртинки и се\nнапълват в бутилка с широко гърло, след което се заливат с 1 литър житна ракия, която да е два-три пръста над тях. Добре затворена, бутилката се оставя 14 дни до четири седмици на слънце или топло място.\nСлед това течността се прецежда и се напълва в шишета.Според нуждата се взима пълна лъжичка от нея. Вкусен орехов ликьор можете да получите, ако към зелените орехчета прибавите 2-3 карамфилчета, една кора от канела, една ванилия и измита, не пръскана кора от един портокал. 500 г захар се сваряват в 1/4 литър вода и след като изстине, тя се прибавя към прецедената орехова есенция.


Незаконно сметище в Орландовци тормози хората от половин година – Труд\nНезаконно сметище в Орландовци тормози хората от половин година\n28.09.2015 • 08:28\nНезаконно сметище трови живота на хората от столичния квартал “Орландовци”. Кошмарът им започнал преди половин година, когато изненадващо на зелените поляни в квартала почнали да се стоварват всякакви отпадъци, разказва bTV в свой репортаж.\n“Един ден с кучето дойдох тук и гледам някакви цигани стоварват тухли и железа. “Вие какво правите тук- това не е сметище, а поляна? Кой ви каза да оставите тези неща тук”, разказва за началото на ужаса един от живеещите в квартала- Иван.Човекът обяснява, че неговият внук не иска да му идва на гости не защото няма условия за игра, а защото тук непрекъснато кашля.От същите симптоми плюс гадене се оплакват и възрастните в квартала.\n“Децата ни два пъти ходиха до “Пирогов” заради вонята, която се стеле в района. И в същото време камиони от различни страни идват тук и стоварват боклука си. Никой не ни казва откъде идват тези отпадъци.Просто няма кака това сметище да е законно. Някой обаче си е затворил очите това да се появи”, недоволстват хора от “Орландовци”.


Една жена винаги се стреми да бъде съблазнителна и привлекателна, за да възбуди умовете на хората. За това сме готови да се измъчваме с глад, да изчерпваме спорта и дори да се предадем на ръцете на хирурзите. Между другото, бразилките често прибягват до пластмаси. Първото място се дава не на корекцията на лицето, а на глутеопластиката и увеличаването на бюста. Те могат да бъдат разбрани: в страна, където цари вечно лято и бански костюм е по-важен от всички други дрехи, не можеш да направиш без красива пета точка. И как да направим задника повече от нашите сънародници?\nМетод първи. Прост, но неефективен\nПо-добре. Колкото и абсурдно да звучи това, точно няколко килограма на някои млади дами нямат съблазнителна закръгленост в гърба. Това е особено вярно за жени с висока и фина костна природа. Обикновено, тези дами едва се угояват мазнини, той изглежда не се придържаме към тях, дори ако има само пържени и сладки, но в името на красотата, можете да опитате. Ако имате нормална компилация, този метод не е подходящ за вашата фигура. Имате нужда от друга информация за това как да направите задника по-голям. И това, разбира се, ще бъде обсъдено по-нататък.\nМетод 2 - храна за форми\nМечтаете ли как да направите задника по-голям? Разберете какво е на вашата чиния. Тъй като задните части се формират от мускулите, естеството на храната трябва да бъде насочено към поддържането им в добра форма. Катерички и бавни въглехидрати фураж мускулна тъкан допринася за нейния тонус и растеж. Елиминирайте алкохола, тъй като дехидратира тялото, а мускулите без течност губят обем и еластичност. Увеличаването на свещениците от сладкиши е лоша идея. Тя, разбира се, може да бъде увеличена с размер или два, но е малко вероятно резултатът много да ви хареса, тъй като отпуснатостта ще дойде с обем, да не говорим за факта, че не само поп се подобрява.\nМетод три - дълъг, но сигурно\nНаправете спорта необходима част от живота ви. Както бе споменато по-горе, задните части се формират от мускулите, а за увеличаване на мускулите не е измислено нищо по-добро от обикновените. Има специално обучение, което позволява както да се увеличи задника, така и да се работи за подобряване на неговата форма. Натоварените клякам, джогинг и работа на симулатори ще дадат първите резултати след 2 месеца редовно обучение. В допълнение, има възможност да се отървете от излишни килограми, да затегнете тялото си и да подобрите настроението си. Еластична, изпомпвана "Мадам седя" изглежда по-кръгла и по-обемна на фона на тънка талия.\nМетод четири - Визуална измама\nЖените, използвайки съвременния асортимент от подходящи продукти, постоянно подвеждат мъжете. Избутващите бюстове и коригиращото бельо са способни да работят чудеса. Вземете специални бикини или тяло с ефекта на фалшиви задници и в подходящия момент ще се почувствате като звезда. Вие сте против арогантна измама? Ще помогне на подходящи стилове на облекло. Как да направим задника по-визуално? Напълнете гардероба си с нагънати поли, тесни панталони, поли на лале и дънки с висока талия.\nМетод пет - радикален\nАко нямате късмет с наследствеността, и всички тези неща нямат желания ефект, можете да прибегнете до операция. Струва ли си без жизненоважни доказателства да изложиш тялото си на такава манипулация, ти решаваш. Но ако отговорът ви е "да", обърнете специално внимание на избора на клиника и специалист, на когото ще поверите тялото и здравето си. Репутацията им трябва да бъде безупречна.\nСега знаеш как да направиш повече задника, остава само да избереш начин. И помнете, че красотата, разбира се, изисква жертви, но те трябва да бъдат адекватни. Модата за женското тяло постоянно се променя и вие сте сами.\nКакъв е смисълът да се казва “Те носят вода върху обиден”?\nКакво е камертон? Описание на бенчмарка за височина и идеален източник на звук\nЕфективни коремни упражнения за мъже\nЯпонска диета: прегледи за намаляване на теглото\nКолко може да отслабнете за една седмица с помощта на тренировки