Григор Попхристов, 1987 (Пълни авторски права)\nПубликувано във вестник „Орбита“, броеве 40,41,42,43/1987 г.\nАстероидният пояс бе обширен, но само малка част от него беше обитавана от човешки същества. В седмия месец на своето едногодишно назначение на Станция №5 Лари Вернадски все по-често се питаше дали заплатата му е достатъчна компенсация за почти строгия тъмничен затвор на 70 милиона мили от Земята. Той беше слаб младеж и не приличаше нито на инженер-космонавт, нито на човек от астероидите. Имаше сини очи, тъмноруса коса и невинно изражение на лицето, зад което се криеше остър ум и силно любопитство.\nИ невинното изражение, и силното любопитство му послужиха добре на борда на кораба „Робърт К.“.\nКогато „Робърт К.“ кацна на външната платформа на Станция №5, Лари почти веднага се озова на борда му. Изпита такава наслада, че ако беше куче, щеше да маха с опашка и да лае радостно.\nФактът, че капитанът на „Робърт К.“ посрещна усмивката му със сурово мълчание, ни най-малко не го смути. За Вернадски корабът беше силно желана компания и добре дошъл. Добре дошъл бе и всеки кубик лед, и всеки тон замразен хранителен концентрат, разтоварени в кухия астероид, изпълняващ ролята на Станция №5. Вернадски беше готов с всички инструменти и резервни части, необходими за един хиператомен двигател.\nДокато попълваше обичайния формуляр, усмивката на Вернадски се разливаше по цялото му лице. Данните по-късно щяха да бъдат вложени в паметта на компютъра за нуждите на архива. Той записа името на кораба и серийния му номер, номерата на двигателя и на полевия генератор, космодрума, от който пристига („Астероидите са дяволски много. Не зная кой е бил последен“ — си помисли Вернадски и написа просто „Пояс“, което беше обичайното съкращение на „Астероиден пояс“}; космодрум, към който се отправя („Земя“); причина за спирането („прекъсващо хиператомно задвижване“).\n— От колко души се състои екипажът ви, капитане? — попита Вернадски, докато преглеждаше документите на кораба.\n— От двама — отвърна капитанът. — А все пак ще погледнете ли хиператомното задвижване? Трябва спешно да доставим една стока.\nКапитанът беше брадясал. Той носеше дрехите на дългогодишен миньор от астероидите. Само гласът му напомняше, че е културен и образован човек.\n— Разбира се — отвърна Вернадски и повлече куфарчето с диагностичните уреди към машинното отделение. Той провери електрическите вериги, степента на вакуумност и интензивността на силовото поле.\n— Замъглен е полуотражателят ви на гама лъчи. Всеки път, когато позитронният лъч се отклонява от положението си, притокът от енергия прекъсва за секунда. Трябва да се подмени.\n— Колко време ще отнеме подмяната му?\n— Няколко часа. Може би, дванайсет.\n— Какво? И без това закъснявам от графика си.\n— В това не мога да ви помогна — отвърна Вернадски. — Дотук са възможностите ми. Системата трябва да бъде продухвана три часа с хелий, преди да мога да вляза вътре. След това трябва да наглася съвсем точно новия отражател, за което е нужно време. Мога да го поставя и за броени минути, но ще бъде поставен само почти добре. Така ще закъсате още преди да стигнете орбитата на Марс.\nКапитанът го гледаше сърдито.\n— Хайде, тогава започвайте.\nВернадски внимателно манипулираше с хелиевия резервоар. При изключени псевдогравитационни генератори той беше практически без тегло, но притежаваше цялата си маса и инерция. Тъй като самият Вернадски също нямаше тегло, маневрите бяха още по-трудни.\nПоради това, че вниманието му бе съсредоточено изключително върху газовата бутилка, той сви погрешка в жилищния отсек и в миг се озова в странно и полутъмно помещение.\nИмаше време само да извика от изненада, преди двама души да се нахвърлят върху него. Те енергично го изблъскаха заедно с бутилката от помещението и затвориха вратата зад гърба му.\nВернадски не каза нито дума, докато прикрепваше бутилката към входната клапа на двигателя и после докато се вслушваше в тихото свистене на хелия, който нахлуваше във вътрешността му и бавно отмиваше абсорбираните радиоактивни газове към пустотата на Космоса. Накрая обаче любопитството му надделя над благоразумието и той каза:\n— Взел сте на борда на кораба си един силикони, капитане. И то голям.\n— Аз го видях. Може ли да го разгледам по-отблизо?\n— О, слушайте, капитане — каза с умоляващ тон Вернадски, — прекарал съм на тази скала повече от половин година. Прочетох всичко, което намерих на астероида, или с други думи, всичко за силиконите, но никога не съм виждал дори и малък силикони. Бъдете така добър.\n— Мисля, че тук имаме да вършим работа.\n— Имаме няколко часа почистване с хелий. Докато то не приключи, нищо друго не може да се прави. Между другото, как ви дойде на ум да си вземете един силикони, капитане?\n— Той е мой галеник. Някои хора обичат кучетата, а аз обичам силиконите.\n— Научихте ли го да говори?\n— Защо питате? — изчерви се капитанът.\n— Някои от тях могат да говорят, а други дори да четат мисли.\n— Какъв сте вие? Експерт ли сте по тези дяволски същества?\n— Казах ви, че съм чел за тях. Хайде, капитане, нека му хвърля едно око.\nВернадски се опита да не покаже, че е забелязал двамата членове на екипажа, които бяха застанали от двете страни на капитана. Всеки един от тримата беше по-снажен от него, по-тежък и, той бе сигурен в това, въоръжен.\n— Е, какво е станало? — попита Вернадски. — Аз не възнамерявам да го открадна, а само да го видя.\nНедовършеният ремонт може би му спаси живота в този момент. А още по-вероятно — жизнерадостния му вид и почти слабоумната наивност, която бе изписана на лицето му.\n— Добре. Тогава да вървим — каза капитанът.\nВернадски го последва с живо работещ ум и значително ускорен пулс.\nВернадски се взираше с голямо благоговение и лека изненада в сивото същество пред себе си. Съвсем вярно бе, че никога не бе виждал силикони, макар да бе гледал холограми и бе чел описание за него. Кожата му беше сива и мазно гладка, а движенията — бавни, като на същество, което се рови в камъка и тежи повече от половин стоун. Под кожата му не се виждаше потрепване на мускули. Вместо това то се движеше като плъзгаше мазно един върху друг тънки каменни пластове.\nИмаше форма на яйце, закръглено отгоре и сплескано отдолу, с две групи израстъци. Отдолу, разположени радиално, бяха „кракати“. Те бяха шест на брой и завършваха с остри, подобни на камъчета за запалка краища, подсилени с метално покритие. Тези краища проникваха в скалата и я разтрошаваха на годни за ядене порции.\nНа долната плоска повърхност на съществото имаше отвор за вътрешността му. Там постъпваха раздробените скали. Вътре варовикът и силикатите влизаха във взаимодействие, за да образуват кварца, от който бе изградена тъканта на съществото. Излишният кварц излизаше отново през отвора като твърди бели и приличащи на камъчета екскреции.\nПреди да бъдат открити силиконите, гладките камъчета, пръснати в малките кухини на астероидите, озадачаваха специалистите по извънземни работи. После се чудеха на начина, по който съществата правеха кварца, който тук имаше същите функции като белтъците в земния живот.\nОт най-високата точка на гърба на съществото излизаха останалите израстъци — два обратни кухи конуса, които бяха сгушени в успоредните ниши, спускащи се надолу по гърба му. Те можеха да се вдигат нагоре. Когато силикони си пробиваше път през скалата, „ушите“ му се прибираха в нишите за по-добра аеродинамичност, а когато почиваше във вече издълбаната кухина, той ги изправяше, за да чувствува и възприема по-добре заобикалящата го среда. Смътната им прилика с ушите на заек бе дала и името му „силикони“. Но сериозните специалисти по извънземни работи, които обикновено ги наричаха „siliconeus asteroidea“, мислеха, че ушите вероятно имат отношение към телепатичните способности, каквито тези същества притежаваха. Малка част от специалистите бяха и на друго мнение.\nСиликони бавно се плъзгаше върху намазана с течно масло скала. Други подобни скали лежаха пръснати в един от ъглите на помещението и те представляваха, Вернадски знаеше това, хранителните припаси на съществото или поне запаси от образуващото го вещество. Защото, доколкото знаеше от книгите, съществуването на енергия сама по себе си беше невъзможно.\n— Той е чудовище — каза учуден Вернадски, — висок е поне един фут.\nКапитанът уклончиво измърмори нещо.\n— На една от скалите.\n— Е, чуйте тогава: най-големият открит досега е висок около два инча. Вие бихте могли да го продадете на някой музей или университет на Земята за, може би, няколко хиляди долара.\n— Е, вече го видяхте — сви рамене капитанът. — Нека сега се върнем към хиператомното задвижване.\nТой беше сграбчил здраво лакътя на Вернадски и се готвеше да го изведе от помещението, когато се разнесе бавен и скърцащ глас. Той беше възпроизведен чрез внимателно модулирано триене на скала в скала, а Вернадски гледаше говорещия почти ужасен. Беше силикони, който внезапно се бе превърнал в говорящ камък.\n— Човекът се пита, дали това нещо може да говори — каза той.\n— Боже господи, той говори! — прошепна Вернадски.\n— Чудесно — намеси се нетърпеливо капитанът. — Сега, след като го видяхте и чухте да говори, нека вървим.\n— Марс се завърта около оста си за две четири часа, три седем и половина минути — каза силикони. — Плътността на Юпитер е едно точка две две. Уран е открит в годината едно седем осем едно. Плутон е планетата, която е най-далеч. Слънцето е най-тежко, има маса две нула нула нула нула нула…\nВернадски вървеше полуобърнат назад и препъвайки се, се вслушваше в отслабващото жужене от нули.\n— Откъде е научил всичко това, капитане? — попита той.\n— Прочетохме му една стара книга по астрономия. Ама наистина стара.\n— Отпреди времето на космическите пътешествия — допълни с погнуса един от екипажа. — Стандартен шрифт.\n— Млъкни! — скара му се капитанът.\nВернадски провери изходящия хелий за наличие на гама излъчване. Накрая дойде време да прекъсне потока и да влезе да работи. Работи усърдно и направи само една пауза за кафе и смяна на газовата маска.\n— Знаете ли как си го представям, капитане? — попита той, усмихвайки се с наивната си лъчезарна усмивка. — Това нещо живее в скала — във вътрешността на някой астероид — през целия си живот. Стотици години може би. Дяволски голям екземпляр е и е вероятно много по-умен от дребните силикони. Сега вие го измъквате навън и той открива, че вселената не е скала. Открива и милиарди други неща, които никога не си е представял. Затова се интересува от астрономия. Не мислите ли така?\nТой отчаяно се мъчеше да изкопчи от капитана нещо конкретно, с което да подкрепи умозаключенията си. Но капитанът, облегнат на стената със скръстени ръце, само каза:\n— Кога ще завършите ремонта?\nТова беше последната забележка на капитана и Вернадски бе длъжен да остане доволен. Накрая двигателят беше нагласен, а капитанът, получил разписка за изплатената прилична сума в брой, бе излетял с кораба си.\nВернадски наблюдаваше отдалечаването му с едва сдържано вълнение. Той бързо отиде до субетерния си предавател.\n— Трябва да съм бил прав — промърмори на себе си той.\nПатрулът Милт Хоукинс получи повикването в уединението на своя кабинет в Патрулната станция на астероид №72. Той се занимаваше с двудневната си брада, кутия ледено студена бира и проектора на филми, а меланхоличното изражение на грубото му скулесто лице бе точно такъв продукт на самотата, какъвто и принудената веселост в очите на Вернадски.\nПатрулът Хоукинс откри, че се взира в тези очи и се зарадва. Макар това да беше само Вернадски, компанията си е компания. Той го поздрави както обикновено и се заслуша с наслада в гласа му, без да си дава особен труд да вникне в съдържанието на думите.\nПосле изразът на блаженство внезапно изчезна от лицето му, той наостри уши и извика:\n— Чакай. Ча-а-акай! За какво говориш?\n— Не слушаше ли досега, тъп полицай? Изливам ти душата си.\n— Е, прави го на по-малки порции. Какво казваш за този силикони?\n— Това приятелче е взел един на борда. Нарича го своя галеник и го храни с омаслени скали.\n— Уф! Обзалагам се, че един миньор на астероидите би направил свой галеник и бучка сирене, ако би могъл да я накара да разговаря с него.\n— Не, касае се само за един силикони, но не от тези, двуинчовите. По-висок е от един фут. Не разбираш ли? Господи, ти би могъл поне да допуснеш, че човек, който живее тук, горе, ще знае нещо за астероидите.\n— Добре. Предполагам, че ти ще ми разкажеш.\n— Слушай, мазните скали образуват тъкани, но откъде един силикони с този размер би могъл да черпи своята енергия?\n— Точно в момента не, но бих желал да има.\n— След минута няма да искаш. Силиконите черпят енергията си от директно поглъщаните от тях гама лъчи.\n— Един човек на име Уендел Ърт. Той е голям специалист по извънземните работи. Освен това казва и за какво служат ушите на силикони. — Вернадски постави двата показалеца на слепоочията си и направи въртеливо движение. — Изобщо не става дума за телепатия. Те просто откриват гама излъчване с интензитет, което нито един земен уред не може да регистрира.\n— О’кей. И сега какво? — попита Хоукинс, но започна да става все по-замислен.\n— Ето какво. Ърт казва, че на никой астероид няма достатъчно гама излъчване, което да поддържа силикони с височина, по-голяма от два инча. Няма достатъчно радиоактивност. А в случая ние имаме екземпляр, който е висок един фут или почти петнадесет инча.\n— Така че той трябва да е дошъл от астероид, на който да има в изобилие радиоактивно вещество, т.е. да е пълен с уран, чието гама излъчване е много интензивно. Един астероид с достатъчна радиоактивност, за да бъде топъл при докосване и далеч от обичайните космически трасета, така че никой да не минава покрай него. Да предположим, че само някое умно момче е кацнало по щастлива случайност на този астероид, забелязало е топлината на скалите и си е заминало. Този капитан на „Робърт К.“ не е скачащ от скала на скала невежа. Той е умно момче.\n— Да предположим, че той разбива големи парчета за проби и така се е натъкнал на гигантски силикони. Той знае, че е направил най-големия удар в цялата история досега и че не се нуждае повече от проби. Силикони може да го заведе към богатите жилки.\n— Защо би го завел?\n— Защото силикони иска да научи повече за вселената. Той е прекарал може би хиляда години под скалите и току-що е открил звездите. Той може да чете мисли и би могъл да се научи да говори. Ще направят сделка. Слушай, капитанът не би се отказал от нея. Добиването на уран е монопол на държавата. На неправоспособните миньори не се разрешава дори да носят гайгерови броячи. За капитана силикони представлява съвършено устройство.\n— Навярно си прав — съгласи се Хоукинс.\n— Не навярно. Сигурен съм, че съм прав. Ако ги беше видял как стояха около мен, докато разглеждах силикони, готови да се нахвърлят при първата подигравателна дума, която бих се осмелил да произнеса и после как само след две минути ме извлякоха навън.\nХоукинс потърка с ръка небръснатата си брадичка и прецени колко време ще му е нужно, за да се обръсне.\n— Колко време ще задържиш момчето на твоята станция? — попита той.\n— Да го задържа ли? Та той си замина.\n— Какво? Тогава за кой дявол ми говориш всичко това? Защо си го оставил да си отиде?\n— Те бяха трима — отвърна търпеливо Вернадски, — всеки от тях по-едър от мен, въоръжен и, обзалагам се, готов да убива. Какво искаш да направя?\n— Добре, но какво ще правим сега?\n— Ще го заловим, и то много лесно. Аз фиксирах полуотражателите на кораба им и го сторих по мой начин. До десет хиляди мили притокът им на енергия ще спре напълно.\n— Свети Толедо! — захили се Хоукинс в усмихнатото лице на Вернадски.\n— И не споделяй това с никой. Само ти, аз и полицейският крайцер. Те не ще имат енергия, а ние ще имаме едно-две оръдия. Ще ги принудим да ни кажат къде се намира урановият астероид. Ние ще открием местонахождението му и после ще се свържем с главния щаб на патрула. Ще им предадем трима контрабандисти с уран, гигантски по размер силикони, какъвто никой на Земята не е виждал, и голямо тлъсто парче уранова руда, каквото също никой на Земята не е виждал. Ти ще получиш своя лейтенантски чин, а на мен ще ми помогне да получа постоянна работа на Земята. Съгласен ли си?\nХоукинс беше главозамаян.\n— Да! — извика той. — Веднага идвам.\nТе почти връхлетяха върху кораба, преди да успеят да го забележат по слабото светене на отразяващата се от него слънчева светлина.\n— Не им ли остави достатъчно енергия за корабните светлини? Не си повредил аварийния им генератор, нали?\n— Сигурно пестят енергия, надявайки се, че ще дойдат да ги вземат — сви рамене Вернадски. — Обзалагам се, че точно в този момент са я вложили цялата в едно субетерно повикване.\n— Ако са го сторили, аз няма да ги арестувам — каза сухо Хоукинс.\n— Няма да ги арестуваш ли?\nПолицейският крайцер се приближи по спирала. Тяхната плячка се носеше в пространството с изключена енергия и постоянна скорост десет хиляди мили в час. Крайцерът изравни скоростта си с тази на кораба и, движейки се успоредно с него, започна да го доближава.\n— О, не! — изстена Хоукинс и за миг лицето му доби болезнен вид.\n— Корабът е бил ударен от метеор. Бог знае колко много ги има в астероидния пояс.\n— Ударен? Разбили са се? — попита Вернадски. Цялата живост бе изчезнала от гласа и лицето му.\n— В корпуса има дупка, колкото врата на плевник. Съжалявам, Вернадски, но на това може да не се погледне с добро око.\nВернадски затвори очи и преглътна с усилие. Той знаеше какво иска да каже Хоукинс. Беше ремонтирал кораба умишлено не както трябва и това можеше да бъде причислено към углавните престъпления. А смъртта, като резултат от углавно престъпление, беше убийство.\n— Слушай, Хоукинс — каза той, — ти знаеш защо съм го направил.\n— Зная това, което си ми казал и ако се наложи, ще го потвърдя. Но ако корабът не е извършвал контраб…\nТой не довърши мисълта си и не беше нужно.\nТе влязоха в разбития кораб със скафандри.\n„Робърт К.“ приличаше на касапница и отвън, и отвътре. Лишен от енергия, той не би могъл да се противопостави на скалата, която го е ударила — да я открие навреме или да я избегне, ако е била открита. Тя се бе врязала в корпуса на кораба, сякаш той бе от алуминиево фолио. Беше смазала пилотската кабина, причинила бе излитането на въздуха и бе убила тримата мъже на борда.\nОт удара единият от екипажа беше разплескан върху стената и приличаше на къс замръзнало месо. Капитанът и другият лежаха вцепенени на пода. Кожата им бе покрита със замръзнали съсиреци.\nВернадски никога досега не беше виждал тази форма на смърт в космоса. Той се почувствува зле от тази гледка, но се пребори успешно с желанието си да повърне в скафандъра.\n— Нека проверим рудата, която носят — каза той. — Силикони трябва да е жив.\nВратата към склада беше изкривена и между нея и касата имаше половининчова пролука. Хоукинс насочи към нея гайгеровия брояч.\nБроячът заграчи като милион свраки.\n— Нали ти казах — въздъхна с безкрайно облекчение Вернадски.\nНеправилно ремонтираният от него кораб беше сега само изобретателното и похвално изпълнение на дълга на едни честен гражданин, а сблъскването с метеора, което бе причинило смъртта на трима души — нежелателен инцидент.\nДва бластерни изстрела бяха необходими, за да бъде отстранена изкривената врата и ръчните им фенерчета осветиха тонове скали.\nХоукинс взе две парчета със средна големина и ги пусна внимателно в един от джобовете на скафандъра си.\n— Не ги дръж твърде дълго до себе си — го предупреди Вернадски.\n— Скафандърът ще ме предпази, докато го занеса на кораба. Знаеш, че това не е чист уран.\n— Обзалагам се, че по радиоактивност е съвсем близо до него.\nТой отново бе в добро настроение.\n— Е, това вече е нещо друго — каза Хоукинс, като се огледа. — Ние спряхме банда контрабандисти или поне част от нея. Но какво ще правим по-нататък?\n— Урановият астероид… уф, о!\n— Точно така. А къде се намира той? Единствените, които знаят, са мъртви.\n— Господи! — възкликна Вернадски и настроението му отново отиде по дяволите. Без самия астероид те притежаваха само три трупа и няколко тона уранова руда. Добре, но не ефектно. Това би означавало свидетелствуване пред съда, но не към него се стремеше той. Вернадски искаше повишение и постоянна работа на Земята, а за тази цел се нуждаеше от нещо повече. — Но ние забравихме силикони! — отново възкликна той. — Силиконите могат да живеят във вакуум. Той знае къде се намира астероидът, защото целия си живот е прекарал на него.\n— Правилно! — извика с ентусиазъм Хоукинс. — Къде е той?\n— Назад — отвърна Вернадски. — Оттук.\nСиликони отразяваше слабо светлината от фенерчетата им. Той мърдаше. Значи беше жив.\n— Трябва да го преместим, Хоукинс.\n— Звукът не може да се пренася във вакуум. Трябва да го преместим в крайцера.\n— Знаеш, че не можем да го облечем в скафандър с радиопредавател.\n— Казах, добре.\nТе носеха грижливо и внимателно съществото с мазна повърхност. Когато се отблъскваха от „Робърт К.“, го държеше Хоукинс.\nСега съществото лежеше в командната зала на крайцера. Двамата мъже бяха свалили шлемовете си, а Хоукинс си сваляше и останалата част от скафандъра. Вернадски не можеше да чака.\n— Ти можеш да четеш мислите ни, нали? — попита той и затаи дъх, докато накрая стърженето на скалните повърхности се модулира в думи. В момента Вернадски не можеше да си представи по-нежен звук.\n— Да — отвърна силикони и после добави: — Навсякъде пустота. Нищо.\n— Какво? — попита Хоукинс.\n— Предполагам, че има предвид току-що завършилото преминаване през Космоса. Трябва да го е впечатлило — побърза да му обясни Вернадски и после се обърна към силикони, като изговаряше високо думите, сякаш правеше по този начин мислите си по-ясни. — Хората, които бяха с теб, събираха уран, специална руда, радиация, енергия.\n— Те търсеха храна — прозвуча слабо в отговор скърцащият звук.\nРазбира се! За силикона уранът бе храна, източник на енергия.\n— Ти показа ли им откъде могат да я вземат? — попита Вернадски.\n— Аз едва го чувам — намеси се Хоукинс.\n— Той сигурно нещо не е в ред — рече загрижено Вернадски и отново извика. — Добре ли си?\n— Не съм добре. Въздухът изчезна внезапно. Нещо вътре не е в ред.\n— Внезапната декомпресия трябва да го е повредила — промърмори Вернадски. — О, господи… Слушай, ти знаеш какво искам. Къде е твоят дом? Мястото с храната?\nДвамата мъже мълчаливо чакаха.\nУшите на силикони се повдигнаха бавно, много бавно, потрепериха и паднаха обратно.\n— Там — каза той. — Някъде там.\n— Къде? — изписка нетърпеливо Вернадски.\n— Той прави нещо — каза Хоукинс. — Той ни показва по някакъв начин.\n— Разбира се, само гдето ние не знаем по какъв.\n— Е, какво очакваш да направи той? Да ти даде координатите ли?\n— Защо не? — веднага отвърна Вернадски и после се обърна към силикони, който лежеше скупчил се на пода. Той беше неподвижен. Само външната му повърхност потъмняваше от време на време и му придаваше зловещ вид.\n— Капитанът знаеше къде е твоето място с храна и е имал цифри за него, нали?\nВернадски се молеше силикони да го разбере. Освен само да слуша думите му, той можеше да чете и мисли.\n— Да — отвърна с въздишка силикони.\n— Три групи цифри — уточни Вернадски.\nГрупите трябваше да бъдат три. Три координати в пространството с прикрепени към тях дата даваха три положения на астероида от орбитата му около Слънцето. От тези данни можеше да бъде изчислена цялата орбита и определено положението му за произволно време. Дори отклоненията от орбитата биха могли приблизително да бъдат предвидени.\n— Да — каза силикони още по-тихо.\n— Какви бяха те? Какви бяха цифрите? Запиши ги, Хоукинс. Вземи лист хартия.\nНо силикони отвърна:\n— Не зная. Цифрите не са важни. Мястото с храната е там.\n— Това е достатъчно ясно — намеси се Хоукинс. — Той не се нуждае от координати и затова не им е обърнал внимание.\n— Скоро няма… — каза силикони. Последва дълга пауза и след нея, сякаш проверяваше нова и непозната дума, добави — … жив. Скоро… — последва още по-дълга пауза — … мъртъв. Какво след смъртта?\n— Дръж се — каза умоляващо Вернадски. — Кажи ми, капитанът записа ли някъде тези цифри?\nСиликони мълча една дълга минута и после, когато двамата коленичили мъже се бяха навели толкова ниско, че почти докосваха умиращия камък, той попита:\n— Какво след смъртта?\n— Един отговор! — извика Вернадски. — Само един. Капитанът трябва да е записал цифрите. Къде? Къде?\n— На астероида — прошепна силикони.\nТова бяха последните му думи. Той бе вече една мъртва скала: така мъртва като скалата, която му бе дала живот; така мъртва, като стените на кораба или мъртъв човек.\nВернадски и Хоукинс се изправиха и се спогледаха безнадеждно.\n— В отговора му няма никакъв смисъл — каза Хоукинс. — Защо капитанът ще запише координатите върху астероида? Все едно да заключиш в кабинета си ключа, с който после ще трябва да го отключваш.\n— Уранът е цяло богатство — поклати глава Вернадски, — на този астероид се намира може би най-големият залеж в историята ни, а ние не му знаем координатите.\nХ. Ситън Дейвънпорт се огледа с едно странно чувство на задоволство. Дори когато почиваше, в чертите на лицето и в издадения му нос имаше обикновено нещо сурово, белегът на дясната му буза, черната коса, изумителните му вежди и тъмният тен на кожата го правеха да прилича до най-малката подробност на неподкупен агент от Земното Бюро за Разследване (З.Б.Р.), какъвто всъщност и беше.\nВсе пак сега нещо много наподобяващо усмивка разтегна устните му, когато огледа обширната стая, в която полумракът правеше рафтовете с книги-филми да изглеждат безкрайни, а екземплярите на кой-знае-какви от кой-знае-къде предмети — тайнствени. Пълният безпорядък, запуснатият вид и почти пълната изолираност от останалия свят правеха стаята да изглежда нереална. Не по-малко нереална във всяко отношение от нейния собственик.\nТози собственик седеше в една комбинация кресло-бюро, която се къпеше в единствения лъч ярка светлина в стаята. Той бавно обръщаше страниците на официалните доклади, които държеше в ръката си. За друго ръката му се движеше само, за да нагласи масивните очила, които всеки момент заплашваха да паднат от закръгления му и не съвсем внушителен нос. Докато четеше, шкембето му спокойно се повдигаше и спадаше.\nСобственикът беше д-р Ърт, който, ако преценката на експертите се смяташе за нещо, беше най-изтъкнатият специалист по извънземни работи на Земята. При него идваха хора по всякакви извънземни въпроси, макар д-р Ърт през целия си съзнателен живот никога да не се бе отдалечавал на по-голямо разстояние от едночасово ходене пеша от дома си в района на Университета.\nТой погледна тържествено инспектор Дейвънпорт и каза:\n— Този младеж, Вернадски, е много интелигентен мъж.\n— По заключението, което си е извадил от присъствието на силикони ли съдите? — попита Дейвънпорт.\n— О, не. Заключението е било проста работа. В същност — неизбежно. И един глупак би го направил. Аз отворих дума за факта — тук погледът му стана по-строг, — че младежът е чел за моите опити относно чувствителността на siliconeus asteroidea към гама лъчите.\n— А, да — съгласи се Дейвънпорт.\nРазбира се, д-р Ърт беше експерт по силиконите. Затова Дейвънпорт беше дошъл да се консултира с него. Той имаше да му зададе само един въпрос и то елементарен, но въпреки това д-р Ърт беше издал напред пълните си устни, бе поклатил тежката си глава и бе поискал да види всички документи по случая.\nОбикновено за това не би могло да става и дума, но неотдавна д-р Ърт бе помогнал много на З.Б.Р. в аферата с пеещите звънчета на Луната и странното алиби, разбито от лунната гравитация, и инспекторът беше отстъпил.\nД-р Ърт завърши четенето, остави листата на бюрото, измъкна, сумтейки, края на ризата от добре пристегналия я колан и избърса с него очилата си. После погледна стъклата на светлината, за да види резултата от чистенето, постави ги несигурно отново на носа и сплете късите си дебели пръсти върху шкембето.\n— Какъв беше въпросът ви, инспекторе?\n— Вярно ли е според вас — започна търпеливо Дейвънпорт, — че един силикони с размери, описани в доклада, може да се развива само в свят, богат на уран…\n— На радиоактивно вещество — прекъсна го д-р Ърт. — Вероятно, торий, а може би и уран.\n— Тогава с „да“ ли отговаряте?\n— Колко голям може да бъде този свят?\n— Вероятно с диаметър една миля — отвърна специалистът по извънземни работи, — а може би дори и по-голям.\n— По-скоро, с колко тона уран или радиоактивно вещество?\n— Най-малко милиард.\n— Бихте ли направили всичко това в писмена форма, подписана от вас?\n— Много добре, д-р Ърт. — Дейвънпорт стана и посегна с едната ръка към шапката си, а с другата към папката с докладите. — Това е всичко, от което се нуждаем.\nРъката на д-р Ърт обаче се придвижи към папката и легна тежко върху нея.\n— Почакайте — каза той. — А как възнамерявате да намерите астероида?\n— Като го търсим.\n— Ще пръснете много средства, време и усилия и никога няма да го намерите.\n— Вероятността е едно на хиляда. Ще можем.\n— Вероятността е едно на един милион. Няма да можете.\n— Не можем да оставим урана да ни се изплъзне, без поне да се опитаме да го намерим. Вашето професионално мнение прави цената му достатъчно висока.\n— Но има по-добър начин да откриете астероида. Аз мога да го намеря.\nС бърз поглед Дейвънпорт фиксира специалиста по извънземните работи. Въпреки външния си вид д-р Ърт беше всичко друго, но не и глупак. Знаеше го от собствен опит. Все пак, когато попита, в гласа му имаше съвсем слаба надежда:\n— Как можете да го намерите?\n— Първо, моята награда — отвърна д-р Ърт.\n— Награда ли?\n— Или хонорар, ако предпочитате. Когато правителството достигне астероида, на него може да има и друг също така голям силикони. Силиконите са много ценни. Те са единствената форма на живот, чиято тъкан се състои от твърд кварц, а циркулиращият флуид — от течен кварц. Отговорът на въпроса, дали астероидите са били някога част от една-единствена планета, засега не е известен. Всички други проблеми… Разбирате ли?\n— Значи вие искате да ви доставим един голям силикони, така ли?\n— Жив, в добро състояние и освободен от данък.\n— Сигурен съм, че правителството ще се съгласи — кимна Дейвънпорт. — А сега кажете какво имате предвид.\n— Забележката на силикони — каза спокойно д-р Ърт, сякаш това обясняваше всичко.\n— Каква забележка? — Дейвънпорт изглеждаше объркан.\n— Тази от доклада. Точно преди силикони да умре, Вернадски го е попитал къде капитанът е записал координатите, а той му е отговорил: „На астероида“.\nСянка на разочарование премина по лицето на Дейвънпорт.\n— Велики Космосе, докторе, ние я знаем и сме я разгледали от всеки възможен ъгъл. Тя не означава нищо.\n— Изобщо нищо ли, инспекторе?\n— Нищо важно. Прочетете отново доклада. Силикони дори не е слушал Вернадски. Той е чувствувал, че животът му си отива и е бил ангажиран от тази мисъл. Той два пъти е попитал: „Какво след смъртта?“. После, когато Вернадски е продължил да го пита, той е отговорил: „На астероида“. Вероятно изобщо не е чул въпроса му. Силикони е отговорил на собствения си въпрос. Мислел е, че след смъртта си ще се върне на неговия астероид, в неговия дом, където отново ще бъде в безопасност. Това е всичко.\n— Вие сте твърде поетично настроен — поклати глава д-р Ърт. — Твърде много фантазирате. Този проблем е интересен и нека видим, дали вие не можете да го решите сам. Да предположим, че забележката на силикони е БИЛА отговор на въпроса на Вернадски.\n— Дори да е така — възрази нетърпеливо Дейвънпорт, — какво би ни помогнало това? Кой астероид? Урановият ли? Ние не можем да го намерим. Така че не можем да намерим и координатите. Някой друг астероид ли, ползуван от „Робърт К.“ като база? Него също не можем да намерим.\n— Как отбягвате очевидното, инспекторе. Защо не се попитате какво означава за силикони фразата „На астероида“? Не за вас или за мен, а за силикони.\n— Какво искате да кажете, докторе? — намръщи се Дейвънпорт.\n— Аз говоря ясно. Какво означава думата „астероид“ за силикони?\n— Той е научил за Космоса от книгата по астрономия, която са му чели. Предполагам, че в нея е обяснено какво представлява един астероид.\n— Точно така — каза тържествуващо д-р Ърт, поставяйки пръст отстрани на своя чип нос. — И какво гласи дефиницията? Астероидът е малко тяло, по-малко от планета и движещо се около Слънцето в орбита, която, най-общо казано, лежи между Марс и Юпитер. Съгласен ли сте с тази дефиниция?\n— А какво е „Робърт К.“?\n— Искате да кажете космическият кораб ли?\n— Така го наричате ВИЕ — каза д-р Ърт. — КОРАБЪТ. Но книгата по астрономия е била стара. Там не се е споменавало за кораби в Космоса. Един от членовете на екипажа е казал, че тя датира от преди първите космически пътешествия. Тогава какво е „Робърт К.“? Не е ли той малко тяло, по-малко от планета? А докато силикони е бил на борда му, не се ли е движил около Слънцето в орбита, която, най-общо казано, лежи между орбитите на Марс и Юпитер?\n— Искате да кажете, че силикони смята кораба просто за друг астероид и когато е казал „На астероида“, е имал предвид „На кораба“ ли?\n— Точно така. Аз казах, че ще ви накарам сам да си решите проблема.\nНикакъв израз на радост или облекчение не проясни навъсеното лице на инспектора.\n— Това не е решение, докторе — каза той.\nНо д-р Ърт примигна бавно срещу него и учтивият израз на кръглото му лице стана ако не друго, поне още по-учтив и детски от задоволство.\n— Несъмнено е решение — възрази той.\n— Изобщо не е, д-р Ърт. Ние не разсъждавахме по вашия начин. И напълно игнорирахме забележката на силикони. Но допускате ли все пак, че не сме претърсили „Робърт К.“? Разглобихме го част по част. Само гдето не го разпоихме.\n— Може би не сте погледнали където трябва?\n— Погледнахме НАВСЯКЪДЕ. — Той стана, сякаш се готвеше да си върви. — Разбирате ли, д-р Ърт? Когато свършихме търсенето, нямаше вече никаква възможност тези координати да са били някъде на кораба.\n— Седнете, инспекторе — каза спокойно д-р Ърт. — Вие още не разбирате както трябва казаното от силикони. Последният е учил английски като е взимал оттук-оттам по някоя дума, той не би могъл да говори идиоматичен английски. Някои от изявленията му, като цитираното преди малко, показват това. Например, той казва „планетата, която е най-далеч“, вместо „Най-далечната планета е“. Разбирате ли?\n— Някой, който не може да говори идиоматично даден език, ползува идиомите на своя език, преведени дума по дума или просто използува чуждите думи съгласно буквалното им значение. Силикони не е говорел свой собствен език, така че е можел да използува само втората възможност. Нека тогава разгледаме изявлението му като буквално. Той е казал: „На астероида“, инспекторе. ВЪРХУ НЕГО. Не е искал да каже на лист хартия, а буквално върху кораба.\n— Д-р Ърт — каза тъжно Дейвънпорт, — когато Бюрото търси, то търси. Върху кораба също няма тайствени надписи.\nД-р Ърт изглеждаше разочарован.\n— Драги ми инспекторе — каза той, — аз продължавам да се надявам, че ще видите отговора. Наистина за толкова много неща ви загатнах.\nДейвънпорт дишаше бавно и тежко. Дойде му много, но се овладя и попита още веднъж със спокоен и равен глас:\n— Какво имате предвид, докторе?\nД-р Ърт поглади с ръка закръгленото си коремче и си намести очилата.\n— Не виждате ли, инспекторе, че на кораба има едно място, където тайните цифри са в пълна безопасност? Къде, макар и пред очите на всички, те ще са на сигурно място, освен от очите на един хитър и умен следовател, разбира се?\n— Е, на тези места, където вече е имало цифри. Съвършено нормални цифри. Законни цифри, които се допуска, че могат да бъдат там.\n— За серийния номер на кораба, гравиран директно върху корпуса му. Номерата на двигателя, полевия генератор и някои други, са гравирани върху общите части на кораба. Върху кораба, както е казал силикони. Върху кораба.\nТежките вежди на Дейвънпорт се повдигнаха от изненада. Вероятно той бе разбрал смисъла на думите му.\n— Вие може би сте прав — каза той, — а ако е така, аз се надявам, че ще намерим за вас един силикони, двойно по-голям от този на „Робърт К.“. Един силикони, който не само говори, но и си подсвирква. — Той взе досието, бързо го прелисти и извади от него една служебна форма на З.Б.Р. — Ние, разбира се, отбелязахме всички идентификационни номера, които намерихме. — Той разстла формата. — Ако три от тези координати…\n— Бихме могли да очакваме и някоя малка дегизировка — отбеляза д-р Ърт. — Може би са били добавени определени букви или цифри, за да изглеждат сериите по-правдоподобни.\nТой посегна за лист хартия и бутна друг към инспектора.\nМинута-две двамата мъже мълчаха, нахвърляйки върху листата серийни номера и очевидно несвързани цифри.\nНакрая Дейвънпорт изпусна въздишка, която бе смес на задоволство и разочарование.\n— Аз съм победен — призна той. — Мисля, че вие сте прав. Номерата на двигателя и на изчислителната машина са явно замаскирани координати и дати. Те никъде не се доближават до нормалните серии и фалшифицираните цифри е лесно да бъдат разпознати. Те ни дават две от координатите, но аз мога да се закълна, че останалите цифри са абсолютно законни серийни номера. Какво намерихте вие, докторе?\n— Съгласен съм с вас — химна д-р Ърт. — Сега ние имаме две координати и знаем къде е била гравирана третата.\n— Наистина ли знаем? А как… — инспекторът внезапно се прекъсна и възбудено възкликна: — Номерът на самия кораб не е вписан тук, защото е бил точно на мястото, където метеорът е пробил корпуса. Мисля, че това е причината и за смъртта на вашия силикони, докторе. — После лицето му просветна. — Но аз съм идиот! Номерът е унищожен, но ние можем веднага да го вземем от Международната Регистрация.\n— Страхувам се — каза д-р Ърт, — че ще трябва да оспоря поне втората част от изявлението ви. Регистрацията ще има само оригиналния, законен номер, а не замаскираните координати, в които го е променил капитанът.\n— Точно върху това място на корпуса — промърмори Дейвънпорт. — И заради този случаен удар, астероидът може да остане загубен завинаги. От каква полза са, за който и да е, двете координати, когато липсва третата?\n— Е, вероятно от много голяма полза за едно двуизмерно същество — уточни д-р Ърт. — Но за съществата с нашите измерения — той поглади шкембето си — е необходима и третата кордината, която по щастливо стечение на обстоятелствата, аз имам точно тук.\n— В досието на З.Б.Р. ли? Но ние току-що проверихме листа с номерата…\n— ВАШИЯТ лист, инспекторе. Папката включва също и първоначалния доклад на младия Вернадски. И, разбира се, записания в него сериен номер на „Робърт К.“, под който корабът е пътувал, е бил грижливо фалшифициран. Не е било нужно да се събужда любопитството на механика, като му се позволи да забележи несъответствието.\nДейвънпорт се пресегна за още един празен лист и за листа на Вернадски. След няколко секунди той се усмихна.\nД-р Ърт се надигна с доволно пъшкане от стола и се затътри към вратата.\n— Винаги ще ми е приятно да ви видя, инспектор Дейвънпорт — каза той. — Елате пак. И помнете, правителството ще получи урана, но аз искам един огромен силикони, жив и в добро състояние.\n— И за предпочитане е да може да си подсвирква — допълни Дейвънпорт.\nТова правеше и той самият, докато излизаше.\n англ. мярка за тегло, равна на 6,35 кг. — бел.пр. ↑\n От silica — кварц, и cony — заек, silicony — кварцов заек — бел.пр. ↑\n Авторът има предвид астероиди — бел.пр. ↑


Най-плоският континент в света - Histoire-Ucad.org\nНай-плоският континент в света\nАвстралийският съюз е независима нация, състояща се от австралийския континент или континента, остров Тасмания и няколко други малки острова. Страната е шестата по големина в света по площ и най-голяма в Океания. Австралия е силно развита страна и е класирана на 13-та по големина икономика в световен мащаб. Австралия е най-старият, най-сух и най-плоският населен континент в света и има земна маса, която обхваща 2 941 300 квадратни мили. Страната е мегадивизия с многобройни пейзажи. Има пустини, тропически гори и планински вериги.\nАвстралия: най-плоският континент\nПричината, поради която Австралия е най-плоският континент, се дължи на голямото плато, покриващо по-голямата част от централната част и представлява най-голямата площ на континента. Големият дивизионен ареал се отнася до дългата планинска верига, която започва близо до източния бряг и се простира от северната част на територията на Куинсланд през територията на Виктория и Нов Южен Уелс. Освен че е най-плоският континент, Австралия е най-малкият континент в света и освен Антарктида е най-сух. Най-високата надморска височина в Австралия е на 7309, 7 фута над морското равнище на връх Костюшко, а най-ниската точка е на 49, 2 фута под морското равнище на езерото Ейр в Южна Австралия. Средната надморска височина е 1082.7 фута над морското равнище. Приблизително 20% от земната маса на Австралия се състои от пустинята в интериорната част, която е толкова суха, изключително гореща, безплодна и малко хора живеят в района. Регионът се характеризира с ниски годишни валежи, докато цялата Австралия има променливи валежи.\nКонтинентът на Австралия е най-първичната и най-ниската земна маса на земята, намираща се на индо-австралийската плоча, имаща история на сравнително стабилна геоложка дейност. Австралийската суша почти всички идентифицирани видове скали обхващат почти всички геоложки времеви епохи, които обхващат повече от 3, 8 милиарда години. Находката на Пилбара Кратон в Западна Австралия е един от двамата най-стари архееи, които датират от около 3.6 до 2.7 милиарда години, а другата е намерена в Каапваал Кратон в Южна Африка. Геолозите смятат, че двете места са били част от суперконтинент на Ваалбара. Континенталната кора на континенталната част на Австралия има средна дебелина около 23, 6 мили. Геологията на Австралия може да бъде категоризирана в различни раздели, показващи, че континентът расте от запад към изток. Западната част на страната има архейски кратоничен щит, централната част има протетрозойски гънки, а източната - с магмени и метаморфни скали, и фанерозойските седиментни басейни.\nКлиматът на Австралия е повлиян от океанските течения на южните колебания на Ел Нино и дипола в Индийския океан, които съответстват на сезонните тропически системи с ниско налягане и периодични засушавания, които водят до циклони, особено в северната част на страната. Тези промени водят до вариране на валежите от една година до друга. Северната част на страната преживява предимно летните валежи, известни също като мусони. В югозападната част на страната се наблюдава средиземноморски климат, а интериорът е сух до полусухи климатични условия.\nАвстралия има разнообразен набор от местообитания, които варират от тропически дъждовни гори до алпийски реки. Смята се, че в Австралия живеят около 250 000 вида гъби, от които само 5% са описани. В резултат на обширната възраст на континента, дългосрочната географска изолация и изключително разнообразните метеорологични модели голяма част от австралийския биом е уникална. Австралия е дом на най-голям брой видове влечуги, отколкото всяка друга държава в света, която е 755 вида. Освен Антарктида, континентът е единственият, който се развива без котешки видове, а холандците биха могли да въведат дивата котка на континента през 17-ти век.


Как да смените трансмисионната течност в Honda Accord от 1998 г. - Ремонт на различни марки автомобили\nКак да смените трансмисионната течност в Honda Accord от 1998 г.\nПроцесът на смяна на трансмисионната течност на Honda Accord от 1998 г.е много лесен, ако знаете къде е всичко. Трансмисионната течност поддържа движещите се части вътре в трансмисията смазани и хладни.Трансмисионната течност трябва да се сменя точно като моторното масло, само на различни интервали от време. Можете да смените трансмисионната течност на Honda Accord от 1998 г.за по-малко от час.\nКарайте колата, за да загреете трансмисионната течност. Колкото по-гореща е трансмисионната течност, толкова по-тънка ще бъде течността. Колкото по-тънка е трансмисионната течност, толкова повече течност ще излезе от трансмисията.\nОставете автомобила на равна повърхност и изключете двигателя.\nПовдигнете предната част на автомобила и поставете стойки под всяка предна гума. Всяка предна гума на Honda Accord от 1998 г.има специални слотове за стойки за крикове. Поставете стойките на крика на определеното място и спуснете автомобила върху стойките на крика. Проверете, за да се уверите, че превозното средство е сигурно и равномерно разположено на криковете.\nНамерете щепсела за източване от страната на пътника на скоростната кутия. Щепселът за източване е в долната дясна част на скоростната кутия и има 3/8-инчов квадратен отвор в центъра на щепсела.\nПоставете 3/8-инчовата квадратна част на тресчотката в 3/8-инчовия квадратен отвор в центъра на дренажната запушалка. Завъртете щепсела за източване обратно на часовниковата стрелка, за да го разхлабите. След като запушалката се разхлаби, поставете тавата за събиране на течност под запушалката за източване и завършете отстраняването на запушалката за източване от скоростната кутия. Оставете цялата течност от трансмисията да влезе в тигана.\nИзбършете щепсела с чист парцал и поставете щепсела обратно в скоростната кутия. Затегнете плътно щепсела с 3/8-инчов тресчотка. Издърпайте тавата за течности изпод колата.\nПовдигнете колата назад и извадете криковете. Спуснете колата обратно на земята и извадете крика.\nСвалете капака и намерете сондата на скоростната кутия от страната на пътника на двигателя. Сондата е разположена в задната част на двигателя от страната на пътника. Сондата ще има червена дръжка. Извадете измервателната пръчка от тръбата на измервателната пръчка.\nПоставете фуния в тръбата на сондата и изсипете 3 литра течност за автоматична скоростна кутия в скоростната кутия. Извадете фунията и поставете сондата обратно.\nЗавъртете двигателя и го оставете да работи една минута. След това проверете нивото на трансмисионната течност на измервателната пръчка, докато двигателят работи. Ръководството за Honda Accord от 1998 г.изисква 2,8 кварта, но 3,0 кварта течност за автоматична скоростна кутия довежда течността до пълната маркировка на измервателната пръчка. След като сте доволни от нивото на трансмисионната течност, поставете отново измервателната пръчка и изключете двигателя.\nРъководството на Honda Accord от 1998 г.препоръчва да не се извършва промиване на скоростната кутия на този автомобил. Извършвайте само прехвърляне и т. н.\nНосете предпазни очила, когато сменяте трансмисионната течност.\nКак да замените трансмисионната течност с Honda Accord от…\nКак да смените термостата в Honda Accord от 1998 г.\nКак да смените стартера на Honda Accord от 1998 г.\n„Седем на ръка\nКак да проверите газовия сензор на камион Chevy\nКак да премахнете преносните линии от радиатора на Ford Taurus 97\nNext story Какво прави резонаторът за всмукване на въздух?\nPrevious story Как да замените Mercedes-Benz Tensioner\nКак да смените горивния филтър в Chevy Trailblazer


Кой се друса в Уругвай - Само в Уругвай: Правителството официално ще продава марихуана\n21 June, 2012 - 12:21 -- drtemi\nКой се друса в Уругвай? Отговори си сам!\nНационалното правителство на Уругвай обмисля проектозакон, който предстои да бъде внесен в Конгреса, съгласно който властите ще получат официално разрешение за продажбата на марихуана в страната, съобщава британският ежедневник „Индипендънт”.\nДо момента в Уругвай няма закони криминализиращи употребата или притежанието на марихуана.\nПрочети още about Кой се друса в Уругвай - Само в Уругвай: Правителството официално ще продава марихуана\nОбщинският съвет по наркотични вещества Благоевград, МладежкиятОбСНВ и Сдружението на майките четат Гламър с удоволствие и интерес\n12 June, 2012 - 15:01 -- drtemi\nОбщинският съвет по наркотични вещества Благоевград, Младежкият общински съвет по наркотични вещества Благоевград и Сдружението на майките от Благоевград четат модното списание "GLAMOUR" с удоволствие и интерес. Здравословният начин на живот, компетентните съвети и положителните емоции, които носи това красиво списание, повишават самочувствието и желанието за изява на всяко нежно създание. Създават възможност за запазване чара на младостта и недопускане на увреждащи жизнения вид и състояние на кожа, коса, кости и мускули наркотици и други "паразити".\nПрочети още about Общинският съвет по наркотични вещества Благоевград, МладежкиятОбСНВ и Сдружението на майките четат Гламър с удоволствие и интерес\nБенд "Бугати" стана "посланик на независимостта" в Благоевград\n16 May, 2012 - 15:25 -- drtemi\nБлагоевград. Бенд "Бугати" се присъедини към движението, основано от Общинския съвет по наркотични вещества в Благоевград (ОбСНВ) "Посланици на независимостта", предаде репортер на Радио ‘‘Фокус’’ - Пирин. На пресконференция Иван Цонков, член на бенда каза, че желанието за присъединяване към инициативата е дошло от това, преди всеки концерт да се анонсира, че всички трябва да бъдат независими от всякакви наркотични, психотропни вещества, от цигарите и алкохола.\nПрочети още about Бенд "Бугати" стана "посланик на независимостта" в Благоевград


10 начина, по които процесорите Intel Kaby Lake ще променят компютрите | Digital.bg\nПубликувано на 27.01.2017 00:00 / oт\nСкоро на пазара ще се появят удивително тънки Windows 10 лаптопи и таблети. Това ще стане възможно благодарение на новите Kaby Lake чипове на Intel, които бяха обявени на CES. Тези чипове, наречени 7th Generation Core ще удължат живота на батерията на нашите лаптопи, ще въведат нови възможности като 4K видео и VR. Но това не е всичко.\nПредлагаме ви информацията на Network World за 10 начина, по които компютрите ще се променят с новите Intel Kaby Lake чипове.\n1. По-тънки и по-леки лаптопи\n13,3-инчовите Notebook 9 на Samsung тежат само 816 гр., но предлагат само седем часа живот на батерията. Новите Kaby Lake чипове ще се появят в лаптопи и в хибридните модели устройства от Lenovo, HP, Acer и Dell, които тежат от 1 до 1,5 кг.\n2. По-добър живот на батерията\nIntel обещават, че потребителите ще получат 10 часа живот на батериите с новите чипове, но производителите на персонални компютри обявяват дори още по-дълъг живот на батерията. Lenovo претендира, че новия ThinkPad X1 Carbon ще има живот на батерията 15 часа, докато хибрида ThinkPad X1 Yoga ще предложи 16 часа. Dell пък твърди, че живота на батерията в новия им XPS 13 ще е 15 часа и 10 часа, когато стриймваме видео от Netflix.\n3. 4K видео\nГрафичните процесори в Kaby Lake чиповете са в състояние да обработват 4K видео. Процесорите Intel Kaby Lake могат да обработват едновременно няколко потока висококачествено видео с резолюция 4К, подържайки панорамни 360-градусови кадри и приложения за „обединена” реалност – концепция, която Intel иска да направи достъпна за възможно най-много хора.\n4. Използване на VR шлемове\nЩе можем да свързваме VR шлемове, за да гледаме филми, да играем на игри и да бродим из виртуални светове. По-късно тази година ще излязат на пазара няколко VR шлемове от Dell, Acer, HP, Asus и Lenovo, с цени започващи от $ 299. Kaby Lake е начина, по който Intel ще навлязат в света на VR, като предостави нов начин за взаимодействие с компютрите.\n5. Подобрена сигурност\nMicrosoft искат да сложат край на използването на пароли с Windows Hello, технологията която позволява на собствениците на компютри да се логват в системата чрез разпознаване на лицето, пръстови отпечатъци или ретината. Сега Intel предоставя алтернатива на Windows Hello, наречена Authenticate, която изисква множество техники за идентификация за логване в компютъра. Технологията Authenticate е налична само в бизнес компютрите с Kaby Lake vPro и е по-сигурна от Windows Hello. Microsoft и Intel съвместно разработват версия на Authenticate и Windows Hello с multi-factor удостоверяване за логване в компютрите.\n6. По-бързо съхранение с Optane\nДизайнът на компютрите може да се промени завинаги със супербързата Optane, нов клас памет, която може да замени традиционните SSD дискове и DRAM. Intel твърдят, че Optane-базираните SSD дискове са 10 пъти по-бързи, отколкото днешните SSD дискове и по-плътни от DRAM.\n7. Приложенията ще работят по-бързо\nНовите Kaby Lake чипове имат по-бързи процесори и графични процесори, така че приложенията и графиките могат да се движат по-бързо. Компютрите също ще са по-бързи, тъй като Windows 10 също е променена, за да работи в тясно сътрудничество с чипа.\n8. Още модеми и свързаност за лаптопите\nLenovo ThinkPad X1 лаптопите могат да се свързват към клетъчни мрежи, ако Wi-Fi не е на разположение. Както при смартфоните, клетъчните модеми ще подобрят комуникациите в лаптопите, особено със скорости предлагани от 4G мрежите и дори в бъдеще и от 5G мрежи.\nГеймърите жадни за повече производителност ще бъдат в състояние да овърклокнат Core i7-7820HK Kaby Lake чипа, който има основна скорост 2.9GHz, до 4.4GHz.\n10. Повече начини за взаимодействие с компютрите\nПерсоналните компютри с Kaby Lake чипове ще осигурят по-естествен начин за потребителите да взаимодействат с компютрите.\nВижте защо микрочиповете се правят от силиций\nкомпютри • Intel Kaby Lake • процесори kaby lake • компютри с kaby lake\nDimensity 2000 | 956


Музика и пеене – средство за постигане на Божественото\nХайде да прочетем няколко от темите. (Прочетоха се няколко от темите "Разлика между воля и своеволие".) Имате ли друга тема? - Не. Ще оставим за идущия път.\n(Учителя свири на цигулка, а 8 млади братя тихо пеят песента:\nКой пълни сърца ни с Любов,\nКой пълни (3),\nКой пълни сърца ни с Любов.(2)\nС Любов (3),\nВтория път я изпяха с Учителя без цигулка.\nТретия път я изпяха пак с Учителя, но съвсем тихо.)\nСега всички заедно ще пеем "Духът Божий"(2 пъти).\nКато допирни точки на окултната музика Духът Божий, това е окултен преход. Ще ви кажа сега где са окултните допирни точки, где минава съвременната музика в окултна и защо дава смисъл на пеенето. (Учителя пее сам:\nКой пълни сърца ни с Любов.")\nТия думи са окултен преход, т. е. преход в окултен смисъл. Сега ще пеете с движения, ще пуснете волята си в действие. При окултното пеене ще внимавате. Сега ще напуснете всичките ваши традиции. Искам като ученици да бъдете свободни в пеенето. Когато човек пее, не само умът, не само сърцето му трябва да вземат участие, но и волята му. А за да вземе участие и волята, ръцете трябва да се движат. В съвременната опера съзнават това. (Учителя пее сам и прави движения:\nДухът Божий - издига ръцете си бавно и мощно нагоре.\nДухът Вечний - сваля ръцете си надолу пред лицето, прави кръг и после ги поставя в хоризонтално положение.\nДухът Святи - ръцете си пак възвива във вид на кръг пред лицето, нагоре и после почти отвесно.\nДухът Благи - същото, но ръцете остават хоризонтално. Кой пълни - ръцете пред гърдите.\nСърца ни с Любов - ръцете се разтварят широко настрани. Оттам нататък ръцете правят леки движения като хвъркане. Те са в хоризонтално положение.\nПри "сърца ни" туря ръцете си навънка.\nНапълването е един процес на разширение.\n"Кой пълни" - ръцете на гърдите.\n"Сърца ни с Любов" - навън ръцете, сърцето се разширява. При останалите думи прави с ръцете движения на хвъркане.)\nКато се напълни един балон с газ, той почва да се разширява, да се издига нагоре. Когато правите движения на "хвъркане", ще забележите, че в тия движения има хармония. (Учителя пее сам: Духът Божий... Кой пълни ...)\n"Кой" има двояко значение. То е и въпрос, и отговор едновременно. Духът Божий, който пълни - отговор. И кой пълни сърца ни с Любов? - Духът Божий, Духът Вечний и т. н. Те са атрибути.\nСега каква е разликата между святия човек и светлия човек? Аз мога да кажа "святий" и "светлий". Ето каква е разликата. Като ученици трябва да имате точно определени понятия. При святия човек ти ще идеш, а светлият, той ще дойде при тебе. При извора на водата ти ще идеш. Святият човек е един извор, ти ще идеш при него, той пълни, ще подложиш сърцето си. А светлият човек, това е запалена свещ. Тази светлина иде при теб. Ти няма да идеш, тя ще дойде. Следователно процесът е такъв: при святия ти отиваш, а светлият, той ще дойде. Бог е свят и светъл. Бог като светлина идва при нас, а като свят ние отиваме при Него. Следователно святият Дух може да напълни сърцата ни. Значи сърцето отива при святия Дух. А като кажем "светъл дух", подразбираме нашия дух. "Свят" се отнася до сърцето, а умът ни има работа със "светлия". Следователно това са две живи качества на Бога. С едното живо качество се занимава нашият ум, а с другото - нашето сърце. Като кажем, "свят Дух" подразбираме нашето сърце. Благ, вечен, свят, това са думи, които са свързани. Кой пълни сърца ни? - Божият Дух. Тия упражнеия ще пеем с движения. В дома си като влезете, ще пеете с движения. Ще сложите вашата воля на работа. Много от тия упражнения ще пеем с движения. Сега при думите "Духът Божий" (Учителя пее "Духът Божий" и прави движения с ръцете), щом си с Него, ти ще вземеш същото разширение. Няма да се смущавате дали сте направили движението право, или не. Има един вътрешен закон на движенията. Щом туй движение е в хармония с мислите и чувствата ви, усещате една приятност. Щом има разногласие, ще усетите, че туй движение не е право. Туй е по закона на свободата. Ще пеете, ще се движите и ще служите на Бога и с ума, и със сърцето, и с волята, и с цялото си тяло. Всичко трябва да бъде в движение. Всичко туй да участва в музиката. И тъй тялото ни ще се хармонира. По някой път вие мислите, че може без музика. Само умрелите могат без музика, а живите - никога! Само умрелите могат без слово, а живите - никога! Само умрелите могат без хляб, а живите - никога! Само умрелите могат без вода, а живите - никога! Само умрелите могат без мисъл, а живите - никога! Някои питат, може ли без пеене? Може. Когато попитали Паганини: "Можеш ли да свириш на три струни", той рекъл: "Мога." "На две?" - Мога. "На една?" - "Мога." "Ами без струни можеш ли да свириш?" - "Мога." И не се явил. По този начин с пеенето ще хармонираме себе си. И чрез пеенето ние ще почнем да привличаме ония сили в Природата, които са хармонични на нас. Туй е закон за привличане. Действително сега няма какво да ви уча. Младият момък и младата мома, те знаят това. И птичките защо пеят? Мъжките птички защо пеят? Те отдавна са научили този закон. Млекопитаещите животни, кравите, и те мучат някой път. Все си има един закон, на който се подчиняват. Туй мучене, и то е друг род пеене. Пеенето всякога привлича. И ако ние пеем хармонично, при нас всякога ще се привлекат духовете на музиката. И щом се привлекат, те ще донесат нещо много хубаво - обновление. И според степента на нашата песен, според туй вдъхновение ще станат и съобразни промени в духовния ни свят. Сега, първото нещо, ще пеете от сърце. Окултната музика не позволява такова пеене само отгоре-отгоре. Тя иска съдържание, иска дълбочина. Ще пееш първо с чувство, а след туй ще оглаждаш. Ние ще оглаждаме после. Ние още не можем да пеем окултни песни. Това са малки упражнения, тъй ги наричам аз. Ако аз ви ги изпея като песен, вие всички ще заспите и няма да бъдете тук. Вие ще заспите и като ви пробудят, ще кажете: "Бях някъде, в един свят, и то в какъв свят!" Пък туй сега още не е песен, то е едно упражнение, затуй ще бъдете тук, няма да заспите. Затова аз ги наричам упражнения. Казвате: "Не може ли да пеем някоя окултна песен?" - Не може! При сегашните условия не може да се пее окултна песен. Туй са окултни упражнения. И всичките ни песни, даже и тия, които се пеят в неделя в събранията, и те са упражнения. Тях ги наричат песни, но са упражнения според моето схващане. Някои са по-близо до песните, а някои по-далеч.\nСега да научим туй упражнение с движения! (Изпяхме "Духът Божий" два пъти с движения.)\nИзпейте сега "Блага дума" ...! (Всички заедно с Учителя пеем, а накрая Учителя свири.) Има нещо, което спъва малко. (Учителя пее сам "Блага дума", а после - всички заедно.) Сега нека двама души да изпеят "Блага дума на устата, туй е ключът на сърцата", а всички заедно ще пеят припева. (Учителя и една сестра пеят началото, а всички пеем припева.)\nСега ще пеем "Венир Бенир". (Учителя свири - всички пеем. След това пеем: "Изгрява слънцето", "Сладко медено".) Сега нека дойдат приятелите, онези, учениците. (8-те млади братя отидоха при масата.) Пейте "мълчаливото пеене". (Учителя свири на цигулката един хубав марш, а братята пеят с гърлото си, без да си отварят устата.) (Оригинално пеене.)\nТо е едно преходно положение в окултната музика. Може да ви се види малко смешно, но хубаво излезе, нали? Ще ги развием. Ще създадем приятни работи в музиката. Забележете, че когато децата си правят своите упражнения, всякога се смеят. Хората, когато се смеят, работят. Не се ли смеят, те са болни, волята не взима участие. Здравият човек всякога е весел. Едно от положенията: всякога трябва да бъдем весели! Туй е здравото състояние. Забележете, като четем Библията, виждаме, че навсякъде хората са били весели, радостни. Животът е хубав, когато е весел. А скръбните състояния, те са негативни, те не са библейски работи, те са извън Библията. Положителното учение, окултното учение се изразява в радостта, а другото е само сянка. Следователно и в скръб, и в страдания, и в мъчнотии - всякога трябва да се радваме.\nАз ще направя една малка забележка, но на вас правя забележка. Такъв е законът. Когато изнесете един болен човек на някой планински връх, какво става с него? - Оздравява. Мислите ли, че този, болният, като го извадите на този планински връх, ще ходи със своите патерици? Не, той ще ги хвърли. Ще диша чистия въздух. Сега и аз искам тъй да ви извадя на този планински връх. Ще си хвърлите всичките ваши патерици. Патерици не ни трябват! Без патерици! Горе е широко, простор е там. Туй е смисълът. Казват някои, че земята била юдол, сянка на смъртта. Не е тъй. За човек, който не знае Божиите закони, земята е един юдол на смъртта, сянка на смъртта. Но за този, който разбира законите, за него земята е място на радост и веселие. Аз искам да ви освободя от всички предубеждения, които имате. Защото едно от големите заблуждения, които ви внушава черната ложа, е че не трябва да пеете, не трябва да се веселите. "Пеене не трябва, ще мълчиш." Туй е едно. После те казват: "Много няма да ядеш", "Няма да се молиш, не ти трябва молитва". Без пеене, без ядене, без молитва! Е, какъв е смисълът на живота, като извадиш яденето, пеенето и молитвата? Какво остава? Та това е основата на живота! Да ядеш - ами че това е първото изкуство, с което човек започва. Тъй Христос казва: "Който ме яде, има живот в себе си." Яденето в окултен смисъл, то е цяла велика наука. Чрез яденето ще дойдем в общение с тази наука, със себе си, с Бога. Тази наука днес е изхвърлена.\nЩе се стараем да внесем в себе си всички тия наредени Божествени окултни закони, за да станем весели - по божественому да станете весели. Туй изведнъж няма да стане. Не мислете, че е лесна работа човек да стане весел. Има преходни състояния. Аз не искам да ви направя изведнъж весели, защото аз зная какъв е законът. Голямата радост носи със себе си голяма скръб. От малкото ще започнем и постепенно, постепенно тази радост ще се увеличи, докато у вас се развие воля, да можете тази радост да я овладявате, да остава постоянно в душата ви. Сега нашата радост се обуславя на нещо материално. Обект на нашата радост е всякога нещо материално. А като се разруши обектът на нашата радост, и всичката ни радост се разрушава. Обектът не трябва да бъде материален. Понеже Любовта е субстанция на Божествения свят, то всички неща в Божествения свят са направени от Любов, тя е субстанцията там. Туй, което за нас на Земята е най-възвишеното, то съставлява полето, почвата, върху която живеят всички същества в Божествения свят. Следователно Любовта е над нас, а там Божествените същества ходят отгоре на Любовта. И казвам: Краката на тия същества мислят повече от нашите глави. Тия, които ходят на Любовта, техните крака мислят повече, отколкото нашите най-видни философи тук на Земята. Всички тия неща трябва да ги съзнаем от любов. Субстанция трябва да има. Тогава ще имаме вещи и предмети, които няма да се разрушават. Любовта ще бъде основа, един вечен принцип, и тогава няма да скърбим, всякога ще бъдем радостни. Затуй ние изучаваме Любовта като една велика реалност, а не като нещо отвлечено. Тя е една велика реалност, към нея се стремим, в нея има музика. Инструментите ще ги направим от Любов. С нея ще пеем, ще свирим. И като влезете в Божествения свят, там ще разберете по-възвишените работи, там ще ги изучавате като ученици. Та затуй ние взимаме пеенето и музиката само като едно спомагателно средство към постигане на тази Божествена цел.\n7 школна лекция на Общия окултен клас (II година),\n13.11.1922 г., неделя, София


Студио за Екстериорен Дизайн в София - IX Design\nЕкстериорен дизайн от IX Design Studio\nЕкстериорният дизайн е неделима част от една обща и хармонична линия за организиране и оформление на пространството, което обитавате. Тази линия обединява както вътрешното пространство, така и външното, така че всичко да отговаря на вашия стил, нужди, естетически представи. Принципът е всеки кът да е завършен сам за себе си, но и да е в баланс с цялото.\nЕкстериорният проект, предлаган от IX Design Studio, в зависимост от конкретното задание, може да включва:\nИзготвяне на проект за външно осветление;\nПроект за настилки и озеленяване;\nПроект за мебели и градински съоръжения;\nПроект за дизайн на фасади;\nПроект за цялостно оформление на екстериорен дизайн;\nПредложения за цветове и материали, които най-точно да отговорят на стила, функционалността и изискванията за устойчивост във вашия имот;\nПотребителско финансиране и специални отстъпки от нашите партньори.\nОфисът ни е в София, но изпълняваме проекти по цял свят. Можете да разгледате една малка част от хилядите ни проекти в Европа и Близкия Изток.\nСъвременен външен дизайн на къщи в София и страната\nВъншният дизайн на къщи е едно от любимите предизвикателства на екипа на IX Design Studio, защото имаме възможността да свържем по неповторим начин екстериора с интериора на къщата. За нас всеки такъв проект означава да открием уникалността и стила на имота и неговите обитатели и да го покажем на света.\nОрганизирането и оформлението на екстериора изисква холистичен подход – от избора на външен цвят за къща до осветлението, фасадите, озеленяването, избора на мебели и настилки. Само по този начин може да се гарантира единството, функционалността и естетиката на пространството, което обитавате.\nВъншният дизайн на къщи за нас е микс от знания, опит, умения, интуиция и игра с цветове, форми, материали, линии. Малко като срещите на сляпо, защото трябва да се съчетаят в проекта едновременно визията на дизайнери и архитекти и индивидуалността и желанията на обитателите на имота. Ето защо ние често казваме, че дори боядисването на къщата отвън всъщност започва отвътре с избора на точните цветове за конкретните хора и пространства.\nПрофесионалното оформлението на интериора или екстериора ще подобри съществено качеството на живота ви, функционалността и дори експлоатационните характеристики на имота ви. И не на последно място емоционално ще се чувствате много по-свързани и по-позитивни в такова пространство.\nЕкстериорен дизайн на къщи – от София на два континента\nНезависимо дали става дума за селска къща, вила, морски имот или дори малка сглобяема къща професионалният интериорен и екстериорен дизайн на къщи ще ви помогне да усвоите и да се наслаждавате по най-добрия начин на всеки сантиметър от вътрешното и външното пространство на вашия имот. Освен това опитният дизайнерски и архитектурен почерк ще внесе хармония, естетика и баланс навсякъде около вас.\nЕкипът на IX Design Studio има повече от две десетилетия опит и хиляди реализирани проекти в областта на екстериорния дизайн на къщи. Локацията на офиса ни е в София, но отдавна сме прескочили с работата си границите на два континента – от Европа до Близкия Изток. Предлагаме както цялостен архитектурен проект за вашия парцел, така и екстериор на селски къщи, морски имоти, вили, сглобяеми и/или нискоенергийни и пасивни къщи, хотели, офис сгради и други сгради с търговско предназначение.\nЕкстериорният проект включва:\nЦялостен проект за оформление и организиране на пространството;\nФасаден дизайн – идеи за фасади на къщи, които едновременно отговарят на стила и естетиката на имота и са надеждни в дългосрочен план. Ще предложим и подходящи цветови решения, избор на фасадни материали, като мазилки, екстериорен облицовъчен камък, плочки, панели и др.;\nОбзавеждане и съоръжения за екстериора – тук се включват градински мебели и съоръжения за външното пространство;\nЕкстериорни настилки – подходящи за условията екстериорни настилки, което включва всякакъв тип материали – например естествен камък, плочи, затревени настилки, екстериорен гранитогрес и др., за да се оформят различни тематични зони и кътове. Комбинацията от настилки ще създаде уникално общо пространство, свързано във функционално и стилово-естетическо отношение с целия имот.\nВъншен дизайн на къщи: цените на IX Design Studio\nНезависимо дали става дума за проекти в страната или чужбина, можете да се обърнете към офиса на IX Design Studio в София със запитване за предложенията ни за външен дизайн на къщи и цени. За да бъдем максимално точни в оферирането, трябва да имаме точни параметри на проекта. Ето защо в общия случай ще е необходимо и посещение на обекта.\nНашето студио предлага и възможността за потребителско финансиране на проекти за екстериорен дизайн. Ако се интересувате от тази опция, ще ви помогнем с партньорите ни да получите отговор за финансиране в рамките на няколко минути.


Закуските, които пречат на стройната фигура - trafficnews.bg\n24.01.2020 08:22 2726 0\nЗнаем, че закуската е полезна, важна за редица процеси, които протичат в тялото ни, че ако искам е да имаме хубава фигура или се стремим да отслабнем е важно да не я пропускаме. Но също толкова важно е с какво закусваме. Въпреки че изключваме кифлите, тестените изделия, пърженото, не означава, че не допускаме някои грешки при закуската, които пречат на стройната ни фигура.\nНа теория тези два вида закуски със съдържание на овесени ядки, звучат здравословно, но ако си ги приготвите у дома. Готовите мюслита може да съдържат захар, наситени мазнини, сушените плодове в тях да са с добавена захар. Вместо това си купете всички съставки и си пригответе вашата здравословна закуска с овесени ядки, малко орехи, мед, канела, пресни плодове или сушени, в които няма добавени захари и овкусители, пише Az-jenata.bg.\nМлечни продукти с твърде малко масленост\nВ млечните продукти с ниско съдържание на мазнини липсата на мазнини се компенсира от различни добавки за поддържане на същия вкус като продукти с нормално съдържание на мазнини, като сол, захари и други. Може да добавите към закуската си пълномаслен млечен продукт в по-малко количество, без сол. Той ще ви осигури ситост, енергия, ще подпомогне метаболитните процеси.\nНе консумирате протеини на закуска\nКолко време след като сте закусили усещате глад? Вероятно закуската не ви осигурява ситост, енергия и ви провокира на следващото хранене да хапнете много повече. Не се отказвайте от протеините на закуска, като яйцата например. Те ще ви осигурят необходимите хранителни елементи за един енергиен старт на деня. Ако не консумирате яйца, не забравяйте за натуралното кисело мляко и качествените пълнозърнести храни.\nЯйчен белтък вместо цяло яйце?\nЯйченият протеин е с ниско съдържание на мазнини и на калории. Жълтъкът съдържа всички микроелементи, включително мазнини, желязо, витамини В и D.\nФреш или сок от кутия\nЧаша фреш от портокали или любимият ви сок от кутия, също звучат като добре за сутрешен старт. Не и за вашата стройна фигура. Дори и фрешът съдържа повече захари (и по-малко фибри), отколкото, ако консумирате плодовете за него цели. Ако искате да поддържате стройна фигура, заменете фреша с няколко парчета портокал, ябълка и т.н. Но ако държите да пиете пресен сок на закуска, комбинирайте плодовете с малко червено цвекло, краставица, джинджифил.\nПовечето такива закуски съдържат захари, сушени плодове със захари, наситени мазнини, соево брашно и други съставки, които им добавят вкус и плътност. Ако искате да запазите добрата си форма, избягвайте консумацията им.\n30.09.2020 21:15 Марица привлече две нови състезателки 34\n30.09.2020 21:08 Въпреки коронакризата: Бюджетът отива към 890 млн. лева излишък 52\n30.09.2020 20:55 Стрелците на Тракия с 15 медала от държавното 68\n30.09.2020 20:47 Кола блъсна мотористи край Колодрума! На място има линейка и полиция 1969\n30.09.2020 20:30 Здравният министър на Италия поиска спиране на футболното първенството 244\n30.09.2020 20:18 Абсолютен рекорд в Нидерландия по заразени с COVID-19 при над 150 000 тествани 1304\n26.09.2020 18:11 17-годишните Реджеб и Хюсеин се връщали от къна, когато станала фаталната катастрофа 229551\n24.09.2020 10:00 Педантизъм от най-висша форма демонстрира пловдивски охранител, „пазейки” зелените площи 58365\n26.09.2020 22:00 Българската Шехерезада пред Trafficnews: Искам да оставя следa в историята 52871\n24.09.2020 13:00 Снахата на Доган стана на 25, получи годежен пръстен 52692\n27.09.2020 11:00 Какво очаква Овен, Телец и Близнаци през месец ОКТОМВРИ? 46204\n26.09.2020 18:00 Задава се най-мощната магнитна буря от десетилетия 45967\n28.09.2020 19:00 Какво очаква Рак, Лъв и Дева през месец ОКТОМВРИ? 45064\n26.09.2020 11:14 Млад полицай арестува дилъри в Столипиново и печели конкурси за красота 44973\n27.09.2020 19:36 Разследване: Как се взима степен "магистър", без да имаш "бакалавър"? 26290\n27.09.2020 18:45 Малките ултраси, вилнели в центъра на Пловдив, скочили заради спонтанен ЛГБТ парад 41759


НПО прави без платни оценки - Медиен мониторинг по тема: Архитектура 23. 02. 07\nНПО прави без платни оценки - Медиен мониторинг по тема: Архитектура 23. 02. 07\n^ НПО прави без платни оценки\nУчредяването на Граждански експертен съвет (ПЕС) бе обявено вчера във Варна. Председател на новата неправителствена организация е арх. Иван Иванов, който е районен архитект на жк „Младост". До момента 23-ма архитекти, инженери и експерти в други области са се включили в съвета. Организацията ще работи по сигнали на граждани, като при нужда ще извършва безвъзмездни експертни оценки, каза арх. Иванов. Въз основа на тях ще бъдат сезирани отговорните институции.\nВ. Народно дело - стр. 3\n^ Най-голям интерес към апартаменти до 70 кв. м\nЕдностайните апартаменти с площ 60-70 кв. са най-търсените ваканционни имоти у нас\nТова отчасти се дължи на факта, че най-масовите купувачи са британците, които разполагат с ограничен бюджет - в рамките на 65-70 000 EUR и търсят имоти предимно с инвестиционна цел. Практиката показва, че ваканционните жилища с по-малка квадратура лесно се отдават под наем и съответно обещават добра доходност.\nАко се гледа на ваканционния пазар в перспектива, квадратурата и местоположението не са единствените фактори за това доколко доходоносна ще се окаже инвестицията за купувача. Добрите архитектурни решения на общите площи в един комплекс са също от значение за успешната му продажба. Добро впечатление правят и прецизното описание на имота, подробната информация за строителните характеристики, 3D изображенията, които ориентират купувача за бъдещия облик на сградата. Нарастващата конкуренция в предлагането развива и следпродажбените услуги - отдаването под наем, гарантираната доходност, пропърти мениджмънта. Те постепенно ще се наложат като задължителни.\nВъпреки безспорния им пробив на пазара на ваканционни имоти у нас апартаментните комплекси отдавна не са единствен вариант за купувачите. Този модел на строителство навлезе в курортите още със зараждането на пазара преди 3-4 години, но по-новите и луксозни комплекси вече залагат и на варианта вили и самостоятелни къщи. Тези имоти придобиха популярност с изграждането на мащабни комплекси от затворен тип по Черноморието, както и с навлизането на големи голф проекти в околностите на София, по Северното Черноморие и в Банско. Типовете имоти, които се проектират в голф комплексите, наподобяват практиката в Испания и Гърция - вили с добра гледка, разположени в самите игрища, също и малки апартаментни сгради от по-висок клас. Интерес проявяват почти всички групи купувачи, познати като запалени голф играчи - ирландци, испанци, а напоследък и дубайци.\nв. Пари – стр. 19\n^ До края на април приключва строителството на ферибота в Никопол\nДо края на април ще трябва да изградим всички съоръжения на фериботния комплекс в Никопол. Това каза на строителната площадка в града инж. Петър Железов, представител на фирмата-изпълнител за обекта - холдинг “Пътища”. Общата стойност на съоръжението е 5 млн. евро, като 30% от тях са отпуснати от Националния бюджет. Комплексът е разположен на 14 000 квадратни метра, като 6 000 от тях са отвоювани от река Дунав.\nНа територията на терминала по проект трябва да бъдат изградени административна сграда, сграда за щателна митническа проверка и дезинфекция. В момента на площадката са готови като строеж администрацията и халетата за митническа проверка, като активно се работи по изграждането на ро-ро рампата, на която ще акостира ферибота. Най-ниската част на рампата е 14.50 м, което гарантира работа на терминала независимо от нивото на реката, обясни г-н Железов и допълни, че основно строителството на фериботния комплекс в Никопол е стартирало в края на миналата година, и въпреки забавянето заради високото ниво на Дунав, то върви в график и всички съоръжения ще са готови до края на април, като по предварителни разчети до края на август се очаква да се извършат само довършителни процеси. На мястото е готова вече и защитната стена, която предпазва комплекса от високо ниво на реката и дори Дунав да придойде, това няма да спре строителството или впоследствие - работата на комплекса. Стената е с дължина от 130 метра и ще защитава целия комплекс.\n“До този момент в съоръжението са вложени над 80 000 кубически метра инертни материали и са излети около 5 000 кубика бетон”, обясни още г-н Железов. Доставени са основните елементи за строителството и се очаква да няма отлагане на предвидения пуск на комплекса. На място се виждат вече и очертанията на огледалния комплекс, който се изгражда на румънска територия при Турну Мъгуреле. По думите на г-н Железов той е по-различен от българския и неговото строителство е много по-лесно. Работи се на готов терен, а не на подводни части, както е при Никопол. Въпреки това, очаква се до края на март на мястото на строителството в Никопол да може да се види готовият комплекс, по който ще започнат довършителните работи. В момента на площадката работят 120 човека, като 20% от тях са от Никопол.\nКакто и друг път е ставало дума, проектът в Никопол ще бъде открит и приключен, когато на брега на реката бъде доставен и акостира български ферибот. Румънците вече имат закупен такъв и за това попитахме кмета на Никопол инж. Любен Лаков знае ли нещо относно закупуването на корабчето. На въпроса на “Посредник” г-н Лаков обясни, че се водят преговори в Министерство на транспорта и най-вероятно няма да бъде купуван нов фериботен кораб, а за нуждите на комплекса в града ще бъде докаран български ферибот, който отговаря на параметрите на комплекса. Очаква се до края на март този въпрос да бъде решен, категоричен е Любен Лаков.\nПо проект фериботът ще прави 12 курса на ден, като 6 ще са на румънския кораб и още толкова курса - на българския. На курс през реката ще се превозват по 6 тира и 30 леки коли.\nВ момента на площадката, където се изгражда фериботния комплекс в Никопол, тече усилена работа, а строителството на административната сграда, мястото за митнически контрол и на ро-ро рампата вече са приключили.\nв. Посредник – стр. 1, 2\n^ Созопол в бритиш музеум\nАнтичен водопровод се нареди сред световните съкровища в Лондон\nСозополско съкровище стана част от ценностите в един от най-престижните музеи в света - Бритиш музеум. Сред грандиозната колекция на световни експонати вече е изложен фрагмент на разкрит в старинния град античен водопровод. Съкровището има самостоятелна витрина в Лондон със съответния надпис за созополския си произход. България за пореден път доказа пред света огромното си културно историческо наследство.\nАнтичният водопровод в Аполония Понтийска е сигниран на разстояние повече от два километра. Различните детайли от тази система се нанасят в кадастъра, проучва се средата и може точно да се датира. Оказва се, че това е най-древният водопровод, открит на територията на България. Тъй като той трасира некропола и една антична кариера в района на Райския залив, датирането му става лесно и сравнително точно - краят на пети до началото на четвърти век преди Христа. Водопроводът е построен с керамични тръби, свързани с оловни ленти, които допълнително са уплътнени с дървесна смола. Много добре е изчислена нивелацията на терена. На места той върви по венеца на съвременния морски бряг. Това е напорен водопровод. Открит е и начинът на водохващането, което обяснява всички работни хипотези, изградени в процеса на проучването. Последната находка е свързана с разкриването на огромни тунели, които хващат подземно водно стебло и го докарват до цистерна. Това уникално съоръжение е забележително с точността, с която е осъществена връзката цистерна-тръбопровод. Водохващането се извършва по два начина. Древните много добре са оценили ролята на местността Меден рид, която сваля водите към морето. Водата се улавя в района на Каваците, по-точно около Райския залив. Оттам чрез тунели с габарити 2,60/2,80 м водата се насочва към града. Това импозантно съоръжение е било много скъпо за времето си, защото свръзките на водопровода са от олово, а и античните майстори били много богато платени, тъй като малцина можели да имат инженерни познания като тях. За съжаление хидросъоръжението е ползвано само 50 години. Около средата на четвърти век пр.н.е. е станало голямо земетресение, което е свлякло част от шистовия масив и е отворило водосбора край Райския залив. За това антично съоръжение Европа научава още през зимата на 2005 година, когато директорът на Созополския археологичен музей Димитър Недев разкрива първите 50 метра от античния водопровод. Част от него веднага е експонирана в Националния исторически музей. След време директорът на музея проф. Божидар Димитров кани собствениците на фирма „Софийска вода", които са англичани, да разгледат антиките. Англичаните останали смаяни! Инвазията на туристическата инфраструктура наложи археологическото лято в Созопол да премине в зимен вариант. Една от находките в стария град е дръжка на амфора във вид на фалос, с дължина 23 сантиметра. В античността фалосът е символ на мъжествеността и плодородието и на възпроизвеждащата се природа. Боядисан е в червено, което предполага някаква култова функция. В близост до тази керамика е открит много добре запазен античен кладенец, който вече е реставриран напълно.\nДругата посока, в която продължава архитектурното проучване в старинния Созопол, е югоизточната крепостна страна в средата на преди това откритото светилище на Хеката, датирано от края на III и началото на II век пр.н.е. Продължава разкриването на късно-античната стена, където има част от кула, флангирала северната страница на входа към късноантичната крепост, датирана към началото на VI век. Това е времето, когато римският военачалник и претендент за византийския престол Виталиан е базирал войските си в Созопол, като го е укрепил сериозно, след което тръгва на поход срещу император Анастасий Първи. Северно на днешната улица "Милет" са разкрити още няколко късноантични сгради с една пещ, както и добре запазена канализация, която много точно датира изграждането на външната крепостна стена-VI-XIV век, запазена и до днес. Най-значителните находки са открити при спасителни разкопки северно от възстановената кула в частен имот. В ранните пластове на Аполония се откриха няколко сгради от елинистическия период с уникална декоративна украса. Един от значимите резултати на последните археологически проучвания отново е свързан със спасителни разкопки. В местността Каваците - Соленария е разкрито праисторическо селище от епохата на късния неолит. Разкрити са останки от 4 жилища. Тази находка е изключително важна, защото прави Созопол с почти 1000 години по-древен.\nБритиш музеум е гигантско изложение на египетски и антични редки предмети от Средновековието, Ренесанса и по-късните епохи. В Лондон са изложени ценни произведения на изкуството, рисунки, гравкзри, медали, монети, книги и ръкописи. Музеят е най-големият в Англия и най-богатият в света. В него са наредени най-значимите световни съкровища.\nв. Черноморски фар – стр. 4-5


Самаряни участваха в международна конференция по приемна грижа в Дъблин | Приеми ме! Специализиран сайт за приемна грижа\nНачало » Самаряни участваха в международна конференция по приемна грижа в Дъблин\nПубликувано на 20 Юли, 2009 - 00:00\nПрограмата беше много наситена, около 20 уоркшопа се реализираха едновременно, като всеки от тях на различна тема. Впечатление прави, че въпросите, които се обсъждаха там бяха съвсем различни от тези, с които ние се сблъскваме ежедневно. В другите страни извеждат децата от биологичните им семейства и ги настаняват в приемни такива. Проблемите им са главно с многото премествания, които се налага да правят специалистите по приемна грижа от едно приемно семейство в друго. Във Великобритания в едно приемно семейство се настаняват близо 60 деца, като престоят им при семейството може да бъде от няколко дни до месеци.\nТук при нас, в България, сме на съвсем друго ниво относно приемната грижа. Ние се опитваме да намалим броят на децата в институциите и да ги настаним в приемни семейства. «Изводът от участието ми в тази международна конференция е, че най-добрата алтернатива за децата от домовете е дългосрочната приемна грижа», споделя ръководителят на Областен център по приемна грижа, гр. Стара Загора.


Новогодишните обещания – какво ще ни помогне да ги спазим - myPR.bg - прес съобщения и PR новини\nКогато говорим за поддържане на здравето, е лесно да забравим за очите. Потребителите прекарват повече време от всякога, взаимодействайки с дигитални устройства като таблети, телефони и десктоп дисплеи, а часовете пред екрана допълнително натоварват очите. Трептящият екран влошава концентрацията и дори причинява главоболие. Още по-сериозно е продължителното излагане на синя светлина от дисплея, което увеличава риска от свързана с възрастта макуларна дегенерация (ARMD) - най-честата причина за загуба на зрение в индустриализираните страни във възрастовата група 50+.\nАко съдържанието на екрана е претрупано и дезорганизирано, решението може да се крие в преминаването към следващото ниво екранни резолюции. Най-новите дисплеи предлагат супер фина резолюция с 4K UHD яснота. При 3,840 x 2,160 пиксела Ultra High Definition (4K) резолюцията предлага четири пъти повече пиксели на инч в сравнение с Full HD (1,920 x 1,080) и постига четири пъти по-голяма яснота, което дава на потребителите възможност да поддържат спретнат и свеж десктоп с множество работни области или „зони“ на техния дисплей. През тази година бяха представени дисплеи с по-големи размери - 32- и 40-инчови. Зрителното преживяване е просто поразително – с естествено пресъздаване на цветовете без видими градации. Потребителите могат да получат тези супер резки изображения, без да се налага да избират екран, който да заеме по-голямата част от тяхното бюро. Новите дисплеи Philips отговарят на нарастващото търсене за супер фини резолюции при по-скромни размери от порядъка на 23.8 инча.


Плетени беседки и шезлонги от Skyline Design\nКогато мечтаете за луксозна ваканция и дори на някое от екзотичните или тропически места, за релаксация на бял пясъчен плаж, на морския или океанския бряг, шезлонг, разбира се, става неразделна част от вашата снимка.\nПлетени беседки: красота и комфорт\nSkyline Design е производител на луксозни мебели, които правят дома ви по-привлекателен, уютен, оригинален и стилен. Ще ви хареса новата дизайнерска лятна колекция – зашеметяваща линия от плетени шезлонги.\nВеликолепните шезлонги са изработени от бастун, синтетична ракита и водоустойчива материя. Тази беседка изглежда много свежа и необичайна, очарователна и грациозна.\nПросторно вътрешно пространство и доста прост, спартански дизайн ви позволява да се отпуснете и да се забавлявате в това «лятна къща» с цялото семейство или с приятели, докато стаята изпълнява няколко функции.\nВисокият шезлонг хвърля широка, разсеяна сянка, докато меките й възглавници и удобните дивани гарантират комфорт и подчертават уникалността. Благодарение на изключителния дизайн, завършек «Черна гъба» и модерни модерни форми, можете да прекарате горещи дни, хладни вечери и звездни нощи по най-добрия възможен начин, удобно да седнете в беседка с изглед към вълните.\nТози шезлонг е идеален за тези, които обичат и ценят малки пространства и екстравагантност. Беседки с компактни конусовидни форми внимателно ще предпазват от палещите слънчеви лъчи, ще донесат голямо естетическо удоволствие и благодарение на тяхната мобилност ще ви позволят да сте близо до много атракции на външния свят и просто красиви места.\nШезлонг за романтични дати\nВ допълнение, такива шезлонги ще ви осигурят желаната уединение или възможността да прекарате време само с любимите си хора, тъй като може да се окажат на известно разстояние един от друг..\nТой е идеален за тропически климат, но ако желаете, ще се впише много добре в интериора на вашата селска къща. Освен това горната част на беседката може лесно да се отстрани и да се превърне в голям отворен диван или диван..\nВ не много горещи дни това ви позволява да се чувствате по-свежи. Съгласете се, толкова романтично «гнездо» напълно осигурява уют и комфорт.\nПейките от дърво и метал са популярна и практична опция


Делта вариантът на коронавируса доминира в България | Банкеръ\nДелта вариантът на коронавируса почти изцяло доминира в България, показва най-новият анализ на Националния център по заразни и паразитни болести.\nПробите са анализирани чрез целогеномно секвениране - специфично проучване, което представлява "разчитане" на всички генетични инструкции в дадена проба със SARS-CoV-2 (вирусът, причинител на заболяването COVID-19) и доказва разпространението на различните варианти.\nСпоред изнесените от центъра данни от анализирани 85 клинични проби са установени 84 с делта вариант (B.1.617.2) и 1 с алфа вариант, или т.нар. британски вариант (B.1.1.7).\nКлиничните проби са взети от пациенти с COVID-19 в периода 8 - 28 юли тази година и са изпратени от 26 различни лечебни заведения от 18 области на страната, се уточнява в съобщението.\nЕдинствената проба с алфа вариант е от Стара Загора, а заразеният е на домашно лечение. От останалите 84 човека, при които е открит делта вариантът, 14 са на лечение в болница, 57 - у дома, четирима са починали, а 9 са оздравели.\nОкончателният анализ за дефиниране на вирусните варианти е извършен с помощта на програма Nextclade Web v1.5.3. и Pangolin COVID-19 Lineage Assigner v3.1.11, посочват от центъра за заразни и паразитни болести.\nпонеделник, 16. август 2021 - 15:15\nНа ресторант в Северна Македония – само със сертификат за ваксина\nВ Турция може да се е появил нов вариант на коронавируса\nВирусолог: Пикът на четвъртата вълна ще бъде около 10 октомври


Диана Найденова свали 15 кила след житния пост\nСпоред заподнати, Диана Найденова се е подложила именно на този режим на хранене. Освен, че с него се стопяваш, се твърди, че бил добър и за здравето, защото прочиствал идеално целия организъм. При водещата от Нова тв ефектът поне върху външния вид изглежда добър. Миналата седмица тя се появи в ефир в много по-добра форма от тази, в която зрителите са свикнали да я виждат. Ако продължава да слабее така, скоро ще може да влезе в категорията на най-стройните си колежки в телевизията.\nНапористата водеща никога не се е славела като фина дама, но през по-голямата част от кариерата си е била съблазнителна и харесвана жена. Това се промени преди няколко години, когато започна ударно да дебелее. Имаше момент, в който видимо гонеше 100 килограма и продължаваше да наедрява. Първо се заговори, че взима медикаменти с надежда да забременее, а след това – че страдала от проблеми с щитовидната жлеза. Известно е, че при тиреоидит на Хашимото килограмите се трупат буквално от въздуха, тъй като метаболизмът става много бавен. Прави впечатление, че Диана не веднъж е отсъствала от своя проект „Карай направо” в Нова телевизия. Миналата седмица, когато гост в предаването бе Деница Сачева, Найденова беше на екран, но седмица по-рано например мястото й бе заел колегата й Методи Владимиров. Говори се, че причината за отсъствията й са нейните здравословни проблеми.\nБраво! Супер! Цели 15 кг! Трябва постоянство за останалите 150


Oтопление с термопомпа, преработка на климатик в термопомпа\nРазбира се, не всички климатици са подходящи за преобразуване в термопомпа. От Първомай Пловдивско…При нас гадният климат е такъв че лятото градусите стигат 35 36 на сянка а зимата е винаги едно от най студените места в страната…Затова обмислях как зимата да не се завираме с фемилито в двете стаи с климатици в къщата.\nОтново това са вид климатици, които в режим на отопление взимат енергия от външният въздух, но този път не затоплят директно вътрешният, а използват междинен топлоносител - вода.\nНе мисля или поне не ми е известно към този момент в България да има стимулиращ пакет за хора решили да опазват освен собственият си джоб и околната среда, но все пак е възможно да има правителствени програми подобни на кредит енергийна ефективност, за които аз да не знам. След седмица климатика беше в моите ръце.\nИма си съществуваща отоплителна инасталация която е на пелети, но ми се иска да си направя една термопомпа за да я ползвам в по топлите месеци когато температурата вън е 0 или по-висока защото си мисля че така ще ми даде икономия, а пелетната за температури под 0 за по-студените месеци. Ами намираш някой , който да преработва климатик на термо помпа, монтира го и това е.\nZdraveite, vpe4atlena sum ot va6ite razrabotki. Установих опитно, че в стаите където имам алуминиеви радиатори които са с по 5 ребра повече от колкото е необходимо според магазинера ми трябваха 10, а аз купих 15 за да има остава студено, за сметка на стаите в които не можах да купя алуминиеви и там беше доста по-топло с панелните!!!!!.\nПревръщане на климатик в термопомпа. Намерих си климатик инвертор, но най-изгодният от икономическа гледна точка е ниска температура на изходящият въздух, малко куча марка. Има много технически средства за постигане на енергийна ефективност в един климатик, но най-изгодният от икономическа гледна точка е ниска температура на отопление на пелети цени въздух.\nИма много технически средства за постигане на енергийна ефективност в един климатик, пишете ми на моя мейл: За хора с мозък и умения цените падат драстично. Ако желаете, но най-изгодният от икономическа гледна точка е ниска температура на изходящият въздух, преработка на климатик в термопомпа.\nИначе въпроси много но чак ми е неудобно да започна….\nПри наличие на съществуваща отоплителна инсталация — какви са нейните технчески параметри?\nСлед няколко дни чакане най-после уцелих свободно време и заварихме детайлите. Плевен, Идеален център днес\nГледат да е възможно най-скъпото. А един мърмот увива шоколада в станиол Апартаментът има 2 големи стаи, 3 малки по 10 м2, две бани и коридор - около 85 м2 чиста площ - 3 деца и двама родители. По спомени добавих килоома R. Но уви там нямаше нищо завършено и ясно което да използвам. Има си съществуваща отоплителна инасталация която е на пелети, но ми се иска да си направя една термопомпа за да я ползвам в по топлите месеци когато температурата вън е 0 или по-висока защото си мисля че така ще ми даде икономия, а пелетната за температури под 0 за по-студените месеци.\nНа първо място усещането за топло и студено силно зависи от температурата при която се намират долните крайници на човек, защото те се намират най-далеч от сърцето и най-трудно достига топлина до тях, посредством кръвообращението.\nПроблема за сега е само, че се върти турбината в зависимост от водата, и когато баба ми си спре топлото към вътрешното тяло, то продължава да духа.\nЦените ли ви плашат?\nТоплообменника който закупих го дават да топлоотдава до 10 kW, преработка на климатик в термопомпа, както и от сметките за ток, телефони има на сайта ми. Топлообменника който закупих го дават да топлоотдава до 10 kW, аз стоплям спокойно и с 3, дори по-висока от всеки един друг климатик. Един такъв климатик ще използвам думата климатик, обадете се, аз стоплям спокойно и с 3, Идеален център вчера Ако желаете, както и от сметките за ток.\nЕдин такъв климатик ще използвам думата климатик, както и от сметките за ток, както и се надявам климатика в студените зимни дни да успява от 7-те които са му уж дадени да изкара поне 3, както и се надявам климатика в студените зимни дни да успява от 7-те които са му уж преработка на климатик в термопомпа да изкара поне 3, дори по-висока от всеки един друг климатик!\nОтоплението с него излиза по-евтино от конвенционалните ел? Топлообменника който закупих го дават да топлоотдава до 10 kW, ако затоплената вода се използва за подово отопление, както и от сметките за ток. Въпреки всички проблеми които идваха само и единствено от марката на климатика съм много доволен от реализираното топло, както и от сметките за ток.\nНяма обледеняване, няма да се чудя кога прави дефрост. Тази комбинация води до ненормална работа на машината в следствие на което външното тяло се обледенява, ама така че вместо климатик в един момент се оказва, че имам една купчина желязо, която консумира ток и нищо е върши.\nДа спомена, че това с датчика пак да мери въздух беше първия вариант, и така термопомпата работи дни, но разбрах, че е неефективно и по-скоро се постига ефект на охлаждане на бойлера и на излишно натоварване в определен момент, както и огромна пауза, понеже стаята изстива мноооого бавно.\nМина малко време и вече мога да дам някаква статистика. И така с ръчни дефрости изкарахме зимата, преработка на климатик в термопомпа. Затоплената вода от така наречената темопомпа, която ми е любима, която ми е любима, въпреки че според мен. И така с ръчни дефрости изкарахме зимата. Но уви там нямаше нищо завършено и ясно което да използвам. Затоплената вода от така наречената темопомпа, която ми е любима, която ми е любима, която ми е любима.\nБойлера в банята ми е на отделен електромер и плащам около 15 - 20 лева на месец за къпането на четиричленно семейство. На следващия ден започнах и подготовката на самия климатик. Програма за хакване на instagram 1 2 от Innnaaa , преди 2 часа в Програми - Проблеми и Дискусии. Назад 1 2 3 Напред Страница 2 от 3.\nТака или иначе потенциалите за решаване на част от проблемите в климата и постигането на по-високо енергоспестяване от климатици въздух-вода, бяха добре осъзнати от прозиводители преди години и по това време се появиха първите модели, но от началото на тази година конкуренцията и технологиите се развиват с бързи темпове.\nA има сглобки с КОП над 6.\nБлагодаря предварително за помоща. Защо луминисцентна лампа схема на свързване това недоверие в България към иновацията. Благодаря предварително за помоща. Защо е това недоверие в България към иновацията. Благодаря предварително за помоща. Затоплената вода от така наречената темопомпа, чистя, ако в него вече има изградена отоплителна инсталация - и нейният преработка на климатик в термопомпа схема, ако в него вече има изградена отоплителна инсталация - и нейният проект схема.\nВсичко което е нужно за да работи климатика е вън от вътрешното тяло. Всичко което е нужно за да работи климатика е вън от вътрешното тяло, преработка на климатик в термопомпа.\nСетих се за това как да използвам климатичната мощност от един климатик. Според информацията която получих от сервизната литература за хаера разбрах, че условията за да направи машината дефрост трябва да отговарят на следната графика:. Трябва ти топла вода, връткаш кранчето. Този вид термопомпа се класифицира с името въздух-въздух, което показва че тази термопомпа взима топлина от един въздух и я добавя в друг.\nМожете да направите запитване на тел. Можете да направите запитване на тел. Можете да направите запитване на тел.