Kate Land: Октомври 2016\nПривет, слънчеви същества!\nПоследните ми постове са подтикнати от есента, но какво да се прави такъв е сезонът :)И днешният ще бъде такъв, но не мрачен и дъждовен, а слънчев, цветен и озаряващ. Есента е най-богатият на цветове сезон. В едно дърво можем да видим, невероятна гледка. Приливащи листа, разноцветен есенен килим...това е есента.И на фона на всичките тези цветове слънчевите лъчи се прокрадват крадешком иззад клоните на дърветата, за да ни усмихнат още повече.Днес повече от всякога, в творенията ми присъстват многоцветни листа. Предизвикателтво беше да направя голям венец, отрупан с листа. Не по-малко предизвикателство бях и хартиените листа. Но пък се получиха! Поръчителката много си ги хареса и това ме прави още по-щатлива. игурна съм, че и малчуганите, чийто празник ще украят много ще им се зарадват. Защото децата дават най-справедливите оценки ;)\nСега се потопете в багри, позволете на душата си да чувствав цветно и се насладете на днешния прекрасен ден.\nПубликувано от Katya Kovacheva в 0:19 ч. 0 коментара\nЕтикети: багрите на есента, Есен, есенна декорация, есенни листа, златна есен, Листа\nПреди да е свършил Октомври, бързам да ви споделя още едно тематично стихотворение.\nЕсен е, а с всеки изминал ден мен ми е все по-коледно. Хубаво е, че от време на време има кой да ме върне към есента.\nРъчното ми творчество за днес е една много жизнерадостна катеричка. В края на миналата седмица, когато взимах племенницата си от градината, учителката й даде домашно - да измайтори с помощта на възрастен нещо от природни материали. Темата - "Златна есен". И ето, че няма по-подходящ възрастен от мен за "написване" на това домашно. Обичаме да си събираме шишарки и всичко от гората, така, че материалите не бяха проблем. Първоначалната ми идея беше да направим момиченца от кестени, но кестените които имам не бяха особено подходядщи, затова преминахме към вариант две. Две шишарки, по-късно се роди и нашата катеричка. За глава получи орех, вместо ръчички й сложихме канелени пръчици и естествено жълъд, който да гризка. Добавихме малко есенен цвят с велурени листа и така изпълнихме успешно домашното. Може да опитате и вие, забавно е и не е никак трудно :)\nЕсента на Октомври е златна смирена,\nтихо капе дъждец и душата обзема,\nчувство смирено, меланхолично,\nв лекия полъх на вятъра се крие нещо различно.\nПрегръщат се клоните оголени вече,\nсякаш са тъжни мисли на объркано малко човече.\nА небето сърдито е даже се мръщи,\nхора със шалове бързат към вкъщи.\nНяма шум, има само магия,\nтихо е, светло е...с лек привкус на зима.\nУсмихната и успешна есенна седмица, ви желая!\nПубликувано от Katya Kovacheva в 13:50 ч. 0 коментара\nЕтикети: Декорации, декорация за дома, Есен, есенна декорация, златна есен, направи си сам, октомври, октомврийска есен\nСъботно...с чаша вино\nТочно като за хладна съботна вечер, споделям с вас една статия, която написах през лятото. Изчаквах подходящият момент, за да ви я представя... и той настъпи. По-рано днес, бях попитана: "Не те ли е страх, да не останеш сама?" Всъщност точно за това е и статията. Отговорът ще намери всеки за себе си, всеки ще си направи своите изводи. Но живеейки живота, осъзнавайте, че понякога най-големите ни страхове, ни спират да бъдем успешни или щастливи; най-честите ни компромиси с нас самите, ни карат да се чувстваме непълноценни; а понякога в най-шумната и весела компания, имаме усещането, че сме най-сами.\nА сега отделете две минути, сипете си чаша вино и се насладете на моята компания.\n- - Какво ще правиш тази вечер? – попита тя.\n- - Ще приключа с чистенето и ще поседна на прохлада на терасата, да изпия едно вино.\n- - Сама ли?\n- - Да, сама!\n- - Хм, ще ти върви ли виното така?\n- - Разбира се, много ще ми върви!\nЗатворих телефона, хванах отново парцала и продължих да чистя. „Какво странно има човек да изпие чаша вино сам? Нали сами идваме на тая земя и сами си тръгваме от тук?“ А и тази вечер, имам нужда от малко тишина и спокойствие; от малко време за себе си. Не, не съм саможива; нито пък съм самолюбка. Още по-малко съм вълк единак, просто…умея да се адаптирам. Извлякла съм най-ценното от всички ситуации и събития в живота ми. Доста често бях сама; доста често търсех компания за по питие; доста често ми се искаше някой да ме попита „Как си?“. Страх ме е от самотата, но не ме е страх да бъда сама!\nДа, определено вкусът на розето би бил по-различен, ако беше споделен с някой, който е на същата честота, като моята! Но поради липсата на такъв човек, пия розето си сама! И ми е приятно, и ми е хубаво! Не отричам - „светът е за двама“. Но тези двама трябва да виждат по сходен начин звездите; трябва еднакво да усещат пясъка под краката си и да намират една и съща красота в изгрева. Не, защото трябва, а защото така го чувстват!\nЛято е. Едно по-различно лято, в което осъзнавам колко добре се чувствам да правя само това, което ми харесва. Не правя нищо, просто защото трябва и е редно. Затворих тази страница! И съм по-щастлива и обичам, и съм обичана! Не, защото съм сама, а защото успявам да се насладя на собствената си компания и да оценя това, което имам. Животът е прекрасен, ако успееш да му се насладиш, сам! Ако сам не успееш да видиш красотата му и двама едва ли ще успеете. Ненужно е да се мъчим да напасваме части от пъзели. Всъщност моя пъзел отдавна е нареден. Аз не търся липсващото парче, което да пасне. На мен вече ми е нужен истински и цял човек, с който да слеем нашата цялост и да се допълним в едно цяло! Не знам какво ще се случи с вкуса на виното, но знам, че ще се чувствам все така щастлива, обичаща и обичана.\nА ти как мислиш? Все още ли искаш да бъдете двама на всяка цена?\nПубликувано от Katya Kovacheva в 20:54 ч. 4 коментара\nДнес ще ви зарадвам с две мои произведения. Едното, крато - печатно; а другото, цветно - ръчно измайсторено. Май ми стана навик да ви вдъхновявам с текстове, но какво да се прави - харесва ми. Надявам се и на вас ви харесва!\nЗаглавието го подсказва, все още сме в есенния сезон, но много скоро ще се пренесем в следващия :) Въщност, идеите в главата ми вече напират, но непредвидени обстоятелства им пречат да се осъществят. Но ...до края на месеца ще ви зарадвам и със нови зимни творения.\nСега да отдадем нужното внимание на есента.\nЕсента ме срещна така неочаквано,\nна един оживен булевард,\nСпрях за миг и видях изненадано,\nпожълтелите вече листа.\nКлони голи полюшват се нежно,\nвятър студен ме прегръща от всички страни,\nвреме е да се сбогувам с надеждата\nи да тръгвам към широко отворените врати.\nДъжд вали и денят си отива,\nидва нов, отново забулен в мъгла.\nСиво, мрачно е, но и красиво -\nслед пороя винаги има дъга.\nПубликувано от Katya Kovacheva в 0:43 ч. 2 коментара\nУспех или провал, десерт или основно?\nИстината - колко често я търсим и колко често я изричаме. Готови ли сме да поемем отговорността и да живеем с нея? Ровим, за да я намерим; преобръщаме света, за да я разберем и накрая..., бягаме от нея като попарени, защото ни е страх.\nВсъщност, истините са около нас, във нас. Понякога дори и да ги виждаме, не ги осъзнаваме, друг път ги изкривяваме, защото не сме готови за тях... И какво се оказва, цял живот търсим нещо, а когато го открием, склонни сме да го оставим, въпреки всичките положени усилия; само защото ще е трудно и може да не се справим. Но може и да се справим! От неуспеха ли ни е страх? Страхът не ни води никъде. По-добре да се провалим, защото сме опитали, отколкото от страха, че ще се провалим. Всяка истина има цена, която трябва да бъде платена. Ако не си готов да платиш цената, то това не е твоята истина. Много хора искат да бъдат щастливи, богати, известни, да имат перфектно семейство, но не осъзнават отговорностите от всичко това. Светът не е вълшебно кълбо, на което да си пожелаваме желания и да чакаме да се случат. Всъщност много е хубаво да си пожелаваме, но ако сами не работим за тези желания, те ще си останат такива. И ето я истината - искаме нещо, но не ни стиска да си мръднем пръста да го имаме. И все чакаме добрата фея, но тя все не идва и не идва. Все ходи при хората, които така или иначе си имат късмет в живота и във всичо им върви. Що за несправедливост? А несправедливостта си я измисляме ние; защото истината не ни устройва. Все чакаме да ни се паднат ония милиони от лотарията, за да сме богати и безгрижни; да се случи онова вълнувашо пътуване, за да сме щастливи... А перфектното семейство - то вече е мит. О, ма те мъжете...то вече няма нормални мъже! То и нормални жени няма, но съвършенството се крие в това да разшознаеш своя ненормалник сред всичките.\nЕхо, да се осъзнаем! Ама наистина ли го искаме? Ако си лягаме и ставаме с мисълта за нещо, то няма да чакаме лотарията, принца на белия кон или пътуването до Малдивите..., за да бъдем. Не! Ами какво, ако наистина искаме нещо, няма да спим, но ще работим, за да го постигнем. И няма да се страхуваме да платим цената. А цената много рядко е изразена във финикийски знаци. Понякога трябва да пожертваме нещо, да загърбим друго, да направим компромис с трето, но истина ли е това, което искаме, това няма да ни кара да се чувстваме прецакани. Напротив - ще ни мотивира да продължим! И накрая, когато сложим черешката върху тортата, ще си отдъхнем с облекчение: "Струваше си да платя цената!"\nДесертът е най-хубавият завършек на храненето. Затова докато търсите своята истина, мислете за нея като за десерт. Възможно е доста дълго да се борите с основното, докато стигнете до десерта; а ако сте достатъчно прозорливи ще преминете директно към десерта. Всичко е въпрос на лична мотивация. А сега истината - готови ли сте за десерта или ще се задоволите с основното?\nДнес споделям с вас една кратка лекция на един много вдъхновяващ човек - Александър Ненов. Ако имате нужда от мотивация и позивитивизъм, разходете е из сайта му, има какво да научите!\nПубликувано от Katya Kovacheva в 10:30 ч. 0 коментара\nЕтикети: истина, мотивация, позитивизъм, синдом на десерта, страх, успех\nДнес есента ни напомня за себе си. Мрачно и студено е навън, но не и в душата ми. Както често ви казвам, откривам радост във всички малки неща. Та какво по-хубаво от един есенен ден, макар и мрачен. Напълно пододящ е за чаша ароматен билков чай, интересна книга и време за мен. Е, аз няма да го прекарам точно така, но вие може да се възползвате. Или развихрете фантазията си представете си красивите цветове на есента как огряват денят ви и нищо чудно след няколко часа да се покажат и слънчевите лъчи. А дори и да не се покажат, може да се загърнете с мек шал и да излезете на приятна разходка... Улиците са обсипани с причудливи цветове листа, вече и кестените падат и е приказно. И в тази приказка е възможно да се случват вълшебства. Така, че опитайте да станете герой от нея, забавно е :)\nВ тон с днешното време, ще ви стопля с малко есенна декорация. Не крия, че есента ме вдъхновява, но почти никога не мога да изпълня есенните си проекти, така е и тази година. Днес взех малко горски богатства и сътворих един красив есенен венец. Обичам на вратата да има нещо през всеки сезон. Малко шишарки, жълъди, мек и топъл филц и декоративни елементи и вече вратата има нова премяна. А вие вашата киприте ли я?\nПубликувано от Katya Kovacheva в 10:04 ч. 2 коментара\nЕтикети: Декорации, декорация за дома, Есен, есенна декорация, жълъди, калинка, Филц, шишарки


Ремонт на автомобила от разстояние!? Какво измислиха от Mercedes? - Портал Асеновград\nHomeТехнологииРемонт на автомобила от разстояние!? Какво измислиха от Mercedes?\nНовата система за виртуална дистанционна поддръжка на Mercedes-Benz работи съвсем просто. В реално време експерт дистанционно дава съвети на какво да се обърне внимание при диагностициране и ако нещо не е ясно, използвайки специално устройство, той ще „нарисува“ стрелки или диаграма върху диагностицирания автомобил …


Цветята зарадват всеки от нас с красотата си. Техните сортове, форми и цветове не оставят безразлични любителите на тези изящни растения. Хората ги отглеждат в градини и къщи в саксии. Както всички растения, цветята изискват внимание, правилна грижа и размножаване.\nТе могат да се размножават за разширяване на парцела на градинско цветно легло или за продажба. Да, все още можете да печелите пари от цветя.\nОсновният въпрос на тази статия е как да размножавате цветята на лилията. Разгледайте темата по-подробно.\nЛилиите са красиви цветя с много разновидности. Преди засаждането трябва да се запознаете с правилата за засаждане и съхранение. Изберете качествен лук.\nПетдесет и петдесет;\nЗа зимата цветните лехи с цветя трябва да бъдат покрити, за да се предотврати смъртта на луковиците от замръзване.\nЗа да не харчите пари за семена всяка година, научете как сами да размножавате растенията.\nИма 6 известни метода за възпроизвеждане, от които можете да изберете най-подходящия за вас:\nвъзпроизвеждане от луковици;\nвъзпроизвеждане чрез везни;\nКак да размножавате лилии с луковици\nPochkolukovichka не се развива при всички видове лилии. Те растат в аксилите на листата и са готови за прибиране на реколтата в края на цъфтежа. Луковиците, които лесно се отделят от стъблото, се считат за готови за събиране. Те се съхраняват в хладилника през зимата, поръсени са с пясък или дървени стърготини. Можете да сеете в земята веднага, просто не забравяйте да изолирате цветното легло. Pochkolukovichka може да издържи на температури до 30 ° C студ. Те покриват земята с листа, дървени стърготини и слама. Цъфтежът на лилии, отглеждани по този начин, се случва след година.\nКак да отглеждате лилии с люспи\nНе е трудно да се размножават лилиите с люспи. В началото на май, когато се появят кълнове, е необходимо внимателно да изтласкате земята близо до крушката, но не я изкопавайте. Опитайте се да не повредите корените. Отстранете външните люспи. Те не трябва да бъдат повредени или забелязани.\nИзберете здравословно бяло. Обработете луковиците и люспите с разтвор на калиев перманганат - калиев перманганат.\nСлед като поръсете с пепел. Това е всичко, засадете суровините в открита земя и изчакайте цъфтежа за следващата година. Покрийте цветното легло за зимата.\nКак лилиите се размножават чрез резници\nРезниците са рядък метод, използван за размножаване на екзотични видове или растения с дълго развитие и растеж. За размножаването на лилиите чрез резници е необходимо стъбло с пъпки. Нарязва се на парчета, а излишните листа се отстраняват на мястото на всмукване в земята. Засажда се в земята и се полива. Месец по-късно се добива полученият лук - готови суровини.\nКак да размножавате лилиите със семената си\nХибридите най-лесно се размножават чрез семена. Този метод е лесен. Той предпазва растението от болести и дава силно потомство. Методът на семената е икономичен и подходящ за отглеждане на цветя в големи количества, например за бизнес.\nТестисите са готови, когато капсулата стане кафява и напълно суха. Ако семената са влажни, те се поставят върху хартия и се оставят да изсъхнат напълно у дома.\nПреди засаждането в почвата, суровините се покълват у дома. Накиснете се във влажна кърпа, докато се появят кълнове. Сега засадени в разсадници. След появата на листа, засадени в открита земя. Такива разсад не копаят от мястото в продължение на 2 години. На третата година те се трансплантират един от друг на разстояние от малка стъпка, около 20 cm.\nПреди първоначалното засаждане изберете място, където луковиците не са отглеждали през последните години. Такава земя почива и успява да натрупа хранителните вещества, необходими за отглеждане на лилия.\nКак да отглеждате лилия с венчелистчета\nПо време на периода на уплътняване горните листа с основата се счупват. Погребани са в земята и правят оранжерия. За да създадете парников ефект, кутиите са покрити с прилепващ филм или лист стъкло. Кълновете се поливат според нуждите. С течение на времето листата дават корени и образуват луковици. Готовите процеси се засаждат в земята и се изолират. По-добре е да размножавате венчелистчетата с местни растения. Хибридите, донесени от други страни, може да не се вкоренят.\nРазмножаването на луковиците се използва след 4 години след засаждането на лилиите. През това време се образува гнездо под земята - много луковици на едно растение. Те са разделени и седнали отделно.\nЗа да отглеждате здрави и красиви цветя, трябва да ги предпазите от вредители и болести.\nПомислете за вредителите на това растение по-подробно:\nкорен луковичен кърлеж.\nКрекер от лилия оставя растенията без венчелистчета. Червеният бръмбар ги изяжда напълно. В този случай цъфтежът не се случва. Вредителите се събират на ръце като колорадски бръмбар от Колорадо и се смачкват или отровят с пестициди.\nЛицата са насекоми, които предават болести и вредят на здравите растения. Те се бият чрез пръскане със специални разтвори.\nМишки - могат да унищожат всички крушки\nMedvedka изрязва листа и корени, почиствайки територията по такъв начин за снасяне на яйца. Копането на почва или отрова за вредителя ще помогне. Много е трудно да се изведе мечка, която веднъж се е вкоренила. Можете да разпознаете по многобройните норки в градината. Те са особено забележими след дъждове.\nЖицата се грижи за проходите в луковиците на лилията, излагайки растението на гниене и пълна смърт. За борба е необходимо да се намали киселинността на почвата. Освен това слагат стръвта под формата на картофи или цвекло. По принцип се създават неблагоприятни условия за възпроизводството на ларвите.\nЛуковата муха снася яйца върху пъпки, които отпадат, преди дори да има време да оцвети и да цъфти. Унищожаването се извършва чрез отрова.\nАкарите на кореновите крушки изяждат люспите и причиняват гниене. Такова растение забавя растежа и започва да боли.\nЗа да се избегне размножаването и появата на вредители, земята трябва да се копае добре. Добавете алкали за намаляване на киселинността или нитратите. Предварително се запасявайте с отрови, така че при първите признаци на увреждане на растението то да бъде обработено и цветята да не загинат.


2 октомври 2021 | 09:47\nСлавия може да си върне бивш национал. Става въпрос за 30-годишния нападател Радослав Василев. Той е юноша на "белите", откъдето през 2007-а преминава в академията на английския Рединг. После се връща на „Овча купел“ и играе за тима в периода 2010-2016 г. От няколко дни Василев тренира със Славия, но индивидуално, пише "Тема Спорт". Той е почти възстановен от тежката контузия, която получи преди 10 месеца. Радослав скъса връзки в Гърция, докато играеше за Ксанти. Това е негова поредна операция на коленете и определено пред тарана няма да бъде лесно да си намери отбор.\nВасилев премина в Ксанти преди година от Арда Кърджали, където се бе превърнал във водещ реализатор. В края на декември обаче получи тежката травма. Преди Арда носи екипа на Черно море, с който дори стигна до националния отбор. На 9 септември 2018-а донесе домакинската победа на България с 1:0 над Норвегия в Лигата на нациите. У нас е играл още за Септември София и Любимец. През 2017-а рита за кипърския Алки Ороклини. Очаква се в скоро време таранът да започне тренировки с основната група на Славия, С "белите" продължава да се подготвя и Валери Божинов. Треньорът Златомир Загорчич иска да подсили тима си с нападател, но не бърза с двамата. Той иска да види първо какво точно е функционалното им състояние.\n"Харесвах Ради преди, когато играеше за Черно море и Арда. Нека видим в какво състояние е сега и ще преценим. В момента се готви индивидуално, главно във фитнеса. Божинов също продължава да тренира с нас. До зимната пауза едва ли ще вземем някой друг", коментира пред „Тема Спорт“ Загорчич.


BLURBOWN: 03.11.13 - 10.11.13\nСимеон Радев >> Ранни спомени\nВ 1954 г. бяха много потиснат и като размишлявах как мога да освободя духа си от това угнетение, намерих, че най-доброто средство ще бъде да опиша спомените си от моите ранни младини, когато, ученик в Македония и Цариград, живеех с гордостта да казвам, че съм българин, и с радостта, че се уча... Симеон Радев\nРанни спомени в Хеликон\nРанни спомени в Books.bg\nЕтикети: дипломация, История на България, мемоаристика, Политика, Ранни спомени, Симеон Радев, Хеликон, Books.bg\nМони Алмалех >> Архангелите в Библията\nАнализ на ивритските названия на серафими, херувими, офаними и какво се крие зад тях; самите названия са код, който остава непреводим в индоевропейските езици...\nЧрез ивритската езикова картина на света имената дават информация за същността, особеностите и функциите на архангелите. Със същия метод са разгледани и падналите ангели. Приведени са и културологични данни – мнения от библеистиката, юдаизма и християнството, илюстрирани с много примери от Стария и Новия завет за участието на ангелските същества в съдбите на пророци, апостоли, царе, племена и народи.\nАрхангелите в Библията в Хеликон\nАрхангелите в Библията в Books.bg\nПубликувано от RG® в 15:28 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Архангелите в Библията, ислям, мистицизъм, Мони Алмалех, религия, Хеликон, християнство, юдаизъм, Books.bg\nАлбер Камю >> Изгнанието и царството\nБих нарекъл неговия песимизъм „слънчев”, подобно на тъмните петна по слънчевата повърхност. Жан-Пол Сартр\nКамю пресъздава красивите, но сурови пустинни пейзажи на родния си Алжир или дивите, загадъчни джунгли на Бразилия.\nФранцузойка на средна възраст постепенно попада под омаята на Северна Африка, осакатен ренегат полудява поради жестокостта на ближните си, бъчвар наблюдава бавния упадък на занаята си, добросърдечен учител трябва да избере между закона и спасяването на един живот, скромен художник се сблъсква с лицемерието в света на изкуството, френски инженер открива ново семейство в далечна страна...\nИзгнанието и царството в Хеликон\nИзгнанието и царството в Books.bg\nЕтикети: Албер Камю, ветовна скласика, Изгнанието и царството, разкази, съвременна френска литература, Хеликон, Books.bg\nЛюбен Каравелов >> Българи от старо време. Хаджи Ничо\nТакава е човеческата натура! Хората заборавят всичко, даже и угризението на своята собствена совест. Любен Каравелов\nЧудна и необяснима комедия е нашият живот... Случвало ли ви се е, мои мили братя, да се поразмислите някога защо човек живее и що той търси на тоя свят? Погледайте на това същество, което се нарича човек, погледайте сами на себе си, погледайте на човеческите тежки мъки и страдания, на неговите огнени старания и безумни стремления, на неговата любов и ненавист, на неговите страхове и радости, користолюбие самолюбие, надежди, подлости, низкости, великодушие и пр., и пр. и помислете си, че това същество, ако не днес, то утре ще да умре и не ще да остави после себе си ни спомен, ни уважение, ни добро име. Не е ли чудно, като погледаш на тоя червек, който се нарича човек, как се той надува с богатството си, с колата си, с мустаките си, с облеклото си и как той иска да му се кланят другите смъртни в това също време, когато е и сам нищо повече освен милионно нищожество? Колко борби, колко страсти, колко мъки, колко гладуване и жадност, а защо? – Да спечели повече пари, да глоби сиромасите, да убие няколко сиромашки семейства, а после – да стане нищо и никакво, да се изгуби като пара или като паяжина, която плува в сухо време по въздухът, и да не остави никакъв спомен, а може и проклятие. А какви вселени, какви геометрически пространства, какви големи планове и предмети се отражават в мозъкът на нищожният човек, комуто твърде често нашата планета се струва като едно парче кал; а като разгледаш по-натънко работите, то и човекът е такава съща кал, от която се правят и грънците, подниците и кирпичите. Но ако захване човек да си задава повече въпроси „защо и за какво?“, то той ще да иде твърде далеч, напр. той може да попита: „А защо?... Защо са тия планети и комети, тия неподвижни грамади мъртви звезди и тия слънца и месечини със своите мъртви сили и със своето механическо движение? Не за живите същества ли са тия създани? Не за човека ли са тия скопосани? Не за папа Пия, за султанът, за Наполеона, за джелатите и за кръвопийците ли са измайсторисани? Но за какво са тия живи същества? Защо и за какво са тия папи и Наполеони? За какво са балдьовские и битолските просеци? Защо е французкият народ? Защо са турците, чокоите, чорбаджиите?“ – That is the question, мои братя! В природата, казват философите, няма дума защо и за какво, в нея всичките неща са на мястото си и нищо не стои и не живее без цел. Добро! Но кой е в състояние да ми каже отдека произлази човеческата безцелност, низкост, нищожество, подлост и пр.? Аз ще оставя на римският събор, на цариградският синод и на атинският университет да разрешават тия тежки въпроси, защото тям е назначено от самата природа да носят очила, и ще се завзема да реша едно нефилософическо и некосмополитическо, но свое народно питане:\n– Защо и за какво е на светът хаджи Ничо?\nНо преди да захвана да отговарям на това питане, аз трябва да кажа кой е хаджи Ничо и из кой клас на животните той принадлежи по зоологията.\nХаджи Ничо е човек благочестиви, намусени, намръждени, величествени, с една дума, човек чорбаджийствени. Лицето му прилича на пълна месечина, каквато се тя показва на смъртните хора на тринайсетият ден после своето рождение: лице светликаво, лъскаво, мазно и червеникаво, а главното достойнство на това лице е да се потее и зиме, и лете. Но да не помислите, че тоя пот се лее от стъкленият образ на хаджи Нича от физически усилия или от тежки работи. - Не, тоя пот се търкаля по Ничовото лице от рахатлък и от мас. Ничовите очета са подпухнали от лой, веждите му са гъсти, боят му е среден, чувството голямо и валчесто, и въобще всичката негова фигура представляла нещо с и то и щастливо, мазно и доволно, гладко и набито. Подобни хора, както и подобни котараци, можете да видите само в твърде богатите къщи, в манастирските готварници и между докторите и селските чорбаджии. Но твърде често се случва, щото и касапите, по някакви си невидими съдби, имат такива същи физиономии. С една дума, физическите негови красоти се определят твърде просто: махнете му главата и ще да остане една квадратна маса, която е съставена из лой и крехчина.\nХаджи Ничо се смее само тогава, когато е прилично да се смее, т.е. пред своите подчинени той бива важен и ни една жилища на неговото лице не показва евангелическа кротост; пред равните, т.е. пред ония хора, които имат толкова също пари, колкото и той, хаджи Ничо бива весел и сладкообразен. Неговата усмешка има такова свойство, което успива човека и той (човекът) чувствува такова нещо, което прилича на дрямка, подобно усещане се появява у попа или у калугеринът, който, после дългата черковна служба, се връща во своя си и лопне първата чаша ракия; или у тоя човек, който е получил наследство; или, най-после, у писателят, който е можал да напише колко-годе остроумна статийка и да ухапе своят брат. Пред по-силните и пред по-богатите хаджи Ничо е просто на просто мекере; пред тях е той ням като риба и каквото и да говори силният, то хаджията на всичко се съглашава. Например, ако хаджи Ничо отиде при някой консул и консулът му каже, че българите трябва да се преселят на месечината, то Ничо захваща да накарва народът да пътува над облаците, и тежко томува, който каже: „Не бива“ – него Ничо нарича предател, вагабонтин и безумна глава. С една дума, хаджи Ничо е роб на по-силните и по-умните.\nХаджи Ничо е търговец човек, но у него има нещо си, което се нарича чокойско, нотабилско, чорбаджийско, аристократическо, военно и сенаторско. За тия Ничови качества и за неговите физически достойнства той е известен на всичките кабинетни хора и затова политиката е най-голямата храна за неговият ум. Ничо е дотолкова уверен в своите политически способности, щото и сам вече се е уверил, че е роден на тоя свят само и само за големи работи, както Атила беше уверен, че той е назначен от бога да развали светът. Ако Наполеон се разболее, то хаджи Ничо му назначава наследник и определява каква политика трябва да държи тоя наследник, за да може да се удържи на тронът си. Ако Прусия или Англия обяви война на Америка или на Франция, то хаджи Ничо пита:\n– А Росията с кого е?\n– С Прусия – му отговарят.\n– Прусия ще да надвие – говори Ничо и така сладко се ухилва, чегато е той сам на Бисмарково място.\nХаджи Ничо ходи всяка неделя в черкова, но не ходи, защото му се ходи, а да се покаже на светът и да покаже своето величие. Един философ казал: „Аз се не боя от бога, защото не съм направил никакво зло. Молят се богу само ония хора, които са грешни“. Но хаджи Ничо има много грехове, а ако се не моли, то се не моли по други причини.\nХаджи Ничо обича паричките и затова употребява всичките средства само и само да ги добие. Когато един из консулите му казал, че българите трябва да се преселят на месечината, то хаджи Ничо се съгласил с консулът и обещал се да му помага.\n– Хайде да работим – казал консулът.\n– Пари трябват, ваше високоблагородие!\n– Колко пари трябват?\n– По три жълтици за човек.\nПарите били дадени в ръцете на хаджията, който на всеки човек дал по една жълтица, а двете трети били скрити в касата му за черни дни. Ако някой намисли да прави черкова, то хаджи Ничо казва:\n– Хайде да правиме, ама парите да са у мене... Аз давам триста жълтици.\nЧерковата се прави, милостиня се събира, хаджи Ничовото име се чуе, а в касата му капиталът се увеличава от черковните свещи и от процентите на черковните суми.\n– Хайде да направиме училище – говори хаджията, – за да покажеме на светът, че и ние работиме.\n– Хайде – отговарят неговите мекерета и училището се прави повече за хаджийската каса, нежели за народът.\nДа кажем накратко, хаджи Ничо е знаменит човек и затова аз трябва да опиша всичкият негов живот...\nБългари от старо време. Хаджи Ничо в Хеликон\nБългари от старо време. Хаджи Ничо в Books.bg\nЕтикети: Българи от старо време. Хаджи Ничо, българска литературна класика, Любен Каравелов, повести, Хеликон, Books.bg\nДжон Пониатоф >> Проектът „Манхатън“\nВ 5.30 сутринта на 16 юли 1945 година, понеделник, започва атомната ера...\nУсещането за ужас и разкаяние е особено осезателно в последвалите писания на онези, които присъствали на Тринити. Самият Опенхаймер уподобява себе си на Прометей, наказан от Зевс, за това че е дал на хората огъня и сравнява чувствата си с тези на Алфред Нобел, който се е надявал, че като открива динамита, ще сложи край на всички войни. Опенхаймер цитира древноиндийския епос Бхагавад Гита: Сега моето име е Смърт, Разрушител на света...\nПроектът „Манхатън“ в Хеликон\nПроектът „Манхатън“ в Books.bg\nЕтикети: атомна бомба, атомна ера, Джон Пониатоф, наука, Политика, Проектът Манхатън, тайни, Хеликон, Books.bg\nМигел де Унамуно >> Дневник\nИмпресии, фрагментарни текстове, сентенции, съкровени молитви, аналитични разсъждения, критика, есеистични форми...\nУспоредно с чисто персоналните елементи, впрочем твърде оскъдни на брой, напомнящи за автобиографчно-мемоаристичния жанр, Дневника изобилства от библейски цитати, откъси от религиозни текстове, препратки към теолози и философи...\nВсъщност истински личното в този дневник са разсъжденията на автора върху основните теми, които го вълнуват като човек и които са залегнали в цялостното му творчество...\nПубликувано от RG® в 12:15 ч. Няма коментари:\nЕтикети: Автобиография, дневник, есеистика, Мигел де Унамуно, публицистика, Спомени, философска проза, Хеликон, Books.bg\nАнтон Стайков >> Кратка история на българския комикс\nДеветото изкуство в България от края на XIX до началото на XXI век\nОт комичните ленти, повлияни от европейската сатирична преса, през детските поучителни кратки истории жанрът преживява първия си разцвет в годините на Втората световна война, когато всеки ден излиза различен вестник с комикси. След 1944 г. България поема по пътя на социализма, а комиксът се превръща в инструмент за идеологическо възпитание и на деца, и на възрастни. Появяват се римуваните назидателни ленти във вестник „Септемврийче” и сатиричните пропагандни комикси във вестник „Стършел”. През 60-те, 70-те и 80-те години около издателство „Български художник” и култовите списания „Космос”, „Дъга” и „Чуден свят” се създава атмосфера на свободни пластични търсения, която стимулира развитието на комиксовия жанр. Освен поредиците в периодични издания, за първи път се появяват т. нар. романи в картини, а няколко фантастични и патриотични комиксa се публикуват като отделни албуми. В списание „Дъга”, утвърдило се като най-успешната комикс медия у нас, изгряват имената на майсторите на рисунката и разказа Стоян Шиндаров, Христо Кърджилов, Петър Станимиров, Евгений Йорданов, Николай Додов, Димитър Стоянов–Димо, Сотир Гелев, Румен Чаушев и много други...\nКратка история на българския комикс в Хеликон\nКратка история на българския комикс в Books.bg\nЕтикети: Антон Стайков, графичен роман, изкуство, Кратка история на българския комикс, Хеликон, художници, Books.bg\nЖан Жьоне >> Негрите\nВеднъж един актьор ме помоли да напиша пиеса, която да се играе от чернокожи...\nВ „Негрите“ Жьоне отново се занимава с властовите позиции – с доминирането и изначалното неравенство на хората спрямо идентификацията и отношението на обществото спрямо външните белези. Тази драма грешно възприемана като критика на расизма, всъщност представлява трагично разсъждение за същността на човешката природа – групирането и утвърждаването на личностите и групите е нужно, за да могат те да потвърдят знанието за себе си.\nЙерархията се строи върху гърба на „отхвърлените”, които са толкова желани, колкото и мразени – всъщност това е личната тема на Жьоне – за мъчителното, болезнено неприемане от обществото, а по-късно и влюбването в него, защото омразният обект на желания се превръща в любовен. lesbonnes.wordpress.com\nНегрите в Хеликон\nНегрите в Books.bg\nЕтикети: драма, екзистенциализъм, Жан Жьоне, Негрите, световна класика, театър, френска драматургия, Хеликон, Books.bg\nЧарлс Дикенс >> Никълъс Никълби\nКойто някога е бил джентълмен, винаги ще бъде джентълмен. Чарлс Дикенс\nНа пръв поглед не прилича на подходящо за бизнес сделки място, но независимо от всичко, господин Ралф Никълби бе изкарал там много години, без ни най-малкото оплакване в това отношение. Не познаваше никого от околните, нито него го познаваха, при все че имаше репутацията на човек с огромно богатство. Търговците твърдяха, че бил някакъв си адвокат, а останалите съседи смятаха, че бил нещо като генерален агент – като и двете предположения се отличаваха с точността и категоричността, присъща, а и желателна, за всякакви предположения, отнасящи се до чужди дейности...\nНикълъс Никълби в Хеликон\nНикълъс Никълби в Books.bg\nПубликувано от RG® в 11:08 ч. Няма коментари:\nЕтикети: английски роман, бурлеска, Никълъс Никълби, световна класика, фарс, Хеликон, Хумор, Чарлс Дикенс, Books.bg\nАхмед Марашлъ >> Настрадин Ходжа накара света да се смее\nНастрадин Ходжа осмива лекомислието, мързела и хитруването, знае как да се оправи с опаките хора и да накаже наглите и безочливите нахалници, а понякога се надсмива и над собствената си непохватност и неблагоразумие...\nИ в българските приказки много често Хитър Петър и Настрадин Ходжа се срещат и надлъгват.\nТехните приключения са смешни, забавни, но и поучителни. Никога не е излишно да си извадим поука от хорската глупост, стиснатост, хитрост и лукавство.\nА в приказното народно творчество и най-големият умник си намира майстора.\nНастрадин Ходжа накара света да се смее в Хеликон\nНастрадин Ходжа накара света да се смее в Books.bg\nЕтикети: Ахмед Марашлъ, Настрадин Ходжа накара света да се смее, притчи, сатира, фолклор, Хеликон, Хумор, Books.bg\nОрасио Кирога >> Нощ в райската градина\nХора, животни и природа съжителстват в хармония или стълкновение, ала неизменно обречени да съществуват заедно...\nВ това време изтокът започваше да поруменява като ветрило, а хоризонтът изгуби утринната си отчетливост. Милк кръстоса предните си лапи и усети лека болка. Погледна ги, без да помръдва, и накрая реши да ги подуши. Предишния ден беше извадил оттам едно пике и припомняйки си какво бе изстрадал, дълго близа болната си лапа.\nА топлината се засилваше. Въздухът вибрираше на всички страни в тихата околност, която блестеше ослепително заради слънцето и нараняваше погледа...\nНощ в райската градина в Хеликон\nНощ в райската градина в Books.bg\nПубликувано от RG® в 12:46 ч. Няма коментари:\nЕтикети: латиноамериканска литература, магически реализъм, Нощ в райската градина, Орасио Кирога, разкази, Хеликон, Books.bg\nГабриел Хамилтън >> Кръв, кости и масло\nЕдно необичайно пътешествие на Габриел Хамилтън през различните кухни в живота ѝ: селската кухня на детство ѝ; френската, гръцката и турската; бездушието на кетъринга; собствената ѝ кухня в Prune; кухнята на италианската ѝ свекърва...\nБаща ми изобщо не можеше да готви. Тогава той беше сценограф на театрални и търговски представления и имаше ателие за „дизайн и строителство“ в Ламбъртвил – града, където бе израснал и където баща му бил местният лекар. Ние, децата, винаги се натъквахме на хора, които казваха: „Дядо ви изроди и тримата ми синове!“ или „Дядо ви караше кадилак! Една от малкото коли по онова време в Ламбъртвил!“.\nСлед детството си в този малък провинциален град баща ми, най-малкият син, отишъл в колеж и след това – във висше училище за изкуства. Върнал се с мустаци, зелен форд „Мустанг“ и тъмносив костюм и се установил там, в родния си град. През 1964 г. купил старата пързалка за кънки с огромния куполовиден покрив и гигантския дървен под в края на Саут Юниън Стрийт. В тази сграда той основал ателието си, открита работна площ, където можеше да бъде построен, издигнат и боядисан декор, голям колкото носа на кораб, след което да бъде разглобен и откаран в града за товарене. Всяка година, когато му възлагаха да построи декорите за „Ринглинг Брос“, „Барнъм“ и цирк „Бейли“, ние ходехме в ателието след училище, профучавахме покрай платформите на колелца, блъскахме се в краката на пушещите дърводелци и сценични работници от профсъюза, които работеха с триони, платна и бои. Качвахме се и се спускахме по камари от навит черен и син плюш, подредени като в магазин за килими, и топяхме ръцете си във варели, пълни с блестяща боя. Да надникнеш под капака на сто и деветдесет литров варел със сребърна блестяща боя – варел, който двама мъже вкарваха с ръчна количка в стаята за бояджийски материали – и след това да потопиш ръцете си до лакти в него е преживяване, което със сигурност доживот съхранява в сърцето ти представата, че баща ти е най-забавният човек на света.\nПравехме костюмите си за Вси светии от светещ гел, черни театрални плюшени завеси, ленен плат и полиестер. Когато отидохме с татко да видим цирка на „Мадисън Скуеър Гардън“, прекарахме почти цялото време зад кулисите, където се запознахме с Мишу, най-ниския човек в света, и галихме дългите кадифени хоботи на слоновете с накичени глави. Запознахме се с Гюнтер, укротителя на лъвове, възхищавахме се на русата му коса и на силния му загар и се кикотехме като хлапета, каквито всъщност бяхме, на удивителния му задник в електриковосиньото му трико – висок, заоблен и стегнат, като две парчета великденска шунка.\nС печенето на агнетата свързвам предимно баща си, защото той можеше да си го представи и да създаде нужния декор за събитието. Баща ми имаше око за нещата. Можеше да погледне обгърнатите от скеле каменни развалини на Акропола например и без усилие да завърши картината до последния детайл – с какво са облечени хората, какво казват и правят. При вида на рушаща се дорийска колона той си представяше целия град, неговите жители и миризми, плана за сглобяването му и растенията в саксии. Там, където всички останали виждахме единствено пустата, обрасла поляна зад къщата, осеяна с дупки на катерици, през която тече кален плитък поток, и нацепената дървена количка, която почти бях надрастнала, той виждаше своите приятели: художници, учители и касапи, сценографи и руски осветители, капитани на кораби и търговци на железария, всички с чаши в ръка, представяше си как смехът им се извисява над главите ни и след това го поглъща балдахинът от кленови листа; виждаше плачещите върби, ронещи листата си като сълзи над брега на потока; светулки и гайдари, които пристигат през лепкавата лятна влага; огромната яма, в която горят въглища от ябълково дърво, а над тях се пекат четири агнета; миризмата на пушек от изгоряло дърво, която се носи във влажния летен нощен въздух. Наистина. Татко си представяше всичко така романтично.\n— Всички останали правят костите на скелета и се грижат конструкцията да не се разпадне. Аз се занимавам с романтиката – казваше той за цялата си работа.\nМайка ми беше готвачката в кухнята с шестте котлона и мивката с две отделения, където правеше салата от зелен фасул, винегрет от аспержи и маслени сладкиши и броеше купчините картонени чинии с помощта на по-голямата ми сестра – двете правеха „скелета“, както го наричаше баща ми. Обаче той – с дългите бакенбарди и авиаторските слънчеви очила, кутиите цигари „Кемъл“ без филтър и акварелните бои (и заплата на художник) – ни научи да създаваме красота там, където я няма, да бъдем неразумно щедри, да променим поне частичка от света, като просто приготвим малка вечеря за приятелите си. От него научихме как да организираме бляскави събирания.\nСпомням си, че имаше Зимен руски бал, за който баща ми получи кашони, големи колкото хладилници, пълни с изкуствен сняг, доставен от Тексас, и машина за сух лед, която да заскрежи стаите, та обстановката да наподобява сцена от „Доктор Живаго“. На една вечеря за Деня на влюбените той достави стотици еклерови лебеди с малки тестени крила и с шии и човки от резенчета бадем, които при изпичане ставаха черни. Татко ги пусна да плуват по двойки върху „езеро“ от плексиглас с размера на огромно съпружеско легло и със снежни натрупвания от сладкарска захар по бреговете.\n— Лебедите избират партньора си за цял живот – отбеляза той.\nЗа едно събиране на мароканска тема, което родителите ми организираха, баща ми построи миндери от парчета шперплат и ги покри с огромни вълнени одеяла и оранжев велур от ателието. В момента, в който свещите бяха запалени, а електрическите лампи – загасени, цялата къща вече изглеждаше като място, където уважаемите ханъми от харема на велик паша биха се събрали, за да предложат на мъжа си нарове, шамфъстък, а може би и други плътски наслади. Имаше гоблени и килими, натрупани на купчина, висока колкото мен, където възрастните, пийнали вино с подправки и хапнали пай с гълъбово месо, можеха да се излегнат. Помня, че в разгара на купона обикалях оскъдно осветените стаи и наистина усещах духа на епохата – началото на седемдесетте години на двайсети век, – като че ли и тя се бе изтегнала на бутафорното канапе с дълга коса и рокля от макраме, без да забелязва колко е късно и че аз все още съм будна.\nНо печенето на агнешко не беше тематично, нито сложно организирано. Беше обикновено семейно събиране, организирано всяка година, за което беше необходим единствено огън и парче шперплат върху магаре за рязане на дърва, за да се разфасоват агнетата. Палехме огън в нашата плитка яма с дължина около два метра и половина и ширина около метър и осемдесет. Възможно е баща ми да я е изкопавал сам, но ако наоколо се е навъртал шестнайсетгодишен младеж като сина му, най-големия ми брат Джефри, най-вероятно двамата са я изкопавали заедно. Във всеки край на ямата правеха малка стена от блокчета от бетон и пепел, отгоре слагаха тежка дъска и всичко изглеждаше като таблите на огромно легло, върху което ще бъдат поставени дървените пръти с набучените агнета. Агънцата, с кривите им зъби и млечни очи, бяха заклани и приготвени в месарница „Мареска“, а после нанизани на триметровите пръти от ясен, тъй като клоните на ясена са толкова прави, че можеш много лесно да прободеш с тях агне...\nИздателство Гурме ООД\nКръв, кости и масло в Хеликон\nКръв, кости и масло в Books.bg\nЕтикети: биография, Габриел Хамилтън, гурме, Кръв кости и масло, кухня, приключения, Спомени, Хеликон, Books.bg\nТреванян >> Санкцията Айгер\nДжонатан Хемлок е професор по история на изкуството, алпинист и наемник, извършващ „санкции“ за пари, за да попълва колекцията си от картини, купени на черния пазар...\nУличните лампи от ковано желязо на „Сен Доминик” още не бяха станали жертва на загрозяващите града живачни лампи и Уърмуд се забавляваше, като наблюдаваше как сянката му се изплъзва изпод краката и се удължава напред, докато следващата лампа не превземеше властта и не хвърлеше скъсената му сянка зад гърба му. Докато гледаше през рамо, възхитен от този оптичен феномен, се блъсна в поредния стълб.\nКогато се свести, се огледа гневно по улицата, мислено предизвиквайки всеки, който го е видял.\nНякой наистина го беше видял, но Уърмуд не знаеше това, затова хвърли разярен поглед на виновния стълб, изпъна рамене, обръщайки дланите си напред, и пресече улицата към\nКоридорът миришеше успокоително на онази смесица от мухъл, дезинфектант и урина, типична за долнопробните хотели. Според докладите по-късно Уърмуд трябва да бе влязъл между 11:55 и 11:57. Независимо от точното време, можем да бъдем сигурни, че той бе погледнал колко е часът, наслаждавайки се, както винаги, на светещия циферблат на часовника си. Беше чувал, че фосфоресцентният материал, от който са изработени тези циферблати, може да причини рак на кожата, но той смяташе, че компенсира риска, като не пуши. Беше развил навика да поглежда колко е часът винаги, когато се озове на тъмно. Иначе каква би била ползата от светещ циферблат? Може би времето, което отдели да размишлява над това, съставляваше и разликата между 11:55 и 11:57.\nДокато се качваше по мъждиво осветеното стълбище, застлано с влажен, протъркан мокет, той си напомни, че „победителите побеждават”. Духът му обаче спадна, като чу кашлянето от съседната стая. Беше мъчителна, давеща, болезнена кашлица, която се разнасяше цяла нощ. Никога не бе виждал стареца в тази стая, но мразеше кашлицата, от която не можеше да заспи.\nЗастанал пред вратата, той извади дъвката от джоба си и я разгледа. „Вероятно микрофилм. И най-вероятно е скрит между дъвката и хартийката. Където обикновено има смешни картинки.”\nКлючът му завъртя разхлабената ключалка. Когато затвори вратата след себе си, си отдъхна с облекчение. „Няма съмнение – призна той, – победителите...”\nНо мисълта му беше прекъсната в зародиш. Не беше сам в стаята.\nС реакция, която Центърът за обучение би аплодирал, той пъхна дъвката в устата си заедно с хартийката и я преглътна точно в мига, в който тилът му беше размазан. Болката беше наистина много остра, но звукът беше по-ужасен. Нещо като да счупиш стъбло на целина с ръце над ушите си, само че по интимно.\nЧу звука от втория удар съвсем ясно – течно изхрущяване – но за негово учудване не го заболя.\nЗаболя го после. Не виждаше, но знаеше, че прерязват гърлото му. От представата за това потрепери. Надяваше се да не повърне. След това се заловиха със стомаха. Нещо студено влизаше и излизаше от корема му. Старецът в съседната стая кашляше и се давеше. Съзнанието на Уърмуд подгони мисълта, която бе прекъсната от първоначалния му страх.\n„Победителите побеждават”, помисли си той и после умря...\nСанкцията Айгер в Хеликон\nСанкцията Айгер в Books.bg\nЕтикети: бестселър, екшън, Криминале, политически роман, Санкцията Айгер, Треванян, Трилър, филм, Хеликон, Books.bg\nЛюбен Каравелов >> Българи от старо време. Хаджи Н...\nАнтон Стайков >> Кратка история на българския коми...\nАхмед Марашлъ >> Настрадин Ходжа накара света да с...


Гърция ще получи през втората половина на март следващия транш за 5,7 млрд. евро - Новини - econ.bg\nГърция ще получи през втората половина на март следващия транш за 5,7 млрд. евро 0\nМарио Сентено каза, че е в ход окончателният преглед по прилагането на гръцките реформи в рамките на третата спасителна програма, като в същото време се извършва и техническа работа относно възможни нови мерки за облекчаване на дълга\nГърция изпълни всички условия, определени от външните кредитори, за отпускане на нови заеми, като следващият транш от помощта в размер на 5,7 млрд. евро милиарда вероятно ще бъде изплатен през втората половина на март, заяви в петък председателят на Еврогрупата Марио Сентено.\n“Бях информиран, че всички предишни мерки и действия са приключени“, посочи в свое изявление Марио Сентено, цитирано от агенция Ройтерс. Той добави, че Европейският механизъм за стабилност вероятно ще одобри отпускането на новите заеми на Атина, след като приключат националните парламентарни процедури.\n“Това ще проправи пътя за отпускането на първия подтранш от общо 5,7 млрд. евро през втората половина на март“, отбеляза шефът на Еврогрупата.\nМарио Сентено каза, че е в ход окончателният преглед по прилагането на гръцките реформи в рамките на третата спасителна програма, като в същото време се извършва и техническа работа относно възможни нови мерки за облекчаване на дълга.\nдълг заеми еврогрупа Hc Гърция Марио Сентену външни кредитори


7 доказани методи за лечение на болка в долната част на гърба у дома - Лечение\nНеприятните усещания и дискомфорт в долната част на гърба са познати на всеки човек, особено на справедливия секс. Не очаквайте това да мине, дори ако талията е рядка - лечението трябва да се извърши незабавно, като се започне от възможните причини за проблема и съпътстващите симптоми.\nТежко лечение на болки в гърба\nСъществуват доста фактори, които причиняват това заболяване:\nНай-ефективните начини за преодоляване на проблема се затоплят със суха топлина, масаж и редовно физическо обучение. Но синдром на интензивна болка, разбира се, изисква спешни терапии, насочени към елиминиране на симптомите.\nТалията боли - лечение с мехлем\nМедицинският опит показва, че бързият ефект създава такива имена на местни наркотици:\nВсички тези лекарства имат аналгетичен, локален дразнещ ефект и допринасят за облекчаване на клиничните прояви на заболяването.\nБолки в гърба - лечение и хапчета\nДруг метод за консервативна терапия е използването на системни аналгетици и нестероидни противовъзпалителни средства:\nБолката, която не може да се толерира, трябва да се елиминира чрез по-мощни лекарства, предписани от лекар и закупени само по лекарско предписание.\nТалията боли - нокси по време на лечение\nНай-бързият начин да успокоите неприятните усещания е да направите мускулна инжекция. Ефективни лекарства:\nТрябва да се помни, че такива групи медицински продукти имат много странични ефекти и трябва внимателно да проучите инструкциите, преди да изберете лекарство.


Трайното засушаване забави сеитбата на рапица | Agri.BG\nКъм момента над 16 600 дка със зимна маслодайна рапица са засети в област Шумен. Данните са на Областна дирекция „Земеделие“, цитирани от Агенция „Фокус“.\n7 700 дка от тях са в землището на община Върбица, 2 712 дка – в община Каспичан, 1925 дка – в община Хитрино, 1800 дка – в община Венец и 440 дка – във Велики Преслав.\nОколо Шумен с рапица са засети 3 039 дка. За сравнение през предишни години площите с маслодайната култура са били повече, достигайки 17 000 дка.\nСпоред експерти и земеделци сеитбата на рапица се бави заради трайното засушаване. То затруднява добрата подготовка на площите и качествената сеитба.\nДо момента в област Шумен предсеитбена подготовка са минали 228 249 дка, а дълбока оран – 72 627 дка. Падналият вчера сутринта дъжд не е от стопанско значение, твърдят от Областната агенция по земеделие.\nСеитбата на зимната маслодайна рапица започна и в Силистренско, като вече са засети първите 200 дка, съобщава БТА.\nСправка на Областната земеделска дирекция сочи, че в областта е направена предсеитбена подготовка на 167 100 дка и дълбока оран на 106 500 дка.\nЕкспертите припомнят, че през миналата година стопаните са отглеждали над 76 хил. дка с рапица, над 489 хил. дка с пшеница, 39 400 дка с ечемик и над 1700 дка с тритикале.\nрапица маслодайна култура засушаване Шумен Силистра предсеитбена подготовка сеитба


Руски консорциум най-вероятно ще спасява "Левски" - Последни Новини от DNES.BG\nФутболисти, треньори и служители не са взимали пари от началото на годината\n4 май 2021 19:58, Анисия Иванова\nРуски консорциум най-вероятно ще налива пари в "Левски". Мощната фирма е същата, която чрез Благой Георгиев искаше да закупи „Вардар“ (Скопие) преди година. Сега бившият национал е направил връзката между клуба и спонсорите. Именно това е големият инвеститор, за който собственикът на „Левски“ Наско Сираков призна в навечерието на Великден.\nКой точно е консорциумът, доведен от бившия национал на „Герена“, трябва да се разбере в близките дни. Очаква се и реакцията на феновете след официалното му обявяване от страна на Сираков, пише "България Днес“.\nОще по темата: футболЛевскируски консорциум\n88 преди 5 дни\nДа Да , ама ....\nGancho преди 5 дни\nХайде...кога отваря перачницата на мангизи?\nМорал и спорт... Тоя първо е воювал срещу федералните власти на страната на баща си, после отишъл на тяхна страна. И от тоя Левски чака пари...\nNo Coment преди 5 дни\nТомас Лафчис ....Майкъл Чорни.....дълбоки и стари следи водят към ,,матушката''. И то само за някакво махленско тимче от София.Правете си сметка за какво говорим при партиите и държавните ни институции.От тези оттърване нема.\nантизападопоклонник преди 5 дни\nАйде сега някой американофил да обяснява как така консорциум от бедната и пропаднала Русия, където минималната работна заплата е 2 пъти по-ниска от тази в България, ще спонсорира Левски? Къде са богатите западняци, къде са Дънди Прешъс Металс, къде са Алстом, Алкател и т.н.?\nВероятно, най-вероятно, по-вероятно. Калко да е вероятно?\nНяма спасение от руските такива, защото руснаци спасяват изпадналата билгарска футболна легенда. Руснаци подават ръка и спасяват отбора на Виликия Гунди.\nПоради каква причина не идва помощ от твоите съюзници от ес или нато? Къде е прословутата и често прокламирана атлантическа солидарност? Къде е СополонПаси да доведе богатите атлантици?\nМай България е нужна на пиндостанските атлантици само за плацдарм, доене и рекет?\nПената от Мировяне преди 6 дни\nЕ те милиционерите са си от БКП и КПСС\nsofeto преди 6 дни\nВ БГ няма спасение от руските "гниди"!\nАпостола преди 6 дни\nТия софийски мислители така и не се отскубнаха от руската държава - мафия.По-добре да са в б група отколкото да са с петното на връзки с мафията.Толкова ли нищо не научиха от случая с Батков?!!\nБаширов и Петров като какви ще играят ?\nАй ся че не са земали пари...Туй да го разправят на шапката ми дет я нямам.\nПращайте Тити да чака спонсорите на летището.\nЛани нали така чакаше зеления хайвер от Дубай.\nМишо преди 6 дни\nЯде пак шпионски скандал!\nЧеченци - собственици на Левски?\nПо-известни преди в България като черкези ,традиционен занаят - грабеж.\nРУСКИ КОНСОРЦИУМ ЕФБЕТ :D\nЗДРАВЕЙ БОЖКОВ :D\nБОЖКОВ ПРЕДУПРЕЖДАВА ФЕНОВЕТЕ НА ЛЕВСКИ, ЧЕ АКО НЕ ГЛАСУВАТ ПРОТИВ БОРИСОВ НА ПРЕДСТОЯЩИТЕ ИЗБОРИ ЩЕ ИМА ТЕЖКИ ПОСЛЕДСТВИЯ ЗА КЛУБА!\n"Руски консорциум"...нищо друго не се очаква освен провал и неустойки...\nОткакто Тити и Раев са соПственици всяка седмица слушаме как идват спасителите.\nА всъщност той е един, ама малко го понабиха и другарчето му не е на власт вече.\nСАМО ЛЕВСКИ ДОЛУ ЦСКА И БСП


И мнозина разстлаха дрехите си по пътя, а други - клони, като ги сечаха от дърветата.\nСлушай Марк 11:8\nДруги преводи на Марк 11:8:\nМного хора постилаха връхните си дрехи на пътя му, други слагаха пред него клонките, които бяха счупили в полето, и ги постилаха на пътя.\nИ мнозина постилаха дрехите си по пътя, а други - клони, като ги сечаха от полята.\nИ мнозина постилаха дрехите си по пътя, а други - клони, като ги сечаха от дърветата.\nА мнозина постилаха дрехите си по пътя; други пък сечеха клони от дърветата и постилаха по пътя.\nИ мнозина постлаха дрехите си по пътя; други пак режеха клоне от дърветата и постилаха по пътят.


6 въпроса, които е добре да задаваме на детето си всеки ден - Roditel.bg - Списание Родител\nНачало » Дете » Възпитание » 6 въпроса, които е добре да задаваме на детето си всеки ден\nпубликувано на 02.02.2016 от Roditel.BG\nВ забързаното си ежедневие родителите са толкова загрижени в това да заведат детето навреме на градина или училище, да го вземат за поредния урок по танци или английски, да приготвят вечерята, да проверят дали си е написало домашните. И сякаш не остава време за един истински и пълноценен разговор – в който да си кажем кой какво е правил днес, как се чувства, случило ли се е нещо вълнуващо. А за децата тази форма на общуване е толкова важна и необходима, тя е начинът да създадат здрава и трайна връзка със своето семейство. Помислете си кога за последен път сте разговаряли с детето си и не забравяйте по-честичко да задавате някой от тези 6 важни въпроса:\nАко сте по цял ден на работа, а детето ви е на детска градина или училище, е много важно да споделяте какво се е случило на всеки от вас през изминалия ден. Покажете, че това, което е правило детето, ви вълнува и интересува. Важно е то да не се чувства на разпит и да споделя с удоволствие, а това става като демонстрирате интерес и загриженост, без да търсите повод да критикувате. Ако детето ви е получило слаба оценка, накарайте детето да споделя, за да видите къде е проблемът и да го отстраните заедно.\n2. Как се чувстваш?\nДецата са изтъкани от чувства и емоции, точно както нас – възрастните. Не пренебрегвайте тяхната емоционалност и винаги питайте детето как е – дали нещо не го тревожи, какво го вълнува. Някои родители смятат, че „привилегията” да говорят за чувства се пада само на възрастните и ако се съобразяват твърде много с детските емоции, това ще доведе до разглезване. Истината обаче е, че ако вашият син или дъщеря усещат, че могат да ви имат доверие, ще са много по-склонни да споделят и това умение ще се запази и в зряла възраст.\n3. Искаш ли да поиграем заедно?\nЕдно дете е по-склонно да каже „хайде да играем”, отколкото „хайде да прекараме известно време заедно”. Чрез играта малчуганите изразяват дълбоки чувства, пресъздават преживяното, развиват своите умения за общуване. Не чакайте детето да ви се моли да поиграете на топка, да покарате колело или да подреждате пъзел. Вместо това, го попитайте дали няма желание да се позабавлявате заедно чрез игри.\n4. Имаш ли нужда от помощта ми?\nВместо да се впускате да правите разни неща вместо детето си, попитайте го дали няма нужда от помощта ви. Ако например пише домашните си и се затруднява, попитайте го дали може да помогнете, но не пишете домашните вместо него. Нека то вижда във ваше лице помощник, а не заместник. Ако сте заети с работа, оставете я за малко и обърнете внимание на това, което детето прави. Нека то знае, че може да намери подкрепа във ваше лице и в същото време, че вярвате в способността му да се справи само.\n5. Какво правят приятелите ти?\nИнтересувайте се от това ,което вълнува детето ви, в това число и от неговите приятели. От една страна по този начин то ще вижда, че цените хората, на които то държи. От друга – ще можете да научавате, ако се случва нещо нередно или вашият син или дъщеря се е включило в не до там подходяща компания. Ако детето ви е поканило приятели на гости, постарайте се да бъдете учтиви и да накарате хлапето ви да се чувства комфортно във ваше присъствие.\n6. Какво мислиш за….?\nДори и да не ви е чак толкова важно мнението на вашето дете по някой въпрос, питайте го какво мисли – например „Какво мислиш за този филм”, „Какво е мнението ти за постъпката на…”, „Харесва ли ти тази идея?” и т.н. Важно е да започнете да искате мнението на детето още от съвсем ранна възраст, в момента, в който то е в състояние да комуникира и говорните му умения позволяват това. Наглед незначителни въпроси като „Харесва ли ти тази блуза”, „Какво предпочиташ – сок от ябълка или сок от портокал”, всъщност развиват у него важни умения като способност за взимане на решения, самостоятелност и увереност.\n5 силни спомена, които децата винаги ще пазят за родителите си\nВръзка дете родител\nВъпроси които да задаваме на детето си\nКомуникация дете родител


Съдът награди ученици, написали есета за конституцията | Mirogled\nСъдът награди ученици, написали есета за конституцията\n16 апр. 2018, 17:41\nВ Деня на Българската Конституция и професионален празник на юриста и на съдебния служител, в Административен съд – Перник за поредна година се проведе инициативата Ден на отворените врати.\nГости на съдебната институция бяха ученици от IVб и IVв клас на ОУ „Иван Рилски“ град Перник, които изгледаха филм за създаването на Търновската конституция и се запознаха с основните начала в българската Конституция. Всяко дете получи брошура за своите права съгласно Конвенцията на ООН за правата на детето, адаптирана за тяхната възраст.\nПрисъдени са и две поощрителни награди на Силвия Борисова, ученичка от X клас на СУРИЧЕ „Д-р Петър Берон“ и на Александър Атанасов, ученик от Xа клас на ПМИ „Христо Смирненски“, които получиха флашпамети и книги.\nУченици от X клас на СУРИЧЕ „Д-р Петър Берон“ участваха в информационна обиколка на Административен съд – Перник, като се запознаха с функционирането на отделните служби и присъстваха на обработване на документи в Служба Регистратура. Председателят на съда прие в кабинета си младите хора, където разговаря с тях за естеството на работата си като административен съдия и като административен ръководител, демонстрирано бе как се докладват и насрочват дела.\n0 коментара за “Съдът награди ученици, написали есета за конституцията”


7 362 32 682 193\nМилена завършва ЕГ „Проф. д-р Асен Златаров“, гр. Велико Търново с профил „Френски и испански език“. По-късно решава да продължи образованието си във ВТУ „Св. Св. Кирил и Методий“, специалност „Връзки с обществеността“. Тази специалност обаче за кратко задържа вниманието й и след края на втори курс решава да се отдаде на пътувания в страната и чужбина, също и на музиката, с която се занимава и до днес.\nУверена напълно в достоверността на поговорката „Езиците са ключ към много врати“ и след известно странстване в търсене на призванието си, решава да се отдаде на единствената до този момент истинска своя страст – испанския език. В момента е студент по специалност “Начална училищна педагогика и испански език“ отново във ВТУ и се чувства наистина в свои води. „В тази връзка Уча.се ме кара да чувствам, че вървя по пътя на мечтите си“, споделя Милена с екипа.\nОще от първия момент, в който качих първите видеа, признавам, нямах търпение да видя реакцията на ученици, студенти и учители. Бях толкова изненадана от броя на коментарите, които невероятно много ме зарадваха, защото видях колко много хора споделят любовта ми към езика.\nЦелият сайт е изграден с толкова любов и внимание и това стимулира не само тези, които го посещават, а и самите създатели на уроците да бъдат по-добри. Една среда, която вдъхновява и получава вдъхновение от всички, които я оценяват.\nВ училище ни учат на много неща, но истината е, че ние не можем да запомним всичко. Аз мисля, че важните уроци от живота се научават със самия него – практиката води след себе си знанията. Тогава казваме, че имаме опит.\nМатематиката много ме затрудняваше и ми се струваше просто скучна. Когато се появи геометрията обаче, започна да става интересно. А и преподавателката толкова се стараеше, че нямаше как да не я заобичаш.\nОпределено би трябвало да са толерантността и търпението, защото всички, които живеем заедно на тази земя имаме равни права, които трябва да бъдат зачитани, а за да се разберем един друг, винаги е нужно търпение\nВенета Костова Учител по история\nБлаговеста Гладнишка Учител по физика\nКарамфилка Патинова Учител по физика\nАлександра Панайотова Начален учител\nСтефка Иванова Аниматор\nЙоланта Петрова Програмист\nНия Велева Аудио и видео монтажист\nВладислава Николова Маркетинг специалист\nМария Стойкова Маркетинг специалист\nДаниел Пенев Маркетинг специалист\nМария Буровска Офис асистент


ЗАЩО ПАТЛАДЖАНИТЕ СТАВАТ ЗЕЛЕНИ: КАКВО ДА СЕ ПРАВИ И МОГАТ ЛИ ДА СЕ ЯДАТ? - ЗЕЛЕНЧУКОВА ГРАДИНА - 2022\nЗащо патладжаните стават зелени и могат ли да се ядат?\nВажно е патладжанът да се събира навреме от лехите през периода на техническа зрялост. Презрелите плодове на тази култура могат да променят цвета си и да започнат да са много горчиви. Научаваме какво да правим, ако зрелите патладжани станат зелени и дали могат да се ядат, как да предотвратим това.\nЗнаете ли Има сортове патладжан, в които соланинът просто не се натрупва. На първо място, това са сортове с бяла кора. Има сортове с обичайната тъмно лилава кора (Алексеевски, Люляк, Банан, Моряк) - те имат нежна бяла плът и тънка кора. Липсват горчивина и не променят цвета си, когато са обрасли, няма зелен цвят на плода на опашката.\nЗащо узрелите патладжани стават зелени?\nПатладжанът, подобно на всички култури от нощник, може да натрупа токсичния алкалоид соланин. Именно този алкалоид им придава вкус на горчивина. При младите плодове съдържанието му е толерантно и напълно приемливо, но когато презреят, те започват силно да се горчи и да променят цвета си в зелен, жълт или кафяв. Пулпът вътре става кафяв, а семената стават узрели и също потъмняват. Трябва да се отбележи, че има разновидности на патладжан със зеленикави тонове на кожата на зрелост.\nТе са популярни в Азия, но имаме и например сорта Изумруд, който има зелена или белезникава кора и кремаво бяла плът, която не е горчива и има аромат на гъби. И понякога патладжаните не стават сини поради факта, че развитието им се инхибира от излишък от азот или плодовете изсветляват и не побеляват поради липса на светлина.\nЗнаете ли Повишените дози соланин могат да се намерят в картофи, които са покълнали или позеленили на слънце. Най-вече той е концентриран в кълнове и кожа. В неузрелите домати има и вреден алкалоид, но когато поникнат и започнат да променят цвета си, тогава те могат да се използват за прибиране на реколтата.\nКакво да направите и възможно ли е да ядете такъв патладжан?\nСилно обраслите зелени плодове могат да се оставят върху семената. От тях най-добре е да изберете най-големите и красиви екземпляри за семе. Необходимо е да изчакате, докато корите върху избраните плодове започнат да изсъхват, да ги откъснете и да ги поставите на тъмно място. След 1-2 седмици семената най-накрая ще узреят и те могат да бъдат събрани. Невъзможно е да се ядат озеленените обрасли плодове в храна, ако предварително не премахнете вредния алкалоид и е напълно възможно да го премахнете.\nПри отравяне със соланин се наблюдават гадене, повръщане, болки в стомаха, мигрена, треска, диария, дезориентация. Тогава е необходимо да изплакнете стомаха и да вземете сорбенти (бели въглища, Enterasgel). Ако се наблюдават заплашителни симптоми (загуба на съзнание, спазми, сърцебиене), тогава е необходима незабавна медицинска помощ. При постоянна консумация на малки дози могат да се наблюдават кожни обриви, язви в устата и нарушения на съня.\nВажно! Кожата от зелени плодове трябва да бъде отрязана.\nСледните манипулации значително намаляват концентрацията на соланин:\nНарежете патладжана (кубчета, кръгчета, кубчета) и поръсете със сол. Оставете за 30-60 минути, за да остави сока да тече. След това изцедете сока и измийте филийките няколко пъти с вода, като измиете едри семена, сложете в гевгир и изцедете.\nПарчетата се накисват в подсолена вода (1 с. Л. Сол на 1 л. Вода) за 30 минути и след това се прецеждат.\nПлодовете се бланшират за 5 минути. с тихо кипене. След това не само горчивината отминава, но и кожата се отстранява лесно.\nАко семената са малки, а патладжаните са горчиви, тогава е достатъчно да ги поръсите със сол за 30 минути и след това да изцедите.\nКак да предотвратите зелен патладжан?\nЗа да не сините да променят цвета си поради прераста, те трябва да се събират навреме - по време на техническа зрялост. Най-добре е да събирате млади, донякъде незрели патладжани с тънки кори и неоформени семена. Техническата зрялост може лесно да се определи чрез докосване директно върху храста - трябва да натиснете плода с пръст.\nВажно! Нерасналите патладжани също могат да бъдат горчиви - при сухо време, когато има липса на поливане, соланинът се натрупва силно в тях.\nАко се образува малка вдлъбнатина, която изчезна в рамките на няколко секунди, тогава те вече могат да бъдат събрани, и ако при натискане няма оставена следа, тогава е необходимо да се изчака узряването. Ако вдлъбнатината е твърде дълбока и не е изчезнала, тогава това е презрял зеленчук и трябва да се остави върху семената или да се обработи, за да се намали соланинът. При такъв плод блясъкът от кората изчезва.\nПолезни съвети за отглеждане на патладжан\nЕкспертите дават такива полезни препоръки за отглеждането на сини:\nЗа да засадите патладжан, трябва да изберете място, което е достатъчно осветено и защитено от пориви на вятъра.\nЗасаждането не може да се сгъсти и понякога има смисъл да се премахват листа, които засенчват цветя и плодове.\nТрябва да се наблюдава въртене на културите. Не бива да засаждате тази растителна култура на сайт, където предшествениците са били тютюн, домати, картофи и патладжани.\nЗа да увеличите добива на тези зеленчуци, почвата трябва да бъде добре оплодена преди засаждането. За тази цел най-подходящи са органичните торове - червей, птичи изхвърляния или хумус. Ако почвата е кисела, тогава за да намалите киселинността, трябва да използвате доломитово брашно със скорост 2 супени лъжици. супени лъжици на 1 м².\nВъв всяка дупка за засаждане се препоръчва да се хвърли шепа дървесна пепел или да се излее разтвор на манган със скорост 1, 5 литра на 1 растение.\nРазсадът се засажда, когато почвата се затопли до + 15 ° C, а температурата на въздуха достигне + 18 ° C.\nТрябва да се полива под корена с топла вода поне веднъж на 7 дни. По време на плододаването поливането трябва да се увеличи до 2 пъти за 7 дни, а при горещо време на всеки 2-3 дни. След напояване или дъжд е необходимо да се разхлабва почвата и да се премахва редовно тревната трева.\nЗа да се получи висок добив, трябва да се прави през целия вегетационен период на храненето поне 3-4 пъти. Първото приложение на тора се извършва 2-3 седмици след засаждането. За тази цел се използват сложни превръзки от типа "Разтвор", "Кемира". По време на узряване на плодовете е по-добре да се използват азотсъдържащи торове (умерено) и фосфати. По време на плододаването е полезно да поръсите леглата с дървесна пепел.\nЗа подобряване на цъфтежа и образуването на яйчниците, храстите могат да бъдат третирани с борна киселина със скорост 2 g на 10 л кофа топла вода.\nЩе ви е интересно да знаете какво да правите, ако патладжанът изсъхне.\nОзеленяването на плодовете може да показва свръхрастеж на патладжана и наличието на повишено количество от токсичния алкалоид на соланин. В този случай плодовете трябва да бъдат обработени правилно, за да се намали нивото им, в противен случай консумацията им може да причини отравяне.


Дани Уелбек нокаутира Юнайтед\nАрсенал победи Манчестър Юнайтед с 2:1 на "Олд Трафорд" в голямото дерби от 1/4-финалите на турнира за Купата на Англия. "Топчиите" триумфираха срещу един от най-големите си съперници с попадения на Начо Монреал и бившия нападател на "червените дяволи" Дани Уелбек, който напусна тима преди началото на сезона.\nАнглийският национал донесе успеха на лондочани в 62-ата минута след кошмарна грешка на Антонио Валенсия. За Юнайтед се разписа Уейн Рууни, който изравни в средата на първото полувреме. От 77-ата минута домакините играха с човек по-малко, след като недоволен от решение на рефера Майкъл Оливър, Анхел ди Мария си позволи да го дръпне и видя червения цвят.


Протести в страната: България трябва да е миротворец. Една майка не дава оръжие на по-слабото си дете - Общество\nПротести в страната: България трябва да е миротворец. Една майка не дава оръжие на по-слабото си дете\nOFFNews Последна промяна на 03 май 2022 в 21:36 2663 10\nВ три големи български града - София, Пловдив, Варна, както и други населени места се проведоха демонстрации за ненамеса във войната в Украйна в рамките на инициативата "Общобългарски поход за мир и неутралитет".\nСтотици граждани в столицата се събраха на площад "Народно събрание", където с тъпани и гайди започна походът за мир и неутралитет. Почти всеки участник развя българския трибагреник. Паметникът на Цар Освободител също беше обвит с българското знаме, съобщи БНР.\nГражданите се обявиха категорично за това, че България не трябва да е страна във военния конфликт в Украйна, да не се дава оръжие или военна помощ на Киев.\nСпоред демонстрантите България трябва да бъде миротворец - дала е християнството и на Русия, и на Украйна. Тя е майка и на Русия, и на Украйна. Само една държава, която пази неутралитет, може да види обективно и да разбере двете страни на конфликта. "Една майка не дава оръжие на по-слабото си дете, когато двете деца се бият, тя ги разтървава", коментира протестиращ на площада.\nКазусът с изпращането на военна помощ за Киев се обсъжда от управляващата коалиция в момента. А за утре е насрочена друга - контрапротестна проява, която ще настоява депутатите да вземат решение за предоставяне на оръжие за Украйна.\nВарна демонстрации миротворец оръжие Пловдив разтърве Русия София Украйна\n29.05 2022 в 15:27\nДа, една майка не дава оръжие на по-слабото си дете, а го остава да го пребие до смърт по-голямото, особено когато тази майка всъщност е мащеха на второто дете.\n04.05 2022 в 02:52\n"...да види обективно и да разбере двете страни на конфликта"\nНяма две истини. Няма две страни на конфликта когато едната страна напада другата и иска да я унищожава.\nКаква е била другата страна на конфликта в Освиенцим?\n04.05 2022 в 02:10\nА Русия знае ли, че сме ѝ майка?\n03.05 2022 в 23:57\nА едно време цирк Балкански имаше нормали клоуни, сега е заприличал на нищо\nДнес се мотах по Пловдив и попаднах на около 50 от тези. Ходиха напред назад по един булевард и от време на време някой казваше оставка. Български знамена, и такива с лъвче - нямаше руски. Трима полицаи вяло ги "пазиха", спряха трафика за това 30 секунди да пресекат. Скучно.\nНаправи ми впечатление обаче, че на не една и две стени около Капана има нарисувано Z със спрей. Патреоти.\n03.05 2022 в 23:35\nПП.Другия път да отидат на площад Гарибалди...за да изглеждат повече, де.\n03.05 2022 в 23:33\nАма бая народ са се събрали като гледам. Има за един файтон.\n03.05 2022 в 23:12\nДа не се бъркат с полезните такива. Тия са безполезни идиоти\n03.05 2022 в 22:10\nПреброяване на идиотите.\n03.05 2022 в 21:58\nГолям зор ще да е било да ги кандърдисат да не рязвяват руското знаме.


05-01-2020 08:29 | Николай Драганов\nТимът на България в състав Григор Димитров и Александър Лазаров допусна поражение в мача на двойки срещу Молдова на ATP Cup, след като по-рано си бяхме осигурили крайната победа след две победи на единично.\nДимитров и Лазаров загубиха третия мач от молдовската двойка Раду Албот и Александър Козбинов след 6:4, 7:6(4) в отделните части, което оформи крайния резултат от този сблъсък - 2:1 победи за България. Със същия резултат страната ни надигра Великобритания в първи кръг.\nВ началото на деня Димитър Кузманов надигра Козбинов с 2:0 сета, а със същия резултат първата ни ракета Димитров се справи с лидера на молдовците на Албот. При двойките обаче нашите така и не намериха отговор на отличния сервис на съперниците, които вкараха в игра близо 80% от първите си начални удари и това се оказа решаващо за успеха им.\nВъв вторник „лъвовете“ ще се изправят срещу Белгия и при успех ще си гарантират място сред най-добрите 8 в света.


лайфстайл Шест идеи за нестандартни подаръци\nАко търсите оригинален и запомнящ се подарък за роднина, приятел, колега или бизнес партньор, разгледайте предложенията на фирма "Зографови"\nПразниците обикновено значат срещи с близки хора, поклон пред традициите, трескаво пазаруване, богата трапеза, радостно опиянение, усмихнати мигове... и много подаръци.\nНезависимо дали отбелязваме официална дата от календара, например имен ден, професионален празник (да кажем Никулден, когато празнуват банкери, моряци и рибари) или личен повод като нов дом, рожден ден, юбилей, годишнина от сватбата или пенсиониране, често ни се налага да подсилим празничната еуфория с подарък.\nТогава се започва едно дирене онлайн, едно ровене по сайтове, едни обиколки по магазините... докато накрая поднесем заветното пакетче, опаковано с панделка - и получим търсения ефект, с благодарности.\nРазбира се, понякога се случва да забравим или да отложим търсенето за последния момент, а резултатът нерядко е подарък, който е купен набързо, от първия "бутик" за сувенири.\nСпонтанността обаче невинаги е нещо положително - особено ако искате да зарадвате някой специален човек: близък, приятел, колега или бизнес партньор. В такива случаи, особено ако подаръкът е колективен, тенденцията е към повече оригиналност, с персонално посвещение, с висока стойност, но и голяма трайност, например изделия от благороден метал или нещо, изготвено по поръчка.\nВиж още: Да създаваш неща, които да те надживеят - интервю с Любомир Зографов\nОсвен това в сезона на подаръците може да ни се наложи да търсим много повече от един подходящ подарък. Но макар че пазарът е наводнен с какви ли не стоки, качеството им може да се окаже разочароващо...\nЕто няколко предложения от каталога за подаръци на фирма "Зографови", където са разработили гама от уникални артикули, например:\n- Сребърни чаши\nС изящен силует и фина изработка, изискана форма и благородно съдържание, сребърните чаши са не само стойностна вещ, която ще краси дома или офиса. Всеизвестно е, че среброто има антибактериално въздействие върху човешкия организъм и способност да пречиства водата за пиене.\nПриборите и посудата от този благороден метал са практически вечни и остават за спомен на следващите поколения. Освен това самият материал, от който са изработени, е сам по себе си инвестиция.\nИменно затова сребърните чаши са изборът, който човек прави за най-близките си хора.\n- Чаши от дърво и метал\nЗа уиски или за вино, чашите, съчетали дърво и метал, са абсолютен уникат, който няма аналог в света, изтъкват майсторите на оригиналните изделия с марка "Зографови", където единствено може да се поръча такъв оригинален сувенир. Подобен подарък, опакован подобаващо, прави впечатление и се помни дълго.\nОнези, които са отпивали питието си от такава чаша, могат да потвърдят, че комбинацията "метал-дърво" създава усещане за топлина, уют, приятна и задушевна обстановка. Не е за пренебрегване и фактът, че използваната суровина действа като изолатор и запазва температурата на напитката.\n- Съдове с благородно покритие\nГолемите комплекти от няколко съда са за случаите, когато искате да поднесете внушителен подарък, например сватбен. Ефектният сервиз се откроява сред останалите подаръци и обикновено се избира, ако искате да бъдете забелязан или да направите силно впечатление.\n"Зографови" предлагат комплекти, които комбинират според желанието на клиента. Примерните варианти са: две или повече чаши, чаши с кана, чаши с бутилка - вино, ракия, уиски или друг отлежал алкохол,\nНе на последно място значение има и достъпната им цена.\n- Реплики на съкровища\nРепликите на съкровища са подходящи за особено специални поводи, например юбилеи. Сред потенциалните им получатели могат да са хора с интереси в областта на културата, историята и археологията или чуждестранни партньори, които искат да отнесат със себе си спомен от България.\nОсобено подходящи са за представителни цели и протоколни подаръци. Всяка реплика се придружава със сертификат, в който е описана подробна информация за оригинала, с кратка история на находката и къде може да се види днес.\nТе също могат да се комбинират в комплекти, например кана и фиала, фиала и маска и т.н.\n- Ваучери за подарък\nГолемият избор между модели, материали и цветове създават известни колебания при избора на подарък, но подаръчните ваучери, които дават свобода на избора, навлизат все повече и на българския пазар.\nЗатова ако сте взели решение за нестандартен подарък, но изпитвате съмнения дали вкусовете ви съвпадат или просто се притеснявате какво точно би харесал получателят, "Зографови" ви предоставят възможност да му направите подарък по негов вкус.\nПритежателят на ваучер за подарък има уникален шанс да си избере продукт от каталога на фирмата за фиксираната сума - или да вземе нещо на по-висока стойност, като доплати, за да покрие разликата.\n- Изделия, изработени по поръчка\nВ тези случаи е необходимо само време, тъй като срокът за изработване обикновено е по-дълъг, обясняват от "Зографови". Ако обаче се спрете на такъв подарък достатъчно отрано, идеите са много, а възможностите - големи.\nРедактор Нели Димитрова 23 октомври 2018, 12:34\nРъст на заплатите, но и на разходите за …


Комплект от 6 бр. топки за окачване на елха, декорирани с брокат сувенири,подаръци,склад на едро,сувенири на складови цени,търговия на едро,моливници,касички,часовници,животни,икони,свещи и свещници,свещи,статуетки,сувенири от дърво\nКомплект от 6 бр. топки за окачване на елха, декорирани с брокат. Изработени от PVC материал. Диаметър: 8см. Предлагат се в кутийка от PVC.\nКод на продукта : 41851\nПодаръци за Коледа и декорация Коледна украса Топки за елха Коледа\nБомбе с надпис България - черно\nБомбе с надпис България - черно. Размери на основата: 21 х16см...\nСувенирно малко портмоне от изкуствена кожа с изобразени: забележителности от Варна, рози\nСувенирно малко портмоне от изкуствена кожа с изобразени: забележителности от Варна, рози. Надпис - ..\nподарък за РакОригинален подарък за зодия Рак. Чашата е декорирана със знака на Рака и датите му. Чу..\nКлючодържател във формата на автомобилна гума - BMW\nКлючодържател във формата на автомобилна гума - BMW. Предлага се в кутийка. Размери: диаметър на гум..\nСувенирни метални ключодържатели - 2бр. - сърце от две части. Предлагат се в целофанена опаковка...\nМетален аксесоар за гривна с формата на пеперуда, инкрустиран с малки, бели камъчета\nМетален аксесоар за гривна с формата на пеперуда, инкрустиран с малки, бели камъчета. Размери - в/ш ..


„Междузвездни войни: Силата се пробужда”. И я пробужда жена! Естествено! - LadyZone.bg\nПърви отзиви за седмата част на филма. От жена. Естествено!\nЗапочвам с това, че може би съм една от малкото, които не са фенове на сагата „Междузвездни войни”. Не познавам и героите в детайли и когато говоря за тях, все едно треньорът Димитър Пенев изброява играчите в националния ни отбор в мач с Албания – „Ония двамата, оня третия, Жоро вратаря”, но аз говоря за Онзи, който диша тежко, Косматото нещо, роботчето, Този, който бърка реда на думите и мацката от секси фантазиите на Рос от „Приятели”*. Гледала съм всички епизоди, разбира се, защото, както казва Боби Лазаров – „Не си гледал „Междузвездни войни”!? Ти на коя планета живееш?”\nПробуждането във филма започва от щурмовака клонинг FN2187, който „чува будилника” по време на битка. Разбира се, Джордж Лукас никакви часовници не е сложил да звънят във филма, но пробуждането може да се случи и по много други начини.\nПървият ред се пропуква. Пробуденият FN2187 получава свое име – Фин (чудесна актьорска игра на Джон Бойега), и ясно осъзнава, че иска да прави нещата правилно, да хване ръката на жена и дори да иска да спаси само и единствено нея, когато всъщност цялата Галактика разчита на него. Колко пък да ти пука за една Галактика, като си имаш изключително секси вехтошарката Рей (Дейзи Ридли) за приятелка?!\nТънка нишка хумор минава през целия филм и избухва на няколко места в реплики, които са много добри попадения. „Не те разбирам какво говориш с тази... апаратура!”– казва Поу (собственикът на робота БиБи Ейт), относно шлема на Кайло Рен (на онзи, който диша тежко внука му).\nМъдростта на Хан Соло е другото, което особено ме впечатли. Като жена. Естествено!\nОблякъл старото си кожено яке, Харисън Форд обикаля космическото пространство, в компанията на любимото си ууки Чубака. И макар не сама якето му да е старо, а и тарикатлъците, с които се опитва да оцелява и зкосмическото пространство, Хан Соло има ясна и прозорлива мисъл. И тя гласи:\n„Накрая жените винаги разбират всичко. Винаги!”\nКак да не го харесваш заради това и да не пуснеш една сълза накрая. Защо ли? Е, нека поне това остане изненада!\n„Мъжете остаряват по-красиво от жените” - тази реплика чух от колегите, на излизане от залата, в която беше предварителната прожекция на филма. И съм съгласна. Бръчките по лицето на Хан Соло (Харисън Форд) му стоят много по-добре, отколкото неестествено опънатата кожа на лицето на Лея (Кари Фишър).\nАбсолютното (между)звездно присъствие е за актрисата Дейзи Ридли – млада, красива и играе толкова естествено, сякаш и в целия си земен живот е събирала стари части от разбити сувалки и е спасявала роботи. Рей носи Силата в себе си и пробуждането за нея е именно способността да осъзнае този факт и да го използва.\nКакво осъзнах между битките с жужащи мечове и пясъчните вихрушки на планетата Джаку.\n„Междузвездни войни” е много повече от кино бластър и експлозивна индустрия на чаши с шлема на Дарт Вейдър и презервативи с надпис I’m not Your Father. А тъмната сила е нещо много повече от това да присвиеш пръсти и да гледаш лошо. Тъмната сила са страховете на всички нас, хората. Страховете не дали ще вземем правилното решение, а дали ще имаме силите да го осъществим. Точно тези страхове могат да ни попречат да усетим другото – светлата сила - най-естествената и природна. Тази, която минава през всичко, което е живо. Просто трябва да затварим очи и се оставим да я почувстваме! Но не докато гледаме филма, разбира се. Тогава дръжте очите си широко отворени, като за пробудени.\n* Дарт Вейдър, Чубака, R2-D2, Йода и принцеса Лея\nКлючови думи:Междузвездни Войни, Харисън Форд, Ревю, Рей, Силата Се Пробужда, Принцеса Лея\nДисниленд ви кани на приключение с кораба на Хан Соло (ВИДЕО) Милениум Фалкон е главната атракция в Galaxy’s Edge\nТя приличаше на Пролет\n"Остани" от Стефана Белковска - готови ли сме на всичко, за да накараме дълго чаканата любов да ...\nБлага вест #7 – Коледното чудо в 5 песни


Hammond organ rental - Клавишни - Българският форум за музиканти\nHammond organ rental\nЗапочната от muri4ka , 18 април 2017 22:12\n8 отговора на тази тема\nПубликувано 18 април 2017 - 22:12\nВъв форума има някоя и друга тема за Хамонд орган - стари са темите, но по-верните форумци вероятно се сещат.\nТочно към тях ми е въпроса, разбира се и към всички преминаващи.\nКажете какво мислите за наемане на Хамонд? Бихте ли взели под наем за ваш сериозен гиг/ записи/ репетиции (клубните участия едва ли ще си заслужават) истински хамонд във формат и звучене 1 към 1 с този на Jon Lord?\nНа линка по-долу е моя орган, на който свири Ясен от Сънрайз. Участието е преди малко повече от месец. Клубно е, но на него няма как да откажа...\nСъщия орган се дава под наем, но предварително се извинявам, че условностите са много и трябва да се договорим за подробности.\nХамондът е C3\nЛеслито е 147RV\nТемата е отворена и за всякакви обсъждания и въпроси относно Хамонд орган.\nЗа съжаление музикантите в страната, които притежават и свирят на истински toneweel Хамонд орган са твърде малко. Ужасно скъп е. Няма поддръжка. Най-добрите модели надхвърлят 50 години. Някои ще кажат, заслужава ли си? Има ли смисъл да се мъкне един 300 килограмов бивол, само за да го хванеш за рогата за да заръмжи. Други ще възразят, че е прекалено олдскуул и няма място в невероярната съвременна музика.\nНека всички, които се интересуват от материята споделят каквото мислят.\nПубликувано 18 април 2017 - 22:58\nС малка ,но същесгтвена корекция: Хамондът е C3 )\nРазликата е огромна\nТова е клипа а който говорих:\nТози пост е редактиран от muri4ka: 18 април 2017 - 23:10\nПубликувано 19 април 2017 - 08:28\nВсички съвременни клавири имат прекрасни емулации на Хамънд орган. Не виждам защо бих се занимавал да наемам истински Със сигурност е яка мания, но за гиг ми се вижда излишно. Иначе за студио истински винтидж свирки има смисъл.\nИнструмент:Guitar & Flute\nПубликувано 19 април 2017 - 11:20\nНие си го мъкнем "бивола" редовно.Няма симулация която да звучи така.\nс Кен Хенсли в Тутракан\nТози пост е редактиран от Heartman: 19 април 2017 - 11:21\n''Until you learn to play what you want to hear, you're barking up the wrong tree'' - Billy Gibbons\nПубликувано 19 април 2017 - 14:33\nТова за емулациите е О.К., само че за халтури. Нищо лично към колегите, вярно е тежат пустите му клавиши.\nЗа записи, концерти и фестивали си е оправдана хамалогия.\nИначе моите любими, ама много, са Fender Rhodes piano, Hammond Organ +Leslie speaker и Hohner D6 Clavinet\nЗа последното, ей за това става дума:\nПубликувано 19 април 2017 - 17:43\nЕми то гиговете са си халтури, нали това беше въпросът Сега не ми казвайте, че всеки от вас мъкне по участия по един Хамънд, едно Rhodes пиано, един Steinway, един Moog Modular (и да не изброявам още стотици култови свирки, които намират място дори в едно и също парче), защото няма да ви повярвам. Ако въпросът е дали сте фенове на Хамънда и дали бихте искали да притежавате истински Хамънд е едно, ама това сме го нищили, а въпросът беше за наемането на Хамънд за участия. Сега ако ми кажете и че в България са почнали да се появяват озвучители, които да направят така, че публиката да разбере дали клавиристът свири на Хамънд или на акордеон, също няма да ви повярвам\nПубликувано 19 април 2017 - 18:24\nИзвинявам се на автора на темата, ако мненията ми звучат пренебрежително, не ми е тази идеята! Уважавам много и харесвам звука на Хамънд органа и съм сигурен, че истинското си е истинско - така както важи за всеки друг клавишен инструмент, бил той акустичен, електромеханичен, електрически или електронен. Дали аз лично бих наел Хамънд - едва ли, освен ако не е музика, в която той е водещ елемент и правя записи в студио, но въпреки всичко пак бих ползвал симулации, предвид големите възможности да се направи специфична бленда и звук със софтуера и (лично мнение) сравнително успешния начин да се емулира звукът на истинския инструмент, без това да се разбере от слушателите. От друга страна, ако бях специфично Хамънд солист и правехме концерти, може би е доста маниашко за публиката да вижда, че се свири на истински Хамънд, пък и за мен като изпълнител да знам, че свиря на the real thing\nПубликувано 19 април 2017 - 22:12\nЕвгени, няма да се засегна, мнението ти е обективно и знам, че цениш истинските неща. Въпросът, който по-скоро не е въпрос, а тема за размисъл и лека реклама е, дали са останали музиканти, които биха си направили гъдел, естествено с подходящ бекграунд.. Ето, Радо Хамонда и Ясен са май последните останали мохикани. Напълно ми е ясно, че хората, които биха го наели, ще го направят повече за собствено удоволствие. Причината да го придобия е същата.\nА дискусията е добре дошла. Семплите, невероятните емулации и софтуерни възможности (и тяхното приложение) не мисля, че трябва да бъдат сравнявани с първоизточника си; те са чудесни и неоспорими, индустрията е без коментар, приложението им е проникнало 99,99%. Толкова е трудно да избереш, правилната свирка, която ще е същата като другата. всичко е субективно.\nНо по никакъв начин не могат да заместят и емулират усещането нито на хамонда, нито родеса, нито стейна. Не само от към клавиатура, усещане и възможности. Ако си достатъчно вещ да "ядосаш" Леслито, точно това усещане и звук ще го емулираш евентуално някой друг път\nАпропо, днес писах на Lachy Doley за джаз феста в Банско, и е заинтригуван :)\nПубликувано 16 май 2017 - 15:26\nЛично мое мнение и не ангажирам никой с това е на 1-во мяста все по-малко хора използват органно звучене. 2-ро парите. Ако свириш за 20-50 лв как да наемеш HAMMOND C3? Пробвал съм такъв и ми харесва но нито имам място къде да го съхранявам нито имам превоз да го транспортирам нито получавам нормално заплащане за да си позволя лукса да рпитежавам такъв орган. Имам 3 органа от които HAMMOND XB2 И ROLAND VK 09 и въпреки ,че ми се иска да притежавам един B3 или C3 на този етап немога нито да наема нито да притежавам такъв. С годините тези органи ще се срещат все по-рядко по българските сцени. Една истинска екзотика на бг. сцена.


Днес се установява, че сме изложени на значителни психични разстройства. Да бъдеш в състояние тогава е само очевидна илюзия, защото в миналото рядко се диагностицираха тези видове дефекти и времето не беше абсолютно благоприятно за болните.\nПоставено е също така, че умствената подкрепа от страна на семейството, приятелите или дори съседите е била много значителна. В големи времена хората останаха да мислят един за друг. Днес, в епохата на интернет, дори повече изкуство е виртуално. Как трябва да се справяме с един проблем, ние дори нямаме човек, с когото би било важно да говорим честно.\nПо-голямото признаване на психичните разстройства го прави още по-вероятно да потърси помощ, която е, например, психотерапия в Краков. В по-бързите градове често е по-лесно да се намери такъв тип услуга. По-лошо, ако съществуваме в провинцията в ниските градове. Кой може да се възползва от психотерапията в Краков? Най-често хората с депресивни разстройства, тревожни разстройства и соматизация достигат до нея. Те могат да вършат важна работа при посттравматично стресово разстройство. Тя се свежда до факта, че травматично събитие може да дойде при нас за много дълго време, под формата на различни симптоми.\nМного хора също страдат от нарушения на съня. Трябва да се помни, че те могат да възникнат от други заболявания и психични разстройства. Така че преди да започнем психотерапията в Краков, професионалистът трябва да прецени причината за проблема. Това обикновено се прави въз основа на интервю, евентуално допълнителни тестове и психологически тестове.\nПсихотерапия - как трябва да изглежда? Не забравяйте, че лечението отнема време. Това изисква много самоотричане и ангажираност. Едно посещение обикновено не ни помага. Особено по време на терапията могат да възникнат мисли и оттегляне. Не се отказвайте от тях, защото в групи от ситуации, освен фармакологично лечение, няма по-силен метод. Нека да нямаме теми за по-късно, защото с гаранцията те няма да изчезнат, единствените могат само да поемат стойност.\n« Mobilen poshhenski fiskalen kasov aparat\nFiskalniyat kasov aparat na ikea»