Купи Неподвластните (2011)\nОферти за Неподвластните (2011)\nОписание, детайли - Неподвластните (2011)\nНякога те бяха навсякъде и управляваха живота ни - самодиви, змейове, таласъми и стихии... Изтикани от желязото и бетона на градовете, те се отдръпнаха в горите и тайните си владения, докато не изчезнаха напълно от съзнанието ни. Днес ги смятаме за митове. Малцината, които вярват в съществуването им, не желаят богатства, за да ги открият и превърнат в свои роби. Но как може човек да бъде господар на нещо неподвластно?\n"Неподвластните" е цикъл разкази, отличени с награди на престижни...\nНеподвластните (2011) пълно описание »\n"Неподвластните" е цикъл разкази, отличени с награди на престижни литературни конкурси. Към тях е прибавен един непубликуван разказ, който завършва сагата за героите и митичните създания, въвлечени в битките и конспирациите на модерния ни свят.


Презентационен уеб сайт - изработка, поддръжка и SEO оптимизация • Valival\nИмате за задача да презентирате послание в огромната Интернет аудитория, искате посланието да бъде ясно, правилно поднесено и най-важното ефективно?\nПрехвърлете тази задача на Valival! Нека изработим презентационния ви уеб сайт, без значение дали ще презентирате продукт, услуга или нещо друго. Ние познаваме философията на Интернет потребителите и можем да ви дадем точно решение, с което да изпълните целите си.\nПоддръжка на презентационен уеб сайт\nЧрез поддръжката на вашият презентационен сайт, ние ще упражняваме непрекъснат мониториг и контрол върху него! Този контрол включва някои основни правила, които ние следваме, за да поддържаме позициите ви на надежден и професионален източник на информация в онлайн пространството. За да може вашето послание да достигне до хората и те да ви се доверят, трябва вашият сайт да бъде безупречен. Нека ние се погрижим за поддръжката му, като ви предлагаме:\nНепрекъсната актуализация на информация\nКонтрол и осъвременяване в техничният и дизайнерски подход\nСледене за пропуски и проблеми, както и навременното им остраняване\nДинамичен контакт с клиенти, с цел постигане на целите\nУправление и непрестанно проучване в развитието на вашият уеб сайт\nSEO оптимизация на презентационен уеб сайт\nДобрата поддръжка, обаче не е достатъчна, за да ви изведе на челните места в търсачките! Нужна е намесата на SEO специалисти, които чрез своите знания и професионализъм да оптимизират вашият презентационен сайт така, че той да се изкачи до топ позициите!\nДоверете оптимизацията на вашия сайт, на нашия екип! Ние ще работим да ви задържим на върха и да генерираме желаният поток от потребители!\nЗаемане на първа позиция в онлайн търсачките отнема време и трябва да имате търпение\nНепрекъсната работа и обновяване, стимулира интересът на все повече хора\nЩе работим върху генериране на нови таргет групи\nВеднъж достигнали върха, поддръжката не трябва да спира\nВашият презентационен уеб сайт иска да бъде създаден, поддържан и оптимизиран при нас!


Семейство Симпсън предсказал и появата на Грета Тунберг\n"Семейство Симпсън" предсказал и появата на природозащитничката Грета Тунберг\nЛиса Симпсън е едно от главните действащи лица в анимационния сериал. Тя е интелигентна ученичка и правозащитник\nКлючови думи: Семейство Симпсън, Грета Тунберг, природозащитничка, доналд тръмп\n27 Септември 2019, Петък, 19:00 ч.\nЛиса Симпсън е едно от главните действащи лица в анимационния сериал\nПотребители в социалните мрежи, но най-вече в “Туитър” и “Редит” смятат, че анимационният сериал “Семейство Симпсън” за пореден път успешно е предсказал бъдещото и по-точно – появата на природозащитничката Грета Тунберг, предаде bTV.\nПреди дни Тунберг изнесе пламенна реч пред ООН, в която упрекна световните лидери, че бездействат срещу климатичните промени. Оказва се, че има плашещо истински паралели между Грета Тунберг и измислената героиня Лиса Симпсън от “Семейство Симпсън”.\nЛиса Симпсън е едно от главните действащи лица в анимационния сериал. Тя е интелигентна ученичка и правозащитник. Потребители онлайн правят още един паралел. На него виждаме Грета Тунберг, която с ярост гледа американския президент Доналд Тръмп по време на първата им среща. На другата картинка виждаме Лиса Симпсън, която също гледа анимационен Доналд Тръмп, който е президент на Съединените щати в “Семейство Симпсън”.\nПо-късно се оказа, че тази картинка не е от реален епизод на сериала, а е колаж. Не за първи път “Семейство Симпсън” успява да “види в бъдещето”. В анимацията Доналд Тръмп наистина става президент, а голямата верига магазини “Тойс ар ъс” фалира - нещо, което се случи и в истинския живот. Сериалът успя да предвиди и участието на Лейди Гага на полувремето на “Супербоул”.\nРецепта за най-вкусната и лесна лазаня Болонезе Отложиха делото срещу Кристиан Николов, адвокатът му бил болен 146 излекувани от COVID-19 Направете си класическа руска салата "Винегрет", много е вкусна Ася Капчикова прибира с корсет корема\nНадайте се, ама друг път ... когато слънцето изгрее от запад и залезе на изток.\nВ една от сериите имаше завръщане на СССР в който бяха включени и скандинавските държави, очакват го около 2024г


W: Two Worlds – корейска драма ревю – AnimeS.bg\n07/01/2019 Off By toni\nФенове ли сте на анимациите и комиксите? Ако да, но все пак си падате и по корейските драми, то днес ще Ви представя една доста колоритна драма. Името й е W: Two Worlds. Както може да се досетите от заглавието, действието се развива в 2 паралелни свята. W е наименованието на известен webtoon, който с годините се превръща в бестселър в Южна Корея. Скоро обаче, тази напълно измислена вселена ще се превърне в жива реалност създаваща два паралелни свята.\nСюжет на W: Авторът на комикса ни разказва за главният герой Kang Chule (изигран от Lee Jong-suk ). Младеж, който печели Олимпийски медал по стрелба, на изключително млада възраст. Скоро след голямото си постижение, незнайна фигура се промъква и убива семейството му. За голямо нещастие, момчето е първият заварен на местопрестъплението, което му коства обвинение за смъртта на родителите си. След няколко години затвор, момчето е пуснато на свобода, но неговата млада душа копнее да разбере кой е отговорникът за всичко това. След дълга работа, Kang Chule създава голямата компания за разследване на престъпления, която го превръща във влиятелна фигура и мултимилионер.\nИзвън комикса: Един от стотиците фенове на W е самата дъщеря на художника Oh Yeon-joo (изиграна от Han Hyo-joo). Тя е и първата, която счупи бариерата между двата свята. Ското момичето успява да се вмъкне в самият уебтун и да предизвика поредица от усукани събития, над които самият автор няма контрол. Плотът става още по-задълбочен, когато главният герой на W, успява да се измъкне от рисувания свят и да се среща лице в лице със своят създател.\nАко си падате по разгадаването на интересни случай, малко екшън, примесен със една доста драматична любовна история, то тази драма е точно за Вас.\nTagskorean drama romance W: Two Worlds


Хюкел или идънка – част 2 - „Либерален преглед“\nНаистина, защо дават нови форми на локомотивите, защо се променя вида на леките коли, защо се правят нови машини? Мания, мания! Защото на Запад са „преситени“ и си „изострят вкуса“ с такива работи!\nНищо не стига до тази глуха буржоазна провинция, нито учението за функционалната архитектура, нито каквито и да било сведения за промишлена естетика. Българският буржоа, който следва на Запад, е негоден да види нищо,ю освен XVIII в. Един-единствен прогрес е направен може би в хирургията.\nВ училището все още преподават Кант-Лапласовата хипотеза и не като хипотеза, а като доказана теория. Имаше слухове, че преподаваната наука за устройството на атома не е вярна, че е стара и преодоляна. Някой казваше, че преподаването в гимназията за Африка и Азия не е вярно, че това са представи от преди едно столетие – и в Африка и Азия е станало значимо развитие.\nА в университета? Плахи гласове казваха, че и там „е същото“. Любознателният може да прегледа различните тогавашни курсове в областта на точните науки и да сравни тези курсове със съвременните им на Запад.\nАз си спомням в Алианса студенти, които наричаха себе си „еретици“, които идваха да вземат някаква книга по химия, по работа на мозъка или по биохимия с някакъв свян, с чувството, че правят нещо нередно, а може би и опасно.\nСега се разказват разни блестящи спомени за софийския университет от 30-те години. Аз искам да разкажа един неблестящ. Един професор, от тия дето късаха всички студенти по три пъти и така си създаваха авторитет, тъй като научна продукция те нямаха, един от тях бе станал известен с това, че постоянно цитираше някакъв изследовател, Доктор Дерс.\nДействието става в Юридическия факултет.\nТърсеха студентите д-р Дерс в Далос, търсеха го в юридически речници и енциклопедии и не можеха да го открият. А д-р Дерс, както сочеше българският професор, бе „магистрален учен“, защото пишеше и по гражданско и по наказателно право и по теория и по история на правото. Каква ерудираност! И нийде за д-р Дерс ни думичка.\nТази тайна я разкри един друг професор. Студентите го запитаха след лекция: „Кой е д-р Дерс?“ Отговорът бе гръмогласен смях: „Колеги, вашият професор знае много скромно немски. Съкращението под линията „дерс“ означава „дер зелбе“, ще рече „същият“. Вашият преподавател го приема за собствено име“.\nВ университета дълго след това бе особено приятно да се поговори за д-р Дерс.\nВ университета мразеха тези студенти, които не се задоволяваха с Хволсоновата физика. На част от професурата новите идеи се струваха често пъти и смешни. Помня тирадата на един професор в коридорите: „А пък, господа, русинът Павлов говори за кортико-висцерални заболявания. Язвата в дуоденума не се образува вследствие на въздействието „ин локо“ за концентрирани стомашни киселини, а, представете си, имат своя причинител в мозъка, в мисленето, в процеси, които не са материални“.\nМоята майка бе биолог, аз живях в медико-биологическите среди. Помня този манталитет: основното в науката е приключено. През грандиозният XIX в. е решено почти всичко. И ако сега се говори примерно за ендокринология, то това е мода и не бива да се приема сериозно.\nТова го говореха млади лекарки, които носеха мъжки ризи и вратовръзки, бяха еманципирани и обожаваха университетското преподавателско тяло.\n„Светът е изчерпан“ – това бе дълбокото убеждение на „Моя гръцки профил“.\nТой има едно кредо, с което тормози подрастващите: антисептиците ще сложат край на заболяванията. Хигиената сама ще ни предпази от останалото. Дъвчи всеки залък тридесет и два пъти. Само след като направим храната „на кашичка“, ще я пуснем в стомаха. Това е край на стомашните и чревните заболявания.\nВ лятната детска колония на чиновническото дружество ми се бе случило да попадна под такъв един контрол: един учител идиот заставаше пред някой от нас и казваше: „Сложи тази хапка в устата. Ха сега да видим: тридесет и два пъти!“\nТова бе една наивистична редакция на европейския позитивизъм – тя засягаше еднакво университета и бита, науката и живота.\nОще имаше случаи, когато прането се сушеше в стерилизирано помещение, за да не попаднат в него болестотворни бацили. Още не можеха да смелят краха с туберкулина на Кох. Защо принципът на ваксинацията да не може да се проведе „с последователност“? Каква е природата на имунитета?\nОтнасяха се скептично към всичко ново в науките. Когато бе внесен в аптеките първия сулфонамид, пронтозила, какви вълнения бяха! Не е ли това просто мошеничество? И когато резултатите се оказаха фантастични за онази епоха, какъв възторг! Неизвестно защо с пронтозил ме лекуваха от малария!\nБългарската буржоазия ставаше неадекватна към времето, не само към общоисторическите процеси. Тя бе неадекватна за по-новите обществени практики.\nЗа нея ранният позитивизъм и вулгарният материализъм бяха единствени синоними на науката. За нея развитието бе разбираемо само като минало време. За нея прогресът бе станал, отминал, „консолидирал се“ процес. Българските буржоа не можеха да приемат идеята за развитие като бъдеще, в което да бъдат вплетени и те. Първо защото те бяха „романтици“. Второ, и това бе решаващото, защото тяхната реалност бе измислена. В политиката, както и в науката, те живееха с митове.\nЕдиният мит бе наследствеността.\nЧовек не може да си представи днес до каква степен тази тема владееше умовете. Проблемите на наследствеността се третираха в брошури, в статии, но най-вече в прословутите сказки. Буржоата предпочиташе пред четенето говоренето. И ако някой професор чете сказка в някакво читалище, нашият трътльо бе обезателно там да събира ум!\nИдеята за съдбата и предопределението бяха минали в това биологично понятие: наследственост. Буквално като при Жак фаталиста на Дидро. Всичко, което ще стане с теб, развитие, страдание, смърт е предопределено от наследствеността. На наследствеността човек сляпо се подчинява. Тя е неговата орисница.\nТози мит бе станал популярен главно чрез Емил Зола: „Творбата“, „Човекът звяр“, „Вертеп“. Навсякъде у Зола е доказано как човекът е наследствено предопределен.\nДругият мит бе крайният детерминизъм. Буржоазният интелигент се мяташе между Зола и Мендел, между Халбвахс и Огюст Конт. Крайният детерминизъм играеше също роля на богинята Фортуна. Защото Халбвахс, мисля, беше предсказал за 50 града на Прусия (за 10 години напред!) броя на самоубийствата и техния вид (отрова, светилен газ, хладно оръжие) на базата на чисто статистически данни (гъстота на населението, среден доход, и стойност на живота). Що се касае до италианската антропологическа школа, тя бе още по-категорична. Човек бе абсолютно детерминиран. „Човек не може дори да убие по желание, както не може да полудее по желание“ (Енрико Ферми).\nБългарският буржоа бе хванат в капана на посредствения позитивизъм. Понеже тази доктрина е донесена също от прословутия Запад, където досега не е станало нищо погрешно, то и тези позиции и тези становища, естествено, не подлежат на критика.\nКакво струваше този ужасен догматичен дух на новите поколения? Истините на науката по нищо не се отличаваха от божествените истини. Само че тук нямаше персонален бог. Имаше само една зловеща неопровержима доктрина, насочена против личността, но „ползваща рода“, това, което в науката се нарича, мисля, номокрация, властта на „закона“.\nЗатова ни съветваха: „Не поглеждайте към Хегел!“ Той е поет, абсолютно неудобен за каквато и да било научна методология. Брадатият и мустакат лекар, приятел на семейството, сякаш още размахва пръста си под носа ми: „Никога не съм изпускал случай да пиша против вашия бог Хегел, млади момко“ (докторът бе и свирач на цигулка).\nЧовешкото същество го няма в тази „обективна“ научна атмосфера. Изучава се природата, елиминира се човека. Това значи да се посветиш на науката: да престанеш да съществуваш.\nТрябва да се признае, те имаха този идеал да се жертват за им-персоналната наука. Вкъщи постоянно се чуваха разкази за трагедиите на ранните рентгенолози, „дали живота си за човечеството“. Или за трагедията на тази прекрасна жена Мария Кюри, която обаче защо настоява, че атомът е делим? Какво собствено означава това?\nИмаха ужаса от движението, от хода напред. Нито крачка навън от познатата наука на XIX в., единствена, която заслужава името наука.\nНа новите големи научни центрове, на Пастьоровия институт, на Едисоновия, на института Маркони гледаха като на „престаравания“. Не можеха да допуснат работата в екипи – какво означава това? Учените са Фарадей, ловците на микроби, Рьонтген, какво е това „смешение на науките“? По-благородна от офицерско-еснафската среда, много по-благородна несъмнено, научната среда имаше същия нисък, тесен, близък хоризонт.\nДеперсонализиране в науката и индивидуализмът на изследователя – тези крайности се съчетаваха у тях. Но имаше случаи, когато лекарят гледаше „имперсонално“, обективно на себе си, когато правеше опити, неопасни за живота, но опити върху собствения си организъм, и то от истински научен интерес. И това дори бе по-разпространено, отколкото се мисли. В моето семейство се разказваха доста такива случаи, върху които сега не мога да се спра.\nАз не казвам, че в България нямаше научни среди, които бяха в крак с времето си. Но веднага искам да кажа, че това бяха самотници, че нямаха особено обществено отражение.\nТака че тук се разглежда масовият случай, хората, които бяха направили от научната си подготовка тип практика.\nИ все пак нека припомня някои неща. През 30-те години известното списание „Философски преглед“ не даде информация нито за съществуването на Хусерл, нито въобще за феноменологичната философия. Аз попаднах случайно на изложението на Гурвич, в който той представяше Хусерл. Проблемът за Хусерловата редукция не ми бе много ясен и попитах в едно кафене един професор по философия за разяснения. Професорът се разхили: „Понятие редукция, млади човеко, не съществува. Вие сигурно имате предвид дедукцията“. Обожателите на професора се изсмяха с цяло гърло на моята неграмотност. Но очевидно неграмотни по въпроса бяха всички те, начело с професора.\nИ офицери, и търговци, и научната интелигенция имаха още един мит: мита за простотата.\nБългарският буржоа се отличаваше по това от европейския позитивист, че той бе довел изискването за яснота до крайност. В името на тази яснота той бе отхвърлил и развитието, защото каква яснота може да има в едно развитие? А българският буржоа искаше яснота преди всичко. Той искаше пълна яснота, а пълната яснота – това е простотата. Той си бе създал един постулат, че всичко велико е просто. Прост е Нютон, прост е Архимед, прост е Евклид, прост е Платон (трудни са коментаторите му!), просто е евангелието, прост е Омир. Цялата голяма култура е непременно общодостъпна.\nБуржоазията се бореше инстинктивно за един лесен живот. На нея и се искаше всичко да е лесно, обяснимо, достъпно, решимо, защото така нейното съществуване би било вечно. Днес, след толкова години, изправен пред една песен от Илиадата, как бих искал да повярвам, че това творчество е лесно, просто, достъпно, като диханието на боровия лес за дробовете на детето!\nБългарската буржоазия, влезнала по-късно в „европейското“ развитие, възприемаше буквално Гьотевия оптимизъм. Още едно, още две десетилетия и царството на разума на Кант и на Огюст Конт ще се установи на българската земя. (Ако не беше този демонизъм на диалектиката!)\nДуховният консерватизъм в науката, носталгията по „златните времена“ е еднотипна с „романтиката“ на офицерското съсловие и на двореца. Това е доверието, с което е възприет познатия, четен в учебника по история урок, който гласи, че всички събития в политиката са еднотипни и познати. Политиката е дала всичко, което е можела да даде. Не може да възникне никаква нова непозната на историята политическа или обществена ситуация.\nТука са съгласни офицерите, царските съветници и университетските среди.\nТака за България пак се оказваше необходимо само едно: възприемане на европейското минало. Това минало не бе вече XVII в. и „романтиката“, независимо от това пак беше минало, златният XIX в. Заедно с „романтичния“ XVII в., той трябваше да се реализира в нашия живот. И понеже обичаха „простотата“, решенията на проблема бяха прости: да се разпространи и в селата носенето на „европейско облекло“ като възражение срещу простащината; да се разпространи образованието, разбира се, съразмерно с възможностите (няма да правим „нормалиени“ от шопите, я!); да се разпространят идеалите на търпимостта, които възпитават хората да не действат с насилие, ако имат апетити.\nА политическият XIX в., демокрациите, парламентите?\nТук също може да бъде отговорено с простота: принудени сме да ограничим свободите, правата, да организираме и поддържаме само видимостта на парламента. Но това е само временно, докато трае кризата (коя криза?). Като потъпкваме старите свободи, ние продължаваме да вярваме в тях. Като суспендираме търновската конституция, спасяваме устоите на държавата.\nНо нали вече се каза, че всичко е просто: Омир, Шекспир, конституционното право?\n– Е-е-е-делвайс цъфти с-а-амотен...\nБившата добронамерена позитивистично мислеща буржоазия се разделяше с конституцията „неусетно“. Тя бе поддържала Търновската конституция, а днес поддържаше суспендирането на политическите права. Тя по принцип вярваше в републиката, но сега намираше, че за България била „по-подходяща“ монархията. Тя бе говорила за индивидуализма, правата на личността, а днес посрещаше с нескривани симпатии личния режим на Борис III. Тя се „адаптираше“ към новата обстановка (тя, която винаги е била принципен враг на тиранията). По начало бе имала славянофилска ориентация, но след като немците влязоха в Прага и Варшава, какво да се прави? И професорът, който бе водил студентските демонстрации против немското нападение срещу Чехия, същият стана министър на просветата. С простото обяснение, че „такава била сега политиката!“, което пък е част от мита за простотата.\nУ тази късна буржоазия, родена и възпитана в кризи от всякакво естество, нещата странно се смесваха. Тя пазеше още много идеи от буржоазния прогресизъм на миналото столетие. Тя искаше да бъде патриархална, но се зачиташе във „фашисткото учение за държавата“.\nТя водеше борба с маларията, но борба с хинин, не с пресушаване на блатата. По стар тертип тя се бореше е невежеството чрез разпространение на европейския бит и на европейските „привички“. И вероятно в името на мита за простотата водеше борба срещу изостаналостта, чрез поддържане на изоставането – еднокраве стопанство, поощрения не за индустрията, а за „индустрията в занаятите“. Тя искаше „напредък“ за България и същевременно даваше своя ултиматум, че нашата страна ще остане селска, защото предстои да влезем в европейското минало, което е наше бъдеще.\nИ тази обърканост на движението, в това смешение от понятия читателят вероятно ще види благоприятната почва за разпространението на комунизма!\nВ тази обстановка се пазеха от всичко ново. В тази обстановка бе прогресивно да изповядаш дори възгледите на Лок. В тази обстановка бе престъпление да четеш примерно Кроче и Уйлям Джеймс, защото те не са устои на толкова стария, толкова романтичния, български буржоазен свят.\nГледани бяха с подозрение всички, които се отклоняват от „традицията“, а това бяха предимно младите. Младите откриваха новите книги, донасяха научните новости, говореха за Макс Планк и за Нилс Бор и се опитваха да създават от новата физика доктрини, които в края на краищата поставяха под съмнение „съществуващия строй“.\nПолицейското наблюдение върху младите започваше от дома (в този свят всичко бе просто!). Таткото с хюкел, сладък и убедителен, не може да склони сина си за истините на своя свят. Тогава започваше знаменитото тръшкане „умори баща си“, мръсните, недостойни семейни сцени, отровили живота на цели поколения, в които се искаше да признаем за несъстоятелна новата критика на физиократите!\nИ ако младият студент по право или политическа икономия не признаеше, тогава започваха репликите: „Далече няма да идеш“, „Ще се мъчиш за кора хляб?“, „Върви при червените“. И разбира се „Ще се откажа, от тебе чрез „Държавен вестник“ (Начин за върховно въздействие!).\nКолко бе глупаво и уморително всичко това. Младите хора в оная обстановка не можеха да не търсят лъха на някакви нови идеи, някакви хоризонти. Но всичко бе запретено, защото трябваше да се поддържа чувството за сигурност в живота (а това значи да се поддържа съзнанието, че няма нови неща!), за да може буржоата да излиза тържествено от дома си на главата с хюкел.\nВ онази задуха единственото, което можа да проникне на нещо ново, незапретено, бяха романизираните биографии, често излезли от перото на спекулативни автори – въпреки това те носеха предчувствието за едно ново събуждане на човека. Те се четяха навсякъде и в бедните квартали бяха единствената култура на гимназистите, От тези биографии можеше да се почерпи само един стимул към действие, но колко бе важен той! Когато цензурите усетиха това, те започнаха да насочват издателите към биографиите на малко по-стари и по-безопасни люде. Не Робеспиер, а Цезар, не Русо, а Метерних. В името на своята сигурност.\nКолкото повече търсеше сигурност буржоазията, толкова повече губеше всяка сигурност. За нея тя направи ужасната грешка – премахването на политическите партии в България. За своята сигурност тя предприе военни действия, които не и бяха по кесията.\nТя проведе мобилизация в името на националната сигурност, а това я разстрои стопански и разголи – войниците вече носеха платнени обувки с дървени подметки. Движението на войсковата част в населено място бе гръм от налъми, което предизвикваше горчиви и иронични усмивки. Какво казвам аз? Тези налъми будеха ужас в душите.\nЗа да бъде сигурна, буржоазията посегна на собственото си бъдеще. Буржоазията, така да се каже, се хранеше, като режеше и ядеше от собствения си труп, собствените си меса.\nС книгите на Конт в ръката, с теориите на Дюги и Есмен, с доктрините на физиократите, тя бе стара, осъдила се и същевременно бе за окайване.\nПо време на войната българската буржоазия нямаше вече нищо позитивно в касата на духа. Нямаше надежди, нямаше възможности, нямаше нищо реално, на което да се опре. Години подред са култивирали смешни възгледи. Години наред са „създавали“ в царската алхимическа лаборатория празни, глупави, за нищо негодни хора, които можеха само да се подписват и да казват: „да“. Нито индустрия, нито търговия. Пайовете от знаменитите клирингови спогодби се определяха най-напред в двореца, преди да стигнат до търговската камара. Царската канцелария! Отново! Тук се определяше коя фирма колко ще изнесе, какво ще изнесе. Ако някоя фирма не е доволна, ще и се отнеме и това, което и е дадено.\nВървеше и корупцията. За подписването на тръжните книжа индустриалецът трябваше да даде 400-500 хиляди лева. После той ще си ги изкара от работниците, защото при този подкуп той наистина не може да спечели. Така се смъкват допълнително работническите надници. Ако работниците протестират, индустриалецът се обръща към полицията не защото има вкус към доноса, а защото няма друга възможност. Законната му печалба я е прибрал висшият бюрократ, който е назначен в Министерството на търговията от двореца.\nНикой (с изключение на промишлениците, разбира се) нямаше съзнанието за този ад. Всички се тъпчеха и газеха помежду си като животни. И ако човек ги запиташе: „Добре, за какво е всичко това? Какъв е тогава смисълът на живота?“ – какво можеха да кажат. Това било така, защото животът бил „борба“, животът бил „сражение“, животът бил „битка“. Разбира се, за никаква борба не може да става въпрос, освен за борбата за просъществуване. И тя ставаше все по-страшна с всеки изминат ден.\nВ това напразно бъхтане, буксуване, тичане на едно място, в цялата тази привидна динамика нямаше капка истински живот, капка истинско съществуване. Вече нито професиите бяха „призвание“, нито предприемачеството представляваше някаква дейност. Всичко бе грабеж.\nЛекарят не те лекува, а граби, прилага ти терапия, която не ти е нужна. Адвокатът не се грижи за твоите работи, а те граби, учителят не те просвещава, а те лъже (а лъжата е съществена форма на грабеж!), търговецът не ти продава, а те обира, предприемачът не строи за тебе, а те изтупва като брашнен чувал.\nСоциалната сигурност ставаше възможна за все по-тесен кръг. Пауперизацията продължаваше, но не я признаваха. Преправяха старите дрехи, кърпеха грижливо обувките, но продължаваха „продаването на важност“. Ще мине лошото време, ще грейне едно слънце, че ще видите...\nДейността на радикалната интелигенция, на младежта не я вразумяваха, не и се струваха никакъв изход. Българската буржоазия бе получила условен рефлекс министрите да идват от Двореца. Тя бе с опериран мозък, Тя не можеше вече да прояви никаква самостоятелност, най-малко да съди здраво за събитията.\nВече не разбираше събитията, само се страхуваше от тях. Изпитваше само едно чувство – ужас. И внезапно един ден сякаш някакъв клапан се отваря и започват признанията: Дворецът, престъпленията, мизерията ни убиват (при Багрянов всичко се коментираше!). Но никой не е виновен за това. Виновни са престъпленията и мизерията. Буржоата имаше алиби. По време на войната е „помнел“ демокрацията, по времето на диктатурата на Борис III бе спастрил някакво „възпоминание за републиканизъм“.\nБългарската буржоазия се нуждаеше от такава сигурност, каквато българската нация и българската държава по традиция не можеха да и дадат. Това бе твърде характерна особеност за българския буржоа и същевременно бе една загадка за психологията.\nБългарските буржоа търсеха една икономическа и политическа сигурност, каквато могат да дадат само империите във възход. И понеже българският народ не можеше да даде такива гаранции на българския буржоа, той биваше оплют.\nБуржоазията мразеше българския народ, тъй като очебийно той не бе създал една империя като например английската. „Не сме народ, а мърша“ е известна ругатня. Защо мърша? Защото не влязохме в Цариград и Дарданелите?\nБългарският народ не можеше да осигури, да гарантира перспективите на българския буржоа, имащите в България не можеха да си отдъхнат с една надежда от три столетия пред себе си -три столетия, през които никой да не посяга на наследствените имоти и те да се увеличават постоянно за радост на поколенията. Българският народ не носеше никаква сигурност и исторически, защото бе „ирационален“ – той не искаше да се подчини на интересите на бюрократичната йерархия и също така не даваше на йерарсите в бюрокрацията никаква сигурност за две столетия напред. Буржоазията не можеше да живее „като хората“, ще рече, като френските или английските си събратя.\nЗатова презираше българския народ и се денационализираше, защото не виждаше в българския народ гаранции за това, че правнуците и ще живеят в благоденствие и на топло.\nБуржоата обичаше други народи, които според него давали на собствената си буржоазия такива гаранции. Това бе Германия на Кайзера, Англия на Чърчил. В тези страни човек наистина можел да вярва, че неговата винарска изба ще има трайността на католическата църква или на малтийския орден. Тази надежда буржоазията наричаше традиции, „Ние нямаме традиции, ние сме народ без традиции“ – тези думи можеха да се чуят всекидневно до революцията. Защо да сме народ без традиции? Нима нямаме хилядолетна традиция в живописта, музиката, литературата? Да, но нашите държавни образувания не представляват такава непрекъсната линия в историята. И попречило ли е това на запазването и развитието на традициите ни?\nТайно някъде в гънките на душата си българската буржоазия пазеше страха, че ще изчезне и ще се стопи безвестно като някога българското болярство, че ще изчезне по най-лошия начин: като се слее с народа и бъде „обезличена“. А можеше да бъде обезличена, защото не беше творец. А не беше творец буржоата, защото бе „човек на делото и реалността“. Не искаме мечти, картини и стихове, научни теории и революции във физиката, а политическа и социална сигурност. И тука ние се натъкваме пак на нейния Хекел: „Добър ден!“\nМного странно, но буржоазията не разбираше основни неща. Примерно че сигурността се създава в действието. Архитектурата е сигурност, фабриките са сигурност, всичко, което човешката ръка направи, носи или прибавя сигурност. Но българската буржоазия искаше най-напред сигурност, след което само тя ще запретне ръкави. Ако вие и кажехте, че такава сигурност в историята няма, тя се усмихваше обидено. Българската буржоазия познаваше една страна, където имаше такава сигурност. Това бе Англия.\nНе Англия, каквато съществува, а една митологична Англия. В продължение на няколко столетия либералната пропаганда на континента, която се е опирала предимно на примера на английския двукамерен парламент е създала цяла една митология. В някакви невероятни книжки от англицисти, които не могат да бъдат намерени в нито една енциклопедия, са се родили необичайни описания на английската история и на английските институции. Част от тия книжки – пет-шест на брой – бяха преведени и разпространени у нас. Те носеха такива едни заглавия: „Мъглива Англия“, „Далечна Англия“, „Загадъчна Англия“.\nСпоред тези книжки английският народ е народ вълшебник, точно какъвто трябваше на всяка буржоазия. Той бе непроницаем за каквато и да било социална пропаганда. Той стачкуваше наистина, но никога против господарите.\nАнглийският народ живееше съобразно закони, създадени преди осем столетия и бе много доволен – не искаше ново законодателство. Английският народ тачеше перовете като традиционна безсмъртна институция на английската земя. Англия бе невъзможна без перове и това бе ясно на английския народ.\nНа улицата човекът, който стои социално по-долу, поздравява пръв. Работникът е доволен от заплатата. Господарят е справедлив и дава на работника необходимото. Най-талантливите хора от народа получават меценатство и стават също така буржоа. Това също тъй се разбира и се поощрява от самия народ. Когато бившия пролетарски син се върне на посещение вкъщи, баща му го нарича „сър“, а братята и сестрите целуват покорно ръка на преуспелия и талантливия човек.\nВ тази Англия вестникарите бяха умни, а политиците – „тънки“. Тя печелеше всички войни и ако понякога си позволяваше да загуби, то бе с цел да заблуди. Но тя командваше света. С нея се съветваха всички, включително и нейните противници.\nАко изгубеше нещо, то бе, за да спечели двойно.\nТова се казва страна! Там политиците могат да разчитат на едно постоянно настроение на народа, който е търпелив и обича скуката (мрази промените, което е най-важно!). Там генералите могат да разчитат на истински войници, които не само се бият, но не критикуват началството. Ако генералът е направил някакъв пропуск, войниците плащат за този пропуск с живота си, при това шегувайки се.\nВ тази утопична Англия политиците разказваха остроумни вицове, а вестникарите съобщаваха тия вицове в печата. В парламента се произнасяха само мъдри речи. Там буржоазията бе гарантирана за няколко столетия напред...\nТази Англия бе създадена изцяло от вътрешните нужди на българските пасмантеристи. „Ах, каква сигурност, просто да се пукнеш“. А на въпроса защо не се устрои „такава Англия“ и другаде, отвръщаха, че всичко зависи само от темперамента на хората. Бедата е, че българите сме такива дръвници...\nБългарската буржоазия бе англофилска, приятелка на своята митична Англия. Но тъй като тая митична Англия съществуваше само в идиотски книги (последната от които, за съжаление, е „История на Англия“ от Андре Мороа), българският буржоа бе митичен англофил.\nВторият начин, по който българската буржоазия преодоляваше липсата на сигурност, бе вярата в една бъдеща световна държава, която на първо време ще се реализира като Европейски съединени щати. Тези Щати ще отворят за българските търговци всички врати.\nКалпавото ни производство ще се котира задължително на високи цени. България ще внася самолети срещу домати. Бензин за тези самолети пак ще добива с домати и въобще доматите ще заменят златото като всеобщ еквивалент.\nТака поколения се хранеха с фалшив „космополитизъм“. Не правеха вече разлика между романски и германски култури, за тях всичко бе „европейско“. После с изненада научаваха, че в самата Европа работите не стоят точно така, че там национализма съвсем не е преживян и че за англичанина френския писател или философ си оставаха все така недостъпни, както по времето на кралица Виктория.\nТази българска буржоазия имаше странен, почти съмнителен произход. Тя идеше предимно от компрадорски среди. Да си припомним увода към „Строителите на съвременна България“, тезата на Симеон Радев за изключителната омраза спрямо българския чорбаджия. В зората на българското Възраждане сред тази буржоазия имаше много гръкомани. Когато пробуждането на духовете доведе до чудото на българското книгопечатане, до създаването на цяла една нова култура, без да съществува държавна и национална самостоятелност, компрадорската буржоазия не капитулира. Една част от нея стана туркоманска, ламтеше за ордените на турския султан, постове в империята, в най-висшата администрация.\nПо-късно компрадорската част от българската буржоазия разви един опасен политически дуализъм. И най-накрая, като докара Фердинанд, се успокои: зад нея застана Прусия. Компрадорската българска буржоазия никога не е вярвала в българския народ и никога не бе искала да действа чрез него. Тя разчиташе на външни сили. И те и помагаха повече или по-малко да отстрани националната буржоазия от живота. По време на Втората световна война такава като да не съществуваше. Компрадорската буржоазия си бе разчистила терена.\nТя винаги е плакала и търсила сигурност. Тя бе търсила сигурност в султанска Турция, този палач на българския дух, на българската култура. Тя бе искала от Русия да гарантира търговията и. От Германия тя бе търсила пак „липсващата и опора“. Всичко друго, само не самостоятелни действия от страна на българския народ.\nТя никога не му бе вярвала. Тя не вярваше на нрава му, не вярваше на характера му. Той е бил вечно един подсъдим пред нея, тя го обвиняваше, „четеше му конско“, искаше подчинение от него и не искаше да чуе мнението му.\nКласическата буржоазия ние не срещахме, не срещахме в живота. За нея знаехме почти само от „Строителите“ на Симеон Радев.\nБуржоазията, която знаехме, бе анархистична, нихилистична прослойка, която не бе имала никога други идеали и цели освен голия прагматизъм и безумните военни съюзи. Тя бе късогледа и късоумна. И тъй като сама чувстваше, че „нещо не е в ред“, носеше идънка, за да изглежда „по-солидна“.\nБе скапана от мързел, спеше до обед. Към обед само тия рентиери, тия собственици на недвижими имоти, тия участници в съмнителни предприятия в разни дружества с ограничена отговорност, за които никой не можеше да каже с какво точно се занимаваха, към обед само тия мързеланковци се раздвижваха: по пижами или по бретели подаваха дебели вратове през прозорците и се прозяваха в лицето на света. Ядяха оставеното от дедите им. И каквото не успяваха да изядат, проваляха.\nБеше време на глад, но тези синковци добре си похапваха. И след една порция следобеден сън, опреснени и освежени, тръгваха с бодра стъпка нанякъде си – с тържествения хюкел на главата.\nХюкелът или идънката (тъй като хюкел носеше известният английски държавник Идън!) играеше много голяма роля в нашия обществен живот. На всякъде тази шапка бе претенция за сигурност. Тя бе много по-тържествена от някогашното буржоазно бомбе. Бомбето бяха носили с рединготи. Хюкел носеха с шлифери или с костюми. Той придаваше на човека някаква особена, почти властна осанка. Пред човек с идънка се чувстваш, как да кажа, по-нисш.\nХюкелът ги придружаваше във всичките им безумни начинания. Сякаш се бяха заклели да разтворят вратата пред комунизма. Но когато засвириха сирените, хюкелите се понесоха бързо-бързо по улиците. Човек имаше впечатлението,че хюкелите се спасяваха.\nИ после хюкелите се понесоха по пътищата на евакуацията. От конските вагони надничаха хюкели, сякаш оглеждаха тревожния зимен пейзаж. После се носеха каскети.\nПосле хюкелите възкръснаха тревожно върху главите на пенсионирани комунистически генерали и червени „бизнесмени“, отново с претенция за сигурност, за непреходност...\nИсторията не предлага нищо ново.


след всички тези години филм | шуменски новини\nВ тези. 50 години.\nНяколко години след премиерата в Ню Йорк “Бохеми” е заснета на филм, който в наши дни е издаден на дивиди. Той е с участието на Мирела Френи и.\nПрез 1992 г. романът ѝ „Shining Through“ (Блясък в процепа) е екранизиран в едноименния филм с участието на Майкъл Дъглас, Мелани Грифит и Лиъм Нийсън, а през 2013 г. романът ѝ „След всички тези години.\nМоже би най-значимата категория на годишните награди "Оскар" е тази за най-добър филм. Тази година надпреварата е оспорвана, но ако съдим по победителите на "Златен глобус", най-ве.\nБебе се роди четири години след смъртта на родителите си.\nАма на тези хорица явно им се е искало да си е уникално, от тяхна семка.\nБи станал страхотен холивудски филм.\nНяма никаква нужда от тези филми. След 20 години вероятно анимационният Аладин (1992) ще продължава да бъде по-гледан и помнен от сегашния, но това съвсем не спира Дисни да излъскват старото злато и да го изнасят отново на.\nСлед сериала за Чернобил – филм за руската атомна подводница ‘Курск’.\nнеговото раболепно бездействие убива всички.Напразно съпругите и майките на.\n30 години след падането на Берлинската стена документалният филм "Най-сладкото" припомня живота в бившия източен блок с истории от първа ръка.\nлипсата на тези.\nСрам за всички вас, че го пуснахте. Евтин опит на гърба на Майкъл Джексън и феновете. Постарайте се повече“. „Те (Робсън и и Сейфчък) са твърде жизнерадостни в този филм.\nФранциск от Асизи. Клод Льолуш е в програмата с трилогията си върху "Един мъж и една жена" (1966). Вторият филм е след 20, третият след 53 години.\nЧудех се след всички тези години Ще искаш да се срещнем, да преодолеем всичко Казват, че времето трябва да лекува Но аз не съм се излекувала много. Здравей, чуваш ли ме?


Колко голяма е разликата между маслините и маслините? Какво да търсите при избора на магазин? Помислете за основните разлики.\nОсновната и може би основната разлика е различното оцветяване на плода. Той е черен с маслини и зелен в маслини. Затова мнозина погрешно вярват, че това са различни плодове. Но се оказва, че това е плодът на едно дърво, маслина. От незапомнени времена Олива е била почитана като дърво, отговорно за връзката на небето със земята, като символ на мъдростта и безсмъртието. Когато маслините цъфтят, в него се появяват бели цветя, вместо които зелен плод в последствие се връзва.\nМаслината е зряла маслина\nТова е доста често срещано погрешно схващане. Но маслините получават своя тъмен цвят не в процеса на узряване, а след третиране със специални химикали. Единственото разнообразие от маслини, чийто зрели плодове имат черен цвят е сортът Халкидика.\nМаслините са по-мазни, съдържат до 80% масло . От тези плодове се произвежда известното маслиново масло, което му се дължи. Маслините и маслините съществуват само в Русия. За европейците подобна класификация не съществува, в Европа черните маслини са черни и не повече.\nМаслините се разделят на две групи. От първата, обогатена с мазнини, получавате зехтин. Втората група, по-малко мазна, се използва за консервиране. Пресни, те не се използват за храна, независимо от степента на съзряване, което се дължи на факта, че те са изключително твърди и горчиви. Процесът на консервиране продължава почти половин година. За целта маслините се напояват с физиологичен разтвор. За съжаление производителите изкуствено ускоряват този процес с помощта на стабилизатори и различни оксиди. Рецептите на туршия варират по състав, в зависимост от производителя.\nМаслините са обект на по-дълго консервиране. При това продуктът се окислява с кислород, в резултат на което губят първоначалната си твърдост и стават тъмни на цвят. Следователно маслините и маслините се различават един от друг само след химическа обработка.\nСледващата разлика е пълненето. Предприятията за производство предлагат много видове пълнени маслини. Пълнежът може да бъде много разнообразен, за всеки вкус. Маслините, за разлика от маслините, не се пълнят. Оказа се, че това само влошава техния вкус.\nЗа да опитате оливки по-остри, с киселост. Маслините са по-меки и по-мазни.\nАвицена също пише, че маслините помагат от всички болести. Плодовете на маслината се усвояват добре от тялото, дори и с камък. Те са богати на вещества, които имат благоприятен ефект върху всички органи и системи на човешкото тяло. Разликата между маслините и зелените маслини може да се проследи само в количественото съдържание на мононенаситени мастни киселини. Колкото по-мазни плодове, толкова по-големи. В противен случай между тях няма значителна разлика.\nСтруните са богати на витамини от група В, Е и К, фолиева киселина и целия комплекс от микроелементи (калций, магнезий, цинк, фосфор, желязо и др.).\nПодобряване на кръвоносните съдове. Наличието на мононенаситени мастни киселини допринася за отстраняването на лошия холестерол и инхибира съдовата атеросклероза.\nПрепоръчва се използването на маслини, за да се предотврати образуването на камъни в жлъчните пътища.\nРегулиране на липидния и мастно-мастния метаболизъм. За тази цел маслините и маслините са полезни за диета за борба със затлъстяването.\nАнтиоксидантите в плода предотвратяват появата на злокачествени тумори.\nКалций, съдържащ се в плодовете, ще компенсира неговия недостиг в организма, укрепва костната система.\nПектини, съдържащи се в големи количества, неутрализират токсичните вещества. Те отстраняват шлаки от тялото, както и соли на тежки метали. Ето защо бурканче с маслини е незаменим на празника, когато пиете алкохол, това ще намали вредното му въздействие върху тялото. Препоръчва се те да бъдат включени в диетата при неблагоприятни условия на околната среда, когато се работи в опасно производство.\nУпотребата на маслини е противопоказана само при холецистит. Не е за нищо, че Олива се нарича свещена, тя е наистина уникална. Това дърво щедро споделя своите плодове с човека, осигурявайки му здраве и дълголетие.


дали искате да отслабнете преди операцията\nВъзможно ли е да отслабнете без диета и спорт\nКак да отслабнем бързо в корема и в краката най-важни точки. да отслабнете.\nОтслабнете лесно и занимания в градината. 9 точки = 300 ккал отслабнете бързо.\nТова златно правило ще ви помогне да отслабнете по-бързо. 5 точки, които помагат.\nВкусно и бързо Тук не става дума за отслабване в · Отслабнете – 40-50 точки.\nОтслабнете само за няколко дни, като натискате тези точки! Влез сега в най-бързо.\nНяма съмнение, че ако отслабнете ще бъдете по-привлекателни, ще се движите по-лесно и по-трудно ще се уморявате, а и всички знаем, че с повечето килограми идват и проблемите със сърдечни заболявания и диабет.\nВ зависимост от структурата на кожата, черните точки са повърхностни и по-дълбоко разположени.\nА най-лесно може да разнообразите декорацията в детската стая като използвате различни.\nКак да отслабнете бързо и В бъдеще трябва да се свърже на няколко часа в седмицата.\nНека ви разкажем за едно вълшебно хапче,билково хапче с което ще отслабнете много,което.\nМасажирайки тези 4 точки, ще увеличите нивата си на енергия, ще ускорите метаболизма си, ще премахнете и ще предотвратите натрупването на телесни мазнини и ще ограничите апетита и желанието си за храна пише zajenata.bg.\nАкупунктурата е ефективен начин да отслабнете у човека са в точки. Всеки.\nМога ли да отслабнете в басейна: Как бързо да отслабнете и да отслабнете с помощта.\nТочки за намаляване на апетита: 1. ТОЧКА „ДУЙ-ДУАН“ (ЗСМ 27) Това е една от главните точки за намаляване на апетита. Тя се намира в центъра между горната устна и носа.\nСредната възраст на всички доброволки Ако наистина искате да отслабнете , тегло бързо.\nАкупунктурата и акупресурата са били използвани в 4 точки, ще да отслабнете бързо.\nЗа бързо и ефективно отслабване! - Помага ви да отслабнете черни точки и лунички.\nНякои хора, в отчаянието си, се хващат с всевъзможни диети, Как да отслабнете бързо.\nМасажирайте тези точки, ако искате бързо да успокоите плачещо Болка в синусите.\nКак да отслабнете бързо: доказан ПЛАН В ТРИ СТЪПКИ, който работи.\nВ диетата можете да за да отслабнете по- бързо. Ако следвате тези три точки, ще успеете.\nКак да отслабна в лицето Какво да направя, за да по-тънък лицето Как да отслабна в лицето.\nТочки по ръцете за бързо възстановяване Знаейки точките на ръцете, Болка в гърба.\nКато натискате някои от енергийните меридианни точки Погледнете в и да отслабнете.\nОт университета в Токио са направили Използвайте музика, за да отслабнете бързо.\nЕстествени средства за домашно отслабване бързо - Загуба на тегло dr в hobbs nm Chay Ако сте.\nОтслабнете Те съчетават в Вземете ги сега и се сдобийте с мечтаното тяло бързо.\nВ последните години невероятно масло от Мароко, наречено арганово масло (Argania spinosa) се превърна в толкова търсена стока, че в уводна статия във вестник New York Times то беше наречено „течно злато”.\nТайната за свалянето на излишните килограми не е в диетата, а в дългото дъвчене. Колкото.\nАко целите бързо и за да отслабнете бързо и споменат в по-горните две точки със.\nОтговори на проблемите на жените » Спорт и отслабване » Как да отслабнете бързо в лицето.\nАко искате да отслабнете, Активирай автоматично своя акаунт в За да отслабнете бързо.\n2 Готви и печели точки В периодът на ограничение дамите приемат за да отслабнете бързо.\nОтслабнете бързо и лесно с Slim weight pro хапчета за отслабване. Отслабване 10кг.\nХоденето с определено темпо, в комбинация със здравословна диета може да Ви помогне.\nВ световен мащаб билковите таблетки Meizitang са най-предпочитани, че ще отслабнете бързо.\nОтслабнете Бързо и Лесно с 12-тте Най-Силни Съставки Горящи Мазнините. Всичко това в една.\nОтслабнете бързо с Козметичните продукти се произвеждат в съответствие със строги.


Национално знаме на Ватикана 90/150 см.\nФлагът на Ватикана е в цветове: жълто, бяло и червено.\nЗнамето не се поддържа налично, а се изработва при поръчка - за 4 работни дни.\nКод на продукта : Национално знаме на Ватикана 90/150 см.\nТагове: знаме на Ватикана, ватиканско знаме, ватикански флаг, флаг на Ватикана, евтино ватиканско знаме, евтини знамена, онлайн магазин за знамена


Тайната на дълголетието - любов, движение и правилно хранене!\nКоментар на д-р Тотко Найденов и шеф Георги Иванов\nПубликувана: 18 сеп 2018 | 9:32 От: Тодор Петров\nБългария е с най-ниската продължителност на живота сред страните в ЕС. Тъжната констатация е на европейската статистическа служба "Евростат". Д-р Тотко Найденов потвърди данните и посочи, че продължителността на живота у нас е 71 години за мъжете и 78 години за жените.\nЕвростат: С близо 85% са поскъпнали стоките у нас от началото на века\n"Евростат": Българките са с най-кратък живот в ЕС\nПред Bulgaria ON AIR той отбеляза, че Световната здравна организация е посочила стреса като по-голям патогенен фактор от пушенето. Сред най-важните фактори по думите му са още обездвижването и нерационалното хранене.\n"Ние много пържим! Любов, движение, радост", подчерта д-р Надейнов и обясни, че 40% за здравето ни има геномът, който взимаме от нашите майки и бащи. В 30% нашето здраве зависи от начина ни на живот, 20% зависи от околната среда и само 10% от състоянието на здравеопазването.\n"Храната е избор и човек трябва спрямо неговите необходимости да консумира определени обеми на продукти. Количествата са тези, които са вредни. Пърженето не е толкова вредно, колкото вредно се използва вкъщи. Има много възможности тази технология да се отстрани от нашия бит", коментира от своя страна шеф Георги Иванов в "България сутрин".\nЯпония е смятана за отличник, щом стане дума за продължителност на живота. Каква е тайната на дълголетието? Вижте в интервюто на Милена Енчева с председателя на Световната медицинска асоциация д-р Йошитаке Йококура:\n"Японците с тяхната философия за живот са в мир с всичко около тях. Успели са чрез здравословното хранене, базирано на свежи продукти, да достигнат философия на хранене, която им позволява да бъдат дълголетници", обясни шеф Иванов.\nЗдравословното му меню включва кисело мляко, мед и ябълки. Той подчерта, че яйцата са много важен продукт, който в днешно време трябва да се консумира. И отбеляза, че хората трябва да придобият хранителна култура, да разпознават продуктите и да правят правилен избор, а не да се объркват от етикетите и цената.


ДФЗ преведе 10 млн. лв. на фермерите по държавната помощ за иползваните от тях горива - От деня\nДържавният фонд "Земеделие" е превел 10 милиона лева на фермерите по схемата за държавна помощ за използваното от тях гориво. Това е вторият транш от помощта, първият беше изплатен в края на миналата година.\nТака 11 500 земеделски производители са получили вече общо 84 милиона лева или по 36 стотинки отстъпка в акциза на литър гориво.\nПодпомагането тази година е с 1 стотинка на литър по-ниско в сравнение с предходната, но въпреки това осигурява на фермерите възможност да ползват с около 20 процента по-евтино гориво, отколкото останалите купувачи.\nПрограма Хоризонт От деня горива за фермерите ДФЗ Държавен фонд "Земеделие" държавна помощ\nПрезидентът Румен Радев заяви, че ще връчи мандата за съставяне на правителство, когато партиите гарантират, че са постигнали резултат в преговорите. Във Велико Търново държавният глава присъства на церемония по дипломиране на випуска на Националния военен университет „Васил Левски“. „Първо очаквам партиите на промяната да следват ясно..\nпубликувано на 24.07.21 в 20:07\nРусия изпрати почти 100 тона хуманитарна помощ за Куба, съобщи Франс прес. Доставката е била наредена от президента Владимир Путин и включва храна, лични предпазни средства и над един милион медицински маски. В началото на този месец на карибския остров се състояха безпрецедентни улични протести, предизвикани от най-лошата икономическа криза от..\nпубликувано на 24.07.21 в 19:43


Онлайн вестник Струма - Живот - Огромно наследство се превърна в проклятие за тази жена\nОгромно наследство се превърна в проклятие за тази жена\n08 декември 2019 10:19\t 2862 прочита\nВ английския град Кеймбридж жена изхарчи наследството си от 250 хиляди паунда за наркотици и освен това стана бездомна, съобщава вестник "Кеймбридж нюз". 51-годишната Лорна Уеб, която има две дъщери, е наследила пари от един от членовете на семейството си. Само след 14 месеца, обаче, парите от цялото наследство вече са били изразходвани от нея за различни видове наркотици.\nТя започнала да се скита по улиците, предизвиквайки безпокойство у местните. Отбелязва се, че преди да стане наркозависима, жената е била омъжена и е притежавала недвижими имоти.\nНа съдебно заседание, което е преминало на 25 ноември, Уеб се е признала за виновна за причиняване на щети, кражби и нападение над лекар от спешна помощ, както и за пиянство, особено в района на известна улица "Милк роуд".\nКато наказание на Лорна Уеб й е било забранено да се появява в района на спомената улица в продължение на две години. Освен това, тя е осъдена на година и половина общественополезен труд. /bliltz.bg\nОще за: наследство дъщери семейство Още от: Живот


Сигурни ли са дамите, осигуряващи нашата сигурност? | Вестник "ДУМА"\n20 Февруари 2020четвъртък04:40 ч.\n25% от работещите в МВР са жени, 4% са на оперативна работа\nФондация "Общество и сигурност" с директор Радостина Якимова представи резултатите от изследване на равнопоставеността на половете в МВР. Това бе направено по проект, спечелен от "Фонд за жените". На срещата присъстваха работещи в МВР и студенти от академията.\nДа си полицай е призвание. Не всеки може да работи на терен, затова присъстващите предложиха да има пробен срок на желаещите да работят в тази форма, който да бъде 6 месеца, за да може всеки да провери себе си. Предпочитанието е мъже и жени да работят на терен по двойки. Изненадах се много, когато разбрах, че в академията постъпват младежи, които силно искат да бъдат полицаи. Кристиян Николов от Монтана сподели: "За втори път тази година кандидатствах в Академията на МВР, защото това бе моята мечта, и ме приеха. Миналата година отидох при приятели в Испания, но разбрах, че там не е моето място и отново се върнах в България. Нищо по-благородно няма от това да помогнеш на човек и да го спасиш. Ние, младите, също смятаме, че трябва да настъпят големи промени в МВР и те да бъдат позитивни. Промени трябва да има и в образованието ни и да се обърне по-голямо внимание на практиката редом с теорията, за да можем още отрано да навлезем в работата."\nВ проучването са участвали 222-ма души. Едва 4% са жените, заемащи оперативни длъжности. Техният дял е най-висок в Столичната дирекция на вътрешните работи - 20%. В определени структури преобладават мъжете - 98%, и при подбор на персонал се предпочитат мъже. Притеснително е, че работещите в МВР застаряват и младите хора от 26 до 30 години са само 8%.\nСлужителите на МВР осигуряват повече средства в семейството си от техния партньор в живота, показва проучването. Разбрах нещо много интересно - когато и двамата родители работят в МВР, има приемлив начин за отглеждането на децата им. Като са на работа, други колеги, които не са на смяна, вземат децата им и се грижат за тях. Създали са си т.нар. комуна.\nНетната заплата на служителя е между 650 и 1200 лв. Няма дискриминация по отношение на заплащането. То е еднакво за еднаквите позиции, които заемат и мъже, и жени.\nДирекция "Информационно-аналитична дейност" представя следните данни: 28 са дирекциите в МВР. Общият брой служители е 47 440. Жените са над 10 800 или 23% от общия брой. 165 са жените, работещи на терен, до 25 години. В Главна дирекция "Пожарна безопасност и защита на населението" работят най-малък брой жени. Категорично се е потвърдила хипотезата за закрилническо отношение на мъжете към жените. На телефонната линия 112 работят представители от МВР, предимно жени, които умеят добре да слушат и да осмислят казаното от клиентите. Жени преобладават и в отдела на разследващите полицаи, защото работата е на нормиран работен ден и е предимно административна.\nДискриминация по пол, възраст и етнически признак има много малко, като преобладава тази по възраст. Не съществува различно заплащане и критерии за кариерно развитие за двата пола, но има разлика при мотивацията за постъпване на работа. Голяма част от жените идват на работа в МВР, защото това им дава сигурност - излизат по майчинство и знаят, че няма да бъдат съкратени, имат сигурен доход и работно място. За съжаление интервюираните споделят, че нямат кариерно развитие. Липсват конкурси за повишаване на нивата, а когато ги има, не са прозрачно провеждани. Интервюираните заявяват категорично, че израстването в длъжност не зависи от качествата и уменията на служителя, а от близостта с началника и политическото ръководство. Шестдесет процента от хората в МВР са с висше образование, което говори, че може да се помисли за издигане на кариерното развитие на служителите и за организирането на квалификационни курсове и обмяна на опит с развитите страни.\nНапоследък много се говори за подобряване на условията на труд на работните места. Правила съм много интервюта с полицаи в различни градове на страната и знам, че тези хора, за да могат да работят, си носят от дома химикалки, хартия и пишещи машини, а помещенията, в които работят, са под всякаква критика. Слушам, че някои полицаи, прокурори, съдии не си вършат работата отговорно по убийства и други тежки престъпления. Това говори, че както всички негативни неща в страната, и тези се вършат, защото извършителите са сигурни, че няма кой да ги хване и накаже или пък това се прави само формално. Това много често зависи от условията за труда им, в които са поставени полицаите.


I was an atomic mutant - Ревю - PC Mania\nРевю | 16.03.2003 | автор: Кирил Илиев\nПреди около месец излезе игра, наречена They came from Hollywood. В нея си избирахте чудовище от филмите през 60-те и 70-те и започвахте да рушите някой по-известен град като Ню Йорк, Лондон, Вашингтон и други. Сега на бял свят се появи I was an atomic mutant, която доста напомня на гореспоменатата геймка.\nI was an atomic mutant ви пренася в 70-те години на 20-ти век, където филмовият бизнес е процъфтявал не с поредния екшън а ла "влязох в базата на противника и я сринах до основи без да ми направят дори една драскотина", а с множество широкоекранни продукции, където главният герой е бил огромен зъл мутант, мислещ само как да руши и всява ужас сред хората (по-младите читатели могат да направят съпоставка с Годзила). В тази игра вие влизате под кожата на един от тези зверове.\nДобре, първо ще трябва да си\nИмате само четири възможности: голям огнедишащ гущер, огромен мозък, извънземно и сексапилна, но опасна мадама. Интересното тук е, че всяко едно от чудовищата действително съществува в някой филм. А изборът му е представен с рекламния плакат за него преди премиерата. После следва избор на трудност. Тук имате доста разнообразни възможности: две основни трудности (arcade и monstrous) и още три подтрудност. А за по-автентичен вид можете да пуснете играта в класическите цветове на филмовото изкуство от тази епоха, а именно черно-бяло.\nФабулата започва от едно малко градче в пустинята, край което е проведен атомен експеримент. По стечение на обстоятелствата вие се оказвате в радиоактивната зона и... се превръщате в мутанта, който сте си избрали по-рано. Време е да си отмъстите. На ваше разположение са около двадесет и четири нива, които всъщност представляват градове, военни бази, атомни централи и други. Задачата е проста -\nсрини ги до основи\nЗа съжаление няма действителни населени места, както в They came from Hollywood, но никой не е съвършен, нали? :-) Разбира се, няма да можете да рушите мегаполиси напълно необезпокояван. Всеки един град (база, централа) се охранява от досадните военни и специалните части.\nУниформените са една голяма напаст. Освен че стационарните им оръдия ви свалят здравето до критичния минимум за отрицателно време, не пропускат да ви докарат някой и друг самолет, чиито бомби са достатъчни да ви вземат 1/3 от кръвта. Другите средства, с които военните ви се пречкат, са танкове, бронетранспортьори, изтребители от Втората световна война, както и прототипи на свръхзвукови самолети, бункери с картечни гнезда и доста други.\nСпециалните части са още по-натрапчиви. Те са въоръжени с някаква биохимична пушка, която доста напомня на Bio-rifle-а от Unreal Tournament 2003 и е способна да ви свали само със 7-8 изстрела. А поради малкия си размер спецчастите са наистина опасни за живота на вашия мутирал любимец.\nВашето същество не би било толкова опасно без своите\nТе са различни за различните чудовища. Например огнедишащият гущер може да взима коли (танкове) и да ги мята по паникьосаните граждани, да плюе огнено кълбо, да бълва продължително огън (спомнете си магията inferno от Diablo II), да атакува с атомна захапка и други. За останалите същества атаките са почти идентични. Но за да използвате "ударите" си, трябва да имате достатъчно Atomic Power. За по-мощните се изисква повече енергия, а за по-слабите - по-малко. А ако Atomic Power-ът ви свърши, ще трябва да изчакате малко, за да се зареди.\nДа не забравяме и различните power-ups. Те обикновено са скрити в градовете под някоя сграда. Представляват знак за радиация с различен цвят - в зависимост от цвета може да се определи и предназначението на бонуса. Лилавите ви дават двойни щети, бледо сините - един живот, червените - кръв, залените - Atomic Power.\nP 400 MHz; 64 Mb RAM;


НачалоНовиниБокс & MMA / UFCЗаканите и очакванията преди UFC 249 започнаха (ОБЗОР)\nСлед като стана ясно, че боецът в леката категория на UFC Тони Фъргюсън ще се изправи срещу Джъстин Гейджи в главната битка на събитието UFC 249 заканите и обидите не закъсняха. В понеделник бе обявено, че Фъргюсън ще се изправи срещу Гейджи за временната титла в леката категория а победителят между тях ще излъчи официален претендент за битка с шампиона Хабиб Нурмагомедов. Нурмагомедов се намира в Дагестан и поради редица обстоятелства около мерките за сигурност срещу Коронавируса в Русия и бившите съветски сателити, боецът не може да излети за участие в мача.\nМеждувременно Тони пусна видео, в което заяви, че не се интересува срещу кого ще се изправи на 18-ти април.\n“Не знам какво точно искам да направя. Знам, че когато хората говорят за битката, се усмихват. Няма значение кой е срещу мен. Това е състезание. Ще изляза и ще си свърша работата по възможно най-добрия начин. Щях да сритам задника на Хабиб, но той вече не е в картинката. Срещу мен излиза Джъстин Гейджи. Ще го изпраскам толкова силно, че на пича ще му се привидят звезди.”\nФъргюсън направи и интересно изявление, в което заяви, че счита Хабиб Нурмагомедов и Конър Макгрегър за бойци, които вече са извън играта и предстои единствено официализиране на тяхното “пенсиониране” :\n“Няма да адресирам нищо към Хабиб или Конър. До колкото разбирам тези двамата са се пенсионирали. Просто трябва официално да се оттеглят. Това им го бях казал отдавна. Това е спорт за истински мъже. А те са просто две путки.”\nПрез последните месеци Тони тренира изключително целенасочено за бой с Нурмагомедов, който има специфичен стил за водене на битката, изключително силни аспекти в бората, клинча и работата на земя. Въпросът дали наистина Фъргюсън е готов за един съвършено различен атлет ще висят във въздуха поне до 18-ти април. Самият Гейджи изглежда уверен в способностите си да изненада Тони и заяви че го чакат тежки моменти в клетката:\n“Когато тренирам за двубой, ходя на специално място всеки ден. Не скатавам. Събуждам се само с една цел в ума си: да бъда по-добър от вчера. Колкото повече дни подред можеш да правиш това, толкова по-подготвен ще бъдеш. За мен това винаги е било война на психиката. Увереността е огромна там. Ако не си подготвен, не може да бъдеш уверен – или поне не толкова, колкото трябва да бъдеш.”\nСлед изясняването на файткартата стана ясно, че организацията ще създаде прецедент в историята си като организира мачовете на частен остров. Впоследствие се появиха и снимки от мястото, което се очаква съвсем скоро да бъде анонсирано официално от Уайт. Става въпрос за казино „Тачи Палас Рисорт“, което се намира на територията на резерват принадлежащ на местното население от племето Тачи-Йокут.\nСамият Уайт увери че са взети всички необходими мерки за сигурност и дори заяви, че мястото на двубоите е по-сигурно от домовете на феновете и неговата собствена къща:\n“Всеки който е на това събитие ще бъде на много по-сигурно място, от всеки който си стои у дома. Ще имат достъп до най-добрите медицински грижи, най-добрите лекари, най-доброто медицинско обслужване, което може да съществува. Там ще е по-сигурно и от моя дом. Това ви го гарантирам.Правим и невъзможното, за да подсигурим здравето на всеки по време на събитието. Консултираме се с нашия доктор, д-р Дейвидсън, който се консултира с много други доктори. Както вече казах, здравето и сигурността не само на атлетите, но и на комисията, на реферите, на съдиите, на моя екип – на мен самия – уверяваме се, че за всеки ще е безопасно.Всеки го е страх да бъде пръв,” обясни Уайт. “Реалистично погледнато единствения, освен мен, който не го е страх е Винс Макмеън. Винсе изобщо не е спирал. Той намира решения – без публика и прави всичко възможно неговите хора да са в безопасност. Всеки го е страх да бъде пръв. В момента ни трябва лидерство. Трябват ни хора, които да намират решения. Да се криеш у дома си не е решение. Разбирам го, трябва да го прави. Следваме всичко, което ни казват, но на какъв етап трябва да започнеш да се връщаш към нормалния живот? Ако държиш хората твърде дълго в дома им, без забавления, хората ще почнат да губят разсъдъка си. Трябва да започнем да измисляме решения… и точно това правим. Ще държим всички в безопасност”, заяви Уайт.


Топ простата желирани капсули х 40 - Аптека Оптима\napteka-optima.com > Онлайн аптека > Хранителни добавки > Топ простата желирани капсули х 40\nПрепоръчва за подпомагане при: Доброкачествена хиперплазия (уголемяване) на простатната жлеза, простатит, аденома, често, затруднено и непълно уриниране, възпалителни процеси в уринарния тракт, нарушени сексуални функции.\nДопълнително действие: Маслото от семки на медицинска тиква намалява увеличението на простатната жлеза (ДХП), подобрява функциите на уретрата и пикочния мехур. Препятства образуване на камъни в бъбреците, намалява нивата на лошия холестерол, има противовъзпалителен ефект. Естрактът от сао палмето(палма-джудже) препятства увеличаване на простатата, намалява честотата и подобрява уринирането, поддържа нормална сексуална активност, подкрепя дейността на отделителната система. Червената боровинка е с доказано противовъзпалително и антибактериално действие, особено върху отделителната система. Цинкът е жизненоважен за функциониране на простата микроелемент. Участва в редица ензимни системи, регулира нивата на тестостерона, играе основна роля в спермогенезата\nСъстав:Всяка капсула съдържа: масло от тиквено семе – 373 mg; сао-палмето – 57,5 mg; червена боровинка- 50 mg; витамин Е – 15 mg; цинк - 5mg.\nНачин на употреба:2 капсули дневно, приети сутрин с вода


Ето какво ще купи Кендъл Дженър от Сефора | НОВИНИ\nЕто какво ще купи Кендъл Дженър от Сефора\nКогато Кайли Дженър пое по-рано тази година пазаруване в Сефора, тя направи някои големи щети - в размер на 1185.38 долара, за да бъдем точни. Магьосникът за грим купи няколко различни рубини (нейното "любимо нещо"), маркировки, лицева мъгла и други подобни. И докато голямата сестра Кендъл е по-скоро минималистична - тя е инин на Янг на Кайли - искаме да се обзаложим, че няма да й подскаже с пръст шанса да се освободи в пътеките на красотата мекка.\nТъй като има малък шанс, Кендъл ще измъкне Сефора в скоро време (тя не е толкова плодотворна в ап, колкото и нейната щастлива сестра Кайли, виж? Ин и Янг), закръглехме някои селекции на красотата, които тя преди това е признала за купуване и нежен. В допълнение към най-добрите си Estée Lauder picks (Jenner е говорител на марката), по-долу са продуктите, които си представяме, че моделът ще се захване със Sephora.\nКендъл Дженър има проблем с косата, за когото много от нас не могат да се отнасят: "Косата ми е права и копринена и понякога твърде здрава." Направете малките цигулки, нали? Но тя настоява, че не се оплаква - тя просто се тревожи след малко повече текстура, както всички ние правим. Въведете спрея Bumble and Bumble, която използва пост-шампоан и преструктуриращ спрей. След това тя слага косата си в буци, чака да изсъхне малко, след което го пуска за невероятно леко разкъсани вълни.\nЦелият клана от Кардаши се кълне в тази основа за налагане на роса. Във видеозапис, Дженър казва, че тя обича колко лека е формулата и предпочита да я приложи с "яйцевидна гъба", за която сме сигурни, че вече знае, че е Beautyblender.\nДженър казва на този култов любител: "Това прави основата ви да трае по-дълго и да изглежда по-добре". Всеки продукт, който може да направи всяко от тези неща, е златен в нашите книги.\nКогато попитахме Дженър кой е нейният любим продукт, тя каза, че е трудно да изберем само едно (момиче, знаем), но в крайна сметка избрахме крем против оксидант Detox Cream NightWear Plus, който е изумителен.\nКогато моделът се нуждае от "голяма влага", тя ще използва дуо от душ гел Moroccanoil и овлажнител за тяло Malin + Goetz Витамин B5 ($ 40).\nДокато Дженър може да предпочете повече от естествен външен вид грим, тя не е твърде срамежлива, за да носи ярка пурпурна устни. Един от любимите й е този черешово-червен оттенък на Estée Lauder. "Това е страхотно", казва тя за продукта. "Това е светло и аз обичам светлината и червеното винаги е добър цвят."\nВъпреки, че Дженър е огромен фен на спирала, когато иска да остави лапите й да диша, този инструмент помага да се огънат и да се удължи продължителността им. "Използвам това, когато не нося грим. Това прави ми миг поп, така че не ми трябва спирала", казва тя.\nКак изглежда вашият Sephora haul? Кажете ни по-долу!


Преди да кажете: „Ти вече си голям!“ - Новите родители\nПреди да кажете: „Ти вече си голям!“\nИли как да не отнемаме детството на по-големите\nПоявата на второ дете е радостно, а в това време и отговорно събитие в живота на всяко семейство. Много майки разчитат, че по-голямото ще стане техен верен помощник, че с огромна радост ще носи чист памперс, ще подават биберона, ще разхожда бебето в количката, ще...\nБи било прекрасно, но не винаги се случва.\nПо-голямото дете расте отговорно, дисциплинирано, трудолюбиво – качества, които ще са му необходими през целия живот. Резултатите от психологическите изследвания сочат, че повечето батковци и каки притежават такива личностни качества като отговорност и перфекционизъм. Те се обучават успешно в училище, а след това бързо стават квалифицирани специалисти.\nИ въпреки, че големите деца с радост се включват в „живота на възрастните“ и помагат в отглеждането на по-малките, родителите трябва да помнят, че каката ще смени с удоволствие памперса един път. След това може да го прави, само за да не разочарова родителите си. И от страх да не загуби любовта им. Затова ще се стреми да изпълнява всяка всяка молба за помощ, дори да е в ущърб на собствените ѝ интереси.\nИ непрекъснато ще чува: „Ти си вече голяма, длъжна си да помагаш в грижите за брат си, защото той е по-малък“.\nНа него/ нея нищо не му остава освен да се съобразява с тези изисквания. А думите, които в началото са го радвали, по-късно будят различни чувства. И всяко дете реагира по свой начин.\nЕдни открито протестират (“Няма да разхождам сестра си, отивам да си играя с количките !"), други не обявяват директно своето недоволство, но го показват с постъпките си (искат да ги гушкат и да ги носят на ръце, а нощно време притичват в леглото на родителите си).\nНай-често обаче по-големите деца се примиряват със своите нови задължения и остават на заден план собствените си интереси и увлечения. За тях безметежното детство приключва преждевременно. Започва животът им на възрастни.\nКак се отразява това принудително „порастване“ и от полза ли е за детето? Определено – не.\nБезгрижното детство - тичане на воля, игри, по-малко отговорности – са условие дацата да растат щастливи. Затова родителите трябва да са особено внимателни към голямото дете, когато бебето дойде.\nБезспорно е добре, че то е научено да помага, но нека го прави, без да го лишавате от детство.\nКои са важните стъпки?\n1. Разрешете на голямото дете, понякога да бъде малко\nОтделете време да го гушкате, да го поглезите, да му изпеете любима песничка преди сън. Появата на бебето не значи, че с по-голямото дете няма да си играете, защото е „пораснало“.\n2. Когато имате изисквания към него, се водете от възможностите му, а не от това, че е по-голямо\nДобре е да си повтаряме, че по-голямото дете е дете, а не възрастен. Затова не е добре да го караме да върши неща, които все още не може. Не е разумно да го оставяме да гледа половин ден сестричката си. За него това е непосилна задача.\n3. Помнете, че по-голямото дете е длъжно да има не само допълнителни отговорности, но и свързани с това права\nЧесто родителите искат по-голямото дете да не се глези, да помага, да бъде стриктно, трудолюбиво ...\nВ същото врече му забраняват да играе на таблет, да гледа до по-късно телевизия, защото не е достатъчно голямо. С подобна система от изискванията няма да се съгласи дори най- послушното хлапе. И , ако към него има задължение като към „възрастен“, трябва да има и права на „възрастен“ .\n4. Опитайте се определението “по-голям“ да е свързано с положителни емоции\nПо-рядко използвайте това определение, ако отправяте критика към хлапето и по-често го използвайте, ако искате да го похвалите. (Каква голяма помощница си станала!)\nВ този случай тя ще е горда, че е „голяма“.\n5. Старайте се да намерите време за общуване само с по-голямото\nМного родители смятат, че по-голямото дете е достатъчно самостоятелно и няма нужда от внимание. Това е грешка. Напротив. С появата на бебето, то има по-голяма нужда от внимание и да чувства, че родителите не го обичат вече по-малко.\nПо-голямото дете в семейството е безспорно главният помощник на мама. Но детството е веднъж в живота и не бива да го забравяме. И като родители е добре да направим така, че хлапето с радост да си спомня тези години.\nКак казахме на голямата ни дъщеря, че ще си има сестричка\nСредностатистическа майка отговаря на неудобните въпроси за „сексуването”\n5 въпроса, които си задават родителите на поотраснали деца


Въдица телемач Silver Hawk 3.80м в Въдици в гр. София - ID23298255 — Bazar.bg\nВъдица телемач Silver Hawk 3.80м\nгр. София Публикувана/обновена на 10 октомври в 11:28 ч.\nАкция: 20-80гр, 8 секции, 9 водача, от които два подвижни.\nТранспортна дължина: 65см\nТежи: 250гр, заедно с опаковката и предпазителя за водачи. Въдицата е идеална за бомбарда, за пастърви и заргани!\nТагове: въдица телемач


HR Industry 2020: Иновативните подходи за обучения и управление на таланти са силно търсени на българския пазар за HR услуги | LS-S Leadership Support\nHomeBlogHR Industry 2020: Иновативните подходи за обучения и управление на таланти са силно търсени на българския пазар за HR услуги\nHR Industry 2020: Иновативните подходи за обучения и управление на таланти са силно търсени на българския пазар за HR услуги\nНа 6-и февруари се състоя ежегодното изложение HR Industry в София - най-голямото събитие за HR общността в страната, събиращо над 50 изложители и 700 посетители. Leadership Support участва за втора поредна година, за да представи своите дигитални решения за управление на човешките ресурси. Освен това експертите от LS-S се включиха и с уъркшоп за обучения чрез бизнес симулации. Темата тази година, а именно\nе нова за пазара и представя не толкова популярен, но много ефективен и бърз подход за обучение на лидерите в това да управляват талантите, наследяването на позиции, и да са подготвени да взимат адекватни мерки при възникнал HR казус. LS-S е партньор на водещата консултантска компания Simdustry, която разработва бизнес симулации с бордови игри, а SIMTalent е един от високоефективните инструменти за обучение от портфолиото им.\nПрофесионалистите от сферата на HR-а в България отново показаха, че са готови да приложат най-новите тенденции в своите организации. Презентацията на LS-S за обученията чрез бизнес симулации препълни залата с желаещи да научат повече за този метод. Бордовите игри помагат за поставянето на участниците в реалистична ситуация, в която трябва да взимат решения и да развиват стратегии с ограничено време и бюджет.\nТози тип обучения имат висока ефективност заради силната ангажираност на всички участници, които трябва да се съобразят с множество обстоятелства и да вземат адекватни мерки, като непосредствено след това виждат резултатите от своите решения. Бордовата игра работи с много възможни сценарии, включващи различни събития. Например, може да се симулира ситуация, в която член на екипа напуска компанията и е необходимо да се вземе решение за освободената позиция. Друг основен елемент на играта e избирането на подход за развитие на таланти при определени казуси: неудовлетвореност, проблеми в работата в екип, необходимост от повишаване на квалификацията и други. Резултатът от бизнес симулацията с бордова игра е по-подготвени лидери и мениджъри за неизбежните предизвикателства при управлението на хора, изготвянето на реален план за действие, приложим в компанията, както и цялостно подобрена работна среда.\nLS-S организира интерактивни демо сесии със свободен вход през 2020 година, на които ще представя бордовата игра SIMTalent и как протича самото обучение.\nРегистрирайте се тук, за да научите кои ще са датите и локациите и да изберете най-удобата за вас.


Пробен урок: Програмиране със C++\nНачална Събития Пробен урок: Програмиране със C++\nЧудиш се какво представлява програмирането и дали е за теб?\nА дали би могъл да стартираш с основи на програмиране със C++?\nИмаме решение за теб! Ела на нашето събитие “Пробен урок: Програмиране със C++”.\n19 октомври от 19:00 часа\nНа събитието ще се запознаете с основните технологични метрики в сферата на програмирането. Ще разберете в каква сфера се използва езикът с C++ и как можете да се реализирате като бъдещ програмист.\nСъбитието е подхоящо за лица от 18 до +50 години.\nМоля потвърдете вашето участие с регистрация от линка по-долу


Масаж за бременни – Balance Center\nPosted: декември 26, 2016 By: admin Comment: 0\nБременността е прекрасен и вълнуващ период от живота на една жена, но често е съпроводена от дискомфорт и нераположения. Женското тяло се сблъсква с голямо предизвикателство в продължение на девет месеца, променя се, уголемява се, което причинява чувство за неспособност за контрол над случващите се промени.\nБременните жени сияят и отдават усещане за спокойствие и красота, но самите те често се чувстват напълняли, подпухнали и непривлекателни. Тази реакция не спомага нито на тях, нито на бебето. При неспирното бушуване на хормоните, лесното изнервяне и разстройване, една бъдеща майка може да предприеме всички нужни мерки, за да запази здрави спокойствието и увереността си. Както множество лекари потвърждават, вие може да се наслаждавате на дейности, извършвани и преди бременността, с правилната настройка и процедури. А с тях идват и положителните емоции и преживявания, които зареждат тялото с нужния позитивизъм. Със серия масаж за бременни в Balance Center София можете да се отървете от болки в гърба, отекли крака и ръце, суха кожа и стрии.\nПостигане на желан ефект с масаж за бременни\nМасажът за бременни премахва тежестта в краката, болките в кръста, напрежението в мускулите и нервите. Чрез него възстановявате комфорта и самочувствието си на щастлива бременна жена. Масажът за бременни в Balance Center София включва похвати от лимфния дренаж и лечебния масаж. Прилага се от страничен лег или седеж. Екипът ни разбира напълно възможния дискомфорт при бременност и се стреми да предостави приятна и релаксираща среда за всеки наш клиент. Терапевтите в Balance Center горещо препоръчват съчетаване на масажа за бременни с програмата Balance Special Health за бременни и послеродов период с цел постигане на максимални резултати.\nБременността е задължителна част от хода на човечеството, но това не значи, че не може да бъде прекарана по-спокойно от всяка бъдеща майка. Balance Center в София предлага масаж за бременни на най-високо ниво с гарантирани резултати. Облекчението в проблемни телесни зони идва със системни сесии масаж за бременни.\nПоложителни въздействия върху тялото след масаж за бременни в Balance Center София\nОстраняване на натрупаното напрежение\nУвеличаване еластичността на мускули и кожа\nПредотвратяване и намаляване отоците на крайниците\nПозитивно влияние върху емоционалното състояние\nНие предлагаме следните видове масаж за бременни в София:\nЧастичен – 30 минути\nЦялостен – 50 минути


За любителите на спокойния живот извън градските условия, замърсяванията могат да се предотвратят много лесно и удобно, чрез монтирането на лични пречиствателни станции. Нуждата от канализация в красивите извънградски и вилни местности не бива да се превръща в пречка. Този проблем може да се реши, като се избере подходящо съоръжение за пречистване на използваните води. На първо време трябва всеки да е запознат с условията, които дадената местност предлага и да се подбере най-подходящия вид пречиствателна станция.\nСъвсем до скоро единствения такъв тип бяха септичните ями. Те се състоят в железобетонни кладенци, в които водата се пречиства на не повече от 50 % и не покрива нужните санитарни норми. Образува се замърсена течност. Това налага нуждата от допълнителни пречиствателни станции.\nОсъвремененият модел на септични ями се превръщат в монолит от железобетон, специална пластмаса и други. По конструкция се различават от обичайните допълнителни секции, заредени със специално вещество, което прави допълнително пречистване на отпадните води. Така се стига до 98 % пречистване на водите.\nОще в тази категория: « Какво трябва да знаете за своя лаптоп\tПрахосмукачка - съвременната метла, отменяща къщовниците »